CELEX: 62004CJ0294
Direktiva 76/207/EGS
Enako obravnavanje moških in žensk
Porodniški dopust
Možnost kariere uradnika
Začasna uslužbenka, ki je na porodniškem dopustu in po uspešno opravljenem natečaju dobi stalno delovno mesto
Izračun delovne dobe

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju
načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter
delovnih pogojev (UL L 39, str. 40), Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav
na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo (deseta posebna direktiva
v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL L 348, str. 1) in Direktive Sveta 96/34/ES z dne 3. junija 1996 o okvirnem
sporazumu o starševskem dopustu, sklenjenem med UNICE, CEEP in ETUC (UL L 145, str. 4).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med C. Sarkatzis Herrero in Instituto Madrileño de la Salud (madridski inštitut za
zdravje, Imsalud) glede datuma, ki ga je treba upoštevati za izračun delovne dobe obravnavane uradnice, pri čemer C. Sarkatzis
Herrero zatrjuje, da je treba upoštevati datum njenega imenovanja, čeprav je bila takrat na porodniškem dopustu, in ne datuma
dejanskega začetka opravljanja dela po koncu tega dopusta.

Pravni okvir

Skupnostna ureditev
Člen 2 Direktive 76/207 v določa:
„1.   V naslednjih določbah načelo enakega obravnavanja pomeni, da ne sme biti nobene diskriminacije na podlagi spola, bodisi posredne
ali neposredne, še zlasti ne glede na zakonski ali družinski status.
[…]
3.     Ta direktiva ne vpliva na določbe, ki se nanašajo na varstvo žensk, še zlasti kar se tiče nosečnosti in materinstva.
[…]“
Člen 3(1) te direktive določa:
„Uporaba načela enakega obravnavanja pomeni, da ne sme biti nobene diskriminacije na podlagi spola pri pogojih, vključno z
merili izbiranja, za dostop do vseh delovnih mest, ne glede na področje ali vrsto dejavnosti, in do vseh ravni poklicne hierarhije.“
Člen 8(1) Direktive 92/85 določa:
„Države članice sprejmejo potrebne ukrepe in zagotavljajo, da imajo delavke iz člena 2 pravico do neprekinjenega obdobja porodniškega
dopusta, ki traja vsaj 14 tednov in je razporejen pred in/ali po porodu v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali prakso.“
Člen 11, točka 2, iste direktive, naslovljen „Pravice iz delovnega razmerja“, določa:
„[D]a mora biti v primeru, navedenem v členu 8, zagotovljeno naslednje:
a)      pravice, povezane s pogodbo o zaposlitvi delavk [nosečih, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo], razen tistih, ki so omenjene
v spodnji (b) točki;
b)      ohranjanje plačila in/ali ustreznega nadomestila za delavke [noseče, ki so pred kratkim rodile ali ki dojijo]“.
Z Direktivo 96/34 je izveden Okvirni sporazum o starševskem dopustu, ki so ga splošne medpanožne organizacije sklenile 14.
decembra 1995 in ki v klavzuli 2, točka 5, določa, da „imajo po zaključku starševskega dopusta delavci pravico, da se vrnejo
na isto delovno mesto, če to ni mogoče, pa na enakovredno ali podobno delovno mesto, ki je v skladu s pogodbo o zaposlitvi
ali delovnim razmerjem“.

Nacionalna ureditev
Iz predložitvene odločbe izhaja, da predpisi španskega prava o zasedbi mesta uradnika določajo, da je začetek opravljanja
službe pogoj za pridobitev pravic, ki izhajajo iz tega položaja. Kadrovski predpisi za nezdravstvene uslužbence v zdravstvenih
ustanovah socialnega varstva (Estatuto de personal no sanitario al servicio de las Instituciones Sanitarias de la Seguridad
Social), ki so bili potrjeni s Sklepom z dne 5. julija 1971 (BOE št. 174 z dne 22. julija 1971, str. 12015), glede tega ne
določa izjem.
S sklepom z dne 3. decembra 1997 je Instituto Nacional de la Salud (Nacionalni institut za zdravje, Insalud) pripravil splošni
natečaj in določil skupna pravila za izbirne izpite za dodelitev več prostih delovnih mest različnih razredov v zdravstvenih
ustanovah, priključenih temu inštitutu. V delu, ki se nanaša na imenovanje in začetek opravljanja službe, in sicer v točki
9(2) tega sklepa, je določeno, da je imenovanim kandidatom na voljo en mesec, šteto od dneva po objavi odločbe o njihovem
imenovanju, da nastopijo delovno mesto. Na podlagi odstavka 3 iste točke kandidat, ki delovnega mesta ne zasede v predpisanem
roku, izgubi vse pravice, ki izhajajo iz udeležbe na natečaju, razen če je bil naveden opravičljiv razlog, o katerem presoja
organ, ki je organiziral natečaj.
Predložitveno sodišče te predpise primerja z določbami kraljevega dekreta 118/1991 z dne 25. januarja 1991 o izbiri kadrovskega
osebja in o zasedbi prostih delovnih mest v zdravstvenih ustanovah socialne varnosti (Real Decreto sobre selección de personal
estatutario y provisión de plazas en las Instituciones Sanitarias de la Seguridad Social, BOE št. 33 z dne 7. februarja 1991,
str. 4325), katerega člen 12(5) določa, da izbrani, ki v predpisanem roku niso predložili potrdil, zahtevanih v razpisu natečaja,
ne morejo biti imenovani, razen v primeru višje sile.

Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
C. Sarkatzis Herrero je bila kot začasna uslužbenka zaposlena najprej pri Insaludu, po prenosu ustreznih pristojnosti in zdravstvenih
služb, s katerim se je preneslo tudi osebje, pa pri Imsaludu.
Medtem ko je bila C. Sarkatzis Herrero zaposlena še pri Insaludu, je ta pripravil natečaj za zaposlitev stalnega osebja. Tožeča
stranka v postopku v glavni stvari je bila na tem natečaju izbrana in je bila z odločbo, objavljeno 20. decembra 2002, imenovana
za delovno mesto pomožne upravne uradnice. V tej odločbi ji je bilo dodeljeno delovno mesto, ki bi ga morala zasesti v enem
mesecu.
C. Sarkatzis Herrero, ki je bila še vedno na porodniškem dopustu, je takoj zaprosila za odlog začetka opravljanja službe do
konca tega dopusta, pri čemer je zahtevala, naj se omenjeni dopust upošteva pri izračunu njene delovne dobe kot uradnice.
Z obvestilom z dne 8. januarja 2003 je Imsalud ugodil predlogu za podaljšanje roka, pri čemer ni obravnaval vprašanja izračuna
delovne dobe tožeče stranke.
C. Sarkatzis Herrero je 12. septembra 2003 pri predložitvenem sodišču vložila tožbo proti Imsaludu, s katero je želela doseči,
da je njena delovna doba uradnice izračunana od datuma njenega imenovanja in ne od datuma, ko je dejansko začela opravljati
delo po koncu porodniškega dopusta.
S sklepom z dne 20. novembra 2003 je predložitveno sodišče prekinilo postopek in stranke v postopku v glavni stvari pozvalo,
naj predložijo stališča o tem, da se Sodišču predložijo vprašanja za predhodno odločanje. Predložitveno sodišče je nato izdalo
predložitveno odločbo, s katero je Sodišču predložilo tri vprašanja za predhodno odločanje.
Prvič, predložitveno sodišče poudarja, da je začetek opravljanja službe uradnika potreben za pridobitev in izkoriščanje pravic
iz Kadrovskih predpisov, da nacionalni predpisi ne določajo nobene izjeme, ki bi upoštevala položaj, v katerem je tožeča stranka
v postopku v glavni stvari, in da so v obravnavani zadevi pristojni organi porodniški dopust delavke izenačili z višjo silo
ali z opravičljivim razlogom, ki dopušča odlog začetka opravljanja dela.
Predložitveno sodišče iz navedenega zaključuje, da je po eni strani za podaljšanje roka, predpisanega za začetek nastopa delovnega
mesta take delavke, potrebna vložitev predloga in torej obstaja možnost zavrnitve in da po drugi strani ta delavka pridobi
možnost v celoti uživati svoje pravice šele po koncu porodniškega dopusta. Tako pravice do plačila in do prispevkov za socialno
varnost nastanejo šele ob začetku opravljanja dela in se začetek delovne dobe zamakne glede na začetek drugih izbranih na
istem natečaju, ki so delovna mesta zasedli na predvideni dan.
Drugič, predložitveno sodišče ugotavlja, da je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, ki je že delala za Imsalud v okviru
začasne zaposlitve, po imenovanju za stalno delovno mesto napredovala, čeprav je šlo uradno za novo zaposlitev.
Iz navedenega zaključuje, da odločba Imsaluda, obravnavana v postopku v glavni stvari, ni v skladu s členom 11, točka 2(a),
Direktive 92/85.
Tretjič, predložitveno sodišče meni, da nobena utemeljitev, ki izhaja iz tradicionalnih predpisov o dostopu do javne uprave,
ne more prevladati nad pravicami uradnice, ki koristi porodniški dopust, niti upravičevati tega, da bi se ogrožal njen poklicni
položaj ali da bi se ovirala uskladitev njenega družinskega življenja z normalnim potekom njene kariere.
Nazadnje, predložitveno sodišče meni, da različno obravnavanje C. Sarkatzis Herrero glede na druge izbrane na istem natečaju,
ki so lahko normalno zasedli delovna mesta, ni v skladu s pravico delavke, ki je na porodniškem dopustu, da se po koncu tega
dopusta vrne na delovno mesto ali na ustrezno delovno mesto pod pogoji, ki zanjo niso slabši, in da je deležna vseh izboljšav
delovnih pogojev, do katerih je prišlo med njeno odsotnostjo in do katerih bi bila upravičena; pravico, ki jo priznavata Direktivi
76/207 in 96/34.
V teh okoliščinah je Juzgado de lo Social n° 30 de Madrid prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo
ta vprašanja:
„1.
Ali je določbe prava Skupnosti glede porodniškega dopusta in načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom
do zaposlitve treba razumeti tako, da ženska, ki je na porodniškem dopustu in ki medtem dobi mesto uradnice, uživa enake pravice,
kot so priznane drugim kandidatom, ki so uspešno opravili natečaj za uradnike?
2.     Ali pridobitev statusa uradnice ali delavke za nedoločen čas, ne glede na rešitev v primeru delavke, ki se prvič zaposli,
če delovno razmerje teče, vendar je prekinjeno zaradi porodniškega dopusta, pomeni eno od pravic napredovanja v zaposlitvi,
katere učinkovanja ne more preprečiti dejstvo, da je delavka na porodniškem dopustu?
3.     Ali ima v predmetni zadevi na podlagi zgoraj citiranih določb, zlasti glede enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z
dostopom do zaposlitve oziroma ko je zaposlitev pridobljena, pogodbena delavka, ki je na porodniškem dopustu takrat, ko dobi
stalno zaposlitev, pravico nastopiti delovno mesto in dobiti status uradnice z ugodnostmi, ki jih ta status daje, kot na primer
začetek poklicne kariere za izračun delovne dobe, vse od trenutka in pod enakimi pogoji kot drugi kandidati, ki so dobili
delovno mesto, ne glede na dejstvo, da se v skladu z določbami nacionalnega prava, ki se v primeru uporabijo, izvrševanje
pravic, ki je povezano z dejanskim opravljanjem dela, lahko prekine do dejanskega začetka opravljanja dela?“

Vprašanja za predhodno odločanje
Uvodoma je treba poudariti, da se zastavljena vprašanja na splošno nanašajo na določbe prava Skupnosti s področja porodniškega
dopusta in enakega obravnavanja moških in žensk in da je zato, da bi se nanje lahko odgovorilo, treba določiti upoštevna pravila
Skupnosti.
Najprej, predložitveno sodišče v obrazložitvi odločbe omenja Direktivo 96/34, ki se nanaša na starševski dopust.
Vendar je treba ugotoviti, da je bila tožeča stranka v postopku v glavni stvari ob imenovanju za uradnico na porodniškem in
ne starševskem dopustu. Iz tega sledi, da Direktiva 96/34 pri presoji zastavljenih vprašanj ni ustrezna.
Dalje, glede položaja tožeče stranke v postopku v glavni stvari bi bilo treba glede na Direktivo 92/85 preučiti, ali neugodno
obravnavanje, na katero se sklicuje C. Sarkatzis Herrero, krši pravice, ki jih varuje ta direktiva.
Vendar iz spisa, predloženega Sodišču, ne izhaja, da je tožeča stranka v postopku v glavni stvari v okviru obstoječega delovnega
razmerja zatrjevala kršitev takih pravil.
Položaj C. Sarkatzis Herrero, ki je sklenila novo delovno razmerje med porodniškim dopustom, se jasno razlikuje od vrnitve
na prejšnje delovno mesto ali na temu ustrezno delovno mesto po koncu takega dopusta.
Vsi udeleženi, ki so pred Sodiščem podali stališča, poleg tega priznavajo, da obstaja temeljna razlika med položajem začasnega
uslužbenca in položajem uradnika.
Nastop uradniškega položaja je v skladu z ureditvijo, ki velja v obravnavani zadevi, odvisen od uspešno opravljenega natečaja
in od odločitve o imenovanju. Okoliščina, da je bila C. Sarkatzis Herrero zaposlena pri isti instituciji pred porodniškim
dopustom in po njem, glede navedenega ni pomembno.
Iz navedenega izhaja, da ne obstaja pravna kontinuiteta med zaporednima položajema C. Sarkatzis Herrero, za katero je treba
šteti, da je s tem, ko je postala uradnica, prišla na novo delovno mesto, in ne, da se je vrnila na svoje prejšnje delovno
mesto.
Iz navedenega izhaja, da niti Direktiva 92/85 ni ustrezna za odgovor na zastavljena vprašanja. Zato na drugo vprašanje za
predhodno odločanje ni treba odgovoriti.
S prvim in tretjim vprašanjem, ki ju je treba obravnavati skupaj, predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali pravo Skupnosti
nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki določa, da se za izračun delovne dobe uradnika upošteva samo datum začetka opravljanja
dela zadevne osebe, ne da bila določena izjema glede žensk, ki so bile takrat, ko bi morale zasesti delovno mesto, na katero
so imenovane, na porodniškem dopustu.
Ti vprašanji je treba preučiti ob upoštevanju določb člena 2(1) in (3) in 3 Direktive 76/207, v različici, uporabni za dejansko
stanje v tej zadevi, da bi se ugotovilo, ali je v primeru, da je uradnica, ki je bila ob imenovanju na porodniškem dopustu,
zamik začetka njene kariere na datum njenega dejanskega začetka dela diskriminacija na podlagi spola.
Najprej je treba opomniti, da je Sodišče presodilo, da se Direktiva 76/207 uporablja za delovna razmerja v javni službi. Ta
direktiva je splošno veljavna v skladu z naravo načela, ki ga opredeljuje (glej sodbo z dne 21. maja 1985 v zadevi Komisija
proti Nemčiji, 248/83, Recueil, str. 1459, točka 16).
Kot je v točki 34 sklepnih predlogov poudarila generalna pravobranilka, člen 2(1) prepoveduje vsakršno diskriminacijo na podlagi
spola, člen 3 in nadaljnji te direktive pa določajo področja, na katerih ne sme biti nikakršne diskriminacije. Tako je neposredna
ali posredna diskriminacija prepovedana glede pogojev dostopa do delovnega mesta, vključno z izbirnimi merili in pogoji zaposlovanja,
dostopa do vseh vrst in vseh ravni poklicnega usmerjanja, poklicnega izobraževanja, izpopolnjevanja in prekvalificiranja in
delovnih izkušenj, delovnih pogojev in udeležbe v organizaciji, ki zastopa interese zaposlenih, ali v drugih organizacijah.
Ženske pri izvrševanju pravic, ki jih imajo v skladu s členom 2(3) Direktive 76/207, ne morejo biti predmet neugodnega obravnavanja
glede dostopa do delovnega mesta ali njihovih delovnih pogojev, saj je namen omenjene direktive v tem pogledu zagotoviti dejansko
in ne formalno enakost (glej v tem smislu sodbo z dne 30. aprila 1998 v zadevi Thibault, C-136/95, Recueil, str. I-2011, točka
26).
Tako uporaba določb o varstvu nosečnice ne bi smela povzročiti neugodnega obravnavanja glede možnosti nosečnice do delovnega
mesta, tako da delodajalcu ne omogoča, da bi zavrnil zaposlitev noseče kandidatke zaradi dejstva, da bi ji prepoved dela zaradi
nosečnosti preprečevala, da bi od začetka in med nosečnostjo zasedla prosto delovno mesto za nedoločen čas (sodba z dne 3.
februarja 2000 v zadevi Mahlburg, C-207/98, Recueil, str. I-549, točka 27).
Nazadnje, glede upoštevanja trajanja porodniškega dopusta pri možnosti za višjo ravnen poklicne hierarhije je Sodišče presodilo,
da je delavka v delovnem razmerju zavarovana pred vsakim neugodnim obravnavanjem, ki bi izhajalo iz dejstva, da delavka je
ali je bila na porodniškem dopustu, in da je ženska, ki je neugodno obravnavana zaradi odsotnosti med porodniškim dopustom,
žrtev diskriminacije na podlagi nosečnosti in tega dopusta (glej sodbo z dne 18. novembra 2004 v zadevi Sass, C‑284/02, ZOdl.,
str. I-11143, točki 35 in 36).
Vendar pa se, kot je to na obravnavi v svojih stališčih pravilno poudarila vlada Združenega kraljestva, dejansko stanje iz
zgoraj navedene sodbe Sass jasno razlikujejo od dejanskega stanja v postopku v glavni stvari, in sicer je v primeru ge. Sass
porodniški dopust sovpadal z napredovanjem kariere, saj se je spor nanašal na spremembo plačilnega razreda. V postopku v glavni
stvari pa je C. Sarkatzis Herrero dobila novo delovno mesto med porodniškim dopustom, pri čemer je bil datum začetka opravljanja
dela odložen na konec tega dopusta.
Vendar, kot je to poudarila generalna pravobranilka v točki 39 sklepnih predlogov, če skuša Direktiva 76/207 doseči dejansko
enakopravnost in ne formalne, je treba določbe členov 2(1) in (3) in 3 te direktive razlagati tako, da prepovedujejo vsakršno
neugodno obravnavanje delavk zaradi porodniškega dopusta ali v zvezi s takim dopustom, ki je namenjen varstvu nosečnice, pri
čemer ni treba upoštevati okoliščine, ali omenjeno obravnavanje zadeva sedanje delovno razmerje ali novo delovno razmerje.
To razlago potrjuje stališče Sodišča iz točke 48 zgoraj navedene sodbe Sass, da pravo Skupnosti zahteva, da ta zakoniti varstveni
dopust po eni strani ne prekine niti delovnega razmerja obravnavane ženske niti uporabe pravic, ki izhajajo iz delovnega razmerja,
in da po drugi strani ne povzroči neugodnega obravnavanja le-te.
Natančneje je treba pojasniti, da niti na podlagi listin spisa niti iz podatkov, ki jih je na obravnavi predstavila španska
vlada, ni mogoče z gotovostjo ugotoviti, ali so uslužbenci, ki so bili tako kot tožeča stranka v postopku v glavni stvari
pred imenovanjem za uradnike zaposleni kot začasni uslužbenci, ob pridobitvi uradniškega statusa deležni vključitve delovne
dobe, pridobljene na prejšnjem delovnem mestu, vključno z morebitnimi porodniškimi dopusti, in če je tako, ali je bila ta
delovna doba upoštevana pri napredovanju v kariernih stopnjah omenjenih uslužbencev.
Če po eni strani obstaja dvom o vplivu zakona 70/1978 z dne 26. decembra 1978 o priznavanju predhodnega opravljanja službe
v javni upravi (Ley de Reconocimiento de Servicios Previos en la Administración Pública, BOE št. 9 z dne 10. januarja 1979,
str. 464), izvedbene uredbe 1181/89 z dne 29. septembra 1989 (BOE št. 237 z dne 3. oktobra 1989, str. 30952) in kraljevega
décret-loi 3/1987 z dne 11. septembra 1987 o plačah uradnikov (Real Decreto-Ley de la Jefatura del Estado, sobre retribuciones
del personal estatutario del Instituto Nacional de la Salud, BOE št. 219 z dne 12. septembra 1987, str. 27649), ki jih je
navedel Imsalud, na položaj C. Sarkatzis Herrero, in če po drugi strani zakon 55/2003 z dne 16. decembra 2003 o določitvi
kadrovskih predpisov za zaposlene v zdravstvenih službah (Ley del Estatuto Marco del personal estatutario de los Sercivios
de Salud, BOE št. 301 z dne 17. decembra 2003, str. 44742) ni veljal na dan začetka kariere tožeče stranke v postopku v glavni
stvari, mora predložitveno sodišče ugotoviti, ali je bila C. Sarkatzis Herrero dejansko neugodno obravnavana.
Ob izhodiščih, predstavljenih v predložitveni odločbi, je treba ugotoviti, da je odložitev začetka dela C. Sarkatzis Herrero
kot uradnice po njenem porodniškem dopustu neugodno obravnavanje v smislu Direktive 76/207.
Okoliščina, da so druge osebe, predvsem moški, lahko zaradi drugačnih razlogov obravnavani enako kot C. Sarkatzis Herrero,
ne vpliva na presojo njenega položaja, saj je bil njen odlog začetek opravljanja dela zgolj posledica koriščenja porodniškega
dopusta.
Glede na navedeno je treba na prvo in tretje vprašanje odgovoriti tako, da Direktiva 76/207 nasprotuje nacionalni zakonodaji,
ki delavki, ki je na porodniškem dopustu, glede pogojev dostopa do kariere uradnika ne priznava enakih pravic, kot so priznane
izbranim na istem natečaju za zaposlitev, in sicer tako, da začetek njenega opravljanja dela odloži do konca tega dopusta,
ne da bi bil čas navedenega dopusta upoštevan pri izračunu njene delovne dobe za to delovno mesto.

Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Direktiva Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z možnostjo
do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev nasprotuje nacionalni zakonodaji, ki delavki,
ki je na porodniškem dopustu, glede pogojev dostopa do kariere uradnika ne priznava enakih pravic, kot so priznane izbranim
na istem natečaju za zaposlitev, in sicer tako, da začetek njenega opravljanja dela odloži do konca tega dopusta, ne da bi
bil čas navedenega dopusta upoštevan pri izračunu njene delovne dobe za to delovno mesto.
Podpisi
*
Jezik postopka: španščina.