CELEX: 62004TJ0048
Konkurenca
Koncentracije
Trg cestnih telematskih sistemov
Odločba o združljivosti koncentracije s skupnim trgom
Zaveze
Očitna napaka pri presoji
Zloraba pooblastil
Obveznost obrazložitve

Pravni okvir
Uredba Sveta (EGS) št. 4064/89 z dne 21. decembra 1989 o nadzoru koncentracij podjetij (popravek v
UL 1990, L 257, str. 13
– ta popravek ne zadeva slovenske različice), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1310/97 z dne 30. junija 1997 (
UL L 180, str. 1
) (v nadaljevanju: uredba o koncentracijah) v členu 2(2) določa, da se koncentracija, ki ne ustvari ali krepi prevladujočega položaja, katerega posledica bi bila resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem znatnem delu, razglasi za združljivo s skupnim trgom.
Člen 8(2) iste uredbe določa, da če Komisija ugotovi, da koncentracija po spremembi, ki so jo izvedla udeležena podjetja, če je to potrebno, izpolnjuje merilo, določeno v členu 2(2), izda odločbo, s katero razglasi koncentracijo za združljivo s skupnim trgom. Ta odločba lahko vsebuje pogoje in obveznosti, s katerimi se zagotovi, da udeležena podjetja izpolnjujejo zaveze do Komisije, sprejete zato, da bi bila koncentracija združljiva s skupnim trgom. Odločba o združljivosti koncentracije zajema tudi omejitve, ki so neposredno povezane z izvedbo koncentracije in so zanjo potrebne.
Člen 20(1) navedene uredbe določa, da Komisija v
Uradnem listu Evropskih skupnosti
objavi odločbe, ki jih sprejme v skladu s členom od 8(2) do (5).
Dejansko stanje
Tožeča stranka, Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV (v nadaljevanju: Qualcomm) v Evropi ponuja sistem za spremljanje voznih parkov tovornih vozil s satelitom, imenovanim „EutelTRACS“. S satelitskim omrežjem pridobiva informacije, ki jih pošiljajo tovorna vozila, kot so podatki o njihovem položaju, informacije o motorju in sporočila voznikov, in jih posreduje v operativni center za ta tovorna vozila, ki je stranka družbe Qualcomm. Poleg tega voznikom tovornih vozil posreduje sporočila operativnih centrov. Za to ponuja potrebno opremo in storitveno infrastrukturo. Ravno tako je dejavna pri izdelavi te opreme in razvoju programske opreme, ki je nujna za delovanje navedenega sistema.
Nemško zvezno ministrstvo za promet, gradbeništvo in stanovanjsko gospodarstvo je leta 2002 za nemško vlado organiziralo javni razpis za postavitev in upravljanje sistema za ročno in avtomatsko pobiranje cestnin, ki jih za uporabo nemških avtocest dolgujejo težka tovorna vozila s težo 12 ton ali več (v nadaljevanju: težka tovorna vozila). V tem javnem razpisu se ni zahtevala uporaba posebne tehnologije.
Javno naročilo je bilo oddano konzorciju, v katerega so bile vključene družbe DaimlerChrysler Services AG, Deutsche Telekom AG in Compagnie financière et industrielle des autoroutes SA (Cofiroute) (v nadaljevanju skupaj: podjetja v koncentraciji).
Družba Daimler Financial Services AG, nekdanja DaimlerChrysler Services, je hčerinska družba družbe Daimler AG, nekdanje DaimlerChrysler AG, ki je dejavna v sektorju finančnih storitev in pri upravljanju mobilnosti. Njena dejavnost vključuje upravljanje voznih parkov vseh vozil znamke Daimler. Družba Daimler razvija, izdeluje in trži avtomobile, tovorna vozila, avtobuse in dizelske motorje.
Družba Deutsche Telekom je telekomunikacijski operater, ki ponuja zlasti storitve mobilne telefonije v Evropi.
Družba Cofiroute je podjetje, dejavno na področju pobiranja cestnin za avtoceste.
Konzorcij, v katerega so vključena ta podjetja, je nato ustanovil družbo Toll Collect GmbH, da bo izdelala in upravljala sistem za pobiranje cestnin, ki jih za uporabo nemških avtocest dolgujejo težka tovorna vozila.
Družba Toll Collect je tako razvila telematsko rešitev, in sicer avtomatsko pobiranje cestnin. Ta rešitev pomeni, da se v težka tovorna vozila, za katera se želi avtomatsko pobiranje cestnin, namesti OBU-naprava (Onboard-unit: naprava, nameščena v vozilo). OBU-naprave delujejo s sprejemnikom GPS (Global Positioning System (globalni pozicijski sistem)) in mobilnim oddajnikom (Global System for Mobile Communications (globalni sistem mobilne telefonije)). Trenutni položaj težkega tovornega vozila, ki se shrani v OBU-napravo, se določi s sprejemnikom GPS. Nato se prek mobilnega oddajnika izmenjajo podatki med OBU-napravo in centralo, ki je odgovorna za uporabne storitve. Centrala obdeluje podatke, in sicer na podlagi določenega položaja in deleža uporabljene avtoceste, izračuna dolgovano cestnino in izda račun lastniku ali uporabniku težkega tovornega vozila. Družba Toll Collect ponuja prevoznim podjetjem OBU-napravo brezplačno v zameno za zavarovanje v obliki cestninskega kredita. Lastnik ali uporabnik težkega tovornega vozila pa nosi stroške namestitve OBU-naprave. OBU-naprave družbe Toll Collect se lahko uporabljajo za avtomatsko pobiranje dolgovanih cestnin in tudi za druge telematske storitve, zlasti takšne, ki omogočajo spremljanje voznega parka na daljavo. Vendar pa lahko drug ponudnik telematskih storitev uporablja OBU-napravo družbe Toll Collect le, če mu Zvezna republika Nemčija kot naročnik izda dovoljenje za takšno uporabo.
Družbi DaimlerChrysler Services in Deutsche Telekom sta 11. novembra 2002 v skladu s členom 4 uredbe o koncentracijah Komisiji priglasili načrt koncentracije, po katerem z nakupom delnic pridobita skupni nadzor v družbi Toll Collect.
Komisija je po tej priglasitvi začela prvo fazo postopka nadzora koncentracije. Podjetja v koncentraciji so ji v tej prvi fazi poslala prvi predlog zavez. Ta je bil predložen subjektom na trgu, med njimi družbi Qualcomm, da bi se opredelil.
Komisija je v odločbi z dne 20. decembra 2002 menila, da glede koncentracije obstaja resen dvom o njeni združljivosti s skupnim trgom in z delovanjem Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP), ter je v skladu s členom 6(1)(c) uredbe o koncentracijah začela drugo fazo postopka.
Komisija je z dopisom z dne 28. februarja 2003 podjetjem, ki so priglasila koncentracijo, poslala obvestilo o ugotovitvah o možnih kršitvah, v katerem je navedla, da je prvi predlog zavez nezadosten za rešitev težav v konkurenci, ki izhajajo iz priglašene koncentracije.
Podjetja v koncentraciji so 11. marca 2003 Komisiji predložila drugi predlog zavez.
Komisija je 19. in 20. marca 2003 opravila zaslišanje, na katerem je sodelovala družba Qualcomm. Komisija je na tem zaslišanju zlasti navedla, da drugi predlog zavez ne zadošča za rešitev težav v konkurenci, ki jih je povzročila priglašena koncentracija.
Podjetja v koncentraciji so 3. aprila 2003 Komisiji predložila tretji in zadnji predlog zavez.
Komisija je z odločbo 2003/792/ES z dne 30. aprila 2003 razglasila, da je koncentracija združljiva s skupnim trgom in Sporazumom EGP pod pogojem, da se v celoti upoštevajo zaveze, ki jih imajo podjetja v koncentraciji (zadeva COMP/M.2903 – Skupno podjetje DaimlerChrysler/Deutsche Telekom) (
UL L 300, str. 62
, v nadaljevanju: izpodbijana odločba).
Komisija je v izpodbijani odločbi menila, da koncentracija na trgu, na katerega vpliva – in sicer na nemški trg za cestne telematske sisteme, ki vključuje opremo, programsko opremo in storitve, namenjene prevoznim in logističnim podjetjem – povzroča težave v konkurenci, ker lahko podjetja v koncentraciji uporabijo infrastrukturo za pobiranje cestnin, ki jo mora postaviti družba Toll Collect, za opravljanje drugih telematskih storitev. Ta uporaba infrastrukture družbe Toll Collect bi družbi DaimlerChrysler omogočala, da na nemškem trgu za transportne telematske sisteme prek družbe Toll Collect pridobi prevladujoč položaj, katerega posledica bi bilo resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu.
Natančneje, na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov bi za prevozna in logistična podjetja zaradi povezave med brezplačnim dajanjem OBU-naprav družbe Toll Collect in majhnimi dobički pri delu prevoznih podjetij nastala prevladujoča platforma. Družba DaimlerChrysler bi lahko zaprla nemški trg cestnih telematskih sistemov in pridobila nekakšen prevladujoč položaj na tem trgu, ki bi resno oviral učinkovito konkurenco na skupnem trgu, ker je ta družba v Nemčiji prva začela izdelovati tovorna vozila in je večji ponudnik telematskih sistemov ter bi tako lahko nadzorovala dostop do podatkov iz OBU-naprav družbe Toll Collect, ki jih je mogoče uporabljati za cestne telematske storitve.
Vendar je Komisija menila, da tretji in zadnji predlog zavez, ki so ga podala podjetja v koncentraciji, zadošča za preprečitev nastanka takšnega prevladujočega položaja družbe DaimlerChrysler.
Podjetja v koncentraciji so se v tem tretjem predlogu zavezala, prvič, da bodo razvila osrednji telematski portal, ki ga bo upravljala neodvisna družba Telematics Gateway GmbH (v nadaljevanju: TGG), ki bo morala ponudnikom telematskih storitev nediskriminatorno omogočiti dostop do osnovnih funkcij in osnovnih podatkov OBU-naprav družbe Toll Collect (v nadaljevanju: zaveza glede portala TGG), drugič, da bodo razvila vmesnik GPS za OBU-naprave družbe Toll Collect, ki bo tretjim ponudnikom telematskih storitev moral omogočati uporabo funkcije GPS OBU-naprav (v nadaljevanju: zaveza glede vmesnika GPS) in tretjič, da bodo razvila modul, ki ga bo mogoče vključiti v opremo tretjih oseb, tako da bodo lahko ustvarile lastne naprave za pobiranje cestnine (v nadaljevanju: zaveza glede modula za pobiranje cestnine).
Nazadnje, podjetja v koncentraciji so se zavezala, četrtič, da ko bo Zvezna republika Nemčija odobrila opravljanje cestnih telematskih storitev prek OBU-naprav družbe Toll Collect, ta podjetja teh storitev ne bodo opravljala, dokler tega ne odobri Komisija. Komisija bo to odobrila le, če bodo podjetja v koncentraciji vgradila delujoč vmesnik, namenjen funkciji GPS zadevnih OBU-naprav, in če bodo zainteresiranim tretjim osebam omogočila, da razvijejo lastne naprave, ki bi jih bilo mogoče uporabljati pri pobiranju cestnine, potem ko so povezane z moduli za pobiranje cestnine, ki so jih razvila podjetja v koncentraciji (v nadaljevanju: kvalitativni moratorij).
Družba Qualcomm je s telefaksom z dne 23. maja 2003 od Komisije v nemškem jeziku prejela nezaupno različico izpodbijane odločbe. Nezaupna različica izpodbijane odločbe je bila v skladu s členom 20(1) uredbe o koncentracijah objavljena v
Uradnem listu Evropske unije
(
UL L 300, str. 62
) 18. novembra 2003 v angleškem in drugih uradnih jezikih.
Postopek
Družba Qualcomm je 10. februarja 2004 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložila to tožbo.
Zvezna republika Nemčija je z vlogo, vloženo v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje 28. maja 2004, predlagala intervencijo v podporo predlogom Komisije. Predsednik tretjega senata je s sklepom z dne 16. julija 2004 ugodil temu predlogu.
Družbe Daimler AG, Daimler Financial Services AG in Deutsche Telekom so z vlogo, vloženo v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje 8. novembra 2004, predlagale intervencijo v podporo predlogom Komisije. Predsednik tretjega senata je s sklepom z dne 21. januarja 2005 ugodil temu predlogu. Ker je bil predlog za intervencijo teh podjetij vložen po izteku roka iz člena 116(6) Poslovnika Sodišča prve stopnje, je bilo tem podjetjem odobreno le, da na podlagi poročila za obravnavo, ki jim je bilo sporočeno, predstavijo svoja stališča v ustnem postopku.
Na podlagi poročila sodnika poročevalca je Sodišče prve stopnje (tretji senat) sklenilo, da začne ustni postopek, in v skladu s členom 64 Poslovnika pozvalo stranke, naj predložijo določene dokumente in odgovorijo na vrsto vprašanj. Stranke so tem zahtevam zadostile v predpisanem roku.
Stranke so na obravnavi 1. julija 2008 podale ustne navedbe in odgovorile na vprašanja Sodišča prve stopnje.
Predlogi strank
Družba Qualcomm Sodišču prve stopnje predlaga, naj:
—
razglasi izpodbijano odločbo za nično;
—
Komisiji naloži plačilo stroškov.
Komisija ob intervenciji Zvezne republike Nemčije ter družb Deutsche Telekom, Daimler in Daimler Financial Services Sodišču prve stopnje predlaga, naj:
—
tožbo zavrne;
—
družbi Qualcomm naloži plačilo stroškov.
Pravo
I –
Dopustnost
A –
Trditve strank
1. Trditve Komisije in Zvezne republike Nemčije
a) Uradno obvestilo o izpodbijani odločbi
Komisija ob podpori Zvezne republike Nemčije meni, da je bila tožba družbe Qualcomm vložena prepozno, saj naj bi bila o izpodbijani odločbi uradno obveščena 23. maja 2003, ta družba pa naj bi ničnostno tožbo vložila šele 10. februarja 2004, torej dolgo po izteku roka za vložitev tožbe, določenega v Poslovniku, ki je dva meseca in deset dni.
Komisija meni, da posredovanje izpodbijane odločbe družbi Qualcomm, opravljeno 23. maja 2003, čeprav družba Qualcomm ni naslovnik izpodbijane odločbe, pomeni uradno obvestilo v smislu člena 230, peti odstavek, ES. Po njenem mnenju iz sodne prakse izhaja, da je mogoče o odločbi uradno obvestiti stranko, ki ni njen naslovnik, jo pa odločba neposredno in posamično zadeva (sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. septembra 1998 v zadevi BP Chemicals proti Komisiji, T-11/95, Recueil, str. II-3235, točka 52, ter,
a contrario
, sodbi Sodišča prve stopnje z dne 12. decembra 2000 v zadevi Alitalia proti Komisiji, T-296/97, Recueil, str. II-3871, in z dne 27. novembra 2003 v zadevi Regione Siciliana proti Komisiji, T-190/00, Recueil, str. II-5015, točka 31), in da je za pravilnost uradnega obvestila dovolj, da se ta odločba sporoči stranki, ki jo odločba neposredno in posamično zadeva, tako da se ta lahko z njo seznani (sodba Sodišča z dne 21. februarja 1973 v zadevi Europemballage in Continental Can proti Komisiji, 6/72, Recueil, str. 215, točka 10; sodbi Sodišča prve stopnje z dne 29. maja 1991 v zadevi Bayer proti Komisiji, T-12/90, Recueil, str. II-219, in z dne 7. julija 1994 v zadevi Dunlop Slazenger proti Komisiji, T-43/92, Recueil, str. II-441, točka 25). Posredovanje izpodbijane odločbe 23. maja 2003 pa naj bi imelo vse značilnosti uradnega obvestila in družbo Qualcomm kot konkurentko podjetij, ki sta priglasili koncentracijo, naj bi izpodbijana odločba neposredno in posamično zadevala.
Besedilo člena 254(3) ES naj ne bi izključevalo tega, da se poleg naslovnika uradno obvesti še druge osebe. Nasprotno, takšno uradno obvestilo naj bi bilo v skladu s sistemom pravnih sredstev, ki je vzpostavljen s Pogodbo, na podlagi katerega lahko osebe, na katere odločba ni naslovljena, če jih ta neposredno in posamično zadeva, kljub temu predlagajo njeno razglasitev ničnosti. Poleg tega naj Komisija na podlagi člena 20(2) uredbe o koncentracijah ne bi bila zavezana objaviti celotnega besedila odločb, ki jih je sprejela na podlagi člena 8(2) navedene uredbe, ampak samo imena strank in bistvene okoliščine navedenih odločb. Komisija tudi pojasnjuje, da se nezaupne različice teh odločb od 1. maja 2004 ne objavljajo več v celoti in v vseh jezikih Skupnosti in da je objava odločb, sprejetih na podlagi člena 8(2) uredbe o koncentracijah, omejena na bistvene okoliščine, omenjene v členu 20(2) navedene uredbe. V členu 230, peti odstavek, ES naj bi bilo omenjeno uradno obvestilo tožnika, in ne naslovnika. Poleg tega ne bi bilo mogoče, da družba Qualcomm ne bi upoštevala tega uradnega obvestila – ki je bilo poslano pred objavo izpodbijane odločbe – zato da bi prestavila začetek roka za vložitev ničnostne tožbe in se tako glede na tretje kvalificirane osebe ali naslovnike izpodbijane odločbe
de facto
znašla v ugodnejšem položaju. Komisija opozarja, da so bili roki za vložitev tožbe določeni zaradi zagotavljanja jasnosti in varnosti pravnih položajev ter da obstajajo zaradi nujnosti preprečevanja vsakršne diskriminacije ali arbitrarnega obravnavanja pri izvajanju sodne oblasti.
Nazadnje, Komisija je v odgovoru na vprašanje Sodišča prve stopnje glede upoštevnosti sodbe Sodišča prve stopnje z dne 15. junija 2005 v zadevi Olsen proti Komisiji (
T-17/02, ZOdl., str. II-2031
) trdila, da se zadeva, ki je bila povod za to sodbo, razlikuje od te zadeve, in sicer, prvič, ker je bila ta zadeva povezana s področjem državnih pomoči, na katerem je s pravili izrecno določeno, da se o odločbah uradno obvestijo države članice, na katere se pomoč nanaša, in, drugič, ker je bilo v sporočilu zadevne odločbe izrecno navedeno, da ni jamstva, da poslana odločba ustreza odločbi, o kateri je bil naslovnik uradno obveščen. Komisija vendarle navaja, da preizkus Sodišča prve stopnje v zvezi s sporočilom v zadevi, ki je bila povod za zgoraj navedeno sodbo Olsen proti Komisiji, zaradi ugotovitve, ali to sporočilo pomeni uradno obvestilo, dokazuje, da je mogoče o odločbi uradno obvestiti stranko, ki ni njen naslovnik. Drugače od položaja v tej drugi zadevi naj bi tudi člena 6(5) in 8(8) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (
UL L 24, str. 1
) določala obvezno uradno obvestilo državam članicam in „udeleženim podjetjem“, ne da bi ti bili naslovniki zadevnih ukrepov, pa čeprav ta uredba določa objavo odločb v
Uradnem listu Evropske unije
.
Komisija poudarja, da z nobeno določbo Pogodbe ali uredbe o koncentracijah ni prepovedano, da se o odločbi uradno obvestijo tretje zadevne osebe. Poleg tega naj bi bilo takšno uradno obvestilo opravljeno v interesu pravne varnosti strank, ki so vpletene v koncentracijo, in kontinuitete ukrepanja Skupnosti pri nadzoru koncentracij.
b) Seznanitev
Podredno, Komisija ob podpori Zvezne republike Nemčije meni, da je družba Qualcomm ob predpostavki, da o izpodbijani odločbi ni bila uradno obveščena, 23. maja 2003 vsaj izvedela za obstoj te odločbe in se seznanila z njeno vsebino, tako da bi rok za vložitev ničnostne tožbe začel teči s tem datumom in je ta tožba vložena prepozno.
Sodna praksa, v skladu s katero je merilo datuma, ko se stranka seznani z izpodbijanim aktom, kot izhodišče roka za vložitev tožbe manj pomembno od merila objave akta ali uradnega obvestila, naj bi bila povezana samo s položajem, v katerem ni mogoče, da bi se tožeče stranke seznanile z natančnim besedilom izpodbijane odločbe pred uradnim obvestilom ali objavo (zgoraj v točki 34 navedene sodbe BP Chemicals proti Komisiji, točka 47; Alitalia proti Komisiji, točka 61, in Regione Siciliana proti Komisiji, točka 30). Poleg tega naj bi Sodišče sklenilo, da z datumom objave začne teči rok za vložitev tožbe le v povezavi z okoliščino, da je bil akt objavljen v dveh mesecih po sprejetju (sodba Sodišča z dne 10. marca 1998 v zadevi Nemčija proti Svetu, C-122/95, Recueil, str. I-973, točka 38). Nazadnje, Sodišče naj bi v sodbi z dne 9. marca 1994 v zadevi TWD Textilwerke Deggendorf (
C-188/92, Recueil, str. I-833
, točke od 15 do 18) štelo, da strankam, ki so očitno upravičene zahtevati razglasitev ničnosti akta, ne more biti dovoljeno, da ga vedno znova izpodbijajo s sklicevanjem na druga postopkovna pravila. Po mnenju Komisije se to razlogovanje, ki je podprto z namenom roka, določenega v členu 230, peti odstavek, ES, po analogiji uporablja v položaju, v katerem je bila tretja oseba, ki ima očitno pravni interes, posamično obveščena o natančni vsebini odločbe.
2. Trditve družbe Qualcomm
Družba Qualcomm meni, da je bila tožba vložena v roku iz člena 230, peti odstavek, ES saj je bila izpodbijana odločba objavljena 18. novembra 2003 v
Uradnem listu Evropske unije
v skladu s členom 20(1) uredbe o koncentracijah. Po mnenju družbe Qualcomm pravočasna objava odločb na področju koncentracij omogoča zagotavljanje pravne varnosti.
Poleg tega družba Qualcomm meni, da posredovanje izpodbijane odločbe, opravljeno 23. maja 2003, ni uradno obvestilo, saj naj bi bilo mogoče o odločbi uradno obvestiti le naslovnike odločbe. Ta razlaga naj bi bila potrjena z zgoraj v točki 34 navedenima sodbama Europemballage Continental Can proti Komisiji in Dunlop Slazenger proti Komisiji. Družba Qualcomm tudi meni, da se ji zaradi njene seznanitve z izpodbijano odločbo, opravljeno 23. maja 2003, ne more odvzeti roka za vložitev tožbe, ki teče od objave te odločbe v
Uradnem listu Evropske unije
.
Nazadnje, družba Qualcomm meni, da zgoraj v točki 36 navedena sodba Olsen proti Komisiji potrjuje dopustnost njene tožbe s tem, da je mogoče o odločbi uradno obvestiti le naslovnike odločbe.
B –
Presoja Sodišča prve stopnje
1. Uvodne ugotovitve
Na podlagi člena 230, peti odstavek, ES je treba ničnostno tožbo vložiti v dveh mesecih od objave akta ali njegovega uradnega obvestila tožniku, če tega ni bilo, pa od dneva, ko je ta zanj izvedel.
V skladu s členom 102(1) Poslovnika se rok računa po izteku 14. dne po objavi akta v
Uradnem listu Evropske unije
, kadar začne teči rok za vložitev tožbe proti aktu institucije z dnem objave akta. V skladu s členom 102(2) istega poslovnika je treba poleg tega ta rok zaradi oddaljenosti tudi podaljšati za enkratno obdobje desetih dni.
Izpodbijana odločba je bila v obravnavani zadevi objavljena 18. novembra 2003 v
Uradnem listu Evropske unije
. Komisija pa je 23. maja 2003 poslala družbi Qualcomm nezaupno različico izpodbijane odločbe. Družba Qualcomm je 10. februarja 2004 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložila tožbo zoper izpodbijano odločbo, torej v predpisanem roku, ki se šteje od objave izpodbijane odločbe v
Uradnem listu Evropske unije
.
2. Objava izpodbijane odločbe ali uradno obvestilo o izpodbijani odločbi
Treba je spomniti, da je bilo v zgoraj v točki 36 navedeni sodbi Olsen proti Komisiji presojeno, da je v smislu člena 230, peti odstavek, ES uradno obvestilo postopek, s katerim avtor akta individualnega pomena tega sporoči njegovim naslovnikom in jim tako omogoči, da se seznanijo z njim. Ta razlaga izhaja tudi iz člena 254(3) ES, na podlagi katerega se o odločbah pošlje uradno obvestilo tistim, na katere so naslovljene, veljati pa začnejo s takšnim obvestilom (zgoraj v točki 36 navedena sodba Olsen proti Komisiji, točka 74).
V obravnavani zadevi sta v izpodbijani odločbi kot naslovnici označeni le družbi DaimlerChrysler in Deutsche Telekom (glej člen 4 izpodbijane odločbe). Ker družba Qualcomm ni ena od naslovnic izpodbijane odločbe, se zanjo ne uporablja merilo uradnega obvestila. Komisija zato ne more trditi, da je tožba družbe Qualcomm nedopustna z obrazložitvijo, da je bila ta tožba vložena po izteku roka za vložitev tožbe, ki bi začel teči z dnem, ko naj bi bila ta družba „uradno obveščena“ o izpodbijani odločbi, čeprav ne gre za enega od naslovnikov, ki so v tej odločbi formalno navedeni.
Te presoje ne morejo omajati trditve Komisije, da se z uporabo člena 230, peti odstavek, ES ne pošlje uradno obvestilo le naslovnikom, navedenim v zadevni odločbi, temveč v skladu s členom 254(3) ES poleg tistih, na katere je naslovljena, tudi drugim osebam. V zvezi s tem je treba spomniti, da člen 20(1) uredbe o koncentracijah nalaga, da se odločbe, ki so sprejete v skladu s to uredbo, objavijo v
Uradnem listu Evropske unije
, tako da je treba rok za vložitev tožbe za osebe, ki v izpodbijani odločbi niso navedeni naslovniki, izračunati na podlagi prvega primera, določenega v členu 230, peti odstavek, ES, torej od te objave.
Če se sprejme razširjena razlaga pojma naslovnika – ki jo je predlagala Komisija in v katero je vključen tako naslovnik ali naslovniki, navedeni v odločbi, kot tudi vsaka druga oseba, ki jo kot takšno označi Komisija, ne da bi ta oseba bila v tej odločbi – bi se podvomilo o učinkih obveznosti iz člena 20(1) uredbe o koncentracijah, saj bi se Komisiji podelila diskrecija, da bi med osebami, ki v odločbi niso poimensko navedene kot naslovniki, označila tiste, ki lahko vložijo tožbo od uradnega obvestila o tej odločbi, in ne od njene objave. S podelitvijo takšne diskrecije pa se tvega, da nastane kršitev načela enakega obravnavanja, saj bodo lahko osebe, ki v odločbi niso poimensko navedene kot naslovniki, vendar so bile o njej „uradno obveščene“, izpodbijale to odločbo od njenega „uradnega obvestila“, medtem ko jo bodo lahko osebe, ki o njej niso bile „uradno obveščene“, izpodbijale od njene objave. Toda vsaka oseba, ki jo odločba Komisije neposredno in posamično zadeva, je načeloma upravičena izpodbijati to odločbo. Poleg tega ni vedno mogoče, da Komisija
a priori
označi osebe, ki lahko vložijo tožbo od uradnega obvestila o odločbi. Tako je na primer težko označiti vse dejanske in morebitne konkurente, na katere bo mogoče vplivala koncentracija iz izpodbijane odločbe.
Takšne diskriminacije ni mogoče utemeljiti s ciljem, da se najhitreje zagotovi pravna varnost s tem, da se omejuje možnost izpodbijanja izpodbijane odločbe s tožbo pred sodiščem zoper to odločbo. Uresničitve tega cilja namreč ni mogoče zagotoviti z razširjeno razlago, ki jo je predlagala Komisija, saj Komisija ne bo mogla
a priori
in sistematično označiti oseb, ki jih izpodbijana odločba neposredno in posamično zadeva. Poleg tega je uresničitev tega cilja vsekakor popolnoma zagotovljena z obveznostjo objave v
Uradnem listu Evropske unije
, ki je Komisiji naložena v členu 20(1) uredbe o koncentracijah.
Poleg tega argument Komisije, da obstaja diskriminatorna obravnava med strankama, ki sta priglasili koncentracijo in ki lahko vložita ničnostno tožbo zoper odločbo, o kateri sta bili uradno obveščeni, le od tega uradnega obvestila, in tretjimi osebami, ki so sodelovale v upravnem postopku, ki se je končal s to odločbo, in so bile o tej odločbi „uradno obveščene“, vendar bi rok začel teči šele z njeno objavo, ni upošteven. Temelji namreč na premisi, da lahko Komisija o svoji odločbi poleg strank, ki so priglasile koncentracijo, pravilno uradno obvesti še druge osebe. Iz razlogov, navedenih v točkah 49 in 50 zgoraj, pa to ni mogoče.
Treba je tudi ugotoviti, da se Komisija v povezavi z zgoraj v točki 34 navedeno sodno prakso, ki jo navaja, ni izrecno opredelila o vprašanju, ali je mogoče šteti, da je o odločbi uradno obveščena stranka, ki ni njen naslovnik, čeprav je v veljavni zakonodaji določena objava te odločbe.
Zavrniti je treba tudi argument Komisije, da člen 20(2) uredbe o koncentracijah določa le obveznost objave imen strank in bistvenih okoliščin odločbe in da nezaupnih različic teh odločb od 1. maja 2004 ne objavlja več v celoti in v vseh jezikih Skupnosti. V zvezi s tem je treba namreč ugotoviti, da je bila v obravnavani zadevi nezaupna različica izpodbijane odločbe objavljena v celoti v
Uradnem listu Evropske unije
in na voljo v vseh uradnih jezikih na dan objave, tudi v uradnem jeziku družbe Qualcomm, namen sporočila družbi Qualcomm z nezaupno različico izpodbijane odločbe pa je bil le to, da se je sporočila različica navedene odločbe v nemškem jeziku, ki pa ni jezik iz statuta družbe Qualcomm. Z objavo v
Uradnem listu Evropske unije
se je tako zagotovil dostop do vseh bistvenih informacij, ki so bile za družbo Qualcomm nujne, da bi vložila ničnostno tožbo zoper izpodbijano odločbo.
Nazadnje, glede uredbe št. 139/2004 je treba poudariti, da za ta spor ni upoštevna, saj je začela veljati 1. maja 2004, torej po sprejetju izpodbijane odločbe.
3. Seznanitev z izpodbijano odločbo
Iz besedila člena 230, peti odstavek, ES je razvidno, da je merilo datuma, ko se stranka seznani z izpodbijanim aktom, kot izhodišče roka za vložitev tožbe manj pomembno od merila objave akta ali uradnega obvestila (glej zgoraj v točki 34 navedeno sodbo Regione Siciliana proti Komisiji, točka 30 in navedena sodna praksa).
Zato datuma 23. maj 2003, ko se je družba Qualcomm seznanila z izpodbijano odločbo, ni mogoče šteti za izhodišče roka za vložitev tožbe na podlagi člena 230, peti odstavek, ES, saj je bila ta odločba objavljena 18. novembra 2003 v
Uradnem listu Evropske unije
v skladu s členom 20(1) uredbe o koncentracijah. Šele na zadnjenavedeni datum je začel teči rok, v katerem lahko družba Qualcomm na podlagi člena 230 ES vloži ničnostno tožbo zoper izpodbijano odločbo.
Te presoje ne more omajati zgoraj v točki 39 navedena sodna praksa, na katero se sklicuje Komisija. Nasprotno od njene razlage te sodne prakse namreč ni mogoče sklepati, da kadar se stranka z izpodbijano odločbo seznani pred njeno objavo, začne rok za vložitev tožbe teči s to seznanitvijo.
4. Sklep
Ob upoštevanju vseh navedenih preudarkov je treba skleniti, da je rok iz člena 230, peti odstavek, ES začel v obravnavani zadevi teči z dnem objave izpodbijane odločbe v
Uradnem listu Evropske unije
, torej 18. novembra 2003, in da se Komisija ne more veljavno sklicevati na to – da je 23. maja 2003 poslala nezaupno različico izpodbijane odločbe osebi, ki ni bila njen naslovnik – da bi se podvomilo o izhodišču tega roka za vložitev tožbe in bi se tako uvedla razlika med različnimi osebami, ki niso naslovniki takšnega akta, pač glede na odločitev Komisije, ali jih bo uradno obvestila o aktu ali ne. Ta tožba zato ni vložena prepozno in ugovor Komisije o nedopustnosti te tožbe je treba zavrniti.
II –
Temelj
A –
Uvod
Glede na očitke tožeče stranke je treba razlikovati tri tožbene razloge. Prvi tožbeni razlog se nanaša na očitno napako pri presoji, na napačno ugotovljeno dejansko stanje in protislovno razlogovanje v zvezi s primernostjo zavez za rešitev težav v konkurenci na zadevnem trgu. Drugi tožbeni razlog se nanaša na zlorabo pooblastil. Nazadnje, tretji tožbeni razlog se nanaša na neobstoj obrazložitve.
B –
Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, napačno ugotovljeno dejansko stanje in protislovno razlogovanje v zvezi s primernostjo zavez za rešitev težav v konkurenci na zadevnem trgu
1. Trditve strank
a) Trditve družbe Qualcomm
– Uvod
Družba Qualcomm meni, da z zavezami, povzetimi v izpodbijani odločbi, ni mogoče odpraviti dvomov v zvezi z upoštevanjem pravil na področju konkurence. Natančneje, zaveza glede vmesnika GPS in zaveza glede modula za pobiranje cestnine naj ne bi določali „enakih pravil igre“ za podjetja, ki ponujajo telematske sisteme, ne da bi uporabljala portal TGG, in za podjetja, ki ponujajo telematske storitve in delujejo prek portala TGG in OBU-naprave družbe Toll Collect.
Družba Qualcomm trdi, da bodo prevozna podjetja uporabljala samo OBU-napravo družbe Toll Collect, drugih platform pa ne, ker imajo z uporabo te OBU-naprave možnost dostopa do vseh glavnih telematskih storitev. Po njenem mnenju tega sklepa ne spremeni to, da je v zvezi z zavezo glede portala TGG določeno, da morajo podjetja v koncentraciji in vsi drugi ponudniki telematskih storitev – da bi uporabljali zadevno OBU-napravo zaradi opravljanja telematskih storitev – delovati prek portala TGG, saj lahko ti ponudniki storitev opravljajo storitve, ki so enake tistim, ki jih ponujajo podjetja v koncentraciji, zlasti družba DaimlerChrysler, če bi se odobrilo, da z uporabo OBU-naprave družbe Toll Collect neposredno opravljajo telematske storitve. Zaveza glede vmesnika GPS in zaveza glede modula za pobiranje cestnine naj tako ne bi odpravili cenovne prednosti OBU-naprave družbe Toll Collect.
Družba Qualcomm meni, da je nedopustno in napačno stališče Zvezne republike Nemčije, da OBU-naprav družbe Toll Collect – ki se jih zaradi delovanja sistema za pobiranje cestnine, ki jo zaradi uporabe nemških avtocest dolgujejo težka tovorna vozila, porazdeli v skladu s pogodbo o upravljanju, sklenjeno med Zvezno republiko Nemčijo in družbo Toll Collect – ni mogoče takoj uporabiti v okviru opravljanja telematskih storitev. To stališče naj bi bilo nedopustno, ker naj bi temeljilo na dogajanju po sprejetju izpodbijane odločbe. Poleg tega naj bi bilo napačno, kajti družba Toll Collect bi lahko prek zadevnih OBU-naprav opravljala osnovne telematske storitve, ne da bi bili potrebna posodobitev ali pomnilnik ali dodatna programska oprema. Argument Zvezne republike Nemčije, da družba Toll Collect ne more opravljati telematskih storitev, ker še ni pridobila dovoljenja Zvezne republike Nemčije, naj bi bila po mnenju družbe Qualcomm tudi nedopustna, saj omaja domnevo – ki je bila ob sprejemanju izpodbijane odločbe pravilno potrjena in ni bila izpodbijana – da je Zvezna republika Nemčija družbi Toll Collect dovolila opravljanje telematskih storitev. Družba Qualcomm poleg tega poudarja, da Zvezna republika Nemčija ne zatrjuje, da je bilo ob sprejemanju izpodbijane odločbe nesmiselno meniti, da bo potrebno dovoljenje izdano, ampak samo to, da še ni bilo izdano. Argument Zvezne republike Nemčije naj ne bi bil uspešen, saj ne trdi, da dovoljenja ne bo izdala, temveč samo, da ga še ni izdala.
Družba Qualcomm poleg tega meni, da je Komisija kršila uredbo o koncentracijah, ker je v izpodbijani odločbi ugotovila, da je dovolj, da se z zavezami „v veliki meri“„omejuje“ ali „preprečuje“, da bi OBU-naprava družbe Toll Collect postala prevladujoča platforma (glej uvodni izjavi 71 in 72 izpodbijane odločbe).
– Zaveza glede vmesnika GPS
Družba Qualcomm meni, da Komisija ni razložila, zakaj bi se s prihranki – ki bi lahko nastali zaradi zaveze glede vmesnika GPS in ki so ocenjeni na znesek med 150 in 200 EUR na napravo – tretjim osebam omogočalo, da konkurirajo OBU-napravam družbe Toll Collect in da „še bolj omejijo“ prevladujoč položaj, ki bi ga morala imeti platforma, nastala z OBU-napravami družbe Toll Collect. Presoja Komisije, ki se nanaša na zavezo glede vmesnika GPS, naj bi temeljila na napačnih dejstvih in pomenila očitno napako pri presoji.
Prvič, družba Qualcomm meni, da zaradi zaveze glede vmesnika GPS ne nastanejo prihranki med 150 in 200 EUR na napravo. V zvezi s tem navaja, da je lahko kupila enote GPS, ki so namenjene za opremljanje telematskih osnov, po ceni od 30 do 55 EUR. Poleg tega trdi, da Komisija domneva, da so prihranki, ki lahko nastanejo zaradi te zaveze, enaki stroškom na enoto GPS. Tretje osebe, ki uporabljajo vmesnik GPS OBU-naprave družbe Toll Collect, pa naj bi nosile dodatne stroške, ki jih ne bi smele imeti, če bi razvile lasten sistem.
Ti dodatni stroški so: stroški za razvoj zaradi nujne prilagoditve njihove opreme in programske opreme, da bi njihov sistem povezali z vmesnikom GPS; povračilo stroškov v zvezi z razvojem vmesnika, plačilo licence na podlagi točke B.III.3 obveznosti; stroški, povezani s tem, da je treba razviti dva vzporedna proizvoda, in sicer „povezujoč“ sistem za uporabo v Nemčiji in delujoč sistem s funkcijo GPS, ki je namenjen uporabi zunaj tega ozemlja.
Družba Qualcomm meni, da čeprav trenutno teh stroškov ni mogoče dovolj natančno oceniti, ker tehnične podrobnosti vmesnika GPS še niso znane, bi celotni znesek teh stroškov verjetno izničil prihranke, ki bi nastali zaradi zaveze glede vmesnika GPS. Družba Qualcomm tudi navaja, da bi bilo izdelovanje in prodaja telematskih osnov z enoto GPS ekonomsko zanimivejše.
Drugič, družba Qualcomm meni, da zaradi zaveze glede vmesnika GPS konkurenčna prednost OBU-naprave družbe Toll Collect ni odpravljena, čeprav bi bilo treba pri tem prihraniti od 150 do 200 EUR na napravo. Opozarja, da je Komisija v uvodni izjavi 62 izpodbijane odločbe ugotovila, da se na zadevnem trgu cene telematskih osnov trenutno gibljejo med 1000 in 2500 EUR. Tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, bi zato bile cenovno glede na brezplačno dajanje OBU-naprave družbe Toll Collect – čeprav bi zaradi zaveze glede vmesnika GPS nastali prihranki od 150 do 200 EUR, in ob domnevi, da je mogoče prihraniti zneske, ki jih navaja Komisija v odgovoru na tožbo – še vedno v zelo neugodnem položaju. Prevozna podjetja bi morala poleg nakupne cene alternativnih telematskih osnov plačati namreč tudi stroške namestitve in mirovanja svojih tovornih vozil, kar je Komisija priznala v uvodni izjavi 72 izpodbijane odločbe. Zadnji stroški bi znašali okoli 100 do 120 EUR na tovornjak. Družba Qualcomm poleg tega meni, da Komisija nikakor ni razložila ali ni predložila nikakršnega dokaza, kako bi lahko tretji ponudniki tako konkurirali OBU-napravi družbe Toll Collect.
Tretjič, družba Qualcomm nakazuje, da bi morale tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, ki bi jih bilo mogoče povezati z OBU-napravami družbe Toll Collect prek njihovega vmesnika GPS, ponuditi drugo napravo za kabino tovornega vozila.
– Zaveza glede modula za pobiranje cestnine
Prvič, družba Qualcomm nasprotuje trditvi v uvodni izjavi 71 izpodbijane odločbe, da bodo verjetno proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci razvijali ter izdelovali naprave, ki jih je mogoče uporabiti za avtomatsko pobiranje cestnin in za opravljanje telematskih storitev. Družba Qualcomm meni, da Komisija ni podala nikakršne razlage, razen nejasnega sklicevanja na posvetovanje s subjekti na trgu, glede trditev in dokazov, na katerih je temeljila njena ugotovitev.
Drugič, družba Qualcomm meni, da se tudi zaradi zaveze glede modula za pobiranje cestnine ne odpravlja težava, ki je povezana s tem, da se sistemi tretjih oseb plačajo, medtem ko je OBU-naprava družbe Toll Collect brezplačna, tako da nobeno prevozno podjetje ne bo kupilo sistema tretjih oseb. Zaradi zaveze glede modula za pobiranje cestnine naj tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove z integriranim modulom, ne bi ničesar prihranile, saj morajo za te plačati najmanj 1000 do 2500 EUR, OBU-napravo družbe Toll Collect pa je mogoče dobiti brezplačno. Poleg tega naj tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, ne bi imele dostopa do podatkov iz OBU-naprav družbe Toll Collect, tako da bi morale same pridobiti vse podatke za telematske storitve in izdelati potrebno opremo (GPS, zaslon, sporočilna enota, mobilni komunikacijski sistem itd.) in programsko opremo.
Nazadnje, družba Qualcomm meni, da bodo imela podjetja, ki bodo po zavezi glede modula za pobiranje cestnine izdelala lastne module za pobiranje cestnine, dodatne stroške. Družba Qualcomm ob sklicevanju zlasti na točko B.IV.2.4 zavez pojasnjuje, da to niso neznatni stroški, saj tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, nosijo med drugim te stroške:
—
stroške za razvoj zaradi nujne prilagoditve njihovega sistema, da bi se vključil modul za pobiranje cestnine;
—
stroške za razvoj, ki jih imajo partnerska podjetja skupnega podjetja v zvezi z modulom za pobiranje cestnine in/ali obvezno plačilo licence, ki je naloženo tretjim ponudnikom storitev;
—
stroške za plačilo dobave modulov za pobiranje cestnine;
—
stroške v zvezi s certifikacijo svojih sistemov.
Ker tehnične podrobnosti modula za pobiranje cestnine še niso znane, naj bi bilo zdaj nemogoče predložiti natančne ocene teh dodatnih stroškov.
Tretjič, družba Qualcomm trdi, da zagotovilo Zvezne republike Nemčije – da se tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, v katere je vključen modul za pobiranje cestnine, glede stroškov za delovanje cestninskega sistema ne bo obravnavalo drugače (uvodna izjava 70 izpodbijane odločbe) – ne odpravlja cenovne prednosti OBU-naprave družbe Toll Collect, saj bi se morala Zvezna republika Nemčija, da bi odpravila to prednost, zavezati za kritje vseh stroškov, ki jih imajo tretje osebe za brezplačno dajanje telematskih osnov z integriranim modulom za pobiranje cestnine.
Četrtič in nazadnje, družba Qualcomm ugovarja trditvi Komisije, ki jo navaja prvič v odgovoru na tožbo, in sicer da lahko proizvajalci težkih tovornih vozil v telematske osnove, ki jih za svoja vozila izdelujejo serijsko, vključijo module za pobiranje cestnine, tako da ne bodo kupili OBU-naprav družbe Toll Collect. V zvezi s tem najprej zatrjuje, da bodo vsa težka tovorna vozila, trenutno v prometu in tista, ki bodo izdelana v prihodnjih dveh do petih letih, opremljena s „telematskim terminalom“, ki se bo namestil na drugi stopnji izdelave, kar pomeni, da bodo stranke izbirale med brezplačno OBU-napravo družbe Toll Collect in telematsko osnovo za plačilo, s katero se bodo ponujale dodatne storitve. Nato poudarja, da glede na njene izkušnje upravljavci voznih parkov ne zagovarjajo serijske namestitve telematskih terminalov v težka tovorna vozila, saj načeloma uporabljajo vozila različnih znamk. Trdi tudi, da če se bodo v vozila vsake znamke namestile drugačne telematske osnove, potem ta vozila med sabo ne bodo mogla komunicirati. Poleg tega naj centrala upravljavca voznega parka ne bi imela opreme za komunikacijo z različnimi telematskimi osnovami in izobraževanje voznikov naj bi bilo še težje. Nazadnje trdi, da Komisija ni razložila, zakaj se s serijsko namestitvijo telematskih osnov z integriranim modulom za pobiranje cestnine nujno preprečuje, da bi OBU-naprava družbe Toll Collect postala prevladujoča platforma. Čeprav bi morale stranke dajati prednost serijsko nameščenim telematskim terminalom, pa Komisija ni dokazala, da se s tem prepreči, da bi OBU-naprava družbe Toll Collect postala prevladujoča platforma.
– Neutemeljenost trditev Komisije, ki jih je predložila v sodnem postopku
Družba Qualcomm izpodbija trditev Komisije, da glede na to, da zaveza glede portala TGG zadostuje za ohranitev učinkovite konkurence na celotnem zadevnem trgu, vpliv drugih zavez na ta trg ni pomemben. V zvezi s tem pojasnjuje, da čeprav je Komisija v izpodbijani odločbi dejansko kot zadevni trg določila nemški trg za cestne telematske sisteme, je kljub temu preučila vpliv družbe Toll Collect na dva različna dela tega trga (glej oddelek IV.D.2.1 in IV.D.2.2 izpodbijane odločbe). Komisija naj bi tako navedla, da obstajajo na zadevnem trgu različne težave v konkurenci, ki jih je treba rešiti s primernimi zavezami. Tako se je družba Qualcomm osredotočila na zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine, saj sta namenjeni konkurenci na delu trga, ki je zanjo kot ponudnika telematskih sistemov pomemben. Dodaja, da tudi če se domneva, da zaveza glede portala TGG zadostuje za zagotavljanje učinkovite konkurence na področju telematskih storitev, naj to ne bi bilo dovolj za ohranitev konkurence na celotnem zadevnem trgu, saj je, kot je navedeno v uvodni izjavi 30 izpodbijane odločbe, večina operaterjev na zadevnem trgu – in tudi sama – „celovitih ponudnikov“.
Poleg tega družba Qualcomm nasprotuje utemeljitvi Komisije iz obrambe, da lahko tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove ali celovite rešitve, z opravljanjem dodatnih telematskih storitev konkurirajo brezplačni OBU-napravi družbe Toll Collect. Komisija nikakor ne more iz uvodnih izjav od 71 do 73 izpodbijane odločbe sklepati, da je mogoče z zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine preprečiti, da bi OBU-naprava družbe Toll Collect postala prevladujoča telematska platforma. Poleg tega naj bi Komisija v uvodnih izjavah 62 in 63 izpodbijane odločbe ugotovila, da so telematske storitve, ki se lahko opravljajo s trenutno generacijo OBU-naprav družbe Toll Collect, nujne osnovne telematske funkcije in da prevozna podjetja ne plačujejo dodatnih telematskih storitev, če imajo zaradi tega dodatne stroške. Komisija je torej sama ugotovila, da z opravljanjem dodatnih telematskih storitev ne bi bilo mogoče odpraviti cenovno slabšega položaja.
Poleg tega naj ne bi bilo pravilno meniti, kot trdi Komisija, da obstaja cena, ki bi jo bile stranke pripravljene plačati za drug telematski terminal, da bi pridobile dodatne storitve, ki jih ne potrebujejo. Družba Qualcomm poudarja, da naj Komisija ne bi predložila nikakršnega dokaza v podporo svoji trditvi, zlasti glede te cene, in tudi ni poskušala razložiti nasprotja med, na eni strani, sklepom iz uvodnih izjav 54 in 63 izpodbijane odločbe, da prevozna podjetja niso pripravljena plačati katerokoli ceno za telematsko osnovo, če je OBU-naprava družbe Toll Collect na voljo brezplačno, in, na drugi strani, trditvijo v uvodni izjavi 72 izpodbijane odločbe, da prihranek med 150 in 200 EUR omogoča, da tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, konkurirajo storitvam, ki se opravljajo prek OBU-naprave družbe Toll Collect. Tudi če bi bila predvidevanja Komisije o prihrankih zaradi stroškov pravilna, bi namreč še vedno obstajala razlika v ceni med OBU-napravo družbe Toll Collect in telematsko osnovo, ki uporablja vmesnik GPS, in sicer od 800 do 2300 EUR.
Nazadnje, družba Qualcomm meni, da je v študiji trga v poročilu Frost & Sullivan, European Commercial Vehicle Telematics Markets, 2002 (v nadaljevanju: poročilo Frost & Sullivan), ki jo kot utemeljitev navaja Komisija, navedeno, da se trenutno malo strank zanima za storitve, ki so dodatne k tistim, ki se opravljajo prek OBU-naprave družbe Toll Collect, in da se te okoliščine v bližnji prihodnosti verjetno ne bodo spremenile. V tej študiji naj bi se namreč razlikovalo med „osnovnimi“ telematskimi sistemi, „srednjimi“ telematskimi sistemi in „naprednimi“ telematskimi sistemi. Zadevna OBU-naprava naj bi bila v skladu s to študijo opredeljena kot „srednji“ telematski sistem, zlasti zaradi kapacitete sporočilne enote. V tej študiji naj bi bilo tudi navedeno, kakšni so bili tržni deleži leta 2001: 90% osnovnih telematskih sistemov, 9% srednjih telematskih sistemov in 1% naprednih telematskih sistemov. Poleg tega naj bi bilo v tej študiji navedeno, da bi morali biti tržni deleži leta 2009 taki: 78% osnovnih telematskih sistemov, 12% srednjih telematskih sistemov in 10% naprednih telematskih sistemov. Družba Qualcomm poudarja, da to predvidevanje temelji na predpostavki lojalne konkurence in neizkrivljanja cen med različnimi vrstami sistemov, in ne na okoliščinah, kakršne so v obravnavani zadevi, v katerih bi lahko prevozna podjetja brezplačno pridobila OBU-naprave družbe Toll Collect, torej osnovni telematski sistem, ali celo srednji, medtem ko bi morala plačati, če bi želela pridobiti napredni telematski sistem. Vsekakor naj bi dokazi, ki jih je predložila Komisija, nakazovali, da je glede naprednih telematskih sistemov nemški trg za cestne telematske sisteme zelo omejen. Družba Qualcomm poleg tega ugovarja razlagi Komisije v zvezi s to študijo trga. Meni, da ni bilo dokazano – tudi če je Komisija to študijo razlagala priporočljivo – da OBU-naprava družbe Toll Collect ne bi postala prevladujoča platforma, saj naj bi imeli osnovni telematski sistemi 78-odstotni količinski delež in 45-odstotni vrednostni delež. Poleg tega meni, da je OBU-naprava družbe Toll Collect srednji telematski sistem in da bodo glede na predvidevanja v študiji poročila Frost & Sullivan leta 2009 tržni deleži, ki združujejo deleže osnovnih telematskih sistemov in srednjih telematskih sistemov, 90%, kar zadeva količino, in 68%, kar zadeva vrednost. Poleg tega naj bi bile te številke le ocene za leto 2009. Leta 2004, torej v letu, ki je upoštevno za izpodbijano odločbo, bi moral biti na podlagi poročila Frost & Sullivan tržni delež osnovnih telematskih sistemov 94%, kar zadeva količino, in 82%, kar zadeva vrednost.
b) Trditve Komisije in Zvezne republike Nemčije
Komisija ob podpori Zvezne republike Nemčije meni, da prvi tožbeni razlog družbe Qualcomm temelji na temeljnem nerazumevanju izpodbijane odločbe, saj v njej ni označen trg telematske opreme in trg telematskih storitev, ampak izključno trg za cestne telematske sisteme, vključno z opremo, programsko opremo in storitvami.
Poleg tega Komisija meni, da argumenti družbe Qualcomm za to, da bi se ovrgla njena celovita analiza o učinkih, ki jih bodo imele vse zaveze na nemškem trgu za cestne telematske sisteme, v bistvu ne zadostujejo. Družba Qualcomm naj namreč – ob domnevi, da zaveza glede vmesnika GPS in zaveza glede modula za pobiranje cestnine ne bi zadostovali za rešitev težav v konkurenci, ki so bile označene v izpodbijani odločbi – ne bi dokazala, da je konkurenca med cestnimi telematskimi opremami popolnoma izločena, in se ni izrekla o tem, da zaveza glede portala v povezavi s kvalitativnim moratorijem družbi DaimlerChrysler zaradi zagotavljanja nediskriminatornega dostopa do te platforme preprečuje, da bi prevladovala celotnemu nemškemu trgu za cestne telematske sisteme.
V teh okoliščinah Komisija trdi, da je pri uporabi uredbe o koncentracijah zanjo pomembno, da preprečuje nastanek prevladujočega položaja, in ne, da ga omejuje. Meni, da čeprav v obravnavani zadevi zaveza glede vmesnika GPS in zaveza glede modula za pobiranje cestnine omejujeta prevladujočo naravo platforme družbe Toll Collect, se na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov z zavezami, če se upoštevajo skupaj, preprečuje nastanek prevladujočega položaja družbe DaimlerChrysler prek platforme družbe Toll Collect.
Podredno, Komisija ob podpori Zvezne republike Nemčije izpodbija trditve družbe Qualcomm, ki se nanašajo na zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine.
Kar zadeva vmesnik glede GPS, Komisija meni, da je lahko na podlagi odobravanja, ki so ga glede takšnega vmesnika v upravnem postopku pokazali družba Qualcomm in drugi konkurenti podjetij v koncentraciji, sklepala, da bi takšen vmesnik podjetjem omogočal večje prihranke na ravni stroškov. Poleg tega naj bi informacije, ki so bile zbrane v upravnem postopku, potrjevale, da so bili na podlagi previdne ocene prihranki – ki bi tem podjetjem nastali zaradi te zaveze in ki jih je mogoče izračunati le z nakupno ceno modula GPS, ki pa naj bi vključevala druge stroške – izračunani v znesku med 150 in 200 EUR na napravo. Nazadnje, Komisija meni, da se s prednostjo, ki nastane zaradi zaveze glede vmesnika GPS, tretjim osebam, ki ponujajo telematske sisteme, omogoča, da kljub namestitvi drugačne naprave bolje konkurirajo telematskim storitvam, ki se opravljajo prek OBU-naprave družbe Toll Collect, saj bodo lahko te opravljale naprednejše in bolj raznolike storitve. Poročilo Frost & Sullivan naj bi potrjevalo obstoj trga v prihodnosti za ponudbo naprednih in raznolikih storitev, neodvisno od uvrstitve OBU-naprav družbe Toll Collect med srednje ali napredne telematske sisteme.
Kar zadeva zavezo glede modula za pobiranje cestnine, Komisija ob podpori Zvezne republike Nemčije zatrjuje, da bi bilo s to zavezo mogoče preprečiti, da bi brezplačna OBU-naprava družbe Toll Collect postala prevladujoča platforma. Poročilo Frost & Sullivan po njenem mnenju potrjuje, da bodo takšne telematske osnove, ki bi se uporabljale za pobiranje cestnine, razvijali in izdelovali v glavnem proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci. Proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci naj bi imeli zaradi telematskih sistemov z integriranim modulom za pobiranje cestnine prednost in možnost ponuditi očitno večjo izbiro funkcij in storitev, kot je ponujena s sistemi, ki jih družba Toll Collect namesti na drugi stopnji izdelave. Poleg tega naj bi proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci imeli možnost namestiti telematsko napravo, narejeno za elektronski modul vozil.
2. Presoja Sodišča prve stopnje
a) Uvod
Za presojo različnih očitkov, ki jih je v prvem tožbenem razlogu predložila družba Qualcomm, je treba opozoriti, prvič, na obseg nadzora, ki ga ima Komisija na področju odločb o koncentraciji, natančneje, ob sprejemanju odločb po zavezah, in, drugič, na presojo Komisije o koncentraciji in zavez v izpodbijani odločbi. Nato se bodo preučili očitki, ki so povezani z merilom za presojo zavez. Nazadnje se bodo presodili očitki, ki se nanašajo na domnevno neustrezni zavezi glede modula za pobiranje cestnine in vmesnika GPS.
b) Načelne ugotovitve
Komisija na podlagi člena 8(2) uredbe o koncentracijah izda odločbo o združljivosti koncentracije s skupnim trgom, če ugotovi, da priglašena koncentracija po spremembi, ki so jo izvedla udeležena podjetja, če je to potrebno, izpolnjuje zahteve iz člena 2(2) navedene uredbe, torej, da ta koncentracija ne ustvari ali krepi prevladujočega položaja, katerega posledica bi bilo resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem znatnem delu.
Nadzor koncentracij nujno zahteva perspektivno analizo, ki obsega preučitev, kako bi lahko koncentracija spremenila dejavnike, ki določajo stanje konkurence na danem trgu, zato da se ugotovi, ali bi imela za posledico resno oviranje učinkovite konkurence. Za tako analizo si je treba zamisliti različen niz razlogov in učinkov, da se ugotovi, kateri od njih je najverjetnejši (glej v tem smislu sodbo Sodišča z dne 15. februarja 2005 v zadevi Komisija proti Tetra Laval, C-12/03 P, ZOdl., str. I-987, točka 43).
Tako je bilo razsojeno, da ima Komisija na podlagi člena 8(2) uredbe o koncentracijah pooblastilo, da koncentracijo, ki zajema zaveze, razglasi za združljivo s skupnim trgom le, če ji te zaveze omogočajo ugotovitev, da koncentracija ne ustvarja ali krepi prevladujočega položaja, katerega posledica bo resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu (sodbi Sodišča prve stopnje z dne 25. marca 1999 v zadevi Gencor proti Komisiji, T-102/96, Recueil, str. II-753, točka 318, in z dne 23. februarja 2006 v zadevi Cementbouw Handel & Industrie proti Komisiji, T-282/02, ZOdl., str. II-319, točka 294; glej v tem smislu tudi sodbo Sodišča prve stopnje z dne 21. septembra 2005 v zadevi EDP proti Komisiji, T-87/05, ZOdl., str. II-3745, točka 63). Komisija mora torej v odločbi o združljivosti koncentracije s skupnim trgom z zadostno verjetnostjo dokazati, da ta koncentracija, kot je bila spremenjena z zavezami, ki so jih predlagale stranke koncentracije, ne bo ustvarila ali krepila prevladujočega položaja, katerega posledica bo resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem znatnem delu. Dokazno breme, ki ga tako nosi Komisija, pa ne posega v njeno diskrecijsko pravico, ki se nanaša na zapleteno ekonomsko presojo (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo EDP proti Komisiji, točka 63 in navedena sodna praksa).
Zainteresirane tretje osebe, ki vložijo ničnostno tožbo zoper odločbo o združljivosti koncentracije s skupnim trgom, ki vsebuje zaveze, morajo torej dokazati, da je Komisija napačno presodila te zaveze, in sicer tako, da se podvomi o združljivosti koncentracije s skupnim trgom.
Poleg tega je treba poudariti, da sodišče Skupnosti
a priori
izvaja celoten nadzor nad uporabo pravil s strani Komisije na področju koncentracij. Vendar je bilo razsojeno, da osnovna pravila uredbe o koncentracijah, zlasti njen člen 2, Komisiji predvsem pri presojah ekonomske narave dajejo nekaj proste presoje. Zato je treba nadzor sodnih organov Skupnosti nad izvajanjem te proste presoje, ki je bistvena za opredelitev pravil glede koncentracij, opraviti ob upoštevanju polja proste presoje, ki posredno izhaja iz določb ekonomske narave, ki so del pravil o koncentracijah (sodba Sodišča z dne 31. marca 1998 v združenih zadevah Francija in drugi proti Komisiji, imenovana „Kali & Salz“,
C-68/94 in C-30/95, Recueil, str. I-1375
, točki 223 in 224, in zgoraj v točki 88 navedena sodba Komisija proti Tetra Laval, točka 38; sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2005 v zadevi General Electric proti Komisiji, T-210/01, ZOdl., str. II-5575, točka 60).
Čeprav je Sodišče Komisiji priznalo polje proste presoje zlasti glede ekonomskih zadev, to ne pomeni, da se mora sodišče Skupnosti vzdržati nadzora nad razlago podatkov ekonomske narave, ki jo opravi Komisija. Sodišča Skupnosti morajo ob vsebinski pravilnosti navedenih dokazov, njihovi zanesljivosti in doslednosti preveriti tudi, ali ti dokazi vsebujejo vse upoštevne podatke, ki jih je treba upoštevati pri presoji zapletene okoliščine, in ali lahko utemeljijo iz njih izvedene sklepe (zgoraj v točki 88 navedena sodba Komisija proti Tetra Laval, točka 39).
Ob upoštevanju teh načel, ki urejajo dokazne zahteve in dokazno breme na področju koncentracij ter stopnjo nadzora, ki ga mora na tem področju izvajati sodišče Skupnosti, je treba presoditi trditve, ki so jih predložile stranke v tej zadevi.
c) Analiza Komisije o koncentraciji in zavezah
V uvodni izjavi 19 in naslednjih izpodbijane odločbe je pojasnjeno, da sta podjetji v koncentraciji zaradi oddaje javnega naročila ustanovili družbo Toll Collect, da bi za Zvezno republiko Nemčijo pobirali cestnino, ki jo dolgujejo težka tovorna vozila, ki uporabljajo nemške avtoceste. Družba Toll Collect v tem položaju ni v konkurenci z drugimi zasebnimi ponudniki storitev.
Vendar je prek OBU-naprave družbe Toll Collect za pobiranje cestnine mogoče sprejemati in pošiljati podatke za telematske storitve. Takšna uporaba OBU-naprav družbe Toll Collect ni predmet postopka oddaje javnega naročila za sistem pobiranja cestnine, ki jo zaradi uporabe nemških avtocest dolgujejo težka tovorna vozila, ampak je v predmetu pogodbe o upravljanju, ki se po tem postopku sklene z družbo Toll Collect, določeno, da lahko ta družba po pridobitvi ustreznega dovoljenja Zvezne republike Nemčije opravlja druge telematske storitve. Podjetja v koncentraciji so izrazila željo, da bi izkoristila to možnost in tako prek OBU-naprave družbe Toll Collect opravljala telematske storitve. Komisija je nato menila, da Zvezna republika Nemčija ne bo nasprotovala opravljanju takšnih storitev prek OBU-naprave družbe Toll Collect, saj se bo z opravljanjem telematskih storitev prek OBU-naprave družbe Toll Collect prispevalo k cilju v splošnem interesu, in sicer cilju znižati obremenjenost komunikacijskega omrežja, in da bo zato koncentracija vplivala na področja razvoja, izdelave in trženja cestnih telematskih sistemov (uvodne izjave od 20 do 22 in od 47 do 49 izpodbijane odločbe).
Ti cestni telematski sistemi, ki jih je Komisija označila kot zadevni trg proizvodov, zajemajo opremo, programsko opremo in storitve za prevozna in logistična podjetja. Ta trg z vidika strank, ki so prevozna podjetja, vključuje hkrati „celovite ponudnike“, torej ponudnike programske opreme, opreme in telematskih storitev, in „ponudnike opreme“, torej ponudnike, ki izdelujejo le terminale, programsko opremo in s tem povezano opremo, ter „ponudnike storitev“, torej ponudnike, ki opravljajo le cestne telematske storitve (uvodne izjave od 23 do 32 izpodbijane odločbe).
Komisija je najprej opredelila zadevni geografski trg, ki je ozemlje Nemčije, in nato glede na pravo konkurence brez upoštevanja zavez, ki so jih podala podjetja v koncentraciji, presojala koncentracijo (uvodne izjave od 33 do 36 izpodbijane odločbe).
Komisija je najprej ugotovila, da sta v koncentracijo vključena vodilni nemški proizvajalec težkih tovornih vozil, družba DaimlerChrysler, ki je po svojem mnenju tudi eden od glavnih ponudnikov storitev mobilnosti in telematskih storitev, in družba Deutsche Telekom, eden od glavnih ponudnikov mobilne telefonije v Nemčiji. Komisija je menila, da sta ti podjetji torej zelo primerni za opravljanje cestnih telematskih storitev (uvodni izjavi 39 in 40 izpodbijane odločbe).
Komisija je nato opozorila, prvič, da je družba DaimlerChrysler potrdila, da bo prek OBU-naprave družbe Toll Collect opravljala cestne telematske storitve, in, drugič, da se lahko šteje, da bo Zvezna republika Nemčija izdala potrebno dovoljenje za opravljanje takšnih cestnih telematskih storitev na podlagi pogodbe o upravljanju (uvodne izjave od 43 do 50 izpodbijane odločbe).
Komisija je menila, da bo OBU-naprava družbe Toll Collect, ker se bo dajala brezplačno in je praktična za prevozna podjetja, nameščena v večino težkih tovornih vozil, ki redno uporabljajo nemške avtoceste. Posledica tega, da bodo te OBU-naprave – prek katerih je mogoče opravljati telematske storitve – zavezanci za plačilo cestnine dobili brezplačno, je, da jo bo večina težkih tovornih vozil, ki bodo opremljena z OBU-napravo družbe Toll Collect, uporabljala tudi za cestne telematske storitve. Komisija pa meni, da z vidika prevoznih podjetij ni ekonomsko racionalno, da bi za uporabo cestnih telematskih storitev, ki jih opravljajo konkurenčni ponudniki, na svoje stroške namestili dodatno OBU-napravo. Po mnenju Komisije je tako zaradi majhnih dobičkov pri delu prevoznih podjetij v Nemčiji in Evropi (uvodne izjave od 51 do 54 izpodbijane odločbe).
Komisija je zato menila, da bo z OBU-napravami družbe Toll Collect pokrit skoraj celoten vozni park težkih tovornih vozil v Nemčiji in bo tako na nemškem trgu cestnih telematskih storitev postala prevladujoča platforma (uvodna izjava 56 izpodbijane odločbe).
Po mnenju Komisije nastanek prevladujoče platforme povzroči zaporo nemškega trga cestnih telematskih storitev za prevozna in logistična podjetja. Natančneje, ponudniki cestnih telematskih storitev bodo zaradi nastanka prevladujoče platforme za cestne telematske storitve odvisni od uporabe OBU-naprave družbe Toll Collect. Družba DaimlerChrysler bo lahko prek družbe Toll Collect z OBU-napravami družbe Toll Collect, ki so zavarovan in zaprt sistem, nadzorovala dostop do prihodnjega nemškega trga cestnih telematskih storitev (uvodne izjave od 57 do 59 izpodbijane odločbe). Poleg tega bodo zaradi platforme družbe Toll Collect izrinjeni ponudniki telematskih sistemov, ki so trenutno prisotni na trgu. Komisija meni, da ker imajo te OBU-naprave bistvene funkcije, ki so na voljo tudi prek cestnih telematskih sistemov, ki so trenutno na trgu, in ker se te naprave dajejo brezplačno, prevozna podjetja, ki so že opremila svoja težka tovorna vozila z OBU-napravo družbe Toll Collect, ne bodo kupila „drugega telematskega terminala, da bi koristila dodatne cestne telematske storitve, ki so nekaj več od tistih iz [zadevnih] OBU-naprav in ki jih nudijo ponudniki konkurenčnih sistemov“. Ponudniki cestnih telematskih sistemov so tako zaradi oglasa, da je telematska rešitev, ki jo je razvila družba Toll Collect, brezplačna, težje pridobivali nove stranke in so gospodarsko ogroženi. To izrinjenje bo še večje glede na nove funkcije druge generacije OBU-naprav, ki jo bo razvila družba Toll Collect (uvodne izjave od 60 do 65 izpodbijane odločbe).
Komisija zato meni, da bo brez zavez glede prevoznih in logističnih podjetij zaradi priglašene koncentracije prek skupnega podjetja Toll Collect nastal na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler, katerega posledica bo resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu (uvodna izjava 66 izpodbijane odločbe).
Vendar je Komisija menila, da so zaveze, ki so jih predložila podjetja v koncentraciji, dovolj za odpravo dvomov, na katere je opozorila (uvodna izjava 69 izpodbijane odločbe).
Natančneje, kar zadeva zavezo glede modula za pobiranje cestnine, je Komisija v uvodni izjavi 70 izpodbijane odločbe trdila, da se bo tretjim osebam zaradi zaveze strank – da bodo za naprave tretjih oseb razvile modul za pobiranje cestnine, da se bo v zvezi z modulom za pobiranje cestnine priskrbela podpora za prilagoditev teh naprav ter da bodo dale potrebna dovoljenja za uporabo naprav – omogočila izdelava lastne telematske opreme s funkcijo za cestnino. Komisija pojasnjuje, da ji je nemško zvezno ministrstvo za promet, gradbeništvo in stanovanjsko gospodarstvo zagotovilo, da tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove z integriranim modulom za pobiranje cestnine, glede stroškov ne bodo obravnavane drugače od operaterja cestninskega sistema za težka tovorna vozila.
Komisija je v uvodni izjavi 71 izpodbijane odločbe menila, da bodo „telematsko opremo tretjih oseb z modulom za cestnino v bistvu razvijali in izdelovali proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci“. Komisija je ob upoštevanju tega dejstva in rezultatov posvetovanja s subjekti na trgu menila, da je treba „pričakovati, da se bo s to možnostjo tretjih oseb, da v svojo opremo vključijo modul za cestnino, v veliki meri preprečilo, da bi glede prevoznih in logističnih podjetij imela družba Toll Collect prevladujočo platformo in postala varuh trga telematskih sistemov v Nemčiji“.
Kar zadeva zavezo glede vmesnika GPS, je Komisija menila, da bodo v skladu z njeno raziskavo trga tretje osebe, ki ponujajo telematske osnove, zaradi možnosti uporabe funkcije GPS OBU-naprave družbe Toll Collect, imele možnost prihraniti od 150 do 200 EUR na napravo in konkurirati – čeprav bodo morale v vozilo namestiti nov terminal – telematskim storitvam, ki se ponujajo prek OBU-naprave družbe Toll Collect (uvodna izjava 72 izpodbijane odločbe).
Kar zadeva zavezo glede portala TGG, je Komisija menila, da se bo tretjim osebam, ki ponujajo telematske storitve, zaradi njega omogočilo nediskriminatoren dostop do osnovnih funkcij in neobdelanih podatkov OBU-naprav družbe Toll Collect prek centralnega telematskega portala, ki ga stranke v koncentraciji upravljajo nevtralno in neodvisno (uvodni izjavi 73 in 74 izpodbijane odločbe).
Nazadnje, Komisija je poudarila pomen kvalitativnega moratorija, s katerim bi se preprečilo, da bi platforma družbe Toll Collect postala prevladujoča platforma na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov, če obveznost glede vmesnika GPS in obveznost glede modula za pobiranje cestnine ne bi bili uresničeni (uvodna izjava 76 izpodbijane odločbe).
Ob upoštevanju teh preudarkov je Komisija menila, da bo zaradi zavez globalno omogočeno, da bosta zagotovljeni ohranitev odprtega trga cestnih telematskih sistemov v Nemčiji ter ohranitev podobnih konkurenčnih pogojev za stranke in tretja podjetja. Komisija je tako menila, da priglašena koncentracija, če bodo stranke upoštevale zaveze, ne bo povzročila nastanka prevladujočega položaja družbe DaimlerChrysler na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov prek družbe Toll Collect (uvodna izjava 77 izpodbijane odločbe).
d) Merilo za presojo zavez
Družba Qualcomm v bistvu trdi, da je Komisija presodila zaveze na podlagi napačnega merila, ko je navedla, da je prevladujoča narava platforme družbe Toll Collect zaradi zaveze glede vmesnika GPS in zaveze glede modula za pobiranje cestnine le omejena.
Sodišče prve stopnje v zvezi s tem opozarja, da na podlagi uredbe o koncentracijah Komisiji ni treba presoditi, ali je zaradi zavez mogoče omejiti konkurenčni učinek koncentracije, temveč le presoditi, ali je zaradi zavez mogoče izključiti nastanek ali krepitev prevladujočega položaja, katerega posledica je resno oviranje učinkovite konkurence na skupnem trgu ali na njegovem znatnem delu (glej zgoraj točko 89).
Vendar pa je treba v obravnavani zadevi šteti, da dejstvo, da je Komisija izhajala iz tega, da zaveza glede vmesnika „še bolj omejuje prevladujoči položaj, ki bi ga morala imeti Toll Collect kot telematska platforma“, in da zaveza glede modula za pobiranje cestnine „v veliki meri preprečuje, da bi glede prevoznih in logističnih podjetij imela družba Toll Collect prevladujočo platformo in postala varuh trga telematskih sistemov v Nemčiji“ (uvodni izjavi 72 in 71 izpodbijane odločbe), ne omogoča domneve, da je Komisija presodila koncentracijo z napačnim merilom.
Cilj konkurenčnih pridržkov, ki jih je glede koncentracije oblikovala Komisija, v nasprotju s tem, kar očitno meni družba Qualcomm, namreč ni, da bi se morebiten prevladujoč položaj platforme, nastal z OBU-napravami družbe Toll Collect (v nadaljevanju: platforma Toll Collect), kot takšne razglasil za nezdružljiv s skupnim trgom, temveč se ti pridržki nanašajo na okoliščino, da lahko družba DaimlerChrysler prek OBU-naprav družbe Toll Collect pridobi prevladujoč položaj na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov (uvodni izjavi 38 in 66 izpodbijane odločbe).
Namen zavez strank v koncentraciji, za katere je Komisija menila, da zadoščajo za odpravo dvomov, na katere je opozorila, je izključiti prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler na zadevnem trgu, prvič, s tem, da se omeji prevladujoč položaj platforme Toll Collect z zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine, drugič, s tem, da se z zavezo glede portala TGG zagotovi prost dostop do platforme Toll Collect zaradi opravljanja cestnih telematskih storitev, in, tretjič, s tem, da se cestne telematske storitve opravljajo prek OBU-naprav družbe Toll Collect, če se upošteva kvalitativni moratorij (uvodne izjave od 70 do 76 izpodbijane odločbe).
Komisija je le na podlagi celotne presoje teh zavez sklenila, da če jih bodo podjetja v koncentraciji upoštevala, prek družbe Toll Collect ne bo nastal prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov (uvodna izjava 77 izpodbijane odločbe).
V teh okoliščinah je treba opozoriti, da je naloga družbe Toll Collect le za Zvezno republiko Nemčijo zasnovati in upravljati sistem pobiranja cestnine, ki jo zaradi uporabe nemških avtocest dolgujejo težka tovorna vozila, tako da ta družba ni dejavna na zadevnem trgu (uvodni izjavi 7 in 19 izpodbijane odločbe), in da je bilo brezplačno dajanje OBU-naprave družbe Toll Collect zahteva Zvezne republike Nemčije (uvodna izjava 17 izpodbijane odločbe), da bi družba Toll Collect lahko postala operater cestninskega sistema za avtoceste. Iz tega sledi, da ni bilo mogoče, da bi bila nastanek družbe Toll Collect in zadevno brezplačno dajanje OBU-naprav v postopku, ki ga ureja uredba o koncentracijah, predmet presoje Komisije.
Glede na zgoraj navedeno je treba zavrniti očitek družbe Qualcomm, da je Komisija presodila zaveze na podlagi napačnega merila.
e) Zaveza glede modula za pobiranje cestnine in zaveza glede vmesnika GPS
Uvod
Za uvod je treba opozoriti, da so problemi v konkurenci, ki jih je po priglasitvi koncentracije označila Komisija, v tem, da bi prek družbe Toll Collect nastal prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov, v katerega sta vključeni opravljanje cestnih telematskih storitev ter ponudba opreme, ki omogoča opravljanje takšnih storitev.
Zaveze podjetij v koncentraciji zajemajo opravljanje cestnih telematskih storitev in ponudbo opreme, s katero je mogoče opravljati cestne telematske storitve. Zaveza glede portala TGG, s katero se ponudnikom telematskih storitev zagotavlja nediskriminatoren dostop do osnovnih funkcij in neobdelanih podatkov OBU-naprav družbe Toll Collect, je povezana le z opravljanjem cestnih telematskih storitev. Zaveza glede vmesnika GPS in zaveza glede modula za pobiranje cestnine pa sta povezani s ponudbo opreme, ki omogoča opravljanje takšnih storitev.
Očitki družbe Qualcomm se nanašajo izključno na zavezi, ki sta povezani s ponudbo opreme, ki omogoča opravljanje cestnih telematskih storitev. Družba Qualcomm namreč ne dvomi o presoji v zvezi z zavezo glede portala TGG.
Nazadnje, treba je poudariti, da je Komisija – ob upoštevanju teh zavez v celoti – štela, da je zaradi njih mogoče ohraniti odprt trg cestnih telematskih sistemov in preprečiti nastanek prevladujočega položaja družbe DaimlerChrysler na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov prek skupnega podjetja (uvodna izjava 77 izpodbijane odločbe).
Zaveza glede modula za pobiranje cestnine
– Uvod
Kar zadeva očitke družbe Qualcomm v zvezi z zavezo glede modula za pobiranje cestnine, je iz uvodnih izjav 70 in 71 izpodbijane odločbe, kot sta povzeti zgoraj v točki 105 in 106, razvidno, da se s to zavezo tretjim osebam, ki ponujajo cestne telematske sisteme in med katerimi so proizvajalci težkih tovornih vozil, predvsem zagotavlja možnost oblikovanja in dajanja v promet OBU-naprave, ki bi se lahko uporabljala tako kot naprava družbe Toll Collect za pobiranje cestnine. Prevozna podjetja, ki želijo uporabljati druge cestne telematske storitve kot ponujene prek OBU-naprave družbe Toll Collect, se zaradi te zaveze izognejo drugi namestitvi.
Vendar družba Qualcomm meni, da se s to zavezo tretjim osebam, ki ponujajo telematske sisteme, ne omogoča konkuriranje OBU-napravi družbe Toll Collect, prvič, ker naj se z njo ne bi odpravljala cenovna prednost OBU-naprave družbe Toll Collect, ki se daje brezplačno, in, drugič, ker naj bi tretje osebe imele z izdelavo svoje OBU-naprave za pobiranje cestnine dodatne stroške. Poleg tega družba Qualcomm dvomi o trditvi Komisije, da bodo proizvajalci tovornih vozil razvijali telematske terminale z integrirano funkcijo za cestnino.
– Prednost, ki se nanaša na brezplačnost OBU-naprave družbe Toll Collect
Ni sporno, da se bo prevoznim podjetjem ob predložitvi garancije OBU-naprava družbe Toll Collect dala brezplačno. To brezplačno dajanje je od družbe Toll Collect zahtevala Zvezna republika Nemčija po tem, ko je zadevno javno naročilo oddala podjetjem v koncentraciji.
Sporno ni niti, da če se bo uporabil kvalitativni moratorij, bo uporaba OBU-naprav družbe Toll Collect za opravljanje cestnih telematskih storitev mogoča le po tem, ko bo Zvezna republika Nemčija za to izdala dovoljenje. To dovoljenje bo izdano le, če bodo podjetja v koncentraciji izpolnila vse zaveze, med katerimi je tudi zaveza glede modula za pobiranje cestnine.
Zvezna republika Nemčija je v okviru upravnega postopka pred sprejetjem izpodbijane odločbe v dopisu Komisiji navedla, da njen finančni ukrep v korist podjetjem v koncentraciji ne bo presegel stroškov, ki so potrebni za izvajanje sistema za pobiranje cestnine. Zvezna republika Nemčija je v intervencijski vlogi in na obravnavi potrdila to stališče.
Zvezna republika Nemčija se je poleg tega glede stroškov OBU-naprave družbe Toll Collect zavezala, da ne bo obravnavala različno tretjih oseb, ki ponujajo telematske osnove z modulom za pobiranje cestnine, in operaterja cestninskega sistema za težka tovorna vozila (uvodna izjava 70 izpodbijane odločbe). To zavezo je Zvezna republika Nemčija potrdila v dopisu Komisiji z dne 2. aprila 2003. Potrdila jo je tudi na obravnavi.
Brezplačno dajanje OBU-naprave družbe Toll Collect tako, kar zadeva stroške upravljanja, ki jih ima družba Toll Collect, ne pomeni konkurenčne prednosti družbe DaimlerChrysler. Posledica zaveze Zvezne republike Nemčije – da bo proizvajalcu zadevnih OBU-naprav in tretjim osebam, ki ponujajo lastne cestne telematske sisteme, ki jih je mogoče uporabljati za pobiranje cestnine, nediskriminatorno povrnila stroške, ki so jim nastali pri pobiranju cestnine s svojo opremo – je, da ne bo nastala nikakršna konkurenčna prednost za družbo Toll Collect ali družbo DaimlerChrysler glede na te tretje osebe. Enako obravnavanje podjetij v koncentraciji, ki so družbi Toll Collect naložile, naj razvije zadevno OBU-napravo, in tretjih oseb, ki v odgovor na obveznost glede modula za pobiranje cestnine izdelujejo druge OBU-naprave, je tako glede financiranja stroškov teh OBU-naprav s strani Zvezne republike Nemčije zagotovljeno.
Komisija je tako lahko razumno izhajala iz tega, da ta zaveza ustreza konkurenčni pomanjkljivosti, ki jo je označila v izpodbijani odločbi, in sicer da prevozna podjetja ne bodo pripravljena plačati druge OBU-naprave. Na podlagi zaveze glede modula za pobiranje cestnine bodo namreč tretji proizvajalci lahko ponudili telematske sisteme z modulom za pobiranje cestnine in bodo upravičeni do enake finančne podpore kot družba Toll Collect za brezplačno dajanje OBU-naprav.
Nazadnje in kot sklep je treba poudariti, da čeprav se Komisija v izpodbijani odločbi pri presoji zaveze glede modula za pobiranje cestnine ne sklicuje izrecno na kvalitativno razliko med cestnimi telematskimi storitvami, ki jih je mogoče opravljati prek OBU-naprave družbe Toll Collect in telematskimi storitvami, ki jih je mogoče opravljati prek naprav tretjih oseb, je iz izpodbijane odločbe, gledane v celoti, razvidno, da je ta kvalitativna razlika upoštevna pri presoji konkurenčnega vpliva koncentracije.
Komisija se namreč na to kvalitativno razliko sklicuje pri konkurenčni presoji koncentracije brez zavez (uvodne izjave od 62 do 65 izpodbijane odločbe). Komisija je tako navedla, da cestne telematske storitve, ki so dostopne prek OBU-naprave družbe Toll Collect, ne zajemajo vseh storitev, ki se opravljajo prek telematskih terminalov, ki so že na trgu, vendar „predstavljajo osrednje funkcije, ki so tudi del sistemov, ki se tudi trenutno ponujajo na trgu“. Poleg tega je glede brezplačnega dajanja OBU-naprav družbe Toll Collect pojasnila, da „je treba pričakovati, da prevozna podjetja, ki so že opremila svoja težka tovorna vozila z OBU-napravo [družbe Toll Collect], ne bodo kupila drugega telematskega terminala, da bi koristila dodatne cestne telematske storitve, ki so nekaj več od tistih iz [zadevnih] OBU-naprav in ki jih nudijo ponudniki konkurenčnih sistemov“.
S to kvalitativno razliko pa je potrjena utemeljenost analize Komisije v zvezi z zavezo glede modula za pobiranje cestnine.
V poročilu Frost & Sullivan, na katero se sklicuje Komisija v podporo svojemu razlogovanju, je navedeno, da je v Evropi ob presoji koncentracije obstajalo povpraševanje po sistemih, ki omogočajo opravljanje naprednejših cestnih telematskih storitev, in potrjeno, da bo to povpraševanje v prihodnjih letih naraslo.
Komisija je lahko zato razumno izhajala iz tega, da je v Evropi ob presoji koncentracije obstajalo povpraševanje po sistemih, ki omogočajo opravljanje naprednejših cestnih telematskih storitev, in da bo to povpraševanje v prihodnjih letih najbrž naraslo. Poleg tega ni sporno, da je OBU-napravo sprva mogoče uporabljati le za manj napredne storitve (uvodna izjava 62 izpodbijane odločbe). Torej je mogoče šteti, da imajo celoviti ponudniki – ki prek svojih sistemov poleg cestninskih storitev opravljajo telematske storitve, ki so naprednejše od tistih, ki jih je mogoče opravljati prek OBU-naprave družbe Toll Collect – konkurenčno prednost glede na ponudnike storitev, ki delujejo prek zadevne OBU-naprave.
Ta kvalitativna prednost v povezavi s tem, da je na ravni stroškov prepovedana diskriminacija tretjih oseb, ki imajo korist zaradi zaveze glede modula za pobiranje cestnine, je Komisiji omogočila, da šteje, ne da bi storila očitno napako pri presoji, da „bo zaveza glede modula za pobiranje cestnine v veliki meri preprečila, da bi glede prevoznih in logističnih podjetij imela družba Toll Collect prevladujočo platformo in postala varuh trga telematskih sistemov v Nemčiji“.
– Dodatni stroški
Družba Qualcomm meni, da bodo imele tretje osebe, ki ponujajo telematske sisteme, dodatne stroške, ki zajemajo stroške za prilagoditev svojega sistema, da bi se vključil modul za pobiranje cestnine, stroške zaradi sodelovanja pri razvoju modula in ponudbi modula (glej določila točke B.IV.2.4 obveznosti) in stroške v zvezi s certifikacijo svojega sistema z integriranim modulom (glej določila točke B.IV.2.4 obveznosti).
Sodišče prve stopnje v zvezi s tem ugotavlja, da je iz zavez, ki so jih prevzela podjetja v koncentraciji, razvidno, da ni mogoče takoj opravljati telematskih storitev prek OBU-naprav družbe Toll Collect. Na zadevne OBU-naprave je treba namreč na podlagi točk A.3 in B.II.16.1 teh zavez naložiti dodatno programsko opremo, da bi bilo mogoče ponuditi takšne storitve. V točki A.3, drugi odstavek, zavez je določeno, „da je mogoče neposredno [prek] funkcij [zadevnih OBU- naprav] opravljati storitve z dodano vrednostjo [le, če] se [navedene OBU-naprave] podpre z dodatno upravljalno programsko opremo (za kar pa je nujen centralni ukrep)“. Iz tega sledi, da bodo zaradi delovanja zadevnih OBU-naprav nastali tudi stroški za prilagoditev, da bi jih podjetja lahko uporabljala kot cestni telematski sistem. Kar zadeva stroške zaradi sodelovanja pri razvoju modula in ponudbe modula ter stroške v zvezi s certifikacijo svojega sistema z integriranim modulom, kot so navedeni v točki B.IV.2.4 zavez, je treba navesti, da družba Qualcomm ni dokazala, da bi bili ti stroški višji od stroškov, ki jih je morala družba Toll Collect plačati za razvoj lastnega modula za pobiranje cestnine. Nazadnje, vsekakor je treba ugotoviti, da družba Qualcomm ni podala nobene številke ali vsaj začetne ocene teh domnevnih dodatnih stroškov.
Družba Qualcomm zato ni zadostno dokazala, da bodo tretjim osebam, ki ponujajo telematske sisteme, zaradi uveljavitve zaveze glede modula za pobiranje cestnine nastali dodatni stroški, s katerimi bi bilo mogoče izpodbijati presojo Komisije.
– Razvoj telematskih terminalov z integrirano funkcijo za cestnino s strani proizvajalcev tovornih vozil
Družba Qualcomm tudi dvomi o trditvi Komisije, da bodo verjetno proizvajalci tovornih vozil prevzeli razvoj telematskih terminalov z integrirano funkcijo za cestnino.
Sodišče prve stopnje v zvezi s tem meni, da je iz poročila Frost & Sullivan razvidno, da od leta 2000 evropski proizvajalci opreme nameščajo telematske sisteme v svoja težka tovorna vozila med izdelavo (glej diagrama 3-10 in 3-14 poročila Frost & Sullivan). Poleg tega je v tem poročilu izraženo mnenje, da nameravajo proizvajalci vozil razvijati in voditi telematski trg za kamione in da je povezava med elektronskim pobiranjem cestnine in telematskimi sistemi velika priložnost (glej poročilo Frost & Sullivan, str. od 2 do 12). V tem poročilu je navedeno, da je treba pričakovati, da bo za proizvajalce vozil tovarniška namestitev cestnih telematskih sistemov prednostna naloga (glej poročilo Frost & Sullivan, str. od 3 do 11). Nazadnje, v tem poročilu so avtorji predvideli, da bodo proizvajalci tovarniške opreme leta 2009 prodrli na skoraj 80% cestnega telematskega trga za težka gospodarska vozila (z maso, ki presega 16 ton) in na več kot 50% trga, sestavljenega iz težkih in srednjih gospodarskih vozil (glej diagrame, navedene na straneh 3-20, 3-21 in 3-22 poročila Frost & Sullivan).
Komisija je torej na podlagi tega poročila razumno sklepala, da bodo proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci razvijali svoje lastne cestne telematske sisteme. Poleg tega glede na veliko priložnost, ki se ponuja s povezavo med avtomatskimi cestninskimi sistemi in telematskimi sistemi, ni očitno napačno šteti, da bodo ob upoštevanju zaveze glede modula za pobiranje cestnine proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci v svoje cestne telematske sisteme vključili avtomatski cestninski sistem.
Vendar družba Qualcomm meni, da glede na njene izkušnje upravljavci voznih parkov ne zagovarjajo serijske namestitve telematskih terminalov na težka tovorna vozila, ker uporabljajo vozila različnih znamk, zaradi serijske namestitve pa naj bi nastale težave v zvezi s povezljivostjo sistemov, ki so jih serijsko namestili različni proizvajalci, zlasti na centralni ravni upravljavca voznega parka. Zaradi namestitve različnih terminalov bi poleg tega postalo težavnejše izobraževanje voznikov.
Te trditve je treba zavrniti. V poročilu Frost & Sullivan je namreč navedeno, da proizvajalci težkih tovornih vozil zaradi rešitve težav upravljavcev voznih parkov, v katerih so težka tovorna vozila različnih znamk, razvijajo sisteme neodvisno od vozil (glej poročilo Frost & Sullivan, str. od 3 do 21). Na podlagi istega poročila je „standard FMS“ korak proti sistemom, ki lahko na bolj zapleteni ravni delujejo na vseh vozilih. Poleg tega se lastnikom voznih parkov z različnimi znamkami z ničimer ne preprečuje, da v del voznega parka namestijo dodatno opremo, ki je združljiva z njihovimi vozili. Poleg tega je vsekakor treba ugotoviti, da družba Qualcomm ni predložila nobenega dokaza, da upravljavci voznih parkov ne zagovarjajo serijske namestitve telematskih terminalov na težka tovorna vozila in da jih večina uporablja različne znamke vozil.
Komisija je zato lahko veljavno štela, da je mogoče pričakovati, da bodo predvsem proizvajalci težkih tovornih vozil in njihovi opremljevalci razvijali in izdelovali telematsko opremo, na katero se nanaša zaveza glede modula za pobiranje cestnine.
– Sklep
Ob upoštevanju zgoraj navedenih preudarkov Sodišče prve stopnje meni, da je treba očitek družbe Qualcomm, ki se nanaša na očitno napako pri presoji v zvezi z zavezo glede modula za pobiranje cestnine, zavrniti. Družba Qualcomm namreč ni dokazala, da ta zaveza ne dopušča rešitve konkurenčnih pomislekov Komisije v zvezi z opremo, s katero je mogoče na trgu cestnih telematskih sistemov opravljati cestne telematske storitve.
Zaveza glede vmesnika GPS
Družba Qualcomm meni, da je Komisija pri presoji zaveze glede vmesnika GPS storila očitno napako, saj zaradi tega vmesnika GPS ne nastane nikakršen prihranek in s to prednostjo se v nobenem primeru ne odpravlja konkurenčna prednost OBU-naprave družbe Toll Collect.
Sodišče prve stopnje pa meni, da izpodbijana odločba, gledana v celoti, zadosti ustreza konkurenčnim pomislekom, ki jih je v izpodbijani odločbi označila Komisija, in zlasti konkurenčnemu pomisleku družbe Qualcomm glede brezplačnega dajanja OBU-naprav družbe Toll Collect.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je brezplačno dajanje OBU-naprave družbe Toll Collect obveznost podjetij v koncentraciji, ker je Zvezna republika Nemčija tem oddala zadevno javno naročilo, in da tega brezplačnega dajanja Komisija pri presoji koncentracije ni mogla izpodbijati (glej zgoraj točko 117).
Zaradi te okoliščine v povezavi s tem, da za prevozna podjetja, ko je Komisija presojala koncentracijo, ni bilo ekonomsko racionalno, da bi na svoje stroške namestila drugo OBU-napravo, se seveda zgodi, da bo morala imeti OBU-naprava družbe Toll Collect vplivnejši položaj na nemškem trgu cestninskih telematskih sistemov. Vendar kot je poudarila Komisija pri presoji koncentracije, gre v tem primeru le za neposredno posledico tega, da je Zvezna republika Nemčija oddala zadevno javno naročilo, in ne za neposredno posledico koncentracije.
Poleg tega je Komisija – s tem, da zaveza glede portala TGG, ki je družba Qualcomm v obravnavani zadevi ni izpodbijala, tretjim osebam zagotavlja, da lahko pod nediskriminatornimi pogoji prek OBU-naprave družbe Toll Collect opravljajo lastne cestne telematske storitve – zagotovila, da družba DaimlerChrysler ne more na zadevnem trgu preprečiti dostopa do cestnih telematskih storitev in v zvezi z njimi prevladovati.
Poleg tega je tretjim osebam zaradi zaveze glede modula za pobiranje cestnine v povezavi z zavezo Zvezne republike Nemčije, da ne bo diskriminirala glede svojega prispevka k stroškom modula za pobiranje cestnine, zagotovljeno, da bodo lahko pod konkurenčnimi pogoji ponudile lastne OBU-naprave s funkcijo za pobiranje cestnine. Treba je opozoriti, da glede na to zavezo Zvezne republike Nemčije podjetja v koncentraciji v primerjavi z družbo Qualcomm zaradi brezplačnih OBU-naprav družbe Toll Collect niso v konkurenčni prednosti (glej zgoraj točko 122 in naslednje).
Nazadnje, zaveza glede kvalitativnega moratorija zagotavlja, da OBU-naprava družbe Toll Collect ne more postati prevladujoča platforma, dokler tretje osebe dejansko nimajo možnosti izkoristiti zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine.
Zato je treba ugotoviti, da je Komisija pravilno štela, da se v celoti, torej gledano skupaj, z zavezami preprečuje, da glede prevoznih in logističnih podjetij zaradi koncentracije prek skupnega podjetja Toll Collect nastane na trgu cestnih telematskih sistemov v Nemčiji prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler.
Ker družba Qualcomm meni, da zaradi zaveze glede vmesnika GPS ne nastane nikakršen prihranek, je poleg tega treba navesti, da v uvodni izjavi 72 izpodbijane odločbe ni pojasnjeno, kot to razume družba Qualcomm, da ta prihranek od 150 do 200 EUR na napravo izvira le iz nakupne cene. Komisija v svojo obrambo trdi – in pri tem ji družba Qualcomm ne ugovarja – da so v ta prihranek vključeni tudi stroški za anteno, kable in naložitev funkcije GPS, ki jih morajo nositi tretje osebe, ki želijo ponuditi lastno telematsko opremo s funkcijo GPS. Poleg tega je treba šteti, da ob upoštevanju stališč, ki so jih v upravnem postopku podali subjekti na trgu, ta ocena prihranka, ki jo je podala Komisija, ni napačna. Prvi subjekt je tako ocenil, da bi bilo mogoče zaradi vmesnika GSM in GPS stroške telematskega sistema znižati za 500 EUR, drugi subjekt je menil, da bi telematska naprava brez vmesnika GPS in GSM stala le 500 EUR, tretji subjekt pa je zatrdil, da je strošek za modul GPS in GSM več kot polovica stroška telematske naprave, ki je v izpodbijani odločbi ocenjena na 1000 do 2500 EUR (uvodna izjava 62 izpodbijane odločbe). Sodišče prve stopnje poleg tega meni, da na podlagi okoliščine – da tretjim osebam, ki prek vmesnika GPS ponujajo telematske sisteme, nastajajo stroški v zvezi s prilagoditvijo lastne opreme in OBU-naprave družbe Toll Collect, da bi lahko izkoristile ta vmesnik – ni mogoče ugotoviti, da je ocena Komisije očitno napačna. Poleg dejstva, da je Komisija previdno ocenila prihranek od 150 do 200 EUR na napravo, ki bi lahko nastal zaradi zaveze glede vmesnika GPS, družba Qualcomm namreč priznava, da stroške, ki morajo nastati zaradi prilagoditve opreme tretjih oseb in OBU-naprave družbe Toll Collect, da bi se uporabil vmesnik GPS, trenutno ni mogoče dovolj natančno oceniti. Nazadnje je treba ugotoviti, da trditev družbe Qualcomm, da bi celotni znesek teh stroškov v vsakem primeru verjetno v celoti izničil prihranke, nastale v zvezi z napravo GPS, ni nikakor podprta in da z njo ni mogoče izpodbijati presoje Komisije. Zato je treba skleniti, da ni mogoče ugotoviti, da je Komisija s tem, da je menila, da bi lahko tretjim osebam, ki ponujajo telematske sisteme, zaradi zaveze glede vmesnika GPS, nastali prihranki od 150 do 250 EUR na napravo, storila očitno napako pri presoji.
Ker družba Qualcomm meni, da čeprav zaradi zaveze glede vmesnika GPS nastanejo prihranki od 150 do 200 EUR na napravo, s to prednostjo ni mogoče odpraviti konkurenčne prednosti OBU-naprav družbe Toll Collect, ki se dajejo brezplačno, je treba ugotoviti, da druge zaveze, gledane v celoti, iz razlogov, navedenih zgoraj v točki 148 in naslednjih, zagotavljajo, da glede prevoznih in logističnih podjetij zaradi koncentracije prek skupnega podjetja Toll Collect na nemškem trgu cestnih telematskih sistemov ne nastane prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler.
Nazadnje, glede tega, da družba Qualcomm izpodbija dopustnost trditve Zvezne republike Nemčije, da družba Toll Collect ne bi mogla opravljati telematskih storitev, ker za to še ni pridobila dovoljenja Zvezne republike Nemčije, je treba ugotoviti, da Zvezna republika Nemčija s tem, da opozarja, da je treba odobriti opravljanje cestnih telematskih storitev prek OBU-naprave družbe Toll Collect in da takšno dovoljenje še ni bilo izdano oziroma da družba Toll Collect do zdaj zanj ni zaprosila, le določa enega od pogojev, ki ga je treba izpolniti, da bi se lahko prek zadevne OBU-naprave opravljale cestne telematske storitve. Takšno opozorilo je dopustno.
Na podlagi navedenega je treba prvi tožbeni razlog družbe Qualcomm zavrniti.
C –
Drugi tožbeni razlog: zloraba pooblastil
1. Trditve strank
Družba Qualcomm meni, da je Komisija zlorabila pooblastila, s tem da je pri presoji koncentracije upoštevala splošne politične ugotovitve. Komisija naj bi tako nepravilno upoštevala dejstvo, da je sistem družbe Toll Collect možnost za uvedbo telematskih storitev v Nemčiji in Evropi in da se te uvedbe ne sme upočasniti.
Komisija trdi, da ni niti malo zlorabila pooblastil.
2. Presoja Sodišča prve stopnje
V skladu z ustaljeno sodno prakso se pojem zlorabe pooblastil nanaša na dejstvo, da je upravni organ uporabil svoja pooblastila za drug namen od tistega, za katerega so mu bila dana. Za odločbo, pri kateri so bila zlorabljena pooblastila, gre le, če se na podlagi objektivnih, upoštevnih in skladnih indicev izkaže, da je bila sprejeta izključno zato ali vsaj z odločilnim namenom, da doseže drugačne cilje od predvidenih (sodbi Sodišča z dne 13. novembra 1990 v zadevi Fedesa in drugi, C-331/88, Recueil, str. I-4023, točka 24, in z dne 25. januarja 2007 v zadevi Dalmine proti Komisiji, C-407/04 P, ZOdl., str. I-829, točka 99, ter sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. aprila 1995 v zadevi Ferriere Nord proti Komisiji, T-143/89, Recueil, str. II-917, točka 68). Če se z odločbo sledi več ciljem in čeprav ob veljavnih razlogih obstaja neutemeljen razlog, pri odločbi ne gre za zlorabo pooblastil, če bistveni cilj ni opuščen (sodba Sodišča z dne 21. decembra 1954 v zadevi Italija proti Visoki oblasti, 2/54, Recueil, str. 73 in 103, in zgoraj v točki 89 navedena sodba EDP proti Komisiji, točka 87).
Družba Qualcomm v obravnavani zadevi ne izpodbija tega, da izpodbijana odločba nikjer ne vsebuje sklicevanja na splošne politične ugotovitve. Družba Qualcomm le trdi, da se je s političnimi ugotovitvami podprla odobritev Komisije, ki se nanaša na zadnje obveznosti, in se v zvezi s tem sklicuje na stališča vodje ekipe Komisije, ki je bila pristojna za zadevo na zaslišanju 20. marca 2003.
Iz delov magnetograma z zaslišanja 20. marca 2003 je razvidno, da se je predstavnik Komisije skliceval na dejstvo, da bo OBU-naprava verjetno postala velika telematska platforma in bo omogočila večji prodor na trg, kot če te platforme ne bi bilo. Predstavnik Komisije je glede na ta „bolj strateška“ stališča povprašal subjekte na trgu za njihova stališča o težavah, ki jih povzroča Toll Collect, posledicah, če družba DaimlerChrysler nima nadzora nad platformo, in možnostih, da bi se ta platforma povezala z bolj zapleteno opremo.
Na podlagi teh stališč pa ni mogoče sklepati, da je bila izpodbijana odločba sprejeta – natančneje, da so se zaveze presojale – z namenom, ki ni zagotavljanje učinkovite konkurence na trgu cestnih telematskih sistemov. Presoja trenutnega položaja in prihodnji razvoj zadevnega trga je namreč nujno vključen v analizo konkurenčnega učinka obveznosti, ki so predlagane v postopku koncentracije. Če je Komisija sprejela zaveze, s katerimi se zagotavlja učinkovita konkurenca na zadevnem trgu, okoliščina, da je Komisija sprejela zaveze, zaradi katerih bo razvoj trga potencialno usmerjen v večji prodor cestnih telematskih sistemov, ne dokazuje, da je Komisija uporabila svoja pooblastila za drug namen kot tisti, za katerega so ji bila dana na podlagi uredbe o koncentracijah.
Poleg tega dejstvo, da bi bilo mogoče sprejeti druge zaveze, ki ne bi pripeljale do takšnega razvoja trga, ne more povzročiti razglasitve ničnosti odločbe, ker je Komisija lahko sklepala, da bo na podlagi zavez, navedenih v tej odločbi, mogoče zadevno koncentracijo razglasiti za združljivo s skupnim trgom.
Vsekakor le okoliščina, da je predstavnik Komisije podjetja, ki jih koncentracija zadeva, spraševal tako, da je predstavil morebiten razvoj trga po tem, ko bi se platformi Toll Collect dodale cestne telematske storitve, ne dokazuje, da je Komisija sledila cilju, da ne bo večjega prodora ali celo da ne bo zadrževala uvedbe telematskih sistemov in storitev v Nemčiji, in še manj dokazuje, da je bila izpodbijana odločba sprejeta na podlagi tega cilja.
Družba Qualcomm torej ni na podlagi objektivnih, upoštevnih in skladnih indicev dokazala, da je bila izpodbijana odločba sprejeta zato, da doseže drugačne cilje od predvidenih v uredbi o koncentracijah. Zato je treba drugi tožbeni razlog, ki se nanaša na zlorabo pooblastil, zavrniti.
D –
Tretji tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve
1. Trditve strank
Družba Qualcomm meni, da je Komisija kršila člen 253 ES, ker ni zadostno obrazložila sklepa, da zaveze zadostujejo za odpravo dvomov, na katere je opozorila. Ob sklicevanju na sodbo Sodišča prve stopnje z dne 22. oktobra 2002 v zadevi Schneider Electric proti Komisiji (
T-310/01, Recueil, str. II-4071
, točki 197 in 203) meni, da mora Komisija sklep, do katerega pride, podpreti s podrobno obrazložitvijo, ki se nanaša na vse vidike, ki jih je zaradi ocene učinka koncentracije na konkurenco opredelila kot upoštevne. Poleg tega morajo biti posebni sklepi znotraj splošnega razlogovanja notranje skladni. Navaja, da v obravnavani zadevi te zahteve niso bile izpolnjene.
Družba Qualcomm meni, da ko je Komisija pri presoji koncentracije odločala, ali bo platforma Toll Collect postala prevladujoča platforma na trgu in ali bo to povzročilo izginotje alternativnih ponudnikov cestnih telematskih storitev, ki so trenutno na trgu, je preučevala več podrobnih vprašanj (uvodne izjave od 38 do 56, 64 in 65 izpodbijane odločbe). Vendar naj Komisija teh vprašanj ne bi preučila, ko je preučevala zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine.
Tako je Komisija v zvezi z zavezo glede modula za pobiranje cestnine v uvodni izjavi 71 izpodbijane odločbe brez razlage le ugotovila, da se s to tehnično možnostjo v veliki meri preprečuje, da bi OBU-naprava družbe Toll Collect postala prevladujoča platforma na zadevnem trgu. Po mnenju družbe Qualcomm velja enak sklep v zvezi s trditvijo Komisije v uvodni izjavi 72 izpodbijane odločbe, da lahko tretje osebe zaradi zaveze glede modula za pobiranje cestnine konkurirajo telematskim storitvam, ki se ponujajo prek OBU-naprave družbe Toll Collect. Ta položaj naj bi bil primerljiv s tistim, na podlagi preučitve katerega je Sodišče izreklo sodbo z dne 9. januarja 2003 v zadevi Petrotub in Republica (C-76/00 P, Recueil, str. I-79, točka 87). Sodišče naj bi v tej zadevi ugotovilo neobstoj obrazložitve, in sicer na podlagi popolnoma odločnega zatrjevanja, ki izključuje vsakršno razlago, iz katere bi lahko zainteresirani in sodišče Skupnosti sklepali o razlogih, ki so avtorja pripeljali do zadevnih trditev.
Razlogovanje Komisije naj poleg tega ne bi bilo dosledno. V uvodnih izjavah 62 in 63 naj bi namreč menila, da je cenovna prednost OBU-naprave družbe Toll Collect med 1000 in 2500 EUR, in naj bi ugotovila, da prevozna podjetja ne bodo plačala alternativnih telematskih sistemov, če bo mogoče dobiti telematske storitve prek OBU-naprav družbe Toll Collect. Pri preizkusu zaveze glede vmesnika GPS pa naj bi Komisija ugotovila, da bi bil prihranek med 150 in 200 EUR na napravo dovolj, da bi bilo mogoče s telematskimi sistemi, ki jih ponujajo tretje osebe, konkurirati OBU-napravam družbe Toll Collect. Po mnenju družbe Qualcomm je brezplačnost kot prednost OBU-naprave, tudi če bi bilo mogoče zaradi OBU-naprave družbe Toll Collect privarčevati od 150 in 200 EUR na napravo, vendarle „ogromna“.
Družba Qualcomm je v fazi replike navedla, da če je zaradi razlage Komisije, da bi se z zavezami le omejila prevladujoča narava OBU-naprave družbe Toll Collect, obrazložitev izpodbijane odločbe doslednejša, ta temelji na napačnih merilih. Zato naj bi družba Qualcomm dvomila o obrazložitvi izpodbijane odločbe: bodisi je dosledna in v tem primeru temelji na pravno napačnem merilu, bodisi temelji na pravilnem pravnem merilu, vendar je očitno protislovna.
Komisija v bistvu meni, da je izpodbijana odločba zadosti obrazložena in da ni protislovna zaradi tega, ker naj bi se v njej le zatrjevalo, da se z zavezo glede vmesnika GPS in zavezo glede modula za pobiranje cestnine omejuje prevladujoč položaj družbe DaimlerChrysler.
2. Presoja Sodišča prve stopnje
Obrazložitev, ki se zahteva v členu 253 ES, mora biti prilagojena vrsti obravnavanega akta ter mora jasno in nedvoumno izražati razlogovanje institucije, ki je akt izdala, tako da se lahko stranke seznanijo z utemeljitvijo sprejetega ukrepa in da lahko pristojno sodišče izvede nadzor (sodba Sodišča z dne 2. aprila 1998 v zadevi Komisija proti Sytraval in Brink’s France, C-367/95 P, Recueil, str. I-1719, točka 63, in sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. marca 2000 v združenih zadevah Cimenteries CBR in drugi proti Komisiji,
T-25/95, T-26/95, od T-30/95 do T-32/95, od T-34/95 do T-39/95, od T-42/95 do T-46/95, T-48/95, od T-50/95 do T-65/95, od T-68/95 do T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95 in T-104/95, Recueil, str. II-491
, točka 4725). Vprašanje, ali obrazložitev izpolnjuje zahteve iz člena 253 ES, je treba presoditi glede na naravo zadevnega akta in okvir, v katerem je bil sprejet (sodba Sodišča z dne 15. aprila 1997 v zadevi Irish Farmers Association in drugi, C-22/94, Recueil, str. I-1809, točka 39).
Sklepati je mogoče, da je neobstoj ali pomanjkanje obrazložitve tožbeni razlog, ki spada med bistvene kršitve postopka in ki se kot tak razlikuje od razloga nepravilnosti razlogov odločbe, ki se preverja med preizkusom utemeljenosti te odločbe (sodbi Sodišča prve stopnje z dne 14. maja 1998 v zadevi Gruber + Weber proti Komisiji, T-310/94, Recueil, str. II-1043, točka 41, in BPB de Eendracht proti Komisiji, T-311/94, Recueil, str. II-1129, točka 66).
V obravnavani zadevi je treba ob branju uvodne izjave 69 in naslednjih izpodbijane odločbe ugotoviti, da je iz njih razvidno jasno in nedvoumno razlogovanje Komisije.
V teh različnih uvodnih izjavah Komisija namreč za vsako zavezo predstavi njeno vsebino in njen vpliv na družbo Toll Collect in/ali cestne telematske storitve, ki se opravljajo prek družbe Toll Collect. Poleg tega je Komisija najprej obravnavala zaveze v celoti in nato sklenila, da te zadostujejo za izključitev nastanka prevladujočega položaja družbe DaimlerChrysler na trgu cestnih telematskih sistemov v Nemčiji prek družbe Toll Collect.
Sodišče prve stopnje je lahko po tem, ko je družba Qualcomm izpodbijala utemeljenost teh različnih trditev, zaradi njih, kot je razvidno iz točke 119 zgoraj in naslednjih, opravilo nadzor. Zato ni mogoče šteti, da se je Komisija omejila le na odločno zatrjevanje ali da so bile nasprotne trditve, ki jih je predložila družba Qualcomm, take, da bi povzročile neobstoj obrazložitve. Poleg tega tudi družba Qualcomm v repliki priznava, da je obrazložitev Komisije dosledna, ker se z zavezo glede vmesnika GPS ali glede modula za pobiranje cestnine le omejuje prevladujoč položaj platforme Toll Collect.
Nazadnje, kar zadeva sklicevanje družbe Qualcomm na točki 197 in 203 zgoraj v točki 168 navedene sodbe Schneider Electric proti Komisiji ter na nerazumevanja in protislovja v razlogovanju Komisije v izpodbijani odločbi, je treba ugotoviti, da so te okoliščine povezane z nepravilnostjo razlogov Komisije v izpodbijani odločbi, kar pa spada v presojo utemeljenosti te odločbe, in ne v obrazložitev (glej v zvezi z utemeljitvijo zgoraj točko 86 in naslednje).
Torej je treba tožbeni razlog, ki se nanaša na neobstoj obrazložitve, zavrniti kot neutemeljen.
Glede na vse zgoraj navedeno je treba tožbo, ki jo je vložila družba Qualcomm, zavrniti.
Stroški
V skladu s členom 87(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni.
Ker družba Qualcomm ni uspela, se ji v skladu s predlogi Komisije naloži plačilo stroškov.
Ker so se družbe Deutsche Telekom, Daimler in Daimler Financial Services le pridružile predlogom Komisije, vendar niso izrecno predlagale, naj se družbi Qualcomm naloži plačilo stroškov, te nosijo svoje stroške.
V skladu s členom 87(4), prvi pododstavek, navedenega poslovnika države članice, ki se kot intervenientke udeležijo postopka, nosijo svoje stroške. Zvezna republika Nemčija torej nosi svoje stroške.

Iz teh razlogov je
SODIŠČE PRVE STOPNJE (tretji senat)
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Qualcomm Wireless Business Solutions Europe BV nosi svoje stroške in stroške Komisije.

3.
Zvezna republika Nemčija nosi svoje stroške.

4.
Deutsche Telekom AG, Daimler AG in Daimler Financial Services AG nosijo svoje stroške.

Azizi
Cremona
Frimodt Nielsen
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 19. junija 2009.
Podpisi
Stvarno kazalo

Pravni okvir

Dejansko stanje

Postopek

Predlogi strank

Pravo

I – Dopustnost

A – Trditve strank

1. Trditve Komisije in Zvezne republike Nemčije

a) Uradno obvestilo o izpodbijani odločbi

b) Seznanitev

2. Trditve družbe Qualcomm

B – Presoja Sodišča prve stopnje

1. Uvodne ugotovitve

2. Objava izpodbijane odločbe ali uradno obvestilo o izpodbijani odločbi

3. Seznanitev z izpodbijano odločbo

4. Sklep

II – Temelj

A – Uvod

B – Prvi tožbeni razlog: očitna napaka pri presoji, napačno ugotovljeno dejansko stanje in protislovno razlogovanje v zvezi s primernostjo zavez za rešitev težav v konkurenci na zadevnem trgu

1. Trditve strank

a) Trditve družbe Qualcomm

– Uvod

– Zaveza glede vmesnika GPS

– Zaveza glede modula za pobiranje cestnine

– Neutemeljenost trditev Komisije, ki jih je predložila v sodnem postopku

b) Trditve Komisije in Zvezne republike Nemčije

2. Presoja Sodišča prve stopnje

a) Uvod

b) Načelne ugotovitve

c) Analiza Komisije o koncentraciji in zavezah

d) Merilo za presojo zavez

e) Zaveza glede modula za pobiranje cestnine in zaveza glede vmesnika GPS

Uvod

Zaveza glede modula za pobiranje cestnine

– Uvod

– Prednost, ki se nanaša na brezplačnost OBU-naprave družbe Toll Collect

– Dodatni stroški

– Razvoj telematskih terminalov z integrirano funkcijo za cestnino s strani proizvajalcev tovornih vozil

– Sklep

Zaveza glede vmesnika GPS

C – Drugi tožbeni razlog: zloraba pooblastil

1. Trditve strank

2. Presoja Sodišča prve stopnje

D – Tretji tožbeni razlog: neobstoj obrazložitve

1. Trditve strank

2. Presoja Sodišča prve stopnje

Stroški
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.