CELEX: 61996CJ0314
Samarbejdsaftalen EØF-Algeriet
Arikel 39, stk. 1
Princippet om forbud mod forskelsbehandling med hensyn til social sikring
Ydelse til voksne handicappede
Præjudiciel forelæggelse

Dommens præmisser
1 Ved dom af 28. maj 1996, indgaaet til Domstolen den 26. september 1996, har Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 39, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet, undertegnet i Algier den 26. april 1976 og godkendt paa Faellesskabets vegne ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2210/78 af 26. september 1978 (EFT L 263, s. 1, herefter »aftalen«).
2 Dette spoergsmaal er opstaaet i en sag mellem fru Ourdia Djabali, der er algerisk statsborger, og Caisse d'allocations familiales de l'Essonne (herefter »sagsoegte i hovedsagen«) angaaende ydelser til voksne handicappede.
3 Det fremgaar af sagen, at Ourdia Djabali er bosat i Longjumeau (Frankrig), hvor hun bor sammen med sin aegtefaelle, som er algerisk statsborger. Hun har aldrig selv haft erhvervsmaessig beskaeftigelse i Frankrig.
4 Som foelge af en operation i 1981 blev Ourdia Djabali fysisk handicappet og blev med virkning fra oktober 1993 erklaeret for 80% invalid. Paa den baggrund anmodede hun med virkning fra denne dato om ydelser til voksne handicappede i henhold til bestemmelserne i den franske lovgivning.
5 Reglerne for ydelser til voksne handicappede foelger i Frankrig af lov nr. 75-534 af 30. juni 1975 om erhvervsmaessig vejledning af handicappede. Disse ydelser er reguleret i titre II i livre VIII i Nouveau Code français de la Sécurité Sociale. Tilkendelsesbetingelserne foelger af artiklerne L. 821-1 til L. 821-8.
6 Lovens artikel L. 821-1, 1. pkt., bestemmer, at ydelsesberettiget er franske statsborgere eller statsborgere i lande, som har indgaaet en overenskomst om gensidighed med hensyn til ydelser til voksne handicappede, naar den paagaeldende er bosat paa fransk territorium og opfylder aldersbetingelsen for retten til den saerlige uddannelsesydelse, som er beskrevet i artikel L. 541-1 i samme lov og naar en vedvarende invaliditetsgrad, der mindst svarer til en ved dekret fastsat procentsats, og saafremt den paagaeldende i medfoer af en social sikringsordning, en pensionsordning eller saerlig lovgivning vedroerende tilgodehavender ved alderdom, invaliditet eller arbejdsskade, kan goere krav paa et beloeb, som mindst svarer til den paagaeldende ydelse.
7 Den 16. november 1993 tilkendte den tekniske kommission for erhvervsmaessig vejledning og omplacering i henhold til artikel L. 821-4 i Nouveau Code de la Sécurité Sociale Ourdia Djabali den ansoegte ydelse paa betingelse af, at hun opfyldte en raekke administrative betingelser.
8 Imidlertid afslog sagsoegte i hovedsagen, som er ansvarlig for udbetaling af den paagaeldende ydelse, Ourdia Djabali's begaering med henvisning til, at hun ikke var fransk statsborger, og at hun var statsborger i et land, som ikke havde undertegnet en overenskomst om gensidighed med hensyn til ydelser til voksne handicappede.
9 Den 4. juni 1995 anlagde Ourdia Djabali sag ved Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry til proevelse af denne afgoerelse, idet hun gjorde gaeldende, at afgoerelsen var i strid med aftalens artikel 39, stk. 1.
10 I henhold til denne bestemmelse:
»... skal der over for arbejdstagere med algerisk statsborgerskab og medlemmer af deres familie, der bor hos dem, anvendes en social sikringsordning, som udelukker enhver forskelsbehandling paa grund af nationalitet i forhold til statsborgere i de medlemsstater, hvor de er beskaeftiget«.
11 Ifoelge sagsoegeren er ovenstaaende bestemmelse til hinder for, at myndighederne i et medlemsland laegger ansoegerens algeriske statsborgerskab til grund for et afslag paa de ansoegte sociale ydelser.
12 Sagsoegte i hovedsagen har hertil ved den ret, sagen blev indbragt for, gjort gaeldende, at den paagaeldende ydelse alene kan betragtes som en social sikringsordning i aftalens forstand, hvis ansoegeren arbejder eller har arbejdet og modtager sociale sikringsydelser som foelge af en tidligere, loennet beskaeftigelse. Ourdia Djabali opfylder imidlertid ikke denne betingelse og kan som foelge heraf efter de almindelige regler ikke selvstaendigt goere krav paa en ydelse til voksne handicappede.
13 Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry antog, at sagens udfald afhaenger af fortolkningen af artikel 39, stk. 1, i aftalen og har paa denne baggrund udsat sagen og forelagt foelgende spoergsmaal for Domstolen:
»Finder artikel 39 i Raadets forordning nr. 2210/78 af 26. september 1978 om indgaaelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet anvendelse i Ourdia Djabali's tilfaelde, der drejer sig om tilkendelse af en handicapydelse til voksne, naar hun aldrig har haft loennet beskaeftigelse, men fra december 1997 eventuelt vil have ret til pension som husmoder?«
14 Ved skrivelse af 8. april 1997 har sagsoegte i hovedsagen meddelt Domstolen, at den franske minister for arbejde og sociale anliggender i november 1996 havde besluttet at tildele Ourdia Djabali en ydelse til voksne handicappede. Det fremgaar af et bilag til denne skrivelse, at Ourdia Djabali har modtaget et beloeb paa 148 188,45 FF for perioden fra oktober 1993 til december 1996, og at hun siden 1. januar 1997 har modtaget 3 982 FF pr. maaned. Ourdia Djabali har saaledes faaet fuldstaendigt medhold i sin anmodning og retssagen mellem hende og sagsoegte i hovedsagen er paa denne baggrund uden genstand. Sagsoegte i hovedsagen har sammen med denne skrivelse til Domstolen vedlagt kopier af to skrivelser til henholdsvis Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry og Ourdia Djabali, hvori man meddeler myndighedernes beslutning om at tildele sidstnaevnte en ydelse til voksne handicappede med virkning fra den 1. oktober 1993, og hvori hun opfordres til at haeve sagen, som hun havde anlagt for den nationale ret.
15 Indledningsvis bemaerkes, at Ourdia Djabali ikke har taget de noedvendige skridt til haeve sagen for den nationale ret.
16 Endvidere har praesidenten for Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry som svar paa en skrivelse fra Domstolens justitssekretaer om, hvorvidt man paa baggrund af de nye omstaendigheder i sagen oenskede at fastholde sit praejudicielle spoergsmaal, svaret, at han paa grund af de nationale processuelle regler ikke havde kompetence til at traekke et praejudicielt spoergsmaal for Domstolen tilbage.
17 Det er i den forbindelse vaesentligt at understrege, at den i traktatens artikel 177 foreskrevne procedure udgoer et instrument i samarbejdet mellem Domstolen og de nationale retter, ved hjaelp af hvilket Domstolen forsyner de nationale retter med de fortolkningselementer med hensyn til faellesskabsretten, som er noedvendige for, at de kan afgoere de for dem verserende retssager (jf. navnlig dom af 18.10.1990, Dzodzi, forenede sager C-297/88 og C-197/89, Sml. I, s. 3763, praemis 33, og af 8.11.1990, Gmurzynska-Bscher, sag C-231/89, Sml. I, s. 4003, praemis 18).
18 Det foelger af saavel ordlyden som opbygningen af traktatens artikel 177, at den praejudicielle procedure forudsaetter, at der reelt verserer en retssag for den nationale domstol, og at denne domstol skal traeffe en afgoerelse, hvis udfald kan paavirkes af den praejudicielle afgoerelse (se hertil dom af 21.4.1988, Pardini, sag 338/85, Sml. s. 2041, praemis 11, og af 15.6.1995, Zabala Erasun m.fl., forenede sager C-422/93 og C-423/93, Sml. I, s. 1567, praemis 28).
19 Begrundelsen for ordningen med praejudiciel forelaeggelse, og dermed for Domstolens kompetence, er saaledes ikke, at Domstolen skal afgive responsa vedroerende generelle eller hypotetiske spoergsmaal (jf. dommen i Foglia-sagen, a.st., praemis 18), men at der foreligger et behov med henblik paa selve afgoerelsen af en retstvist (jf. dom af 16.12.1981, Foglia, sag 244/80, Sml. s. 3045, praemis 18 og dommen i sagen Zabala Erasun m.fl., a.st. praemis 29).
20 I denne sag har Ourdia Djabali faaet udbetalt de ansoegte ydelser efter, at Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry havde forelagt det praejudicielle spoergsmaal for Domstolen.
21 Det maa saaledes laegges til grund, at sagsoeger i hovedsagen har faaet fuldstaendig medhold i sin paastand, og at den verserende sag for den forelaeggende ret herefter er uden genstand.
22 Under disse omstaendigheder ville et svar fra Domstolen paa det praejudicielle spoergsmaal ikke have nogen betydning for Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry.
23 Som foelge heraf er det ufornoedent at svare paa det stillede spoergsmaal.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
24 De udgifter, der er afholdt af den franske regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal des affaires de sécurité sociale d'Evry ved dom af 28. maj 1996, for ret:
Det er ufornoedent at svare paa det stillede spoergsmaal.