CELEX: 62003CJ0205
Apeliacinis skundas
Konkurencija
Ispanijos nacionalinės sveikatos apsaugos sistemą administruojančios institucijos
Priežiūros paslaugos
"Įmonės" sąvoka
Apmokėjimo sąlygos medicinos prekių tiekėjams

Savo apeliaciniu skundu
Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria
(toliau – FENIN) prašo panaikinti 2003 m. kovo 4 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą
FENIN prieš Komisiją
(T‑319/99, Rink. p. II‑357, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo šis teismas atmetė jos ieškinį dėl 1999 m. rugpjūčio
26 d. Komisijos sprendimo atmesti skundą, pateiktą dėl 26 viešųjų subjektų, tarp kurių yra trys ministerijos, užtikrinančių
nacionalinės sveikatos apsaugos sistemos administravimą (
Sistema Nacional de Salud
, toliau – SNS), nes šie subjektai (toliau – SNS administravimo subjektai) nėra įmonės EB 82 straipsnio taikymo tikslais,
panaikinimo.

Faktinės bylos aplinkybės
Faktines aplinkybes, kaip matyti iš skundžiamo sprendimo, galima apibendrinti taip.
FENIN yra asociacija, jungianti daugumą įmonių, prekiaujančių medicinos prekėmis, ypač medicinos instrumentais, naudojamais
ligoninėse Ispanijoje. Asociacijos nariai šias prekes parduoda,
inter alia
, SNS administravimo subjektams. Medicinos prekių pardavimas pastariesiems sudaro daugiau nei 80 % FENIN narių apyvartos.
1997 m. gruodžio mėn. FENIN pateikė Europos Bendrijų Komisijai skundą dėl sistemingo SNS administravimo subjektų vėlavimo
sumokėti už prekes, kuris, jos nuomone, yra piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi EB 82 straipsnio prasme. Ji pareiškė,
kad šie subjektai savo skolas jos nariams apmokėdavo vidutiniškai vėluodami 300 dienų, nors kitiems paslaugų teikėjams jas
atlygindavo per gerokai pagrįstesnį terminą. Šią diskriminaciją paaiškina aplinkybė, kad FENIN narės negali daryti komercinio
spaudimo šiems subjektams, nes jie užima dominuojančią padėtį Ispanijos medicinos prekių rinkoje.
Ginčijamu sprendimu Komisija atmetė šį skundą, teigdama, kad SNS administravimo subjektai, administruodami viešosios sveikatos
apsaugos tarnybą, neveikia kaip įmonės, ir kad jų, kaip pirkėjų, savybės negalima atskirti nuo vėlesnio medicinos prekių naudojimo
jas nupirkus. Todėl, Komisijos nuomone, šie subjektai, pirkdami medicinos prekes, neveikia kaip įmonės Bendrijos konkurencijos
teisės prasme ir EB 81 ir 82 straipsniai jiems netaikomi.

Ieškinys Pirmosios instancijos teisme ir skundžiamas sprendimas
Ieškiniu, kurį Pirmosios instancijos teismo kanceliarija gavo 1999 m. lapkričio 10 d., FENIN pareiškė ieškinį dėl ginčijamo
sprendimo panaikinimo.
FENIN savo ieškinį grindė trimis pagrindais: pirma, tuo, kad Komisija pažeidė gynybos teises, antra, kad padaryta teisės klaida
arba akivaizdi vertinimo klaida taikant EB 82 ir 86 straipsnius, bei, trečia, kad nenurodyti ginčijamo sprendimo motyvai ir
jis neskaidrus.
Pirmosios instancijos teismas pirmiausia atmetė antrąjį ieškinio pagrindą, susijusį su EB 82 ir 86 straipsnių taikymu, skundžiamo
sprendimo 40 punkte nurodęs, kad SNS administravimo subjektai neveikia kaip įmonės, kai perka FENIN narių parduodamas medicinos
prekes, kad galėtų teikti nemokamas sveikatos priežiūros paslaugas SNS apdraustiems asmenims. Pirmosios instancijos teismas
manė, kad ši išvada išplaukia iš minėto sprendimo 39 punkte nurodytų aplinkybių, t. y., kad SNS veikia pagal solidarumo principą,
nes yra finansuojama iš socialinių įmokų ir kitų valstybės įnašų, ir nemokamai teikia paslaugas visiems minėtiems apdraustiems
asmenims, ir kad todėl SNS administravimo subjektai, vykdydami sveikatos apsaugos sistemos administravimą, neveikia kaip įmonės.
Pirmosios instancijos teismas skundžiamo sprendimo 41–44 punktuose patikslino, jog argumentas, kad SNS priklausančios Ispanijos
viešosios ligoninės vis dėlto pasirinktinai siūlo mokamas paslaugas neapdraustiems asmenims, ir ypač užsienio turistams, nebuvo
pateiktas Komisijai ir pirmą kartą jai nurodytas dublike. Todėl jis nusprendė, kad tikrinant ginčijamo sprendimo teisėtumą
į šį argumentą negalima atsižvelgti.
Tad pirmąjį pagrindą, kad Komisija pažeidė gynybos teises, Pirmosios instancijos teismas atmetė, skundžiamo sprendimo 49 ir
50 punktuose konstatavęs, jog Komisija pagrįstai atmetė jai pateiktą skundą, motyvuodama tuo, kad SNS administravimo subjektai
neveikė kaip įmonės EB 82 straipsnio prasme. Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad tuomet Komisijai nereikėjo nagrinėti
kitų skundo aspektų.
Galiausiai dėl trečiojo pagrindo, kad nenurodyti ginčijamo sprendimo motyvai ir jis neskaidrus, iš skundžiamo sprendimo 58
ir 59 punktų matyti, jog, Pirmosios instancijos teismo nuomone, Komisija pateikė pagrindinius teisinius argumentus, pagrindžiančius
šį sprendimą. Priminęs, kad Komisija neprivalėjo atsakyti į visus skundo argumentus, Pirmosios instancijos teismas padarė
išvadą, kad šio sprendimo motyvai nurodyti. Dėl tariamo sprendimo neskaidrumo Pirmosios instancijos teismas savo sprendimo
63 punkte nurodė, kad Komisija įvykdė šiuo atveju vienintelę savo pareigą, t. y. leisti FENIN raštu pateikti pastabas atsakant
į pradinį Komisijos sprendimą.
Kadangi FENIN nurodyti trys pagrindai, kuriais ji pagrindė savo ieškinį, buvo nereikšmingi, Pirmosios instancijos teismas
visus juos atmetė.

Apeliacinis skundas

Šalių reikalavimai ir panaikinimo pagrindas
FENIN Teisingumo Teismo prašo:
–        panaikinti skundžiamą sprendimą ir
–        priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas šiame procese ir Pirmosios instancijos teismo procese.
Komisija Teisingumo Teismo prašo:
–        pripažinti apeliacinį skundą iš dalies nepriimtiną,
–        atmesti kitą apeliacinio skundo dalį ir
–        priteisti iš FENIN bylinėjimosi išlaidas.
Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Ispanijos Karalystė, kurioms 2003 m. spalio 17 d. Teisingumo
Teismo pirmininko nutartimi leista įstoti į apeliacinį procesą palaikyti Komisijos reikalavimus, reikalauja atmesti apeliacinį
skundą kaip iš dalies nepriimtiną ir iš dalies nepagrįstą bei priteisti iš FENIN bylinėjimosi išlaidas.
FENIN remiasi tik vienu apeliacinio skundo pagrindu, kad Pirmosios instancijos teismas klaidingai išaiškino sąvoką „įmonė“
EB sutarties konkurencijos taisyklių prasme. Šį pagrindą sudaro dvi dalys.
Pirma, FENIN tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas klaidingai nenusprendė, jog pirkimas savaime yra ekonominė veikla,
kurią galima atskirti nuo vėliau teikiamos paslaugos, ir kad todėl SNS administravimo subjektams turi būti taikomos minėtos
konkurencijos taisyklės.
Papildomai nurodyta antra apeliacinio skundo pagrindo dalimi FENIN tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas privalėjo pripažinti,
jog pirkimas yra ekonominio pobūdžio veikla ir jam taikomos konkurencijos taisyklės, nes vėlesnė veikla, t. y. medicinos priežiūros
paslaugų teikimas, yra tokio paties pobūdžio.

Dėl apeliacinio skundo
Dėl priimtinumo
Komisija pareiškė prieštaravimą dėl FENIN apeliacinio skundo pagrindo antrosios dalies priimtinumo.
Ji pirmiausia remiasi pavėluotu argumento, kuriuo pagrįsta apeliacinio skundo antroji dalis, pateikimu – pirmą kartą jis nurodytas
tik apeliaciniame skunde. Antra, ji tvirtina, kad FENIN visada pripažino, jog SNS administravimo subjektų veikla yra grynai
socialinė. Galiausiai Komisija nurodo, kad ši antra dalis kelia aplinkybių, kurių negalima svarstyti Teisingumo Teisme nagrinėjant
apeliacinį skundą, vertinimo klausimą.
Reikia konstatuoti, kad, kaip teisingai pažymėjo Komisija, SNS administravimo subjektų teikiamos sveikatos priežiūros ekonominį
pobūdį, ryšį tarp prekių įsigijimo ir vėlesnio jų panaudojimo bei iš jo kylančias pasekmes šios pirkimo veiklos pobūdžiui
FENIN pirmą kartą nurodė apeliaciniame skunde.
Todėl antroji vienintelio FENIN apeliacinio skundo dalis atmestina kaip nepriimtina.
Dėl esmės
–       Šalių argumentai
Pagrįsdama pirmą apeliacinio skundo pagrindo dalį, FENIN tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas per siaurai apibrėžė
ekonominės veiklos sąvoką, manydamas, kad ją būtinai sudaro prekių ar paslaugų pasiūla tam tikroje rinkoje, ir į šią sąvoką
neįtraukdamas pirkimo veiklos. Jos nuomone, Pirmosios instancijos teismo požiūris leistų daugeliui subjektų nesilaikyti Sutarties
taisyklių konkurencijos srityje, nors tokių subjektų elgesys darytų jai poveikį.
Komisija tvirtina, kad būtent prekių ar paslaugų pasiūla tam tikroje rinkoje apibrėžia ekonominės veiklos sąvoką, o ne pirkimo
veikla kaip tokia. Todėl negalima atskirti pirkimo veiksmo nuo naudojimo, kuriam skirta nupirkta prekė.
–       Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmosios instancijos teismas skundžiamo sprendimo 35 punkte teisingai priminė, kad konkurencijos teisės kontekste sąvoka
„įmonė“ apima bet kokį ekonominę veiklą vykdantį subjektą, neatsižvelgiant į jo teisinį statusą ar jo finansavimo būdus (1991 m.
balandžio 23 d. Sprendimo
Höfner ir Elser
, C‑41/90, Rink. p. I‑1979, 21 punktas ir 2004 m. kovo 16 d. Sprendimo
AOK‑Bundesverband ir kt.
, C‑264/01, C‑306/01, C‑354/01 ir C‑355/01, Rink. p. I‑2493, 46 punktas). Remdamasis Teisingumo Teismo praktika, minėto sprendimo
36 punkte jis taip pat pabrėžė, kad būtent prekių arba paslaugų pasiūla nagrinėjamoje rinkoje apibūdina ekonominę veiklą (1998 m.
birželio 18 d. Sprendimo
Komisija prieš Italiją
, C‑35/96, Rink. p. I‑3851, 36 punktas).
Pirmosios instancijos teismas skundžiamo sprendimo 36 punkte padarė teisingą išvadą, kad negalima atskirti prekės įsigijimo
nuo vėlesnio jos panaudojimo, siekiant įvertinti šio įsigijimo pobūdį, ir kad įsigijimo pobūdį lemia vėlesnio nupirktos prekės
panaudojimo ekonominis arba neekonominis pobūdis.
Todėl pirmąją vienintelio FENIN apeliacinio skundo pagrindo dalį, kad SNS administravimo subjektų vykdomas pirkimas yra savaime
ekonominė veikla, atskirta nuo vėliau teikiamos paslaugos, ir kad ją Pirmosios instancijos teismas turėjo nagrinėti atskirai,
reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, apeliacinį skundą reikia atmesti kaip iš dalies nepriimtiną ir iš dalies nepagrįstą.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą, taikomą apeliacinėse bylose pagal to paties reglamento
118 straipsnį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to prašė. Kadangi Komisija
prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas iš FENIN ir pastaroji pralaimėjo bylą, šioje instancijoje ji turi jas padengti. Pagal
69 straipsnio 4 dalies pirmąją pastraipą įstojusios į bylą valstybės narės ir institucijos pačios padengia savo bylinėjimosi
išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:
1.
Atmesti apeliacinį skundą.
2.
Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria
(FENIN) padengia bylinėjimosi šioje instancijoje išlaidas.
3.
Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė ir Ispanijos Karalystė pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Parašai.
*
Proceso kalba: ispanų.