CELEX: 62009CJ0213
Carinska unija
Uredba (ES) št. 1719/2005
Skupna carinska tarifa
Plačilo uvoznih dajatev
Uvoz predelanih živil
Konzervirane gobe
Tarifna oznaka KN 2003 10 30
Plačilo dodatnega zneska
Načelo sorazmernosti

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na veljavnost Uredbe Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra 2005 o
spremembi priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL
L 286, str. 1) glede višine dodatnega zneska, ki je zunaj tarifnih kvot določen za uvoz blaga, uvrščenega pod oznako 2003
10 30 kombinirane nomenklature iz te priloge.
Predlog je bil vložen v okviru spora med B. Chabom in Hauptzollamt Hamburg-Hafen, ker je ta organ zavrnil ugovor, s katerim
je tožeča stranka nasprotovala plačilu dodatnih zneskov, ki jih je Hauptzollamt Hamburg-Hafen zahteval na podlagi Uredbe št.
1719/2005.

Pravni okvir
V skladu s poglavjem 20 oddelka IV drugega dela Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni
in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL L 256, str. 1), kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 1719/2005
(v nadaljevanju: Uredba št. 2658/87), se pri uvozu gob iz rodu
Agaricus
, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature, razen tistih, ki so začasno konzervirane in popolnoma termično
obdelane, zunaj tarifnih kvot plačuje konvencionalna dajatev
ad valorem
18,4 %, in kot posebna dajatev dodatni znesek 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance.
V prilogi 7 k oddelku III tretjega dela Priloge I k tej uredbi so za gobe iz rodu
Agaricus
določene tarifne kvote Skupnosti v višini 62.660 ton neto odcejene substance, v okviru katerih se za uvoz gob, ki spadajo
pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature, plačuje le dajatev
ad valorem
v višini 23 %. Te kvote se razdelijo med države dobaviteljice tako, da je količina, dodeljena državam, z izjemo Republike
Poljske, 28.780 ton neto odcejene substance.
Uredba Komisije (ES) št. 1864/2004 z dne 26. oktobra 2004 o odprtju in zagotavljanju upravljanja tarifnih kvot za konzervirane
gobe, uvožene iz tretjih držav (UL L 325, str. 30), kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1995/2005 z dne 7.
decembra 2005 (UL L 320, str. 34, v nadaljevanju: Uredba št. 1864/2004), za konzervirane gobe iz rodu
Agaricus
uvaja tarifne kvote Skupnosti, v okviru katerih se za uvoz konzerviranih gob, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane
nomenklature, načeloma plačuje le dajatev
ad valorem
v višini 23 %. Iz Priloge I k tej uredbi je razvidno, da od 1. januarja 2006 te kvote znašajo skupaj 30.702,5 ton neto odcejene
substance, od katerih je 23.750 ton dodeljeno Ljudski republiki Kitajski.
S temi dajatvami in z odprtjem omenjenih kvot se v pravni red Unije prenašajo mednarodne obveznosti Evropske unije v zvezi
z uvozom tega blaga. Te so izrecno prepisane na skupnostni seznam CXL koncesij in obvez, ki je sestavni del Splošnega sporazuma
o carinah in trgovini 1994 (v nadaljevanju: GATT 1994) iz Priloge 1A k Sporazumu o ustanovitvi Svetovne trgovinske organizacije
(v nadaljevanju: STO), ki je bil podpisan v Marakešu 15. aprila 1994 in odobren s Sklepom Sveta z dne 22. decembra 1994 o
sklenitvi sporazumov, doseženih v Urugvajskem krogu večstranskih pogajanj (1986 – 1994), v imenu Evropske skupnosti, v zvezi
z zadevami, ki so v njeni pristojnosti (94/800/ES) (UL L 336, str. 1).
V tej prilogi 1A je tudi Sporazum o kmetijstvu (UL 1994, L 336, str. 22), katerega člen 4 z naslovom „Dostop na trg“ določa:
„1.   Koncesije dostopa na trg, ki jih vsebujejo liste, se nanašajo na vezave in zniževanje carin ter na druge obveze dostopa na
trg, ki so v njih določene.
2.     Članice ne ohranjajo, se ne zatekajo ali se ne vračajo h kakršnim koli ukrepom, ki so jih morale spremeniti v običajne carinske
dajatve […], razen če ni drugače določeno v členu 5 in v Prilogi 5.“
V zvezi s tem je v opombi 1, ki je omenjena v drugem odstavku tega člena, navedeno:
„Ti ukrepi vključujejo količinske uvozne omejitve, variabilne uvozne dajatve, minimalne uvozne cene, diskrecijska uvozna dovoljenja,
necarinske ukrepe, ki se uveljavljajo skozi državna trgovinska podjetja, prostovoljne izvozne omejitve in podobne ukrepe na
meji, ki niso običajne carinske dajatve, ne glede na to, ali se ukrepi uveljavljajo na osnovi odstopanj od določb [Splošnega
sporazuma o carinah in trgovini 1947], ki se nanašajo na določene države, toda ne ukrepov, ki se uveljavljajo na podlagi plačilnobilančnih
določb ali drugih splošnih določb GATT 1994, ki niso značilne za kmetijstvo, ali določb drugih mnogostranskih trgovinskih
sporazumov v Prilogi 1A [k Sporazumu o ustanovitvi STO].“
Poleg tega se je na podlagi člena 7(2) Uredbe Sveta (ES) št. 980/2005 z dne 27. junija 2005 o uporabi sheme splošnih tarifnih
preferencialov (UL L 169, str. 1) stopnja dajatve
ad valorem
v višini 18,4 %, ki se uporablja pri uvozu gob, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature iz Priloge I k
Uredbi št. 2658/87, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske zunaj tarifnih kvot, znižala na 14,9 %. Nasprotno pa se v skladu
z odstavkom 5 tega člena pri takem uvozu dodatni znesek 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance ne zniža.

Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
B. Chabo je 6. marca 2006 zaprosil, da se v prosti promet sprosti 1000 kartonov konzerviranih gob, ki so bile zunaj tarifnih
kvot uvožene iz Ljudske republike Kitajske. Ker je to blago prijavil pod oznako 2003 90 00 kombinirane nomenklature iz Priloge
I k Uredbi št. 2658/87, se je blago v skladu s to prilogo in členom 7(2) Uredbe št. 980/2005 sprostilo v prosti promet samo
s 14,9-odstotno preferencialno dajatvijo.
V izvedenskem mnenju o uvrstitvi je bilo ugotovljeno, da bi bilo treba te konzervirane gobe dejansko uvrstiti pod oznako 2003 10 30
kombinirane nomenklature. Zato je Hauptzollamt Hamburg-Hafen z odločbo o odmeri uvoznih dajatev z dne 21. februarja 2007 zahteval
naknadno plačilo uvoznih dajatev v skupnem znesku 27.507,13 EUR, pri čemer je uporabil preferencialno dajatev v višini 14,9
%, ki ji je v skladu s Prilogo I k Uredbi št. 2658/87 in členom 7(2) in (5) Uredbe št. 980/2005 prištel dodatni znesek 222
EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance.
B. Chabo je 5. marca 2007 zoper to odločbo vložil ugovor, ki je bil z odločbo z dne 7. decembra 2007 zavrnjen.
B. Chabo je 9. januarja 2008 pri Finanzgericht Hamburg vložil tožbo za razglasitev ničnosti te odločbe. Meni, da je naložitev
uvoznih dajatev v tej odločbi nezakonita, zlasti ker ima naloženi znesek enak učinek kot prepoved uvoza. Hauptzollamt Hamburg-Hafen
na drugi strani navaja, da znesek dajatve temelji na skupni carinski tarifi, ki se uporablja za blago, ki spada pod oznako
2003 10 30 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, in da gre pri tem za redno dajatev, ki je ni mogoče
enačiti s prepovedjo uvoza, vsekakor pa predstavlja legitimno zaščitno dajatev.
V zvezi s tem je Finanzgericht Hamburg najprej ugotovilo, da je treba zadevne konzervirane gobe, če gre dejansko za gobe iz
rodu
Agaricus
, ki niso začasno konzervirane in popolnoma termično obdelane, uvrstiti pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature.
Finanzgericht Hamburg je nato izrazilo dvom o veljavnosti zneska 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance, ki je
bil določen ob uvozu blaga, uvrščenega pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi št. 2658/87, zunaj
tarifnih kvot, pri čemer se je sklicevalo na sodbi z dne 16. oktobra 1991 v zadevi Wünsche (C‑26/90, Recueil, str. I‑4961)
in z dne 4. julija 1996 v zadevi Pietsch (C‑296/94, Recueil, str. I‑3409), v katerih je Sodišče odločilo, da je višina dodatnega
zneska, ki se je takrat uporabljal za konzervirane gojene gobe ali konzervirane šampinjone na podlagi predpisov o skupni ureditvi
trgov v sektorju predelanih proizvodov na bazi sadja in zelenjave, v nasprotju z načelom sorazmernosti.
Ker je Finanzgericht Hamburg nazadnje menilo, da je izid postopka v glavni stvari odvisen od odgovora na vprašanje, ali je
preferencialna dajatev v višini 14,9 %, ki se ji prišteje dodatek 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance, veljavna
in jo je zato v zadevi v postopku v glavni stvari mogoče uporabiti, je prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje
predložilo to vprašanje:
„Ali je dodatni znesek 222 EUR na 100 kilogramov neto proizvoda, ki izhaja iz stopnje dajatve za ‚tretje države‘ in iz stopnje
preferencialne dajatve in se naloži na uvoz konzerviranih gob iz rodu
Agaricus
(oznaka 2003 10 30 kombinirane nomenklature), ničen zaradi kršitve načela sorazmernosti?“

Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče v svojem vprašanju v bistvu sprašuje, ali je znesek posebne dajatve 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene
substance, ki se uporablja na podlagi Uredbe št. 1719/2005 in se plačuje pri uvozu konzerviranih gob iz rodu
Agaricus
, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature, zunaj kvot, ki so odprte na podlagi Uredbe št. 1864/2004, veljaven
glede na načelo sorazmernosti.
Pri sodnem nadzoru pogojev za izvrševanje načela sorazmernosti lahko – glede na široko diskrecijsko pravico, ki jo ima zakonodajalec
Unije na področjih, kakršna so v tej zadevi, na katerih sprejema politične, gospodarske in socialne odločitve in na katerih
je dolžan opraviti kompleksno presojo – samo očitna nesorazmernost ukrepa, sprejetega na teh področjih, glede na cilje, ki
jih pristojne institucije želijo doseči, vpliva na njegovo zakonitost (glej sodbi z dne 6. decembra 2005 v združenih zadevah
ABNA in drugi, C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 in C‑194/04, ZOdl., str. I‑10423, točka 69, in z dne 12. januarja 2006 v zadevi
Agrarproduktion Staebelow, C‑504/04, ZOdl., str. I‑679, točka 36).
Zato je treba najprej ugotoviti, katere cilje ima zadevna ureditev, da bi lahko nato ugotovili, ali je znesek posebne dajatve,
ki se izpodbija v postopku v glavni stvari, očitno nesorazmeren za dosego teh ciljev.
Najprej je treba ugotoviti, da je zadevna ureditev sestavljena iz več medsebojno odvisnih pravnih instrumentov, ki tvorijo
celovit sistem, ki se uporablja pri uvozu konzerviranih gob iz rodu
Agaricus
, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature. Znesek posebne dajatve, ki se izpodbija v postopku v glavni stvari,
je le del tega sistema in ga od njega ni mogoče ločiti.
Ta sistem je namreč le rezultat medsebojnega vpliva med Prilogo I k Uredbi št. 2658/87 in Uredbo št. 980/2005, ki uvajata
skupno carinsko tarifo oziroma shemo splošnih tarifnih preferencialov, na eni strani, in Uredbo št. 1864/2004, ki ureja tarifne
kvote, na drugi strani. Konvencionalne in posebne dajatve, kot izhajajo iz člena 7(2) in (5) Uredbe št. 980/2005, se na podlagi
te priloge pri omenjenem uvozu konzerviranega blaga plačujejo samo, če gre za uvoz zunaj tarifne kvote, odprte z Uredbo št.
1864/2004.
Zlasti se, na eni strani, Priloga I k Uredbi št. 2658/87 in Uredba št. 980/2005, kot je razvidno med drugim iz pravne podlage,
na kateri sta bili sprejeti, nanašata na skupno trgovinsko politiko Unije in imata zato cilje, ki so značilni za to področje.
Tako znesek posebne dajatve, ki se izpodbija v postopku v glavni stvari in je naveden v tej prilogi, v pravo Unije natančno
prenaša mednarodne obveznosti, ki jih je ta sprejela v okviru STO. Ta znesek dejansko ustreza najvišjemu dovoljenemu znesku,
ki ga je Unija sprejela na seznamu koncesij in obvez, ki je priložen GATT 1994. Ta seznam med drugim ustreza cilju izboljšanja
dostopa članic te organizacije do kmetijskih trgov, ki mu sledi Sporazum o kmetijstvu, in zlasti cilju iz člena 4 tega sporazuma,
ki želi s tarifikacijo ta dostop urediti pregledneje in bolj predvidljivo, tako da zahteva spremembo vseh trgovinskih necarinskih
ukrepov na meji v kmetijskem sektorju, ki so bili medtem prepovedani, v carinske dajatve.
Na drugi strani se Uredba št. 1864/2004, ki uvaja tarifne kvote za konzervirane gobe, uvožene iz tretjih držav, kot je prav
tako razvidno iz pravne podlage, na kateri je bila sprejeta, nanaša na skupno kmetijsko politiko, zato ima cilje, ki so značilni
zanjo in so povezani z ureditvijo zadevnega skupnega trga. Namen te uredbe je, kot je razvidno zlasti iz njene uvodne izjave
10, zagotoviti ustrezno oskrbo trga Unije z zadevnimi proizvodi po stabilnih cenah, pri čemer se je potrebno izogniti motnjam
trga v obliki večjih nihanj cen in negativnim učinkom na proizvajalce Unije, ki jih povzroča ali bi jih lahko povzročil prevelik
uvoz teh proizvodov iz tretjih držav.
Poleg tega Uredba št. 1864/2004 upošteva tudi cilje skupne trgovinske politike, s tem da, kot je razvidno iz njene uvodne
izjave 1, v pravo Unije prenaša mednarodne obveznosti, ki jih je Unija sprejela v skladu s Sporazumom o kmetijstvu in so prepisane
na skupnostni seznam CXL koncesij in obvez, da pod določenimi pogoji od 1. julija 1995 za konzervirane gobe iz rodu
Agaricus
, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature, odpre tarifne kvote Skupnosti. Te obveznosti so poleg tega upoštevane
v poglavju 7 oddelka III tretjega dela Priloge I k Uredbi št. 2658/87.
Kot je razvidno iz uvodne izjave 9 Uredbe št. 1864/2004, je namen te uredbe, med drugim, določiti podrobno ureditev, ki bo
zagotavljala, da se za količine, ki presegajo tarifne kvote, zaračunajo polne dajatve, predvidene v skupni carinski tarifi.
Iz tega izhaja, da je tudi znesek posebne dajatve, ki se izpodbija v postopku v glavni stvari in se uporablja za uvoz konzerviranih
gob iz tretjih držav, ki presega po tej uredbi dovoljene količine, namenjen doseganju ciljev skupne kmetijske politike, in
sicer da se z ekonomskega vidika oteži tak uvoz in se tako izogne nepotrebnim motnjam na trgu Skupnosti, ki bi jih povzročil
prevelik uvoz teh konzerviranih gob.
Iz tega izhaja, da sta zgoraj omenjeni celoviti sistem in zato tudi znesek posebne dajatve, ki se izpodbija v postopku v glavni
stvari, namenjena doseganju ciljev skupne trgovinske politike in skupne kmetijske politike.
Glede tega je treba ugotoviti, da se sodna praksa Sodišča v zadevah, v katerih sta bili izdani zgoraj navedeni sodbi Wünsche
in Pietsch, na kateri se predložitveno sodišče sklicuje v predlogu za sprejetje predhodne odločbe, nanaša le na zaščitne ukrepe,
ki jih je Unija v tistem obdobju na podlagi predpisov o skupni ureditvi trgov v sektorju predelanih proizvodov na bazi sadja
in zelenjave s področja skupne kmetijske politike sprejela samostojno. Obe zadevi se nanašata na ukrepe, ki jih je Evropska
komisija izbrala iz široke palete carinskih in necarinskih ukrepov, ki bi lahko dosegli želeni cilj skupne kmetijske politike.
Nasprotno pa je naložitev dajatve, kakršna je ta, katere znesek je predmet vprašanja o veljavnosti, ki ga je zastavilo predložitveno
sodišče, edini ukrep, ki ga lahko institucije Unije v skladu z mednarodnimi obveznostmi, ki jih je Unija sprejela v okviru
STO, sprejmejo v zvezi z uvozom zadevnega blaga. Iz člena 4 Sporazuma o kmetijstvu je namreč razvidno, da je treba ukiniti
vse trgovinske necarinske ovire v kmetijskem sektorju in jih spremeniti v carine, katerih najvišja stopnja je določena na
seznamu koncesij članic STO.
Zgoraj navedena sodna praksa pa nikakor ne upošteva ciljev skupne trgovinske politike, ki jih imajo zadevni predpisi v postopku
v glavni stvari, kar je posledica položaja, ki je nastal po tem, ko je Unija sprejela mednarodne obveznosti iz urugvajskega
kroga večstranskih pogajanj, v skladu s katerimi je skupna carinska tarifa edini ukrep, s katerim je mogoče trg Skupnosti
v tem sektorju zaščititi pred uvozom iz tretjih držav. Iz tega izhaja, da glede na pravni okvir zadeve v postopku v glavni
stvari ta sodna praksa ne more biti upoštevna za preizkus tega vprašanja o veljavnosti.
V tej zadevi je treba, da bi presodili o veljavnosti zneska posebne dajatve, ki se izpodbija v postopku v glavni stvari, preizkusiti,
ali ta dajatev pomeni ukrep, ki je za dosego ciljev zadevnih predpisov očitno nesorazmeren.
Glede na zahtevnost vnaprejšnje določitve višine posebne dajatve, pri kateri ta uvoz prinaša le še majhne ekonomske koristi,
v okviru pogajanj znotraj STO, ni mogoče trditi, da so zadevne institucije Unije presegle okvir svoje široke diskrecijske
pravice, ko so najvišji znesek dajatve Unije določile na 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance. Zato za ta znesek
ne moremo šteti, da je očitno nesorazmeren.
Poleg tega, ob upoštevanju pravnega okvira v postopku v glavni stvari, iz tega, da naj bi posebni znesek, ki se izpodbija
v postopku v glavni stvari, učinkoval tako, da preprečuje vse možnosti, da bi bil uvoz zunaj tarifnih kvot ekonomsko donosen,
ni mogoče sklepati, da je ta znesek glede na cilje očitno nesorazmeren.
Glede argumenta tožeče stranke v postopku v glavni stvari, da višina posebne dajatve, ki se izpodbija v postopku v glavni
stvari, glede na stroške pridelave gob, preprečuje prodajo teh gob s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v Unijo, je treba
ugotoviti, da v skladu z načelom o priznavanju največjih ugodnosti iz člena 1 GATT 1994 ni dovoljeno določiti posebne dajatve,
katere višina bi bila za vsako članico STO različna. Tako s tem argumentom, ki se nanaša na stroške pridelave gob v samo eni
državi članici STO, v tej zadevi v Ljudski republiki Kitajski, ni mogoče dokazati, da je zakonodajalec Unije z določitvijo
zneska posebne dajatve 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance, ki se uporablja za uvoz zunaj tarifnih kvot za vse
države članice STO, prekoračil svojo široko diskrecijsko pravico.
Iz vseh zgoraj navedenih ugotovitev izhaja, da pri preizkusu zastavljenega vprašanja ni bilo ugotovljeno nič, kar bi vplivalo
na veljavnost zneska posebne dajatve 222 EUR na 100 kilogramov neto odcejene substance, ki se uporablja na podlagi Uredbe
št. 1719/2005 in se plačuje pri uvozu konzerviranih gob iz rodu
Agaricus
, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature, zunaj kvot, ki so odprte z Uredbo št. 1864/2004.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
Pri preizkusu zastavljenega vprašanja ni bilo ugotovljeno nič, kar bi vplivalo na veljavnost zneska posebne dajatve 222 EUR
na 100 kilogramov neto odcejene substance, ki se uporablja na podlagi Uredbe Komisije (ES) št. 1719/2005 z dne 27. oktobra
2005 o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi
in se plačuje pri uvozu konzerviranih gob iz rodu
Agaricus
, ki spadajo pod oznako 2003 10 30 kombinirane nomenklature iz te priloge, zunaj kvot, ki so odprte z Uredbo Komisije (ES)
št. 1864/2004 z dne 26. oktobra 2004 o odprtju in zagotavljanju upravljanja tarifnih kvot za konzervirane gobe, uvožene iz
tretjih držav, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1995/2005 z dne 7. decembra 2005.
Podpisi
*
Jezik postopka: nemščina.