CELEX: 62009CJ0075
Reglamentas (EEB) Nr. 2913/92
Bendrijos muitinės kodeksas
221 straipsnio 3 ir 4 dalys
Paskesnis skolos muitinei išieškojimas
Senatis
Veiksmas, dėl kurio gali būti iškelta baudžiamoji byla

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio
Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302; p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), iš dalies pakeisto
2000 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2700/2000 (OL L 311, p. 17; 2004 m. specialusis
leidimas lietuvių k., 2 sk., 10 t., p. 239; toliau – Muitinės kodeksas), 221 straipsnio 3 ir 4 dalių išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą tarp
Agra Srl
(toliau –
Agra
) ir
Agenzia Dogane – Ufficio delle Dogane di Alessandria
(Aleksandrijos muitinės įstaiga, toliau –
Ufficio delle Dogane
) dėl paskesnio skolos muitinei išieškojimo.

Teisinis pagrindas

Sąjungos teisė
2002 m. birželio 4 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 954/2002, atidarančio KN pozicijoje 0202 klasifikuojamos sušaldytos galvijienos
ir KN pozicijoje 0206 29 91 klasifikuojamų produktų tarifinę kvotą (2002 m. liepos 1 d.–2003 m. birželio 30 d.) ir numatančio
jos administravimą (OL L 147, p. 8), 9 straipsnio 4 dalyje nurodyta:
„Kai, patvirtinant 2 dalyje nurodytą importą ar eksportą, du ar daugiau pareiškėjų įrašyti kaip turintys tą patį pašto adresą,
arba kai du ar daugiau pareiškėjų paraiškos padavimo dieną yra įregistruoti [pridėtinės vertės mokesčio] registre tuo pačiu
pašto adresu, arba jei valstybės narės turi pagrindo įtarti, kad pareiškėjai yra susiję valdymo, personalo ar operacijų atžvilgiu,
valstybės narės patikrina, ar pareiškėjai nesusiję tarpusavyje, kaip apibrėžta [1993 m. liepos 2 d.] Komisijos reglamento
(EEB) Nr. 2454/93, [išdėstančio tam tikras Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1; 2004 m.
specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3), 143 straipsnyje. Jei paaiškėja, kad jie yra susiję, visos atitinkamos
paraiškos atmetamos.
<...>“
Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 ir 4 dalyse numatyta:
„3.      Pranešimas skolininkui nebegali būti pateikiamas pasibaigus trejų metų laikotarpiui nuo skolos muitinei atsiradimo dienos.
Šis laikotarpis sustabdomas nuo 243 straipsnyje nustatyto skundo pateikimo dienos per visą laikotarpį, kol jis nagrinėjamas
teisme.
4.      Jeigu priežastis, dėl kurios atsirado muitinės skola, buvo veiksmas, dėl kurio galėjo būti iškelta baudžiamoji byla, pranešimas
apie skolos sumą skolininkui gali būti pateikiamas ir pasibaigus 3 dalyje nurodytam trejų metų laikotarpiui, laikantis galiojančių
nuostatų.“

Nacionalinė teisė
1990 m. lapkričio 8 d. Įstatyminio dekreto Nr. 374 dėl muitinės įstaigų pertvarkymo ir įvertinimo bei kontrolės procedūrų
peržiūrėjimo, įgyvendinant 1979 m. liepos 24 d. Direktyvą 79/695/EEB ir 1981 m. gruodžio 17 d. Direktyvą 82/57/EEB dėl prekių
išleidimo į laisvą apyvartą procedūrų suderinimo bei 1981 m. vasario 24 d. Direktyvą 81/177/EEB ir 1982 m. balandžio 23 d.
Direktyvą 82/347/EEB dėl Bendrijos prekių eksporto procedūrų suderinimo (GURI, Nr. 291, 1990 m. gruodžio 14 d.), 11 straipsnis
išdėstytas taip:
„1.      Muitinė gali peržiūrėti galutiniu tapusį įertinimą, net jei prekės, dėl kurių  pateikta paraiška, jau perduotos laisvai ūkio
subjekto dispozicijai arba jau paliko muitinės teritoriją. Peržiūrima muitinės iniciatyva arba prašant atitinkamam ūkio subjektui,
pareiškusiam skundą per trejus metus nuo tos dienos, kurią nustatymas tapo galutinis; jei ne, tokia teisė prarandama.
<...>
5.      Jei muitinės iniciatyva arba šalies prašymu peržiūrint nustatyta netikslumų, trūkumų ar klaidų, susijusių su elementais, kuriais
pagrįstas vertinimas, muitinė padaro atitinkamą patikslinimą ir apie tai praneša susijusiam ūkio subjektui, išsiųsdama jam
pranešimą. Tuo atveju, kai patikslinama po peržiūrėjimo muitinės iniciatyva, pranešimas turi būti išsiųstas per trejus metus
nuo tos dienos, kurią įvertinimas tapo galutinis; jei ne, tokia teisė prarandama.
<...>.“
1973 m. sausio 23 d. Respublikos prezidento dekreto Nr. 43 dėl muitų srities teisės nuostatų vieno teksto priėmimo (GURI,
Nr. 80, 1973 m. kovo 28 d., toliau – TULD) 84 straipsnyje numatyta:
„1.      Valstybės veiksmams, kuriais išieškomi muitai, taikomas penkerių metų senaties terminas.
<...>
3.      Kai priežastis, dėl kurios nesumokėta skola muitinei arba jos dalis, yra baudžiamosios teisės pažeidimas, senaties terminas
prasideda tada, kai baudžiamojoje byloje priimtas sprendimas arba nutartis tampa neskundžiami.
<...>.“
1990 m. gruodžio 29 d. Įstatymo Nr. 428 dėl įsipareigojimų, kylančių dėl Italijos Respublikos priklausymo Europos Bendrijoms,
vykdymo nuostatų (GURI, Nr. 10, 1991 m. sausio 12 d.) 29 straipsniu TULD 84 straipsnyje nustatytas senaties terminas sutrumpintas
iki trejų metų.

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas

Agra
importavo šaldytą mėsą be kaulų (priskiriamą prie KN 0202 30 90 90 pozicijos) pagal Reglamente Nr. 954/2002 nustatytą metinę
kvotą (II kvotos dalis).
Norėdama gauti importo licensijas ji pateikė importo paraišką, kurioje deklaravo, kad atitinka minėto reglamento 9 straipsnyje
nurodytas sąlygas. Tarp šių sąlygų buvo tokia, kad bendrovė neturi būti susijusi su atitinkamomis bendrovėmis iš kitų valsybių
narių, iki 2002 m. birželio 14 d. pateikusiomis panašias paraiškas.
2007 m. vasario 12 d. atlikusi
Agra
patikrinimą
Guardia di Finanza di Milano
nustatė, kad esama su minėtomis sąlygomis susijusių pažeidimų.
Remiantis šio patikrinimo protokolu pradėtas baudžiamasis tyrimas.
Be to, remdamasi tuo pačiu protokolu
Ufficio delle Dogane
2008 m. vasario 28 d. priėmė pranešimą apie
Agra
pateiktų muitinės deklaracijų patikslinimą dėl pagrindinės muitų ir pridėtinės vertės mokesčio sumos, iš viso 141 125,49 EUR,
ir 47 298,45 EUR palūkanų išieškojimo.
Šis pranešimas apie patikslinimą pateiktas
Agra
2008 m. kovo 11 dieną.
Minėtą pranešimą ji apskundė
Commissione tributaria provinciale di Alessandria
(Aleksandrijos provincijos mokesčių komisija), remdamasi teisei pataisyti muitinės deklaracijas taikomu senaties terminu.
Anot
Agra
, šiai teisei taikomas trejų metų senaties terminas, skaičiuojamas nuo muitinės deklaracijų pateikimo dienos. Ginčijamos deklaracijos
buvo pateiktos 2002 m. rugpjūčio 13 d., rugsėjo 18 d. ir spalio 23 d., todėl senaties terminai baigėsi atitinkamai 2005 m.
rugpjūčio 13 d., rugsėjo 18 d. ir spalio 23 dieną.

Ufficio delle Dogane
nurodo „senaties termino sustabdymo ir nutraukimo“ priežastis, numatytas Muitinės kodekso 221 straipsnyje, ypač šio straipsnio
4 dalyje, pagal kurią pranešimas apie tikslią skolos muitinei sumą gali būti pateiktas praėjus trejų metų terminui, jei muitinė
negalėjo nustatyti tikslios skolos sumos dėl baudžiamąja tvarka tiriamų veiksmų.
Anot
Ufficio delle Dogane
, šią nuostatą reikia nagrinėti kartu su TULD 84 straipsniu, pagal kurį, kai priežastis, dėl kurios nesumokėta skola muitinei
arba jos dalis, yra baudžiamosios teisės pažeidimas, senaties terminas prasideda tada, kai baudžiamojoje byloje priimtas sprendimas
arba nutartis tampa neskundžiami.
Šiomis aplinkybėmis
Commissione Tributaria Provinciale di Alessandria
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Ar, atsižvelgiant į [1990 m. lapkričio 8 d. Įstatyminio dekreto Nr. 374] 11 straipsnio nuostatas kartu su [Muitinės kodekso]
221 straipsnio 3 ir 4 dalimis bei [TULD] 84 straipsnio 3 dalį, [
Ufficio
]
delle Dogane
teisės peržiūrėti vertinimą senaties terminas yra pasibaigęs ir (arba) ji neteko tokios teisės pasibaigus trejų metų terminui
nuo muitinės deklaracijos dienos, arba ar galima minėtą terminą nutraukti ir (arba) sustabdyti, kol bus priimtas sprendimas
baudžiamojoje byloje, iškeltoje dėl su įvertinimu susijusių muitų normų pažeidimų?“

Dėl prejudicinio klausimo

Teisingumo Teismui pateiktos pastabos
Šioje byloje pastabų pateikė
Agra
, Italijos, Čekijos ir Graikijos vyriausybės, ir Europos Komisija.

Agra
mano, kad Teisingumo Teismas turi nuspręsti, jog Muitinės kodekso 221 straipsnio 4 dalis taikoma su sąlyga, kad per trejų
metų senaties terminą atliktas bent vienas procesinis veiksmas, arba konstatuoti, kad šios nuostatos taikymo sąlygos apibrėžiamos
vidaus teisėje.
Muitinės institucijos, žinoma, administracinių procedūrų tikslais yra  kompetentingos nustatyti, kad padaryta veika, dėl kurios
gali būti iškelta baudžiamoji byla. Vis dėlto teisinio saugumo reikalavimais šios institucijos įpareigojamos veikti nepažeidžiant
trejų metų senaties termino.
Šiuo atžvilgiu
Agra
remiasi
Corte suprema di cassazione
(Kasacinis teismas) pateiktu TULD 84 straipsnio ir Muitinės kodekso 221 straipsnio išaškinimu, pagal kurį trejų metų senaties
terminą galima nutraukti, tik jei minėtos institucijos imasi priemonių šiam laikotarpiui nepasibaigus.
Graikijos vyriausybė iš esmės mano, kad skolos muitinei senaties termino eiga sustabdoma, kai dėl įtariamo muitinės taisyklių
pažeidimo gali būti iškelta baudžiamoji byla ir kai dėl jo kompetentingai muitinės institucijai buvo galutinai sutrukdyta
nustatyti tikslią muitų sumą. Todėl minėta vyriausybė siūlo į prejudicinį klausimą atsakyti taip, kad senaties terminas negali
pasibaigti pagal Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalį, jei muitinės skolą lemia veiksmas, dėl kurio gali būti iškelta baudžiamoji
byla.
Italijos ir Čekijos vyriausybės bei Komisija iš esmės tvirtina, kad Muitinės kodekso 221 straipsnio 4 dalis nedraudžia tokių
teisės nuostatų, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, ir nurodo nacionalinę teisę visais su skolos muitinei, susidariusios
dėl veiksmo, už kurį baudžiama pagal baudžiamją teisę, senatimi susijusiais klausimais.
Šiuo atžvilgiu Komisija teigia, kad minėtoje nuostatoje nenumatyta nei senaties termino, nei tokio termino nutraukimo arba
sustabdymo motyvų. Ja nereikalaujama sustabdyti senaties termino eigos, vykstant galimai skundo procedūrai, priešingai nei
numatyta to paties straipsnio 3 dalyje.
Šiaip ar taip, anot Čekijos vyriausybės ir Komisijos, nacionalinis įstatymų leidėjas nesinaudoja visiška laisve. Pirma, valstybių
narių teisės normos turi atitikti lygiavertiškumo ir veiksmingumo principus. Antra, senaties termino eigos apribojimas turi
būti pateisinamas bendrojo intereso tikslais, būtinas ir proporcingas siekiamam teisėtam tikslui.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali geriausiai patikrinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamos nacionalinės
teisės nuostatos atitinka šiuos principus.

Teisingumo Teismo atsakymas
Pirmiausia reikia priminti, kad Teisingumo Teismas per procesą, pradėtą pagal EB 234 straipsnį, nesprendžia, ar nacionalinės
teisės nuostatos atitinka Sąjungos teisę. Tačiau Teisingumo Teismas gali pateikti nacionaliniam teismui visapusį Bendrijos
teisės išaiškinimą, kuris gali būti naudingas sprendžiant, ar jos šią teisę atitinka (2004 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo
Spedition Ulustrans
, C‑414/02, Rink. p. I‑8633, 23 punktas ir nurodyta teismų praktika).
Iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo sprendimo aišku, kad jis klausia, ar Sąjungos teisę atitinka nuostatos,
kuriose numatyta, jog kai muitinės skola atsiranda dėl baudžiamojo pažeidimo, senaties termino eiga prasideda tada, kai baudžiamojoje
byloje priimtas sprendimas arba nutartis tampa neskundžiami.
Šiuo atžvilgiu reikia manyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Muitinės kodekso
221 straipsnio 3 ir 4 dalimis draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, pagal
kurias, kai muitas yra nesumokėtas dėl baudžiamosios teisės pažeidimo, senaties terminas prasideda tada, kai baudžiamojoje
byloje priimtas sprendimas arba nutartis tampa neskundžiami.
Pirma, reikia pažymėti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalies pirmame sakinyje
nustatyta senaties termino skaičiavimo taisyklė, pagal kurią pranešimo apie mokėtiną importo arba eksporto muito sumą nebegalima
pateikti pasibaigus trejų metų laikotarpiui nuo skolos muitinei atsiradimo dienos (šiuo klausimu žr. 2006 m. vasario 23 d.
Sprendimo
Molenbergnatie
, C‑201/04, Rink. p. I‑2049, 39 punktą ir 2009 m. liepos 16 d. Sprendimo
Snauwaert ir kt.
, C‑124/08 ir C‑125/08, Rink. p. I‑0000, 28 punktą).
Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje numatyta, kad, pateikus šio kodekso 243 straipsnyje nustatytą skundą,
šio senaties termino eiga yra sustabdoma, per visą laikotarpį, kol šis skundas nagrinėjamas teisme.
Kaip išimtis iš šio sprendimo 30 punkte nurodytos taisyklės, Muitinės kodekso 221 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad muitinės
institucijos tiek, kiek tai leidžia galiojančios teisės nuostatos, gali pateikti minėtą pranešimą pasibaigus šiam terminui,
jeigu priežastis, dėl kurios šios institucijos negalėjo apskaičiuoti tikslios teisiškai privalomos sumokėti muitų sumos, buvo
veika, dėl kurios galėjo būti iškelta baudžiamoji byla (minėto Sprendimo
Snauwaert ir kt.
29 punktas).
Šiuo atžvilgiu reikia konstatuoti, pirma, kad pačioje Muitinės kodekso 221 straipsnio 4 dalyje nenumatyta nei senaties termino,
nei taikomo senaties termino nutraukimo arba sustabdymo motyvų. Kitaip nei šio straipsnio 3 dalyje, to paties straipsnio 4 dalyje
nereikalaujama sustabdyti senaties termino per galimą skundo nagrinėjimo procedūrą.
Antra, svarbu pažymėti, kad į Muitinės kodekso 221 straipsnio 4 dalį įtraukus tik frazę „laikantis galiojančių nuostatų“,
nurodomos skolos muitinei, kurią lėmė veika, dėl kurios jos padarymo metu galėjo būti iškelta baudžiamoji byla, senaties terminą
reglamentuojančios nacionalinės teisės nuostatos.
Todėl kadangi Sąjungos teisėje nėra bendrų šios srities taisyklių, kiekviena valstybė narė turi apibrėžti skolų muitinei,
kurių nebuvo galima nustatyti dėl veikos, dėl kurios galėjo būti iškelta baudžiamoji byla, senaties terminą reglamentuojančias
nuostatas (pagal analogiją žr. 2003 m. spalio 16 d. Sprendimo
Hannl‑Hofstetter
, C‑91/02, Rink. p. I‑12077, 18–20 punktus ir minėto Sprendimo
Molenbergnatie
53 punktą).
Atsižvelgiant į visus išdėstytus argumentus, į pateiktą klausimą reikia atsakyti taip:  Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 ir
4 dalimis nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias, kai muitas yra nesumokėtas dėl baudžiamosios teisės pažeidimo,
senaties terminas prasideda tada, kai baudžiamojoje byloje priimtas sprendimas arba nutartis tampa neskundžiami.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:
1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, iš dalies pakeisto 2000 m.
lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2700/2000, 221 straipsnio 3 ir 4 dalis reikia aiškinti taip:
jomis nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias, kai muitas yra nesumokėtas dėl baudžiamosios teisės pažeidimo,
senaties terminas prasideda tada, kai baudžiamojoje byloje priimtas sprendimas arba nutartis tampa neskundžiami.
Parašai.
*
Proceso kalba: italų.