CELEX: 62009CJ0247
Az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodás
1408/71/EGK és 574/72/EGK rendelet, valamint 859/2003/EK rendelet
Migráns munkavállalók szociális biztonsága
Családi ellátások
Svájcban dolgozó, és gyermekeivel együtt valamely tagállamban lakóhellyel rendelkező, olyan harmadik országbeli állampolgár, akinek gyermekei állampolgársággal rendelkeznek

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az 1996. december 2‑i 118/97/EK tanácsi rendelettel (HL 1997. L 28., 1. o.; magyar
nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 3. o.) módosított és naprakésszé tett, továbbá a 2006. december 18‑i 1992/2006/EK
európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 392., 1. o.) módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen
belül mozgó munkavállalókra, önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14‑i 1408/71/EGK
tanácsi rendelet (a továbbiakban: 1408/71 rendelet), a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett, az 1408/71 rendelet
végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1972. március 21‑i 574/72/EGK tanácsi rendelet (a továbbiakban:
574/72 rendelet), az 1408/71 és az 574/72 rendelet rendelkezéseinek valamely harmadik ország e rendelkezések által pusztán
állampolgárságuk okán nem érintett állampolgáraira való kiterjesztéséről szóló, 2003. május 14‑i 859/2003/EK tanácsi rendelet
(HL L 124., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 4. kötet, 317. o.), valamint az egyrészről az Európai Közösség és
tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, a személyek szabad mozgásáról szóló, 1999. június 21‑én Luxembourgban
aláírt megállapodás (HL 2002. L 114., 6. o.; a továbbiakban: EU–Svájc megállapodás) értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a jogszerűen Németországban tartózkodó, albán állampolgársággal rendelkező, és egy jogszerűen Németországban tartózkodó
és Svájcban dolgozó koszovói állampolgárral házastársi kapcsolatban élő Alketa Xhymshiti, valamint a Bundesagentur für Arbeit
– Familienkasse Lörrach (szövetségi munkaügyi ügynökség – lörrachi családtámogatási pénztár, a továbbiakban: FKL) között folyamatban
lévő jogvita keretében terjesztették elő, amelynek tárgya, hogy az utóbbi megtagadta a felperes két német állampolgárságú
gyermeke után járó svájci családi támogatás és német családi támogatás közötti különbözet összegének családi támogatás címén
történő kifizetését.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
Az 1408/71 rendeletnek és az 574/72 rendeletnek az a célja, hogy a személyek szabad mozgásának a megkönnyítése érdekében lehetővé
tegye a szociális ellátásoknak a tagállamok közti átutalását.
Az 1408/71 rendelet 2. cikkének (1) bekezdése, melynek címe „A rendelet személyi hatálya”, a következőképpen rendelkezik:
„E rendelet vonatkozik azokra a munkavállalókra vagy önálló vállalkozókra és diákokra, akik egy vagy több tagállam jogszabályainak
a hatálya alá tartoznak vagy tartoztak, és akik a tagállamok egyikének állampolgárai, valamint azokra a hontalanokra vagy
menekültekre, akiknek a lakóhelye valamely tagállam területén található, és ezek családtagjaira és túlélő hozzátartozóira.”
E rendeletnek az „Általános szabályok” című 13. cikke a következőket írja elő:
„(1)      A 14c. cikkre és a 14f. cikkre is figyelemmel, a rendelet hatálya alá tartozó személyekre csak egy tagállam jogszabályai alkalmazandóak.
E jogszabályokat e cím rendelkezései szerint kell meghatározni.
(2)      A 14–17. cikk rendelkezéseire is figyelemmel:
a)      egy tagállam területén alkalmazott munkavállaló e tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, még abban az esetben is,
ha egy másik tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, vagy ha az őt alkalmazó vállalkozás vagy magánszemély székhelye vagy
lakóhelye egy másik tagállam területén található;
[...]”
Az említett rendelet „Az illetékes állam jogszabályai és a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai alapján családi
ellátásokra való jogosultságok halmozódására vonatkozó elsőbbségi szabályok” címet viselő 76. cikkének (1) bekezdése a következőképpen
rendelkezik:
„Ha ugyanazon időszak folyamán ugyanazon családtag után és valamely foglalkozás folytatásának indokával [helyes fordítása:
kereső tevékenység folytatása alapján] a családi ellátásokat a családtagok lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai írják
elő, a másik tagállam jogszabályaival összhangban járó családi ellátásokra való jogosultságot – ha a 73. vagy 74. cikk ezt
előírja [helyes fordítása: adott esetben a 73. vagy 74. cikk alkalmazásával] – az első tagállam jogszabályaiban előírt összeg
erejéig felfüggesztik.”
Az 574/72 rendelet 10. cikkének (1) bekezdése, amely „A munkavállalóknak vagy önálló vállalkozóknak nyújtott családi ellátásokra,
illetve családi támogatásra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok” címet viseli, a következőképpen
rendelkezik:
„(1) a)       Az egyik tagállam olyan jogszabályai szerint járó ellátásokra vagy családi támogatásokra való jogosultságot, amely jogszabályok
szerint a fenti ellátásokra vagy támogatásra vonatkozó jogosultság megszerzésének nem feltétele a biztosítási, szolgálati
vagy önálló vállalkozóként folytatott tevékenységi idő, a fenti ellátások összegéig felfüggesztik, ha ugyanarra az időszakra
és ugyanarra a családtagra vonatkozóan az ellátások csak egy másik tagállam nemzeti jogszabályai értelmében vagy a rendelet
73., 74., 77. vagy 78. cikkének alkalmazásában járnak.
b)      Ha azonban a kereső tevékenységet az első tagállam területén folytatják:
i)      a kizárólag egy másik tagállam nemzeti jogszabályai vagy a rendelet 73. vagy 74. cikke szerint családi ellátásokra jogosult
személynek vagy az ellátások igénybevételére jogosult személynek járó ellátások esetén a kizárólag a fenti másik tagállam
nemzeti jogszabályai vagy a fenti cikkek szerint járó családi ellátásokra való jogosultságot a családtag lakóhelye szerinti
tagállam jogszabályaiban előírt családi ellátások összegéig felfüggesztik. A családtag lakóhelye szerinti tagállam által fizetett
ellátások költségét e tagállam viseli;
ii)      a kizárólag egy másik tagállam nemzeti jogszabályai vagy a rendelet 77. vagy 78. cikke szerint családi ellátásokra jogosult
személynek vagy az ellátások igénybevételére jogosult személynek járó ellátások esetén a kizárólag a fenti másik tagállam
nemzeti jogszabályai vagy a fenti cikkek értelmében járó családi ellátásokra vagy családi támogatásokra való jogosultságot
felfüggesztik; ha így történik, az érintett személy jogosult a gyermekek lakóhelye szerinti tagállam családi ellátásaira vagy
családi támogatásaira, ennek költségeit pedig ez a tagállam viseli, valamint – szükség esetén – jogosult a rendelet 77. vagy
78. cikkében említett családi támogatásokon kívüli ellátásokra, amelyek költségeit az azokban a cikkekben meghatározott illetékes
állam viseli”.
A 859/2003 rendelet célja az uniós polgároknak az 1408/71 rendelet és az 574/72 rendelet által biztosított jogoknak a harmadik
országok állampolgáraira való kiterjesztése.
Az említett rendelet (9), (11), (12), (15) és (16) preambulumbekezdése a következőket írja elő:
„(9)      Következésképpen intézkedni kell arról, hogy az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek koordinációs szabályai alkalmazhatók
legyenek harmadik országoknak a Közösségben jogszerűen lakóhellyel rendelkező azon állampolgáraira, akikre jelenleg e rendeletek
rendelkezései állampolgárságuk miatt nem vonatkoznak, és akik eleget tesznek az e rendeletben foglalt egyéb feltételeknek;
ez a kiterjesztés az Európai Unió hamarosan elkövetkező bővítésére való tekintettel különös fontossággal bír.
[…]
(11)      Az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek rendelkezései e rendelet alapján csak akkor alkalmazhatók, ha az érintett személy
már jogszerűen rendelkezik lakóhellyel valamely tagállam területén. A jogszerű lakóhellyel rendelkezés tehát előfeltételét
képezi e rendelkezések alkalmazásának.
(12)      Az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek rendelkezései nem alkalmazhatók olyan helyzetre, amelynek összes vonatkozása kizárólag
egyetlen tagállamot érint. Ez tehát egyebek között valamely harmadik ország azon állampolgárának helyzetére áll, akinek csak
egy harmadik országgal és egy tagállammal vannak kapcsolatai [helyesen: Különösen ez a helyzet harmadik ország olyan állampolgára
esetében, akinek csak egy harmadik országgal és egy tagállammal vannak kapcsolatai].
[…]
(15)      E célok megvalósítása érdekében szükséges és helyénvaló a nemzeti szociális biztonsági rendszereket koordináló szabályok hatályát
kiterjeszteni olyan közösségi jogi eszköz elfogadásával, amely kötelező és közvetlenül alkalmazandó minden, az e rendelet
elfogadásában részt vevő tagállamban.
(16)      E rendelet nem érinti azokat a jogokat és kötelezettségeket, amelyek a Közösség harmadik országokkal kötött, és a szociális
biztonság szemszögéből előnyöket biztosító nemzetközi megállapodásaiból következnek.”
A 859/2003 rendelet 1. cikke a következőképpen rendelkezik:
„Az e rendelethez csatolt melléklet rendelkezéseire is figyelemmel, az 1408/71/EGK és az 574/72/EGK rendeletek rendelkezéseit
alkalmazni kell harmadik országok olyan állampolgáraira, akikre azok a rendelkezések csupán állampolgárságuk miatt nem vonatkoznak,
illetve ezek családtagjaira és túlélő hozzátartozóira, feltéve, hogy jogszerűen rendelkeznek lakóhellyel valamely tagállam
területén, és helyzetük összes vonatkozása nem kizárólag egy tagállamot érint.”
A 859/2003 rendeletnek az annak 1. cikkében említett különleges rendelkezésekre vonatkozó melléklete Németországra vonatkozóan
előírja, hogy „[c]saládi ellátások esetén ez a rendelet harmadik országoknak csak azon állampolgáraira alkalmazható, akik
rendelkeznek az »Aufenthaltserlaubnis« vagy az »Aufenthaltsberechtigung« német jog szerinti meghatározásának megfelelő tartózkodási
engedéllyel”.
Az EU–Svájc megállapodás a szociális biztonsági rendszerek összehangolására vonatkozó II. mellékletének 1. cikkében a következőképpen
rendelkezik:
„(1)      A szociális biztonsági rendszerek összehangolása területén a Szerződő Felek megállapodnak a megállapodás aláírásának időpontjában
hatályos és az e melléklet A. szakaszával módosított, e megállapodásban említett közösségi jogi aktusok vagy e jogi aktusokkal
egyenértékű szabályok egymás közötti alkalmazásában.
(2)      A jelen melléklet A. szakaszában hivatkozott jogi aktusokban szereplő »tagállam(ok)« kifejezést úgy kell érteni, hogy az a
kérdéses közösségi jogi aktusok hatálya alá tartozó tagállamokon kívül Svájcot is magában foglalja” [nem hivatalos fordítás].
Az említett melléklet A. szakasza hivatkozik mind az 1408/71 rendeletre, mind pedig az 574/72 rendeletre.

A nemzeti szabályozás
A jövedelemadóról szóló német szövetségi törvény (Einkommensteuergesetz, a továbbiakban: EstG) 62. §‑ának (1) bekezdése a
következőképpen rendelkezik:
„A 63. § értelmében vett gyermekek tekintetében a jelen törvény értelmében családi támogatásra jogosult minden olyan személy,
aki:
1.      belföldön lakóhellyel vagy szokásos tartózkodási hellyel rendelkezik […]”
Az EstG „Gyermekek részére nyújtott egyéb ellátások” című 65. §‑ának (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)      A gyermektámogatások nem nyújthatók olyan gyermek után, aki az alábbi támogatások bármelyikében részesül, vagy aki az alábbi
támogatások bármelyikében részesülne abban az esetben, ha ezt kérelmezné:
[…]
2.      olyan, külföldön nyújtott gyermekellátások [»Kinderzuschüsse«] amelyek összehasonlíthatóak a gyermektámogatással vagy az 1. pontban
említett ellátások bármelyikével;
[…]”
A kérdést előterjesztő bíróság tájékoztatása szerint a német családi támogatáshoz való jognak nem feltétele a Németországban
folytatott kereső tevékenység.
A kérdést előterjesztő bíróság azt is pontosítja, hogy a svájci családi támogatások összehasonlíthatóak a német családi támogatásokkal.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Xhymshiti házaspár két gyermekével Németországban él, és a házaspár mindkét tagja rendelkezik a 859/2003 rendelet mellékletének
a Németországra vonatkozó részében említett tartózkodási engedéllyel.
Alketa Xymshiti, aki albán állampolgár, nem folytat kereső tevékenységet. Astrit Xhymshiti, aki koszovói állampolgár, Svájcban
dolgozik, és ott öregségi és túlélői biztosítási hozzájárulást fizet. A svájci munkáltatójától családi támogatásban részesül
két gyermeke után, akik mindketten német állampolgárok.
Alketa Xhymshiti az első gyermeknek, Albionnak a 2005. április 28‑i születésétől kezdve a német államtól úgynevezett „részleges”
családi támogatásban részesült, amely a német családi támogatás és az alacsonyabb svájci családi támogatás különbözetének
felel meg.
Alketa Xhymshiti a második gyermeknek, Albionának a 2007. június 30‑i születését követően 2007. július 13‑án e gyermek után
is kérelmezte a részleges német családi támogatást.
Az FKL e kérelemre 2007. szeptember 5‑én hatályon kívül helyezte az Albiont érintő, családi támogatásra vonatkozó jogosultságot
megállapító határozatot azzal az indokkal, hogy Astrit Xhymshiti e gyermek után Svájcban családi támogatásban részesül.
Alketa Xhymshiti 2007. október 12‑én ismét kérelmezte az FKL‑nél a két gyermeke után a családi támogatás kifizetését. Az FKL
e kérelmet, amely 2007. október 15‑én érkezett az FKL‑hez, 2007. október 25‑én elutasította anélkül, hogy bármely gyermek
keresztneve szerepelt volna a határozatban. Az FKL megállapította, hogy mivel a Xhymshiti házastársak az állampolgárságuk
miatt nem tartoznak az EU–Svájc megállapodás hatálya alá, az 1408/71 és az 574/72 rendelet alapján nem részesülhetnek részleges
családi támogatásban.
Az FKL 2008. február 19‑én elutasította az Alketa Xhymshiti által az ezen elutasító határozat ellen benyújtott fellebbezést.
Az FKL az első elutasító határozatot helyben hagyó határozatában megállapította, hogy az Albiona nevű gyermek 2007 júniusától
a német családi támogatással összehasonlítható külföldi ellátásban részesül, és nincs jelentősége annak a körülménynek, hogy
ez az ellátás a nemzeti támogatáshoz képest alacsonyabb összegű.
Alketa Xhymshiti következésképpen a kérdést előterjesztő bírósághoz keresetet nyújtott be a 2007. október 25‑i elutasító határozat,
és a fellebbezést elbíráló, 2008. február 19‑én hozott határozat ellen. Kérelmezte továbbá azon német családi támogatás kifizetését,
amely álláspontja szerint őt megilleti.
Mivel a keresetet elbíráló Finanzgericht Baden‑Württemberg részéről kételyek merültek fel a 859/2003 rendeletnek – és következésképpen
az 1408/71 és az 574/72 rendeletnek – a Xhymshiti házaspárhoz hasonló helyzetben lévő, harmadik ország állampolgárságával
rendelkező személyekre való alkalmazhatóságát illetően, úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal
céljából az alábbi kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Alkalmazni kell‑e a lakóhely szerinti tagállamban a 859/2003 […] rendeletet harmadik ország az […] Unió valamely tagállamában
jogszerűen lakóhellyel rendelkező és [Svájcban] dolgozó állampolgárára és a harmadik ország állampolgárságával rendelkező
feleségére azzal a következménnyel, hogy a munkavállalóra és feleségére a lakóhely szerinti tagállamnak alkalmaznia kell az
1408/71 […] és az 574/72 […] rendeletet?
2)      Az 1. kérdésre adandó nemleges válasz esetén: az 1. kérdés szerinti körülmények között úgy kell‑e értelmezni az 1408/71 […]
rendelet 2., 13. és 76. cikkét és az 574/72 […] rendelet 10. cikke (1) bekezdésének a) pontját, hogy harmadik ország állampolgárságával
rendelkező anyától harmadik országbeli állampolgársága okán a lakóhely szerinti tagállamban megtagadható a családi ellátások
nyújtása, habár az érintett gyermek uniós polgár?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság az első kérdésével lényegében arra vár választ, hogy a 859/2003 rendelet alkalmazandó‑e a harmadik
országok olyan állampolgáraira, akik olyan helyzetben vannak, mint Astrit Xhymshiti és házastársa.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a 859/2003 rendelet 1. cikke értelmében a harmadik ország állampolgárának két feltételnek
kell megfelelnie ahhoz, hogy az 1408/71 és az 574/72 rendelet rendelkezéseinek hatálya kiterjedjen rá, illetve a családtagjaira.
Egyrészt jogszerűen lakóhellyel kell rendelkeznie valamely tagállam területén, és másrészt a helyzetének az összes vonatkozása
nem érinthet kizárólag egy tagállamot. A 859/2003 rendelet (12) preambulumbekezdéséből, amely e második feltételt pontosítja,
az következik, hogy ez különösen akkor áll fenn, ha valamely harmadik ország állampolgárának a helyzete alapján csak egy harmadik
országgal és egy tagállammal vannak kapcsolatai.
Egyrészt az első feltétel tekintetében meg kell állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság által közölt információk szerint
mind Astrit Xhymshitinek, mind pedig a házastársának jogszerű a helyzete a németországi lakóhelyet érintően, és megfelelnek
a 859/2003 rendelet melléklete által említett, a német tartózkodási engedéllyel való rendelkezésre vonatkozó feltételnek.
Következésképpen az első feltétel teljesültnek tekinthető.
Másrészt a második feltételt illetően meg kell állapítani, hogy amint a német kormány az írásbeli észrevételeiben érvelt,
és amint az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból is következik, Astrit Xhymshiti helyzete nem foglalja magában a
több tagállamhoz kapcsolódás elemét. Az a körülmény, hogy Svájcban kereső tevékenységet folytat, e tekintetben irreleváns.
Vitathatatlan azonban, hogy – amint abban az Európai Közösségek Bizottsága és a kérdést előterjesztő bíróság is egyetért –
az 1408/71 és az 574/72 rendelet alkalmazásában a Svájci Államszövetséget az Unió tagállamaival azonosnak kell tekinteni.
Ez a következtetés adódik az EU–Svájc megállapodásnak a szociális biztonsági rendszerek összehangolására vonatkozó II. mellékletének
az 1. cikkéből. Az említett cikk ugyanis (1) bekezdésében a szerződő felek számára a szociális biztonsági rendszerek összehangolása
területén előírja a megállapodás aláírásának időpontjában hatályos, és az e melléklet A. szakaszával módosított, e megállapodásban
említett közösségi jogi aktusok egymás közötti alkalmazását.
Ezenfelül ugyanezen 1. cikk (2) bekezdése értelmében „A jelen melléklet A. szakaszában hivatkozott jogi aktusokban szereplő
»tagállam(ok)« kifejezést úgy kell érteni, hogy az a kérdéses közösségi jogi aktusok hatálya alá tartozó tagállamokon kívül
Svájcot is magában foglalja”.
Mind az 1408/71 rendelet, mind pedig az 574/72 rendelet szerepel az EU–Svájc megállapodás II. mellékletének A. szakaszában,
amelynek címe „Hivatkozott jogi aktusok”. Következésképpen e rendeletek rendelkezéseinek hatálya a tagállamokon kívül a Svájci
Államszövetségre is kiterjed.
Meg kell állapítani ugyanakkor, hogy nem ez a helyzet a 859/2003 rendeletre, amely nem szerepel azok között a közösségi jogi
aktusok között, amelyeknek az alkalmazását az EU–Svájc megállapodás felei vállalják, és amelyeket következésképpen e megállapodás
II. mellékletének A. szakasza említ. Kétségtelen, hogy az A. szakasz felsorol néhány olyan jogi aktust, amelyek az 1408/71
és az 574/72 rendeletet módosítják, ami tanúsítja az említett felek arra vonatkozó akaratát, hogy az említett szakaszban egyenkénti
felsorolás formájában feltüntessék e jogszabályok valamennyi módosítását.
Amint a német kormány az írásbeli észrevételeiben jogosan érvelt, az említett megállapodás által létrehozott rendszernek – tekintettel
arra, hogy a megállapodásban kifejezetten felsorolt jogi aktusok alkalmazására korlátozódik – nem célja az, hogy a jogi aktusokra
az aktuális változatukban hivatkozzon. Következésképpen még ha a 859/2003 rendeletet csupán az 1408/71 és az 574/72 rendelet
módosításának kellene is tekinteni, az nem alkalmazható az EU–Svájc megállapodás alapján. E rendelet tehát, mely az EU–Svájc
megállapodás időpontját követően lépett hatályba, csak magának a megállapodásnak a módosítását követően tartozhat e megállapodás
keretébe.
Meg kell tehát állapítani, hogy az, hogy Astrit Xhymshiti kereső tevékenységet folytat Svájcban, nem minősül olyan tényezőnek,
amely a helyzetét több tagállamra kiterjeszti. Astrit Xhymshiti helyzete ugyanis csak egy harmadik országhoz és egy tagállamhoz
kapcsolódik, nevezetesen a Svájci Államszövetséghez, illetve a Németországi Szövetségi Köztársasághoz.
Mindebből következően, mivel a 859/2003 rendelet 1. cikkében meghatározott két feltétel közül a második nem teljesül, az említett
rendelet nem alkalmazható az Astrit Xhymshitihoz hasonló személyek helyzetére.
A fentiekre tekintettel az előterjesztett első kérdésre azt a választ kell adni, hogy  a 859/2003 […] rendelet nem alkalmazható
a lakóhely szerinti tagállamban harmadik országnak az Unió valamely tagállamában jogszerűen lakóhellyel rendelkező és Svájcban
dolgozó állampolgárára, mivel e rendelet nem szerepel az EU–Svájc megállapodás II. mellékletének A. szakaszában meghatározott
azon közösségi jogi aktusok között, amelyeknek az alkalmazását e megállapodás felei vállalják. Következésképpen nem állapítható
meg a lakóhely szerinti tagállam kötelezettsége arra vonatkozóan, hogy az 1408/71 és az 574/72 rendeletet az említett munkavállalóra
és házastársára alkalmazza.

A második kérdésről
A második kérdés annak megállapítására irányul, hogy az 1408/71 és az 574/72 rendelet rendelkezései lehetővé teszik‑e a lakóhely
szerinti tagállam számára, hogy valamely harmadik ország állampolgárával szemben az állampolgársága miatt megtagadják a családi
támogatásokat, ha a gyermekei uniós polgárok.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy amint az az első kérdésre adott válaszból következik, a Xhymshiti házaspár nem tartozik
a 859/2003 rendelet hatálya alá, amelynek következményeként az 1408/71 és az 574/72 rendelet e házaspárra szintén nem alkalmazandó.
Következésképpen a két gyermekük után nyújtott családi támogatás kizárólag a lakóhely szerinti tagállam szabályozásának, azaz
a német szabályozásnak a hatálya alá tartozik.
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatban a német szabályozásra vonatkozóan szereplő leírásból márpedig az következik,
hogy a német családi támogatás nyújtásának az EStG. 62. §‑a (1) bekezdésének 1. pontja szerint a németországi lakóhely a feltétele.
A kérdést előterjesztő bíróság megállapítja, hogy Alketa Xhymshiti, bár teljesíti ezt a feltételt, az EStG 65. §‑a (1) bekezdésének
1. pontja értelmében mégsem részesülhet az említett ellátásban, tekintettel arra, hogy a házastársa Svájcban összehasonlítható
ellátásban részesül.
Emlékeztetni kell arra, hogy a közösségi jog nem sérti a tagállamoknak a társadalombiztosítási rendszerük kialakítására vonatkozó
hatáskörét, és közösségi szintű harmonizáció hiányában az összes tagállam szabadon határozhatja meg a társadalombiztosítási
ellátás odaítélésének feltételeit, akárcsak ezen ellátás összegét és folyósításának időtartamát (a C‑507/06. sz. Klöppel‑ügyben
2008. február 21‑én hozott ítélet [EBHT 2008., I‑943. o.] 16. pontja).
E tekintetben önmagában az a körülmény, hogy a Xhymshiti házaspár gyermekei uniós polgárok, nem teheti jogellenessé a németországi
családi támogatás nyújtásának megtagadását, ha – amint az a kérdést előterjesztő bíróság megállapításaiból következik – a
támogatás nyújtásához szükséges jogi feltételek nem teljesülnek.
A fentiekre tekintettel az előterjesztett második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1408/71 rendelet 2., 13. és 76. cikke,
valamint az 574/72 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének a) pontja irreleváns valamely harmadik országnak az alapügy felpereséhez
hasonló helyzetben lévő állampolgára tekintetében, amennyiben e harmadik országbeli állampolgár helyzete a lakóhely szerinti
tagállam szabályozásának hatálya alá tartozik. Önmagában az a tény, hogy e harmadik országbeli állampolgár gyermekei uniós
polgárok, nem teheti jogellenessé a családi támogatás nyújtásának a lakóhely szerinti tagállamban történő megtagadását, ha
– amint az a kérdést előterjesztő bíróság megállapításaiból következik – a támogatás nyújtásához szükséges jogi feltételek
nem teljesülnek.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nyolcadik tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az 1408/71 és az 574/72 rendelet rendelkezéseinek valamely harmadik ország e rendelkezések által pusztán állampolgárságuk
okán nem érintett állampolgáraira való kiterjesztéséről szóló, 2003. május 14-i 859/2003/EK tanácsi rendelet nem alkalmazható
a lakóhely szerinti tagállamban harmadik országnak az Európai Unió valamely tagállamában jogszerűen lakóhellyel rendelkező
és Svájcban dolgozó állampolgárára, mivel a 859/2003 rendelet nem szerepel az egyrészről az Európai Közösség és tagállamai,
másrészről a Svájci Államszövetség között létrejött, a személyek szabad mozgásáról szóló, 1999. június 21-én, Luxembourgban
aláírt megállapodás II. mellékletének A. szakaszában meghatározott azon közösségi jogi aktusok között, amelyeknek az alkalmazását
e megállapodás felei vállalják. Következésképpen nem állapítható meg a lakóhely szerinti tagállam kötelezettsége arra vonatkozóan,
hogy az 1996. december 2‑i 118/97/EK tanácsi rendelettel módosított és naprakésszé tett, továbbá a 2006. december 18‑i 1992/2006/EK
európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra,
önálló vállalkozókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14‑i 1408/71/EGK tanácsi rendeletet és
a 118/97 rendelettel módosított és naprakésszé tett, az 1408/71 rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról
szóló, 1972. március 21‑i 574/72/EGK tanácsi rendeletet az említett munkavállalóra és házastársára alkalmazza.
2)
Az 1408/71 rendelet 2., 13. és 76. cikke, valamint az 574/72 rendelet 10. cikke (1) bekezdésének a) pontja irreleváns valamely
harmadik országnak az alapügy felpereséhez hasonló helyzetben lévő állampolgára tekintetében, amennyiben e harmadik országbeli
állampolgár helyzete a lakóhely szerinti tagállam szabályozásának hatálya alá tartozik. Önmagában az a tény, hogy e harmadik
országbeli állampolgár gyermekei uniós polgárok, nem teheti jogellenessé a családi támogatás nyújtásának a lakóhely szerinti
tagállamban történő megtagadását, ha – amint az a kérdést előterjesztő bíróság megállapításaiból következik – a támogatás
nyújtásához szükséges jogi feltételek nem teljesülnek.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: német.