CELEX: 62007TJ0438
Ochranná známka Spoločenstva
Námietkové konanie
Prihláška slovnej ochrannej známky Spoločenstva SpagO
Skoršia slovná národná ochranná známka SPA
Relatívny dôvod zamietnutia
Neexistencia poškodenia dobrého mena
Článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 5 nariadenia (ES) č. 207/2009]

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 27. júla 2001 vedľajší účastník konania, spoločnosť De Francesco Import GmbH, podal prihlášku ochrannej známky Spoločenstva na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) v znení zmien a doplnení [nahradené nariadením Rady (ES) č. 207/2009 z o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, s. 1
)].
Prihlasovanou ochrannou známkou je slovné označenie SpagO.
Výrobky uvedené v prihláške patria do triedy 33 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú tomuto opisu: „alkoholické nápoje s výnimkou piva“.
Prihláška ochrannej známky Spoločenstva bola uverejnená vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 18/2002 zo 4. marca 2002.
Dňa 4. júna 2002 podala žalobkyňa, spoločnosť Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, námietku podľa článku 42 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 41 nariadenia č. 207/2009) proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky Spoločenstva pre všetky ňou označené výrobky.
Námietka sa zakladala na skoršej slovnej ochrannej známke SPA zapísanej na Úrade ochranných známok Beneluxu pre výrobky „minerálne a sýtené vody a iné nealkoholické nápoje; sirupy a iné prípravky na výrobu nápojov“ zaradené do triedy 32.
Rozhodnutím z 28. júla 2006 vyhovelo námietkové oddelenie ÚHVT námietke založenej na článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 (teraz článok 8 ods. 5 nariadenia č. 207/2009). Z dôvodu hospodárnosti konania obmedzilo námietkové oddelenie preskúmanie námietky na zápis slovnej ochrannej známky SPA zapísanej na Úrade ochranných známok Beneluxu. Konštatovalo dostatočnú podobnosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami vzhľadom na ich spoločný prvok „spa“. Pokiaľ ide o alkoholické nápoje, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, konštatovalo, že by to mohlo poškodzovať dobré meno skoršej ochrannej známky z dôvodu škodlivých účinkov alkoholu na ľudské zdravie.
Dňa 28. septembra 2006 podal vedľajší účastník konania odvolanie proti rozhodnutiu námietkového oddelenia.
Rozhodnutím z 13. septembra 2007 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) druhý odvolací senát ÚHVT zrušil rozhodnutie námietkového oddelenia. Konštatoval, že neexistuje nebezpečenstvo zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 [teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009], pretože existuje len nízky stupeň podobnosti jednak medzi výrobkami patriacimi do triedy 32 a výrobkami patriacimi do triedy 33 a jednak medzi kolidujúcimi ochrannými známkami. Pokiaľ ide o článok 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, odvolací senát prebral závery námietkového oddelenia, ktoré uznalo dobré meno ochrannej známky SPA pre minerálne vody v štátoch Beneluxu. Konštatoval však, že existuje len nízky stupeň podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, že tento stupeň podobnosti nestačí na to, aby si dotknutá verejnosť vytvorila súvislosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, a že používanie prihlasovanej ochrannej známky nemôže poškodiť dobré meno skoršej ochrannej známky.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania.
ÚHVT a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Súd prvého stupňa:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Právny stav
Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94.
Žalobkyňa v zásade tvrdí, že odvolací senát vychádzal z nesprávneho posúdenia, keď konštatoval, že podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami nebola dostatočná na to, aby si dotknutý spotrebiteľ mohol vytvoriť súvislosť medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, a keď prijal záver, že používanie prihlasovanej ochrannej známky pre alkoholické nápoje nemohlo poškodiť dobré meno a obchodný potenciál skoršej ochrannej známky pre minerálnu vodu.
Súd prvého stupňa pripomína, že zo znenia článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 vyplýva, že jeho uplatňovanie sa viaže na tieto tri podmienky: po prvé na zhodnosť alebo podobnosť kolidujúcich ochranných známok, po druhé na dobré meno skoršej ochrannej známky uvádzanej v námietke a po tretie na nebezpečenstvo, že bezdôvodné používanie prihlasovanej ochrannej známky môže neoprávnene využívať rozlišujúcu spôsobilosť alebo dobré meno skoršej ochrannej známky alebo jej spôsobiť ujmu. Keďže tieto podmienky musia byť splnené súčasne, na vylúčenie použiteľnosti uvedeného ustanovenia postačuje, ak nie je splnená čo len jedna z týchto podmienok [rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. mája 2005, Spa Monopole/ÚHVT — Spa-Finders Travel Arrangements (SPA-FINDERS), T-67/04, Zb. s. II-1825, bod 30].
Rovnako treba pripomenúť, že z judikatúry vyplýva, že ak dôjde k zásahom uvedeným v zmysle článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94, tieto zásahy sú dôsledkom určitého stupňa podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, vzhľadom na ktorý si príslušná skupina verejnosti tieto ochranné známky zblíži, čiže vytvorí si medzi nimi určitú súvislosť, ale nezamieňa si ich (pozri analogicky rozsudok Súdneho dvora z 27. novembra 2008, Intel Corporation, C-252/07, Zb. s. I-8823, bod 30 a tam citovanú judikatúru).
Existencia takej súvislosti sa má posudzovať celkovo, so zohľadnením všetkých rozhodujúcich okolností prejednávanej veci a najmä stupňa podobnosti medzi kolidujúcimi ochrannými známkami, povahy výrobkov alebo služieb, pre ktoré sú jednotlivé kolidujúce ochranné známky zapísané vrátane stupňa blízkosti alebo rozdielnosti týchto výrobkov alebo služieb, ako aj dotknutej verejnosti, sily dobrého mena skoršej ochrannej známky a existencie pravdepodobnosti zámeny vo vnímaní verejnosti (pozri rozsudok Intel Corporation, už citovaný, body 41 a 42 a tam citovanú judikatúru).
Zákonnosť napadnutého rozhodnutia treba preskúmať na základe uvedených úvah.
V prejednávanej veci treba konštatovať, že odvolací senát v bode 24 napadnutého rozhodnutia oprávnene uviedol, že dotknutú verejnosť predstavuje široká verejnosť v štátoch Beneluxu. Výrobky, na ktoré sa vzťahuje skoršia ochranná známka zapísaná v štátoch Beneluxu, ako aj výrobky, na ktoré sa vzťahuje prihlasovaná ochranná známka, sú totiž výrobkami bežnej spotreby.
Pokiaľ ide o dobré meno skoršej ochrannej známky, medzi účastníkmi konania je nesporné, že táto ochranná známka je v štátoch Beneluxu ochrannou známkou s dobrým menom pre minerálne vody.
Pokiaľ ide o podmienku založenú na existencii totožnosti alebo podobnosti kolidujúcich ochranných známok, treba uviesť, že stupeň podobnosti kolidujúcich ochranných známok predpokladá existenciu prvkov vizuálnej, fonetickej alebo pojmovej podobnosti (rozsudok Súdneho dvora z 23. októbra 2003, Adidas-Salomon a Adidas Benelux,
C-408/01, Zb. s. I-12537
, bod 28).
V prejednávanej veci odvolací senát v bodoch 44 a 45 napadnutého rozhodnutia prijal záver, že vzhľadom na vizuálnu a fonetickú podobnosť prvých troch písmen kolidujúcich označení, ako aj rozdielne vizuálne a fonetické prvky zavedené prvkom „go“, medzi kolidujúcimi označeniami existuje len nízky stupeň podobnosti. Táto podobnosť nemôže stačiť na to, aby si spotrebiteľ vytvoril súvislosť medzi kolidujúcimi označeniami.
Tento záver treba potvrdiť.
Je nesporné, že počiatočná časť označenia zvyčajne viac upúta pozornosť spotrebiteľa [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo 17. marca 2004, El Corte Inglés/ÚHVT — González Cabello a Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), T-183/02 a T-184/02, Zb. s. II-965, bod 81]. Túto úvahu však nemožno uplatniť vo všetkých prípadoch [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo , Trek Bicycle/ÚHVT — Audi (ALLTREK), T-158/05, neuverejnený v Zbierke, bod 70 a tam citovanú judikatúru] a v žiadnom prípade nemôže spochybniť zásadu, podľa ktorej skúmanie podobnosti ochranných známok musí zohľadňovať celkový dojem, ktorý tieto ochranné známky vyvolávajú.
Vzhľadom na skutočnosť, že v prejednávanej veci sú kolidujúce označenia krátke, dotknutá verejnosť sa sústredí na slovo ako celok. V tejto súvislosti treba uviesť, že vzhľadom na krátkosť a jednoduchosť štruktúry prihlasovaného označenia je málo pravdepodobné, že priemerný spotrebiteľ by si rozložil označenie SpagO na dve slová „spa“ a „go“.
Okrem toho so spisu vyplýva, že podľa pravidla 3 ods. 1 prvej vety nariadenia Komisie č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie č. 40/94 (
Ú. v. ES L 303, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 189) v znení zmien a doplnení, prihlasovaná ochranná známka sa skladá so slovného prvku „spago“ s veľkým prvým a posledným písmenom.
Z vizuálneho hľadiska sa celkový dojem, ktorý vyvoláva prihlasovaná ochranná známka na jednej strane a kratšia skoršia ochranná známka na druhej strane, odlišuje v dôsledku prípony „go“ pridanej do prihlasovanej ochrannej známky. Rovnako aj z fonetického hľadiska, hoci sa obe kolidujúce označenia začínajú prvkom „spa“, pridanie prvku „go“ v prihlasovanej ochrannej známke umožňuje vytvoriť medzi nimi rozdiel. Prihlasovaná ochranná známka sa totiž vysloví ako jedno krátke slovo bez dlhšej pauzy medzi slabikami a slabika „spa“ v nej nemá samostatnú úlohu, ale je úzko spojená s druhou slabikou „go“.
Navyše napriek tomu, že obe kolidujúce označenia majú spoločný prvok „spa“, prihlasovaná ochranná známka je pre relevantnú skupinu verejnosti vymysleným slovom.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že z pojmového hľadiska, ako to odvolací senát oprávnene uviedol v bode 44 napadnutého rozhodnutia, nie je možné žiadne porovnanie. Vo vnímaní relevantnej skupiny verejnosti skoršia ochranná známka odkazuje na mesto Spa (Belgicko) známe svojimi minerálnymi vodami a kúpeľmi, na belgický automobilový okruh Spa-Francorchamps alebo na opisný význam termálneho zdroja, ako je hammam alebo sauna (rozsudok SPA-FINDERS, už citovaný, bod 44). Výraz „spago“ je naopak vymysleným slovom, ktoré nemá žiadny význam ani v jednom z úradných jazykov štátov Beneluxu.
Medzi kolidujúcimi ochrannými známkami preto existuje len nízky stupeň podobnosti.
Okrem toho na účely posúdenia existencie vzťahu medzi kolidujúcimi ochrannými známkami musí byť zohľadnená aj povaha dotknutých výrobkov. V tejto súvislosti treba v prvom rade konštatovať, že obsah alkoholu v nápojoch ich umožňuje odlíšiť od vody a nealkoholických nápojov. Vlastnosti týchto nápojov sú rozdielne. Zatiaľ čo alkoholické nápoje sa zvyčajne konzumujú pri osobitných a spoločenských príležitostiach, voda a nealkoholické nápoje sa konzumujú každý deň. Konzumácia vody je navyše aj životnou potrebou. Priemerný spotrebiteľ, ktorý sa považuje za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného, je zvyknutý na toto rozdelenie alkoholických a nealkoholických nápojov, ktoré je okrem iného potrebné, keďže niektorí spotrebitelia si neželajú, prípadne nemôžu konzumovať alkohol. Cena alkoholických nápojov je navyše vo všeobecnosti vyššia ako cena nealkoholických nápojov. Okrem toho predaj alkoholu je vo viacerých ohľadoch prísnejšie upravený. Je spojený najmä so získaním licencie na predaj a nákup alkoholických nápojov je podmienený požiadavkou minimálneho veku. Skutočnosť, že dotknuté nápoje možno konzumovať na rovnakých miestach a spôsobom, pri ktorom sa môžu vzájomne dopĺňať, to znamená, že sa môžu zmiešať alebo podávať spolu, a že ich často konzumujú tie isté osoby a predávajú sa na podobných miestach, toto konštatovanie nespochybňuje [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. februára 2005, Lidl Stiftung/ÚHVT — REWE Zentral (LINDENHOF), T-296/02, Zb. s. II-563, body 54 až 57].
Vzhľadom na rozdiel v povahe výrobkov označených kolidujúcimi ochrannými známkami preto treba uviesť, že priemerný spotrebiteľ v štátoch Beneluxu nebude vnímať prvok „spa“ obsiahnutý v prihlasovanej ochrannej známke SpagO ako prvok týkajúci sa minerálnych vôd predávaných pod skoršou ochrannou známkou.
Analógia so zamietnutím zápisu z dôvodu dobrého mena skoršej ochrannej známky, ktorú žalobkyňa zdôrazňovala, je irelevantná.
Po prvé, čo sa týka odkazov na rozhodovaciu prax ÚHVT, stačí pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry sa zákonnosť rozhodnutí odvolacích senátov posudzuje výlučne na základe nariadenia č. 40/94 v zmysle jeho výkladu súdom Spoločenstva, a nie na základe ich skoršej rozhodovacej praxe [pozri rozsudok Súdu prvého stupňa zo 16. marca 2005, L’Oréal/ÚHVT — Revlon (FLEXI AIR), T-112/03, Zb. s. II-949, bod 68 a tam citovanú judikatúru].
Po druhé, v prejednávanej veci nie je prihlasovanou ochrannou známkou SPA GO alebo SPA-GO, ale SpagO ako jedno slovo. V tejto súvislosti treba poukázať na to, že zobrazenie prihlasovanej ochrannej známky sa líši od zobrazenia ochranných známok uvedených žalobkyňou v žalobe, v ktorých sa prvok „spa“ jasne oddeľuje, má dominantné postavenie a je sprevádzaný dodatočnými prvkami, ktoré sú vo všeobecnosti len opisné. Vo veci, ktorá viedla k rozsudku Súdu prvého stupňa z 19. júna 2008, Mülhens/ÚHVT — Spa Monopole (MINERAL SPA) (T-93/06, neuverejnený v Zbierke, body 29 až 39), sa tak výraz „spa“ oddelil od prvého prvku a výraz „minéral“ opisoval zložky dotknutého výrobku, zatiaľ čo v prejednávanej veci je slovo „spago“ novotvarom, pričom prvok „spa“ sa stráca v celkovom dojme, ktorý prihlasovaná ochranná známka vyvoláva.
Z rovnakého dôvodu nemožno prijať tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého kolidujúce ochranné známky musia byť považované za podobné, lebo skoršia ochranná známka je v celom rozsahu prebratá do prihlasovanej ochrannej známky. Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, v prejednávanej veci prvok „spa“ nie je dominantným prvkom prihlasovaného označenia. Hoci si spotrebitelia nespomenú na to, že v prihlasovanej ochrannej známke sa písmená „s“ a „o“ píšu veľkými písmenami, relevantná skupina verejnosti, ako už bolo skôr uvedené, bude označenie SpagO identifikovať ako vymyslené slovo bez akéhokoľvek významu.
Hoci žalobkyňa predstavuje skoršiu ochrannú známku ako ochrannú známku s dobrým menom, či dokonca s veľmi dobrým menom, nič to nemení na konštatovaní, že v prejednávanej veci ide len o nízky stupeň vizuálnych a fonetických podobností medzi touto a prihlasovanou ochrannou známkou. Kritérium dobrého mena, ktoré je riadne ustálené, pritom automaticky neznamená existenciu vzťahu medzi kolidujúcimi ochrannými známkami (rozsudok Intel Corporation, už citovaný, bod 64).
Odvolací senát preto oprávnene konštatoval, že napriek vysokej rozlišovacej spôsobilosti, ktorú medzitým skoršia ochranná známka nadobudla, podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami nestačí na vytvorenie vzťahu medzi ochrannou známkou prihlasovanou pre alkoholické nápoje a skoršou ochrannou známkou pre minerálne vody.
Keďže jedna z troch kumulatívnych podmienok uplatnenia článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 nie je splnená, netreba skúmať otázku, či došlo k jednému zo zásahov uvedených v tretej podmienke tohto ustanovenia.
Z toho vyplýva, že jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 5 nariadenia č. 40/94 je nedôvodný, a žalobu treba preto zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania v súlade s návrhom ÚHVT.

Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (ôsma komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Spoločnosť Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV, je povinná nahradiť trovy konania.

Martins Ribeiro
Papasavvas
Wahl
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 12. novembra 2009.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.