CELEX: 62007FJ0106
Offentligt hverv
Tjenestemænd
Vederlag
Tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb

1.
Tjenestemænd – søgsmål – akt, der indeholder et klagepunkt – begreb – skrivelse fra administrationen, hvorved den pågældende
underrettes om, at administrationen har til hensigt at foretage tilbagesøgning af det fejlagtigt udbetalte beløb, hvis denne
ikke fremkommer med en tilfredsstillende forklaring eller supplerende dokumentation
(Tjenestemandsvedtægten, art. 90 og 91)
2.
Tjenestemænd – tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb – betingelser – åbenbart fejlagtig udbetaling – den pågældendes
kendskab hertil – overførsel af en del af tjenestemandens vederlag uden for tjenestelandet til en boligopsparingskonto
(Tjenestemandsvedtægten, art. 85; bilag VII, art. 17, stk. 2)
3.
Tjenestemænd – søgsmål – fuld prøvelsesret – erstatning af det af tjenestemanden lidte økonomiske tab som følge af den ulovlige
tilbagesøgning af et beløb
(Tjenestemandsvedtægten, art. 91, stk. 1)
1.
En skrivelse fra administrationen, hvorved en tjenestemand underrettes om, at administrationen, såfremt tjenestemanden ikke
fremkommer med en tilfredsstillende forklaring eller supplerende dokumentation, har til hensigt at kræve visse fejlagtigt
udbetalte beløb tilbagebetalt, og som ikke anfører hverken beløbet for den eventuelle tilbagesøgning eller vilkårene for tilbagesøgningen,
kan ikke anses for at være en akt, der går tjenestemanden imod, da den ikke direkte og umiddelbart berører hans interesser
ved væsentligt at ændre hans retsstilling og heller ikke udgør en endelig stillingtagen fra administrationens side. Endvidere
gør en sådan skrivelse det heller ikke muligt for den pågældende at vurdere, hvorvidt han vil anfægte denne ved at indbringe
en klage i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2.
(jf. præmis 45 og 46)
2.
Det fremgår af vedtægtens artikel 85, at et krav om tilbagebetaling af et fejlagtigt udbetalt beløb er underlagt to kumulative
betingelser, hvoraf den første betingelse er, at der foreligger en åbenbart fejlagtig udbetaling, som administrationen har
til hensigt at kræve tilbagebetalt, og den anden betingelse er, at tjenestemanden havde kendskab til fejlen, eller at denne
var så åbenbar, at han burde have kendt den.
Selv om det antages, at artikel 17, stk. 2, i bilag VII til vedtægten i den affattelse, der var gældende, før ikrafttrædelsen
af forordning nr. 723/2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, som
gør det muligt for en tjenestemand at overføre en del af sit vederlag uden for tjenestelandet til dækning af udgifter, som
navnlig følger af regelmæssige og dokumenterede udgifter, som han skal afholde uden for det land, hvor hans institution er
beliggende, eller uden for det land, hvor han udøver sit arbejde, ikke finder anvendelse, når overførslen sker med henblik
på indsættelse på en boligopsparingskonto, der er anerkendt som sådan i en medlemsstats lovgivning, er den fejlagtige karakter
af en sådan overførsel ikke så åbenbar, at nævnte tjenestemand burde have kendt den, navnlig når ordlyden af de gældende retsakter
ikke gør det muligt at give et klart og utvetydigt svar på spørgsmålet om, hvorvidt denne bestemmelse finder anvendelse på
en sådan overførsel, og når de kompetente tjenestegrenes adfærd med rimelighed har kunnet give den pågældende grund til at
tro, at de var favorabelt indstillede over for denne anvendelse.
(jf. præmis 58, 68, 69, 72 og 74)
3.
Fællesskabets retsinstanser i personalesager, som har fuld prøvelsesret i tvister, der angår pengebeløb, har kompetence til
som erstatning for det økonomiske tab at fastslå, at der skal ske tilbagebetaling til sagsøgeren af et beløb, som administrationen
fejlagtigt har tilbagesøgt, med tillæg af morarenter fra datoen for tilbagesøgningen, og indtil effektiv betaling sker.
(jf. præmis 81 og 82)
Henvisning til:
Retten i Første Instans: 18. september 2002, sag T-29/01, Puente Martín mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 157, og II, s. 833,
præmis 88, 9. juli 2003, sag T-22/01, Efthymiou mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 177, og II, s. 891, præmis 45.
Personaleretten: 16. januar 2007, sag F-126/05, Borbély mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis
73.