CELEX: 62008TJ0005
Марка на Общността
Производство по възражение
Заявка за регистрация на фигуративни марки на Общността "Golden Eagle" и Golden "Eagle Deluxe"
По-ранни международни и национални марки, изобразяващи голяма чаша за кафе и кафе на зърна
Относително основание за отказ
Сходство на знаците
Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 207/2009)

Обстоятелства, предхождащи спора
На 7 май 2003 г. встъпилата страна Master Beverage Industries Pte Ltd подава три заявки за регистрация на марки на Общността
пред Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП) на основание Регламент (ЕО) № 40/94 на
Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1; Специално издание на български език,
2007 г., глава 17, том 1, стр. 146), изменен (заменен с Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно
марката на Общността (ОВ L 78, стр. 1).
Трите марки, чиято регистрация се иска (наричани по-нататък заедно „заявените марки“), представляват следните фигуративни
знаци:
–        по дело T‑5/08 (заявка за регистрация на марка на Общността № 3157005) знакът „Golden Eagle“, оцветен в светлокафяво, тъмнокафяво,
червено, жълто, златисто, бяло, сребристо и синьо (наричана по-нататък „заявена марка № 1“), изобразен, както следва:
–        по дело T‑6/08 (заявка за регистрация на марка на Общността № 3156924) знакът „Golden Eagle Deluxe“, оцветен в тъмнокафяво,
светлокафяво, червено, златисто, бяло и жълто (наричана по-нататък „заявена марка № 2“), изобразен, както следва:
–        по дело T‑7/08 (заявка за регистрация на марка на Общността №°3157534) знакът „Golden Eagle Deluxe“, оцветен в тъмнокафяво,
светлокафяво, червено, златисто, бяло и жълто (наричана по-нататък „заявена марка № 3“), изобразен, както следва:
Стоките, за които се иска регистрацията, спадат към клас 30 съгласно ревизираната и допълнена Ницска спогодба относно международната
класификация на стоките и услугите за регистрация на марки от 15 юни 1957 г. и отговарят на следното описание: „Кафе, заместители
на кафе, напитки, съдържащи кафе, напитки от кафе с мляко“.
Заявката за регистрация на заявена марка № 1 е публикувана в Бюлетин на марките на Общността № 5/2004 от 2 февруари 2004 г.,
заявката за регистрация на заявена марка № 2 — в Бюлетин на марките на Общността № 83/2003 от 24 ноември 2003 г., а тази за
заявена марка № 3 — в Бюлетин на марките на Общността № 82/2003 от 17 ноември 2003 г.
На 1 април 2004 г. жалбоподателят Société des produits Nestlé SA прави възражение на основание член 42 от Регламент № 40/94
(понастоящем член 41 от Регламент № 207/2009) срещу регистрацията на заявена марка № 1. Освен това на 23 февруари 2004 г.
то прави възражение срещу регистрацията на заявена марка № 2, а на 17 февруари 2004 г. и срещу регистрацията на  заявена марка
№ 3.
Възраженията се основават по-специално на по-ранни международни и национални марки, изобразяващи голяма червена чаша за кафе
върху кафе на зърна (наричани по-нататък „по-ранни марки“).
Става въпрос за международна фигуративна марка, оцветена в червено, черно, кафяво, бяло, оранжево и златисто, регистрирана
под референцията IR 726641 и изобразена, както следва:
Тази марка е регистрирана на 18 януари 2000 г. по силата на ревизираната и изменена Мадридска спогодба за международна регистрация
на марките от 14 април 1891 г. за стоки и услуги от клас 30 по смисъла на Ницската спогодба, отговарящи на следното описание:
„Кафе и екстракт от кафе, смеси, съдържащи кафе и екстракт от кафе, разтворимо кафе на прах, безкофеиново кафе, екстракт от
безкофеиново кафе“.
Марката се ползва със защита по-специално в следните държави — членки на Европейския съюз: Белгия, Германия, Испания, Франция,
Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия и Португалия.
Този знак е регистриран и като национална марка в Гърция на 8 май 2000 г. под номер 142377 за стоки, спадащи към клас 30 по
смисъла на Ницската спогодба, и по-специално за стоките „кафе, екстракт от кафе и продукти, съдържащи кафе, заместители на
кафе и екстракт от заместители на кафе“.
Възражението се отнася и до международна фигуративна марка, описана като съдържаща червено, кафяво и златисто, регистрирана
под референцията IR 633089 и изобразена в черно и бяло, както следва:
Тази марка е регистрирана на 9 март 1995 г. по силата на Мадридската спогодба за стоки, спадащи към клас 30 по смисъла на
Ницската спогодба и съответстващи на следното описание: „Кафе и екстракт от кафе, смеси, съдържащи кафе и екстракт от кафе,
разтворимо кафе, безкофеиново кафе, екстракт от безкофеиново кафе“.
Тя се ползва със защита по-специално в следните държави — членки на Европейския съюз: Белгия, Германия, Испания, Франция,
Италия, Люксембург, Нидерландия, Австрия и Португалия.
Освен това този знак е регистриран като национална марка за същите стоки в много държави — членки на Съюза, а именно Дания
(регистрация, извършена на 3 февруари 1995 г. под номер 976.1995), Гърция (регистрация, извършена на 17 август 1999 г. под
номер 122009) и Финландия (регистрация, извършена на 20 септември 1995 г. под номер 140164).
Възраженията са основани на всички горепосочени стоки, защитени с по-ранните марки, и са предявени срещу всички стоки, посочени
в заявките за марки на Общността.
Изтъкнатите в подкрепа на възраженията мотиви са тези, посочени в член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94 (понастоящем
член 8, параграф 1,буква б) от Регламент № 207/2009) и в член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8, параграф 5
от Регламент № 207/2009).
С решения от 27 февруари (по дело Т‑5/08), 27 март (по дело Т‑6/08) и 6 септември 2006 г. (по дело Т‑7/08) отделът по споровете
отхвърля възраженията.
На 25 април (дела T‑5/08 и T‑6/08) и на 5 октомври 2006 г. (дело T‑7/08) жалбоподателят подава жалби срещу всяко от решенията
на отдела по споровете.
С три решения от 1 октомври 2007 г. (наричани по-нататък „обжалваните решения“) апелативният състав отхвърля жалбите. Той
приема по същество, че възраженията не са основателни, тъй като разглежданите марки не са сходни.

Искания на страните
Жалбоподателят моли Общия съд:
–        да отмени обжалваните решения,
–        да постанови, че заявките за регистрация на заявените марки трябва да се отхвърлят,
–        да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, включително и направените от него разноски в производството пред апелативния
състав,
–        да осъди встъпилата страна да заплати съдебните разноски, включително и направените от него разноски в производството пред
апелативния състав.
СХВП моли Общия съд:
–        да отхвърли жалбите,
–        да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
Встъпилата страна моли Общия съд:
–        да потвърди обжалваните решения,
–        да разпореди регистрацията на заявените марки,
–        да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски, включително и направените от нея разноски в производството пред апелативния
състав.
В съдебното заседание, в отговор на поставен от Общия съд въпрос встъпилата страна посочва, че второто ѝ искане за разпореждане
на регистрацията на заявените марки всъщност не е отделно от първото ѝ искане, което е отразено в протокола от съдебното заседание.

От правна страна
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят посочва две правни основания, изведени съответно от нарушение на член 8, параграф 1,
буква б) от Регламент № 40/94 и от нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент № 40/94.
1.
По първото правно основание, изведено от нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/94

Доводи на страните
Жалбоподателят изтъква, че възраженията му, основани на по-ранните марки (вж. точки 7—14 по-горе), е трябвало да бъдат уважени.
Той подчертава, че използва тези марки върху всички опаковки на инстантното кафе „Nescafé“, предлагано под наименованието
„Classic“, от което продава годишно над 50 000 тона в Съюза на стойност над един милиард евро.
Той счита, че апелативният състав неправилно е приел, че разглежданите марки не са сходни. По-ранните марки били съставени
от комбинация от следните девет елемента:
–        голяма чаша за кафе,
–        чашата е с червен цвят,
–        чашата е обърната така, че да се вижда съдържанието ѝ,
–        чашата е с дръжка,
–        вътрешността на чашата е бяла,
–        чашата е пълна с топла напитка,
–        от чашата се издига пара,
–        чашата е поставена върху кафе на зърна,
–        чашата е на кафяв и оранжевозлатист фон и е обкръжена от сияние.
Посочените девет елемента на по-ранните марки били изцяло възпроизведени в заявените марки. Заявените марки и по-ранните марки
били в голяма степен сходни във визуално отношение. Освен това долната част на заявена марка № 1 и десните части на заявени
марки № 2 и № 3, от една страна, и по-ранните марки, от друга, били идентични в концептуално отношение.
Жалбоподателят изтъква, че съгласно практиката, установената в Решение на Съда от 6 октомври 2005 г. по дело Medion (C‑120/04,
Recueil, стр. I‑8551), ако по-ранна марка се включва в последваща марка, марките са сходни, когато общият им елемент заема
самостоятелна отличителна позиция в последващата съставна марка.
Апелативният състав неправилно приел, че по-ранните марки са слабо отличителни. Напротив, тези марки имали вътрешноприсъщ
силен отличителен характер. В допълнение те се ползвали с добра репутация, и то независимо от факта, че се използвали в комбинация
с марката „Nescafé“.
СХВП и встъпилата страна искат посоченото правно основание да се отхвърли.
СХВП счита, че апелативният състав правилно е достигнал до заключението, че конфликтните марки не са сходни. По-ранните марки
имали вътрешноприсъщ слаб отличителен характер и представените от жалбоподателя доказателства не разкривали те да са придобили
силен отличителен характер или добра репутация. Тя изтъква, че изображението на чашата за кафе в заявените марки е използвано
единствено като „декоративен елемент за фон“ и не заема самостоятелна отличителна позиция. Тя подчертава освен това, че по-ранните
марки не се възпроизвеждат точно в заявените марки.
Встъпилата страна също счита, че апелативният състав правилно е достигнал до заключението, че конфликтните марки не са сходни.
Тя изтъква, че за разлика от по-ранните марки, заявените марки съдържат словни елементи, които били доминиращи в тях. Що се
отнася до заявена марка №°1, различията с по-ранните марки били още по-изразени поради изображението на орел, което имало
силен отличителен характер и било доминиращият фигуративен елемент на заявена марка №°1. Предвид разпространеното използване
на изображението на съд за пиене и на кафе на зърна при популяризирането на напитки съществуващите различия между изображенията
на тези елементи на разглежданите марки трябвало да се считат за съществени. Изображението на голяма чаша за кафе и кафе на
зърна било описателно и не заемало самостоятелна отличителна позиция в заявените марки. Освен това встъпилата страна счита,
че разглежданите марки не са сходни от концептуална гледна точка.

Съображения на Общия съд
Предварителни бележки
Съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 40/49 при възражение на притежателя на по-ранна марка се отказва регистрация
на заявената марка, когато поради своята идентичност или сходство с по-ранната марка и поради идентичността или сходството
на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероятност от объркване в съзнанието на потребителите на
територията, на която по-ранната марка е защитена. Вероятността от объркване включва възможност за свързване с по-ранната
марка. Освен това по силата на член 8, параграф 2, буква а), подточки ii) и iii) от Регламент № 40/94 (понастоящем член 8,
параграф 2, буква a), подточки ii) и iii) от Регламент № 207/2009) „по-ранни марки“ са съответно марките, регистрирани в държава
членка, и марките, които са предмет на международна регистрация и имат действие в държава членка, чиято дата на подаване на
заявката е по-ранна от тази на подаване на заявката за регистрация на марка на Общността.
Съгласно постоянната съдебна практика вероятност от объркване е вероятността потребителите да повярват, че разглежданите стоки
или услуги произлизат от едно и също предприятие или от икономически свързани предприятия. Според същата съдебна практика
вероятността от объркване трябва да се преценява общо според възприемането на разглежданите знаци и стоки или услуги от съответните
потребители, като се отчитат всички релевантни в случая фактори, по-специално взаимозависимостта между сходството на знаците
и това на посочените стоки или услуги (вж. Решение на Първоинстанционния съд от 9 юли 2003 г. по дело Laboratorios RTB/СХВП —
Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Recueil, стр. II‑2821, точки 30—33 и цитираната съдебна практика).
По сравнението на стоките
Следва да се приеме, че както е видно от точки 3, 8, 10 и 12 по-горе, в обжалваните решения (точка 28 от решението, обжалвано
по дело T‑5/08, и точка 27 от решенията, обжалвани по дела T‑6/08 и T‑7/08) апелативният състав правилно е преценил, че разглежданите
стоки са идентични.
Той обаче приема, че разглежданите марки не са сходни, така че едно от условията sine qua non за прилагането на член 8, параграф 1,буква б)
от Регламент № 40/94 не е изпълнено. Поради това следва да се провери дали апелативният състав правилно е приел, че съответните
марки не са сходни.
По сравнението на знаците
Общата преценка на вероятността от объркване, що се отнася до визуалното, звуково или концептуално сходство между конфликтните
знаци, трябва да се основава върху създаденото от тях цялостно впечатление, като по-специално се държи сметка за техните отличителни
и доминиращи елементи. Възприемането на марките от средния потребител на съответните стоки или услуги играе решаваща роля
в общата преценка на тази вероятност от объркване. В това отношение средният потребител обикновено възприема дадена марка
като едно цяло и не се впуска в изследване на различните ѝ детайли (вж. Решение на Съда от 12 юни 2007 г. по дело СХВП/Shaker,
C‑334/05 P, Сборник, стр. I‑4529, точка 35 и цитираната съдебна практика).
В този контекст следва да се припомни, че за да се прецени отличителният характер на дадена марка, следва да се извърши обща
преценка за това дали марката е годна в по-голяма или в по-малка степен да установи, че стоките или услугите, за които е регистрирана,
произхождат от определено предприятие и следователно да ги отличи от стоките и услугите на други предприятия (вж. в този смисъл
и по аналогия Решение на Съда от 22 юни 1999 г. по дело Lloyd Schuhfabrik Meyer, C‑342/97, Recueil, стр. I‑3819, точка 22).
Когато става въпрос за преценка на отличителния характер на елемент на комбинирана марка, се прилага същият критерий, така
че следва да се прецени дали този елемент на марката е годен в по-голяма или в по-малка степен да установи, че стоките или
услугите, за които е регистрирана марката, произхождат от определено предприятие.
–       По елементите на разглежданите марки, които следва да се вземат предвид при сравнението на знаците
Преценката на сходството между две марки не може да се ограничи до отчитане само на един компонент от комбинирана марка и
до сравняването му с друга марка. Напротив, сравнението следва да се осъществява, като всяка от съответните марки се разглежда
в нейната цялост, което не означава, че цялостното впечатление, създадено в паметта на съответните потребители от дадена комбинирана
марка, не може при определени обстоятелства да бъде доминирано от един или няколко от нейните компоненти (вж. Решение по дело
СХВП/Shaker, точка 37 по-горе, точка 41 и цитираната съдебна практика). Само ако всички други компоненти на марката са незначителни,
преценката на сходството би могла да се направи единствено въз основа на доминиращия елемент (Решение на Съда по дело СХВП/Shaker,
точка 37 по-горе, точка 42 и Решение на Съда от 20 септември 2007 г. по дело Nestlé/СХВП, C‑193/06 P, непубликувано в Сборника,
точка 43). Такъв може да бъде по-специално случаят, когато този компонент може сам да доминира в представата за тази марка
в паметта на потребителите, така че всички останали компоненти на марката са незначителни за цялостното впечатление, което
тя създава (Решение по дело Nestlé/СХВП, посочено по-горе, точка 43).
В конкретния случай апелативният състав приема, че доминиращ в заявените марки е словният елемент „golden eagle“ в заявени
марки № 2 и № 3 и словният елемент „golden eagle“ в комбинация с изображението на орел в заявена марка №°1. Той преценява,
че изображението на голяма червена чаша за кафе и на кафе на зърна са само декоративни елементи в заявените марки. Въпреки
наличието на фигуративни елементи, които са сходни, разглежданите марки не са сходни поради съществуващи различия във фигуративните
елементи и поради липса на словни елементи в по-ранните марки.
Следва най-напред да се провери дали елементите, откроени от апелативния състав, представляват доминиращите елементи на заявените
марки и дали другите елементи на заявените марки трябва да се считат за незначителни.
Що се отнася до заявена марка № 1, следва да се констатира, че тя се състои основно от следните елементи: изображение на орел,
словния елемент „golden eagle“, поставен под този елемент, голяма червена чаша с кафе върху кафе на зърна, разположена под
словния елемент и червена ивица, пресичаща долната дясна част на марката.
Следва да се приеме, че комбинацията между словния елемент „golden eagle“ и изображението на орел заема преобладаващо място
в заявена марка № 1. Всъщност, както подчертава апелативният състав, потребителите използват обикновено словния елемент, за
да индивидуализират и придобият дадена стока. В допълнение размерът на словния елемент не е незначителен. Освен това става
въпрос за силно отличителен елемент, тъй като с оглед на съответните продукти при създаването му е вложена фантазия. Впрочем
за потребител, който няма достатъчно познания по английски език, за да разбере значението на словния елемент, последният въпреки
това е силно отличителен, тъй като той го възприема като елемент, при чието създаване е вложена фантазия и който няма конкретно
значение. Също така изображението на орел има силно отличителен характер за обозначаване на кафе и напитки, съдържащи кафе,
тъй като подобно изображение не може да се приеме като напомнящо за съответните стоки.
За сметка на това изображението на голяма червена чаша за кафе върху кафе на зърна в долната част на заявена марка № 1 има
слаб отличителен характер за съответните стоки. Всъщност не може да се счита, че голяма червена чаша за кафе и кафе на зърна
имат изразен отличителен характер, тъй като те напомнят за съответните стоки (вж. в този смисъл, що се отнася до изображението
на кравешка кожа за мляко и млечни продукти, Решение на Първоинстанционния съд от 13 юни 2006 г. по дело Inex/СХВП — Wiseman
(Изображение на кравешка кожа), T‑153/03, Recueil, стр. II‑1677, точка 36). Следва напротив да се констатира — както прави
апелативният състав — че става въпрос за банални елементи. Всъщност, що се отнася до пускането на пазара на кафе или на напитки,
съдържащи кафе, изображението на готово за пиене кафе в чаша и на кафе под формата на зърна са естествено появяващи се в съзнанието
представи.
Елементът, съставен от голяма червена чаша за кафе върху кафе на зърна, не може обаче да се разглежда като съвсем незначителен
в цялостното впечатление, създавано от заявена марка № 1. Макар този елемент да може много по-малко от словния елемент и от
фигуративния елемент, изобразяващ орел, да укаже търговския произход на съответните стоки, той заема почти половината от заявена
марка № 1 и не е съвсем незначителен в цялостното впечатление, което този знак създава.
Що се отнася до заявени марки № 2 и № 3, следва да се констатира, че те са съставени основно от словния елемент „golden eagle
deluxe“, намиращ се в лявата част на знаците, от голяма червена чаша с кафе, намираща се в дясната част, и от кафе на зърна,
намиращо се в долната част. В тези марки словният елемент „golden eagle“ трябва да се разглежда като преобладаващ. Всъщност,
както бе констатирано по-горе, при създаване на тази комбинация от думи е вложена фантазия, като се имат предвид съответните
стоки, независимо дали комбинацията е разбираема или не. Освен това, за да индивидуализира и придобие стока, потребителят
е склонен да разчита по-скоро на словен, отколкото на фигуративен елемент. В допълнение фигуративният елемент на заявени марки
№ 2 и № 3 има слаб отличителен характер. Той обаче не може да се разглежда като съвсем незначителен. Всъщност тези фигуративни
марки не могат да се сведат до словния им елемент. Макар да е изписан с големи букви, словният елемент заема само част от
посочените марки.
Като се има предвид, че елементът, съставен от голяма червена чаша за кафе и от кафе на зърна, не може да се разглежда като
съвсем незначителен в цялостното впечатление, което заявените марки създават, сравнението между разглежданите знаци не може
да се ограничи до преобладаващите елементи на тези марки.
Що се отнася до по-ранните марки, също няма елемент, който да е доминиращ в тези знаци до такава степен, че останалите елементи
да са незначителни в създаденото от марките цялостно впечатление.
От гореизложеното следва, че сравнението между разглежданите знаци трябва да се основава на цялостното впечатление, което
те създават, и не може да се ограничава само до някои техни елементи.
–       По визуалното сходство
В конкретния случай следва най-напред да се подложи на анализ сходството между частта на заявените марки, съставена от изображението
на голяма чаша за кафе и на кафе на зърна, от една страна, и по-ранните марки, от друга, и след това да се сравнят заявените
марки, взети в съвкупност, и по-ранните марки. В това отношение следва да се отбележи, че няма пречка на първо място да се
направи анализ на сходството между разглежданите марки с оглед на един от елементите на комбинирана марка, а след това да
се направи обща преценка на това сходство.
Що се отнася до заявена марка № 1, следва да се отбележи, че общото между долната част на тази марка и по-ранните марки е
изображението на голяма червена чаша за кафе с бяла вътрешност върху кафе на зърна. Освен това във всяка от тези марки дръжката
на чашата е обърната надясно, чашата е пълна с топла напитка (очевидно кафе) и от нея се издига пара. Освен това цветът на
фона на тези марки е сходен, доколкото фонът на заявена марка № 1 е оранжев, а сиянието около чашата за кафе в по-ранната
марка, регистрирана под референция IR 726641, също е оранжево. В заявена марка № 1 също може да се различи нещо като сияние,
обкръжаващо чашата, чиито контури обаче са по-неясни от тези в по-ранната марка, регистрирана под референция IR 726641.
Що се отнася до разликите между долната част на заявена марка № 1 и по-ранните марки, следва да се отбележи следното. Най-изразената
разлика между съответните марки се състои в това, че в по-ранните марки червената чаша за кафе има външна златна ивица, която
липсва в червената чаша за кафе в заявена марка № 1. Освен това в по-ранните марки кафето в чашата е с тъмен, почти черен
цвят, докато в заявена марка № 1 то е със светлокафяв цвят. В допълнение, за разлика от по-ранните марки, долната дясна част
на заявена марка № 1 се пресича от червена ивица.
Що се отнася до заявени марки № 2 и № 3, следва да се отбележи, че общото между тях и по-ранните марки е изображението на
голяма червена чаша за кафе с бяла вътрешност и на кафе на зърна. В допълнение във всяка от тези марки чашата е пълна с топла
напитка (очевидно кафе) и от нея се издига пара. Съществува и сходство по отношение на цвета на фона на тези марки като се
има предвид, че фонът на заявени марки № 2 и № 3 е отчасти оранжев и отчасти кафяв по подобие на фона на по-ранната марка,
регистрирана под референция IR 726641.
Все пак, за разлика от по-ранните марки, в заявени марки № 2 и № 3 червената чаша за кафе няма външна златна ивица. Следва
освен това да се констатира, че между заявени марки № 2 и № 3 и по-ранните марки има разлики в перспективата и във видимата
част на чашата за кафе. Всъщност в по-ранните марки дръжката на чашата е обърната надясно, докато в заявени марки № 2 и № 3
тя е обърната наляво. Освен това в по-ранните марки се вижда почти цялата чаша и само много малка част от нея е скрита от
кафето на зърна, върху което е поставена. За разлика от това, в заявени марки № 2 и № 3 се вижда само горната част на чашата
и изображението изглежда като отрязано в средата на дръжката.
Освен това заявени марки № 2 и № 3 имат форма на правоъгълник, чиято дължина е много по-голяма от височината. Чашата за кафе
се намира не в средата, а в дясната част на тези марки. За разлика от това, по-ранната марка, регистрирана под референция
IR 633089, има квадратна форма, а по-ранната марка, регистрирана под референция IR 726641, има форма на правоъгълник, чиято
дължина е по-къса от височината. В по-ранната марка, регистрирана под референцията IR 726641, чашата се намира в центъра и
заема твърде значителна част. Частта, заета от кафето на зърна, и задният план изглеждат относително малки. За разлика от
това, в заявени марки № 2 и № 3 червената чаша за кафе, разположена вдясно, далеч не обхваща значителна част от марката. В
по-ранната марка, регистрирана под референция IR 633089, чашата е разположена в средата сред кафе на зърна. Кафето на зърна
изпълва приблизително една четвърт от височината на тази марка. За разлика от това, в заявени марки № 2 и № 3 кафето на зърна
изпълва много по-значителна част от повърхността.
Що се отнася до сиянието, представено от жалбоподателя като един от деветте елемента на по-ранните марки (вж. точка 26 по-горе),
Общият съд счита, че заявени марки № 2 и № 3 не създават впечатление, че чашата е обкръжена от сияние. Впечатлението, което
тези марки създават, е по-скоро, че в лявата част на знака фонът е кафяв, а в дясната част и в средата на знаците фонът е
оранжев.
Що се отнася до заявена марка № 3, следва освен това да се отбележи, че кафето в чашата е със светлокафяв цвят, докато в по-ранните
марки кафето е с много тъмен, почти черен цвят.
От всичко гореизложено следва, че по-ранните марки и елементът на заявените марки, съставен от изображението на голяма червена
чаша за кафе и на кафе на зърна, трябва да се считат за сходни.
Що се отнася до сравнението на цялостното впечатление от съответните марки, следва на първо място да се припомни, че частта
на заявените марки, състояща от изображението на голяма червена чаша за кафе и на кафе на зърна, е слабо отличителен елемент,
а словните елементи на заявените марки и фигуративният елемент, изобразяващ орел, в заявена марка № 1 са силно отличителни.
Освен това следва да се отбележи, че според съдебната практика, когато марка е съставена чрез съчетаване на даден елемент
и на друга марка, другата марка, дори да не е доминиращият елемент в съставната марка, може да запази самостоятелна отличителна
позиция в съставната марка. В такъв случай съставната марка и другата марка могат да се разглеждат като сходни (вж. в този
смисъл Решение по дело Medion, точка 28 по-горе, точки 30 и 37). Следва да се отбележи, че Решение по дело Medion, точка 28
по-горе, се отнася до положение, в което по-ранната марка е точно възпроизведена в последващата марка. Следва обаче да се
приеме, че в случай че по-ранната марка не е точно възпроизведена в последващата, също е възможно съответните знаци да са
сходни поради сходството между по-ранната марка и елемент на последващата марка, който заема самостоятелна отличителна позиция.
В конкретния случай, що се отнася до заявена марка № 1, следва да се отбележи, че като се има предвид, че елементът, съставен
от изображението на голяма червена чаша за кафе върху кафе на зърна, не може да се разглежда като съвсем незначителен в цялостното
впечатление, което този знак създава, и предвид сходството между този елемент и по-ранните марки, тази марка и по-ранните
марки не могат да се разглеждат като напълно различни. Все пак, след като елементът, съставен от изображението на голяма червена
чаша за кафе върху кафе на зърна, не е точно възпроизведен в заявена марка № 1 и след като този елемент на заявена марка № 1
е слабо отличителен, докато словният елемент и фигуративният елемент, съставен от изображението на орел, са силно отличителни,
визуалното сходство между тази марка и по-ранните марки трябва да се приеме за слабо.
Що се отнася до заявени марки № 2 и № 3, следва също да се отбележи, че като се има предвид, че елементът, съставен от изображението
на голяма червена чаша за кафе и на кафе на зърна, не може да се разглежда като съвсем незначителен в цялостното впечатление,
което този знак създава, и като се има предвид сходството между този елемент и по-ранните марки, тези марки и по-ранните марки
не могат да се приемат за напълно различни.
Все пак следва също така да се подчертае, че отбелязаните в точки 54—57 по-горе разлики между по-ранните марки и елементът
на заявени марки № 2 и № 3, съставен от изображението на голяма червена чаша за кафе и на кафе на зърна, не могат да се пренебрегнат.
След като този елемент на заявени марки № 2 и № 3 е слабо отличителен, докато техният словен елемент е силно отличителен,
визуалното сходство между тези заявени марки и по-ранните марки трябва да се приеме за слабо.
Що се отнася до констатацията на апелативния състав, че разликите между изображението на голяма червена чаша за кафе и на
кафе на зърна в заявените марки и изображението на същите в по-ранните марки имат важно значение с оглед на слабо отличителния
характер на по-ранните марки (точка 26 от всяко от обжалваните решения), следва да се отбележи следното.
Отличителният характер на по-ранната марка е един от факторите, които трябва да се вземат предвид, за да се прецени вероятността
от объркване (Решение на Първоинстанционния съд от 16 март 2005 г. по дело L’Oréal/СХВП — Revlon (FLEXI AIR), T‑112/03, Recueil,
стр. II‑949, точка 61 и Решение на Първоинстанционния съд от 13 декември 2007 г. по дело Xentral/СХВП — Pages jaunes (PAGESJAUNES.COM),
T‑134/06, Сборник, стр. II‑5213, точка 70, вж. също в този смисъл по аналогия Решение на Съда от 29 септември 1998 г. по дело
Canon, C‑39/97, Recueil, стр. I‑5507, точка 24). В този контекст е уместно да се подчертае, че следва да се прави разлика
между фактора, изведен от отличителния характер на по-ранната марка, който е свързан със защитата, предоставена на подобна
марка, и отличителния характер на елемента от комбинирана марка, който се свързва с възможността този елемент да доминира
в създаденото от марката цялостно впечатление (Определение на Съда от 27 април 2006 г. по дело L’Oréal/СХВП, C‑235/05 P, непубликувано
в Recueil, точка 43). Макар да е вярно, че отличителният характер на елемент на комбинирана марка следва да се провери още
на стадия на преценка на сходството на знаците, за да се определи кои са евентуалните доминиращи елементи на знака, степента
на отличителност на по-ранната марка е един от елементите, които следва да се вземат предвид при общата преценка на вероятността
от объркване. Ето защо евентуално слабият отличителен характер на по-ранните марки не следва да се взема предвид на стадия
на преценка на сходството между знаците.
–       По фонетичното сходство
Жалбоподателят изтъква, че апелативният състав не е извършил сравнение между съответните знаци във фонетично отношение. Той
счита, че обстоятелството, че заявените марки съдържат словен елемент, е ирелевантно в това отношение, тъй като те съдържат
самостоятелен отличителен елемент, състоящ се от голяма червена чаша за кафе върху кафе на зърна.
В това отношение е достатъчно да се констатира, че тъй като по-ранните марки не съдържат никакъв словен елемент, фонетичното
сравнение между разглежданите марки не е релевантно. Това, че потребителят ще използва изрази като „голяма червена чаша за
кафе“ и „кафе на зърна“, ако описва разглежданите марки, не е основание да се твърди, че между тях е налице фонетично сходство.
Всъщност, за да посочат заявените марки, потребителите ще цитират техния словен елемент, а няма да опишат фигуративния им
елемент.
–       По концептуалното сходство
Жалбоподателят твърди, че апелативният състав не е извършил сравнение между съответните марки от концептуална гледна точка.
В това отношение той изтъква, че долната част на заявена марка № 1 и десните части на заявени марки № 2 и № 3, от една страна,
и по-ранните марки, от друга — са идентични от концептуална гледна точка.
СХВП счита, че разликата в концептуално отношение между съответните марки е явна, тъй като по-ранните марки не съдържат характерната
идея за златния орел, която присъства в заявените марки.
В това отношение следва да се констатира, че действително в обжалваните решения апелативният състав не се произнася изрично
относно концептуалното сходство между разглежданите знаци. Следва да се отбележи също, че както и в по-ранните марки, долната
част на заявена марка № 1 и десните части на заявени марки № 2 и № 3 се състоят от голяма червена чаша, пълна с кафе, и от
кафе на зърна.
Освен това следва да се припомни, че елементът на заявените марки, съставен от изображението на голяма червена чаша за кафе
върху кафе на зърна, има слабо отличителен характер, тъй като напомня за съответните стоки.
Следва да се приеме, че що се отнася до идеята за орела, тя е силно отличителна за съответните стоки, тъй като няма никаква
връзка с тях (вж. точка 43 по-горе). Следва все пак да се отбележи, че потребител, който няма достатъчно познания по английски
език, за да може да разбере значението на думата „eagle“, не би могъл да възприеме препратката към идеята за орела в заявени
марки № 2 и № 3.
Следователно в конкретния случай не може да се отрече напълно сходството между съответните марки в концептуално отношение.
От всичко гореизложено следва, че апелативният състав неправилно е приел в обжалваните решения (точка 28 от решението, обжалвано
по дело T‑5/08, и точка 27 от решенията, обжалвани по дела T‑6/08 и T‑7/08), че съответните марки са различни. При положение
че съществува сходство — дори и слабо — във визуално и концептуално отношение, апелативният състав е трябвало да извърши преценка
на вероятността от объркване между конфликтните марки.
Въз основа на гореизложеното първото правно основание следва да се приеме и обжалваното решение следва да се отмени на това
основание, без да е необходимо да се разглежда второто правно основание.
2.
По искането за изменение на обжалваните решения
Що се отнася до втората част от исканията на жалбоподателя, с която той иска от Общия съд да разпореди заявките за регистрация
на заявените марки да се отхвърлят, следва да се отбележи следното.
Следва да се подчертае, че предоставената на Общия съд по силата на член 63, параграф 3 от Регламент № 40/94 (понастоящем
член 65, параграф 3 от Регламент № 207/2009) възможност да измени обжалваното решение по принцип е ограничена до случаите,
когато по делото може да се постанови решение по същество, което предполага, че Общият съд може да установи въз основа на
представените доказателства какво решение е трябвало да вземе апелативният състав (Решение на Първоинстанционния съд от 8 юли
2004 г. по дело MFE Marienfelde/СХВП — Vétoquinol (HIPOVITON), T‑334/01, Recueil, стр. II‑2787, точка 63). В конкретния случай
по делото не може да се постанови решение по същество, тъй като в обжалваните решения апелативният съд не е извършил обща
преценка на вероятността от объркване.
Следователно искането на жалбоподателя за изменение на обжалваните решения трябва да се отхвърли.

По съдебните разноски
Съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните
разноски, ако е направено такова искане. Освен това съгласно същия член, когато има няколко загубили делото страни, Общият
съд взема решение по разпределянето на съдебните разноски.
В настоящия случай, тъй като СХВП и встъпилата страна са загубили делото, същите следва да заплатят съдебните разноски съобразно
с исканията на жалбоподателя.
По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (осми състав)
реши:
1)
Отменя решенията на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
от 1 октомври 2007 г. (преписки R 563/2006‑2, R 568/2006‑2 и R 1312/2006‑2).
2)
Отхвърля жалбите в останалата им част.
3)
СХВП и Master Beverage Industries Pte Ltd понасят освен направените от тях съдебни разноски и съдебните разноски, направени
от Société des produits Nestlé SA.
Martins Ribeiro
Papasavvas
Dittrich
Постановено в открито съдебно заседание в Люксембург на 25 март 2010 година.
Подписи
*
Език на производството: английски.