CELEX: 62008TJ0024
Ühenduse kaubamärk
Vastulausemenetlus
Ühenduse ruumilise kaubamärgi taotlus
Spiraalse kaelaga pudeli kuju
Varasem ühenduse ruumiline kaubamärk, mis koosneb spiraalse kaelaga pudeli kujust
Suhteline keeldumispõhjus
Segiajamise tõenäosuse puudumine
Määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkt b (nüüd määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b)

Vaidluse taust
Menetlusse astuja Kofola Holding a.s. esitas 23. septembril 2003 Siseturu Ühtlustamise Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)
(edaspidi „ühtlustamisamet”) nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994,
L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146) (muudetud kujul) (asendatud nõukogu 26. veebruari 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 207/2009
ühenduse kaubamärgi kohta (ELT L 78, lk 1)) alusel ühenduse kaubamärgi registreerimise taotluse.
Kaubamärk, mille registreerimist taotleti, on järgmine ruumiline tähis, mis vastab kirjeldusele „silindrilise kujuga pudel
püstise spiraalse kaelaga, mille silindrilisele osale on märgitud „snipp”:
Kaubad, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotleti, kuuluvad 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel kasutatava
kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul) klassidesse 30,
32 ja 33 ning vastavad neis klassides järgmisele kirjeldusele:
–        klass 30: „kohv, tee, kakao, kohvi aseained, kastmed, taimsetest õlidest valmistatud kastmed, maiustused, šokolaadijoogid,
kakaojoogid, kohvijoogid, rohelise tee joogid, gaseerjoogid, joogiaroomiained, v.a eeterlikud õlid, siirup”;
–        klass 32: „alkoholivabad joogid, alkohoolsed puuviljajoogid, alkoholivabad puuviljaekstraktid, puuviljanektarid, puuviljamahlad,
mineraalvesi, gaseerjoogid, joogiessentsid, siirup, õlu”;
–        klass 33: „alkoholjoogid”.
Ühenduse kaubamärgi taotlus avaldati 16. augusti 2004. aasta väljaandes
Bulletin des marques communautaires
nr 2004/033.
Hageja Weldebräu GmbH & Co. KG esitas 16. novembril 2004 määruse nr 40/94 artikli 42 (nüüd määruse nr 207/2009 artikkel 41)
alusel taotletava kaubamärgi registreerimisele eespool punktis 3 nimetatud kaupade osas vastulause.
Vastulause põhines varasemal ühenduse ruumilisel kaubamärgil, mis koosneb järgmisest pudeli kujust ning mis on alates 16. novembrist
2000 registreeritud numbri 690 016 all:
Varasema kaubamärgiga hõlmatud kaubad kuuluvad klassidesse 21, 32 ja 33 ning vastavad nendes klassides järgmisele kirjeldusele:
–        klass 21: „klaasanumad, pudelid, kapad ja kannud (v.a väärismetallist)”;
–        klass 32: „õlu; gaseer- ja mineraalvesi; puuviljamahlad ja -joogid; siirupid ja teised joogivalmistusained, hele ja tume õlu”;
–        klass 33: „alkoholjoogid (v.a õlu), liköörid, piiritusjoogid ja veinid”.
Vastulause toetuseks esitati määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punktis b (nüüd määruse nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b)
sätestatud põhjus.
Vastulausete osakond lükkas 26. juunil 2006 vastulause tagasi.
Hageja esitas 14. augustil 2006 ühtlustamisametile määruse nr 40/94 artiklite 57–62 (nüüd määruse nr 207/2009 artiklid 58–64)
alusel vastulausete osakonna otsuse peale kaebuse.
Ühtlustamisameti neljas apellatsioonikoda jättis 15. novembri 2007. aasta otsusega (edaspidi „vaidlustatud otsus”) kaebuse
rahuldamata, leides sisuliselt seda, et arvestades varasema kaubamärgi keskmist eristusvõimet ning vastandatud tähiste märkimisväärseid
erinevusi, ei ole tõenäoline, et Euroopa Liidu keskmine tarbija ajab määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses
– kui seda sätet tõlgendada koos määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 2 punkti a alapunktiga i (nüüd määruse nr 207/2009 artikli 8
lõike 2 punkti a alapunkt i) – vastandatud kaubamärgid segi.

Poolte nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
–        tühistada vaidlustatud otsus;
–        mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.
Ühtlustamisamet palub Üldkohtul:
–        jätta hagi rahuldamata;
–        mõista kohtukulud välja hagejalt.
Menetlusse astuja palub Üldkohtul:
–        jätta hagi rahuldamata;
–        mõista kohtukulud välja hagejalt.

Õiguslik käsitlus
Oma hagi toetuseks esitab hageja üheainsa väite määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumise kohta. Tema arvates
leidis apellatsioonikoda vääralt, et vastandatud kaubamärkide segiajamine ei ole selle sätte tähenduses tõenäoline. Ühtlustamisamet
ja menetlusse astuja väidavad, et apellatsioonikoja järeldus sellise tõenäosuse puudumise kohta on õige.
Määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b kohaselt ei registreerita taotletavat kaubamärki varasema kaubamärgi omaniku vastuseisu
korral, kui identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga kaitstud
kaupade või teenustega on tõenäoline, et territooriumil, kus varasem kaubamärk on kaitstud, võib avalikkus need omavahel segi
ajada; segiajamise tõenäosus hõlmab ka tõenäosust, et kaubamärk seostatakse varasema kaubamärgiga.
Vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale kujutab segiajamise tõenäosus endast ohtu, et avalikkus võib arvata, et asjaomased
kaubad või teenused pärinevad samalt ettevõtjalt või omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt. Vastavalt samale kohtupraktikale
tuleb segiajamise tõenäosust hinnata igakülgselt, vastavalt sellele, kuidas asjaomane avalikkus kõnealuseid tähiseid ja kaupu
või teenuseid tajub, ning pidades silmas kõiki antud juhtumit iseloomustavaid asjaolusid, eelkõige tähiste sarnasuse ning
nendega tähistatud kaupade või teenuste sarnasuse vastastikust sõltuvust (vt 9. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑162/01:
Laboratorios RTB
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS): EKL 2003, lk II‑2821, punktid 30–33, ja seal
viidatud kohtupraktika).
Neid järeldusi arvestades tuleb välja selgitada, kas apellatsioonikoda leidis õigesti, et varasema kaubamärgi ja taotletava
kaubamärgi segiajamine ei ole tõenäoline.
Käesoleval juhul ei ole vaidlustatud asjaolu, et asjaomase avalikkuse moodustavad Euroopa Liidu piisavalt informeeritud, mõistlikult
tähelepanelikud ja arukad keskmised tarbijad.
Nagu apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 26 õigesti märkis, on selge ka see, et klassidesse 32 ja 33 kuuluvad taotletava
kaubamärgiga tähistatud kaubad on varasema kaubamärgiga hõlmatud samadesse klassidesse kuuluvate kaupadega identsed ning et
klassi 30 kuuluvad taotletava kaubamärgiga hõlmatud kaubad on varasema kaubamärgiga hõlmatud klassidesse 32 ja 33 kuuluvate
kaupadega väga sarnased.

Vastandatud tähiste võrdlus
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt peab segiajamise tõenäosuse hindamine vastandatud tähiste visuaalse, foneetilise ja
kontseptuaalse sarnasuse osas rajanema neist jääval tervikmuljel, võttes eelkõige arvesse nende eristavaid ja domineerivaid
osi. Segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel on otsustav roll sellel, kuidas seda liiki kaupade või teenuste keskmine
tarbija kaubamärke tajub. Keskmine tarbija tajub kaubamärki tervikuna ega uuri selle eri detaile (vt Euroopa Kohtu 12. juuni
2007. aasta otsus kohtuasjas C‑334/05 P: Siseturu Ühtlustamise Amet
vs.
Shaker, EKL 2007, lk I‑4529, punkt 35, ja seal viidatud kohtupraktika, ja 20. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑193/06 P:
Nestlé
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet, kohtulahendite kogumikus ei avaldata, punkt 34; Üldkohtu 30. juuni 2004. aasta otsus kohtuasjas
T‑186/02: BMI Bertollo
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Diesel (DIESELIT), EKL 2004, lk II‑1887, punkt 38).
Käesoleval juhul on vastandatud kaks pudeli kujulist ruumilist tähist, mis koosnevad silindrilise kujuga pudelikehast ja spiraalse
kujuga pudelikaelast. Lisaks koosneb taotletav tähis sõnalisest osast „snipp”, mis on pudeliga sama värvi väikeste tähtedega
graveeritud pudelikeha alumisele osale.
Vaidlustatud otsuse punktis 28 tehtud järelduste põhjal, mida pooled ei ole vaidlustanud, ei saa tähiseid foneetiliselt võrrelda,
kuna varasemal kaubamärgil puudub sõnaline osa ning kuna taotletava tähise pudelikeha alumisele osale graveeritud väiksemõõduline
sõnaline osa „snipp” ei mõjuta kaubamärgist jäävat tervikmuljet. Tähiseid ei ole võimalik ka kontseptuaalselt võrrelda, kuna
vastandatud kaubamärkidel puudub tähendus. Sellest nähtub, et vastandatud kaubamärke saab võrrelda üksnes visuaalselt.
Apellatsioonikoda leidis vaidlustatud otsuse punktis 31, et kahe asjaomase tähise visuaalne tervikmulje on mitmes olulises
osas erinev ning viitas eelkõige asjaolule, et pudelite pikkuse ja läbimõõdu proportsioonid on erinevad, et taotletaval tähisel
on sõnaline osa, mis varasemal kaubamärgil puudub ning et pudelite spiraalide kuju on olulisel määral erinev.
Kuigi ei saa välistada, et taotletava kaubamärgi sõnaline osa „snipp”, mis on graveeritud pudeliga sama värvi tähtedega, on
raskesti tajutav ning ei mõjuta seetõttu kaubamärgist jäävat tervikmuljet ning kuigi ei saa jätta tähelepanuta asjaolu, et
vastandatud tähiste pudelite kaelad on mõlemad spiraalsed ning seega erinevad tavapärastest pudelikaeltest, ilmneb vastandatud
tähiste visuaalsest tervikmuljest mitmeid olulisi erinevusi, nagu apellatsioonikoda õigesti märkis.
Ühelt poolt tundub varasem tähis piisavalt informeeritud, mõistlikult tähelepanelikule ja arukale keskmisele tarbijale pikem,
kitsam ja seega õrnem kui taotletav tähis, mille kuju on lühem, paksem ja jämedam ning jätab raske mulje. Peale selle on taotletava
tähise pudelikeha kuju selle kumera osa tõttu ebatavaline, samas kui varasema tähise pudelikeha on sirge. Teiselt poolt tuleb
märkida, et kuigi mõlemad pudelikaelad on spiraalsed, on nende kuju erinev. Kui varasema tähise pudelikael on kitsam ja spiraal
koosneb kahest tiirust, siis taotletava tähise pudelikael paistab paksem ja see koosneb vähemalt neljast spiraalitiirust.
Seetõttu ei teinud apellatsioonikoda viga, kui ta märkis vaidlustatud otsuse punktis 31, et pudelikaelte kirjeldamine „spiraali
kujulisena” on vaid vähesel määral asjakohane, kuna asjaomaste pudelikaelade kuju on väga erinev.
Seda hinnangut ei sea kahtluse alla hageja argumendid, mis põhinevad teatavate siseriiklike kohtute ja ühtlustamisameti praktikal.
Ühelt poolt on liikmesriikide kohtute praktika üksnes asjaolu, mida võib ühenduse kaubamärgi registreerimisel arvesse võtta,
ilma et see oleks määrav (Üldkohtu 5. märtsi 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑194/01: Unilever
vs
. Siseturu Ühtlustamise Amet (munakujuline tablett), EKL 2003, lk II‑383, punkt 68). Teiselt poolt seoses ühtlustamisameti
praktikaga, mis puudutab apellatsioonikodade poolt määruse nr 40/94 alusel tehtavaid otsuseid tähise ühenduse kaubamärgina
registreerimise kohta, kuuluvad nimetatud otsused nende piiratud pädevuse, mitte kaalutlusõiguse valdkonda. Seetõttu tuleb
nende otsuste seaduslikkust hinnata üksnes nimetatud määruse alusel, mitte apellatsioonikodade varasema otsustuspraktika põhjal
(Euroopa Kohtu 26. aprilli 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑412/05 P: Alcon
vs
. Siseturu Ühtlustamise Amet, EKL 2007, lk I‑3569, punkt 65, ja Üldkohtu 24. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas T‑346/04:
Sadas
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE), EKL 2005, lk II‑4891, punkt 71).
Arvestades eeltoodud kaalutlusi märkis apellatsioonikoda õigesti, et tähiste vahel on olulisi erinevusi. Seetõttu tuleb järeldada,
et vastandatud tähiste visuaalne sarnasus on väga nõrk.

Segiajamise tõenäosus
Segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine eeldab arvestamist asjaomaste tegurite teatava vastastikuse sõltuvusega, eriti
asjaomaste kaubamärkide vastastikuse sõltuvusega ja nendega tähistatavate kaupade ja teenuste vastastikuse sõltuvusega. Nii
võib tähistatavate kaupade või teenuste vähese sarnasuse kompenseerida kaubamärkide suur sarnasus ning vastupidi (Euroopa
Kohtu 23. septembri 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑39/97: Canon, EKL 1998, lk I‑5507, punkt 17, ja Üldkohtu 14. detsembri
2006. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑81/03, T‑82/03 ja T‑103/03: Mast-Jägermeister
vs.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Licorera Zacapaneca (VENADO raamiga jm), EKL 2006, lk II‑5409, punkt 74).
Käesoleval juhul leidis apellatsioonikoda vaidlustatud otsuse punktis 24, et varasemal kaubamärgil on keskmine eristusvõime.
Hageja ei vaidle sellele järeldusele vastu, vaid märgib, et kõnealusel kaubamärgil on oma unikaalse ja ebatavalise välimuse
tõttu vähemalt keskmine eristusvõime, mida näitavad pudeli eripära eest saadud erinevad auhinnad. Peale selle tuleb apellatsioonikoja
eeskujul märkida, et hageja ei ole esitanud argumente selle tõenduseks, et ta kaubamärk on omandanud eristusvõime ulatusliku
kasutuse või maine tõttu.
Kuna vastandatud tähistel on olulisi erinevusi ning hageja ei ole näidanud, et varasemal kaubamärgil on tugev eristusvõime,
siis ei võimalda ainuüksi asjaolu, et nende kahe pudeli kaelad on spiraali kujulised, järeldada, et vastandatud kaubamärkide
segiajamine on asjaomaste kaupade identsusest sõltumata tõenäoline.
Seda järeldust ei sea kahtluse alla hageja argument, mille kohaselt vastandatud kaubamärkide taktiilsel muljel on käesoleval
juhul oluline roll. Nagu ühtlustamisamet õigesti märkis, on pudelite müügitingimused – nende müümine etiketti kandva tootena
kaubamajade toiduosakondades või nende tellimine baaris või restoranis – sellised, et tarbija keskendub eelkõige ja peamiselt
etikettidel olevatele sõnalistele ja kujutisosadele nagu kaubamärgi nimi, logo ja/või muud kujutisosad, mis näitavad kauba
päritolu.
Neid kaalutlusi arvestades tuleb ainus väide tagasi lükata ning seega jätta hagi tervikuna rahuldamata.

Kohtukulud
Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui
vastaspool on seda nõudnud.
Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, tuleb kohtukulud vastavalt ühtlustamisameti nõudele välja mõista hagejalt.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHUS (viies koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Mõista kohtukulud välja Weldebräu GmbH & Co. KG‑lt.
Vilaras
Prek
Ciucă
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 4. märtsil 2010 Luxembourgis.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: inglise.