CELEX: 62006CJ0063
Smernica 92/83/EHS
Zosúladenie štruktúr spotrebných daní z alkoholu a alkoholických nápojov
Článok 27 ods. 1 písm. f)
Alkohol obsiahnutý v čokoládových výrobkoch
Oslobodenie od zosúladenej spotrebnej dane

1       Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 27 ods. 1 písm. f) smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992
o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické nápoje (Ú. v. ES L 316, s. 21; Mim. vyd. 09/001, s. 206).
2       Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi UAB Profisa (ďalej len „Profisa“) a Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos
finansų ministerijos (litovská colná správa) v súvislosti so zdanením alkoholu obsiahnutého v čokoládových výrobkoch zosúladenou
spotrebnou daňou.

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
3       Článok 27 ods. 1 písm. f) smernice 92/83 stanovuje:
„Členské štáty oslobodia produkty podliehajúce tejto smernici od zosúladenej spotrebnej dane za podmienok, ktoré stanovia
na účely zabezpečenia správnej a čestnej aplikácie týchto oslobodení od daní a na účely ochrany pred daňovými únikmi, pred
vyhýbaním sa plateniu daní a pred ich zneužívaním: ak sa výrobok používa priamo ako zložka [alebo ako zložka –
neoficiálny preklad
] v polotovaroch na výrobu potravín, plnených alebo podobných, za predpokladu, že v žiadnom prípade obsah etanolu neprekročí
hodnotu 8,5 litra čistého etanolu na 100 kg výrobku pre čokolády, a 5 litrov čistého etanolu pre ostatné výrobky.“

Vnútroštátna právna úprava
4       Článok 25 ods. 1 bod 5 zákona o spotrebných daniach z 30. októbra 2001 (Lietuvos Respublikos akcizų įstatymas) (Žin., 2001,
č. 98-3482) v znení zákona z 29. januára 2004 (Žin., 2004, č. 26-802, ďalej len „zákon o spotrebných daniach“) stanovuje,
že etylalkohol a alkoholické nápoje určené na výrobu čokoládových výrobkov sú oslobodené od spotrebnej dane s podmienkou,
že na výrobu 100 kilogramov (netto) čokoládových výrobkov sa nepoužije viac ako 8,5 litra čistého etylalkoholu.

Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
5       Profisa dováža do Litvy čokoládové výrobky obsahujúce etylalkohol.
6       Rozhodnutiami zo 4. januára a 14. marca 2005 Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos odmietlo
oslobodiť výroky, ktoré dováža Profisa, od dane z dôvodu, že hoci článok 25 ods. 1 bod 5 zákona o spotrebných daniach oslobodzuje
etylalkohol určený na výrobu čokoládových výrobkov od spotrebnej dane, toto ustanovenie sa nevzťahuje na hotové dovezené čokoládové
výrobky obsahujúce etylalkohol, o ktoré ide vo veci samej.
7       Profisa podala návrh na zrušenie týchto rozhodnutí na Vilniaus apygardos administracinis teismas, ktorý tento návrh zamietol
rozhodnutím z 9. mája 2005.
8       Profisa podala proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
9       Tento súd uvádza, že vzhľadom na to, že článok 25 ods. 1 bod 5 zákona o spotrebných daniach sleduje zabezpečenie prebratia
článku 27 ods. 1 písm. f) smernice 92/83 do litovského právneho poriadku, na rozhodnutie o spore, ktorý prejednáva, je potrebný
výklad tohto ustanovenia uvedenej smernice.
10     Vnútroštátny súd poukazuje na to, že litovské znenie článku 27 ods. 1 písm. f) smernice 92/83 sa líši od iných jazykových
znení toho istého článku.
11     Za týchto okolností Vyriausiasis administracinis teismas rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu
otázku:
„Má sa vzhľadom na odlišnosti medzi rôznymi jazykovými zneniami smernice 92/83... článok 27 ods. 1 písm. f) tejto smernice
vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť oslobodiť etylalkohol, ktorý sa dováža na colné územie Európskych spoločenstiev
a je obsiahnutý v čokoládových výrobkoch určených na priamu spotrebu, od spotrebnej dane, pokiaľ obsah alkoholu nepresahuje
8,5 litra na 100 kg čokoládových výrobkov?“

O prejudiciálnej otázke
12     Všetky zúčastnené subjekty, ktoré predložili svoje písomné pripomienky, navrhujú odpovedať na prejudiciálnu otázku kladne.
13     Podľa ustálenej judikatúry potreba jednotného uplatňovania a následne jednotného výkladu ustanovení práva Spoločenstva vylučuje,
aby sa v prípade pochybností posudzoval text ustanovenia v jednom z jeho znení izolovane, a naopak si vyžaduje, aby sa tento
text vykladal a uplatňoval s prihliadnutím na znenia vyhotovené v ostatných úradných jazykoch (rozsudky z 12. novembra 1969,
Stauder/Ulm, 29/69, Zb. s. 419, bod 3; zo 7. júla 1988, Moksel, 55/87, Zb. s. 3845, bod 15, a z 2. apríla 1998, EMU Tabac
a i., C‑296/95, Zb. s. I‑1605, bod 36).
14     V prípade rozporu medzi rôznymi jazykovými zneniami textu Spoločenstva sa má predmetné ustanovenie vykladať v závislosti od
všeobecnej systematiky a účelu právneho predpisu, ktorého je súčasťou (rozsudky z 27. októbra 1977, Bouchereau, 30/77, Zb.
s. 1999, bod 14; zo 7. decembra 2000, Taliansko/Komisia, C‑482/98, Zb. s. I‑10861, bod 49, a z 1. apríla 2004, Borgmann, C‑1/02,
Zb. s. I‑3219, bod 25).
15     Z porovnávacieho skúmania rôznych jazykových znení článku 27 ods. 1 písm. f) smernice 92/83 vyplýva, že podľa všetkých jazykových
znení uvedeného článku s výnimkou litovského znenia členské štáty za podmienok, ktoré stanovia, oslobodia výrobky podliehajúce
uvedenej smernici, medzi ktoré patrí etylalkohol, od zosúladenej spotrebnej dane, ak sa tieto výrobky používajú priamo na
výrobu potravín, za predpokladu, že v žiadnom prípade obsah alkoholu neprekročí hodnotu 8,5 litra čistého alkoholu na 100 kg
výrobku používaného v zložení čokolád a 5 litrov čistého alkoholu na 100 kg výrobku používaného v zložení iných výrobkov.
16     Miesto, kde sa etylalkohol používa na túto výrobu, nemá z tohto hľadiska žiadny význam.
17     Ďalej oslobodenia upravené smernicou 92/83 sledujú najmä to, aby sa zneutralizoval vplyv spotrebných daní z alkoholu ako medziproduktu
používaného v zložení iných komerčných alebo priemyselných produktov (rozsudok Taliansko/Komisia, už citovaný, bod 4).
18     Okrem toho oslobodenie výrobkov uvedených v článku 27 ods. 1 smernice 92/83 predstavuje zásadu a odmietnutie tohto oslobodenia
výnimku. Možnosť členských štátov stanoviť podmienky „na účely zabezpečenia správnej a čestnej aplikácie týchto oslobodení
od daní a na účely ochrany pred daňovými únikmi, pred vyhýbaním sa plateniu daní a pred ich zneužívaním“, ktorú členským štátom
priznáva to isté ustanovenie, nemôže spochybniť bezpodmienečnú povahu povinnosti oslobodenia upravenej uvedeným ustanovením
(rozsudok Taliansko/Komisia, už citovaný, bod 50).
19     Preto je na prejudiciálnu otázku potrebné odpovedať, že článok 27 ods. 1 písm. f) smernice 92/83 sa má vykladať tak, že ukladá
členským štátom povinnosť oslobodiť od spotrebnej dane etylalkohol, ktorý sa dováža na colné územie Európskej únie a je obsiahnutý
v čokoládových výrobkoch určených na priamu spotrebu, pokiaľ obsah alkoholu v týchto výrobkoch nepresahuje 8,5 litra na 100 kg
výrobku.

O trovách
20     Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:
Článok 27 ods. 1 písm. f) smernice Rady 92/83/EHS z 19. októbra 1992 o zosúladení štruktúr spotrebných daní pre etanol a alkoholické
nápoje sa má vykladať tak, že ukladá členským štátom povinnosť oslobodiť etylalkohol, ktorý sa dováža na colné územie Európskej
únie a je obsiahnutý v čokoládových výrobkoch určených na priamu spotrebu, od spotrebnej dane, pokiaľ obsah alkoholu v týchto
výrobkoch nepresahuje 8,5 litra na 100 kg výrobku.
Podpisy
*
Jazyk konania: litovčina.