CELEX: 62008CJ0470
Spoločná poľnohospodárska politika
Integrovaný administratívny a kontrolný systém niektorých režimov podpory
Nariadenie (ES) č. 1782/2003
Režim jednotnej platby
Prevod platobných nárokov
Skončenie nájomnej zmluvy
Povinnosti nájomcu a prenajímateľa

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory v rámci Spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (
Ú. v. EÚ L 270, s. 1
; Mim. vyd. 03/040, s. 269) a nariadenia Komisie (ES) č. 795/2004 z , ktorým sa ustanovujú predpisy na vykonávanie schémy jednotných platieb ustanovenej v nariadení č. 1782/2003 (
Ú. v. EÚ L 141, s. 1
; Mim. vyd. 03/044, s. 226).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi pánom van Dijkom a Gemeente Kampen (obec Kampen) vo veci povahy a rozsahu povinností vyplývajúcich z nájomnej zmluvy.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Nariadenie č. 1782/2003
Nariadenie č. 1782/2003 upravuje najmä režim podpory príjmov poľnohospodárov. Tento režim sa v článku 1 druhej zarážke tohto nariadenia označuje ako „režim jednotnej platby“.
Podľa odôvodnenia č. 21 nariadenia č. 1782/2003:
„Režimy podpory, na ktoré sa vzťahuje Spoločná poľnohospodárska politika, poskytujú priamu podporu príjmov, najmä s cieľom zaistiť poľnohospodárskemu obyvateľstvu primeranú životnú úroveň. Tento cieľ je úzko spojený so zachovávaním vidieckych oblastí. Aby sa zabránilo nesprávnemu prideleniu zdrojov Spoločenstva, je nutné, aby sa neuskutočnila žiadna platba podpory v prospech poľnohospodárov, ktorí umele vytvorili podmienky vyžadované na vyplatenie takých podpôr.“
Odôvodnenie č. 29 tohto nariadenia stanovuje:
„S cieľom stanoviť čiastku, na ktorú by mal mať poľnohospodár v rámci nového režimu nárok, je vhodné odvolať sa na čiastky, ktoré mu boli poskytnuté počas referenčného obdobia. Mala by sa vytvoriť štátna rezerva, aby sa zohľadnili zvláštne situácie. Uvedená rezerva sa môže tiež použiť na uľahčenie účasti nových poľnohospodárov v režime. Jednotná platba by sa mala stanoviť na úrovni poľnohospodárskeho podniku.“
Odôvodnenie č. 30 uvedeného nariadenia najmä uvádza:
„S cieľom uľahčiť prevod práv na prémiu je potrebné rozdeliť celkovú čiastku, na ktorú môže mať poľnohospodársky podnik nárok, na niekoľko častí (platobných nárokov) a spojiť ju s určitým počtom stanovených hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu. Aby sa zabránilo špekulatívnym prevodom, ktoré by viedli ku kumulácii platobných nárokov, ktoré neodpovedajú poľnohospodárskej skutočnosti, je vhodné stanoviť na poskytnutie podpory spojenie medzi nárokmi a určitým počtom hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu…“
Podľa článku 2 toho istého nariadenia sa:
„a)
‚poľnohospodárom‘ rozumie fyzická alebo právnická osoba alebo skupina fyzických alebo právnických osôb… ktoré vykonávajú poľnohospodársku činnosť;
…
c)
‚poľnohospodárskou činnosťou‘ rozumie produkcia, chov alebo pestovanie poľnohospodárskych produktov včítane zberu, dojenia, plemenárskej činnosti a chovu zvierat na poľnohospodárskej účely alebo udržovanie pôdy v dobrom poľnohospodárskom a ekologickom stave podľa článku 5;
…“
Hlava III nariadenia č. 1782/2003 nazvaná „Režim jednotnej platby“ obsahuje vo svojich kapitolách 1 až 4 základné pravidlá uplatniteľné na tento systém podpory príjmov poľnohospodárov „oddelený“ od produkcie. Z článku 33 ods. 1 písm. a), článku 37 ods. 1 a článkov 38 a 41 tohto nariadenia vyplýva, že ak sa poľnohospodárom počas referenčného obdobia zahŕňajúceho kalendárne roky 2000 až 2002 poskytla platba v rámci aspoň jedného z režimov podpory uvedených v prílohe VI uvedeného nariadenia, majú právo na podporu vypočítanú na základe referenčnej čiastky získanej pre každého poľnohospodára na základe ročného priemeru z tohto obdobia celkových platieb poskytnutých podľa týchto režimov.
Článok 36 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 stanovuje:
„Podpora poskytnutá podľa režimu jednotnej platby sa vyplatí za platobné nároky stanovené v kapitole 3, sprevádzané rovnakým počtom hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu a ktoré sú stanovené v článku 44 ods. 2.“
Kapitola 3 hlavy III nariadenia č. 1782/2003 obsahuje oddiel 1 nazvaný „Platobné nároky podľa plochy“. Článok 43 ods. 1 tohto nariadenia, ktorý je súčasťou tohto oddielu, najmä stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 48, každý poľnohospodár má nárok na platbu na hektár, ktorý sa vypočíta vydelením referenčnej čiastky trojročným priemerom všetkých hektárov, na ktoré mu vznikol nárok, počas referenčného obdobia, na priame platby, ktorých zoznam je uvedený v prílohe VI.
Celkový počet platobných nárokov sa rovná uvedenému priemernému počtu hektárov.
…“
Podľa článku 44 uvedeného nariadenia:
„1.   Každý platobný nárok viazaný na hektár, na ktorý možno poskytnúť podporu, udeľuje právo na výplatu čiastky, ktorá je stanovená platobným nárokom.
2.   ‚Hektárom, na ktorý možno poskytnúť podporu‘, sa rozumie akákoľvek poľnohospodárska plocha poľnohospodárskeho podniku, ktorá sa využíva ako orná pôda alebo stály pasienok, okrem plôch, na ktorých sú trvalé kultúry a lesy alebo ktoré sú vyčlenené pre nepoľnohospodársku činnosť.
3.   Poľnohospodár nahlási pozemky odpovedajúce ploche, na ktorú sa viaže platobný nárok. Okrem prípadu vyššej moci alebo mimoriadnych okolností sú uvedené pozemky poľnohospodármi k dispozícii počas aspoň desiatich mesiacov, ktoré začnú plynúť odo dňa, ktorý stanoví členský štát, najskôr však 1. septembra kalendárneho roku, ktorý predchádza roku podania žiadosti o účasť v režimu jednotnej platby.
4.   Členské štáty môžu v riadne odôvodnených prípadoch oprávniť poľnohospodárov na zmenu jeho prehlásení pod podmienkou, že dodrží počet hektárov odpovedajúci jeho platobným nárokom a podmienky stanovené na poskytnutie jednotnej platby na príslušnú plochu.“
Článok 46 nariadenia č. 1782/2003 nazvaný „Prevod platobných nárokov“ stanovuje:
„1.   Prevody platobných nárokov sa môžu vykonávať len na poľnohospodárov z rovnakého členského štátu, okrem prípadu dedičstva alebo predpokladaného dedičstva.
…
2.   Prevody platobných nárokov s pôdou alebo bez pôdy sa môžu vykonávať predajom alebo akýmkoľvek iným konečným prevodom. Naopak, prenájom alebo akékoľvek podobné transakcie sú povolené pod podmienkou, že prevod platobných nárokov je previazaný prevodom rovnakého počtu hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu.
Okrem prípadu vyššej moci alebo mimoriadnych okolností, ktoré sú stanovené v článku 40 ods. 4, môže poľnohospodár previesť svoje platobné nároky bez pôdy len potom, čo využil v zmysle článku 44 aspoň 80% svoje platobné nároky počas najmenej jedného kalendárneho roku alebo potom, čo dobrovoľne postúpil do štátnej rezervy všetky platobné nároky, ktoré nevyužil počas prvého roku použitia režimu jednotnej platby.
3.   V prípade predaja platobných nárokov s pôdou alebo bez pôdy môžu členské štáty v súlade s všeobecnými zásadami práva Spoločenstva rozhodnúť, že sa časť odovzdaných platobných nárokov prevedie späť do štátnej rezervy alebo že sa ich jednotková hodnota bude krátiť v prospech štátnej rezervy podľa podmienok, ktoré stanoví Komisia postupom podľa článku 144 ods. 2.“
Ustanovenia kapitoly 5 hlavy III tohto nariadenia nazvanej „Regionálne a nepovinné uskutočňovanie“ umožňujú členským štátom rozhodnúť do 1. augusta 2004 o uplatnení režimu jednotnej platby upraveného v kapitolách 1 až 4 tej istej hlavy III, najmä na regionálnej úrovni alebo čiastočne.
Podľa článku 58 ods. 1 a 3 a článku 59 ods. 1 a 2 uvedeného nariadenia členský štát môže rozhodnúť o uplatňovaní režimu jednotnej platby na regionálnej úrovni rozdelením svojho vnútroštátneho stropu nie individuálne medzi poľnohospodárov tohto členského štátu na základe ich referenčných čiastok, ale medzi rôzne regióny, ktoré tvoria jeho územie, a rozdelením takto paušálne získanej čiastky každého regionálneho stropu pre všetkých poľnohospodárov dotknutého regiónu, pričom každý z nich má nároky, ktorých jednotná hodnota sa vypočíta vydelením tohto regionálneho stropu počtom hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu stanovenú na regionálnej úrovni.
Nariadenie (ES) č. 1234/2007
Článok 74 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (
Ú. v. EÚ L 299, s. 1
) stanovuje:
„Ak nedôjde k dohode medzi stranami pri uplynutí nájomnej doby bez možnosti jej predĺženia za rovnakých podmienok alebo v situáciách, ktoré majú porovnateľný právny účinok, príslušné individuálne kvóty sa úplne alebo čiastočne prevedú na výrobcu, ktorý ich preberie v súlade s ustanoveniami, ktoré prijali členské štáty, pričom sa zohľadnia oprávnené záujmy dotknutých strán.“
Vnútroštátna právna úprava
Ani nariadenie o spoločnej poľnohospodárskej politike — podpora príjmov 2006 (Regeling GLB — inkomenssteun 2006), prijaté na základe nariadení č. 1782/2003 a č. 795/2004, ani hlava 5 knihy 7 Občianskeho zákonníka o nájme pozemkov neobsahujú osobitné ustanovenia o tom, ako naložiť na konci nájmu s platobnými nárokmi priznanými podľa nariadenia č. 1782/2003 alebo s nárokmi na ich hodnotu.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pán van Dijk je od roku 1982 nájomcom viacerých poľnohospodárskych pozemkov patriacich Gemeente Kampen, ktorých celková plocha predstavuje 34 hektárov, 2 áre a 36 štvorcových metrov. Nájomná zmluva, ktorá ich zaväzuje, neobsahuje žiadnu doložku týkajúcu sa režimu podpory príjmov alebo platobných nárokov.
Pán van Dijk počas viacerých rokov prijímal na základe nariadenia Rady (EHS) č. 1765/92 z 30. júna 1992 ustanovujúceho systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 181, s. 12
) a nariadenia Rady (ES) č. 1251/1999 zo ustanovujúceho systém podpory pre pestovateľov niektorých plodín pestovaných na ornej pôde [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 160, s. 1
) kompenzačné platby v rámci režimu podpory pestovateľov, ktorý bol spojený s pestovaním niektorých plodín. V nadväznosti na nadobudnutie účinnosti nariadenia č. 1782/2003 mu boli priznané platobné nároky na základe článku 33 ods. 1, článku 38 a článku 43 ods. 1 a 2 písm. a) tohto nariadenia.
Medzi pánom van Dijkom a Gemeente Kampen vznikol spor vo veci povahy a rozsahu povinností vyplývajúcich z nájomnej zmluvy, ktorá ich zaväzuje.
Rozsudkom z 25. septembra 2007 Rechtbank Zwolle-Lelystad rozhodol, že pán van Dijk bol povinný po skončení nájmu vrátiť Gemeente Kampen pôdu, ktorá je predmetom nájomnej zmluvy, vrátane s ňou spojených alebo s ňou súvisiacich platobných nárokov, výmenou za náhradu rovnajúcu sa polovici hodnoty týchto nárokov. Tento súd tiež rozhodol, že pán van Dijk nemal právo postúpiť tieto platobné nároky bez predchádzajúceho súhlasu Gemeente Kampen.
Podaním z 24. októbra 2007 podal pán van Dijk odvolanie proti tomuto rozsudku na Gerechtshof te Arnhem. Podľa jeho názoru z nariadení č. 1782/2003 a č. 795/2004 vyplýva, že platobné nároky musia po skončení nájmu zostať nájomcovi. Okrem toho pán van Dijk uvádza, že na rozdiel od kvót na mliečne výrobky v zásade viazaných na pôdu, ktorú výrobca mlieka alebo pestovateľ použil v priebehu referenčného obdobia, sa platobné nároky viažu na osobu poľnohospodára.
Gemeente Kampen tvrdí, že ani nariadenie č. 1782/2003, ani nariadenie č. 795/2004 nespresňujú, ako sa má naložiť s platobnými nárokmi po skončení nájmu. Vyvodzuje z toho, že právne vzťahy medzi nájomcom a prenajímateľom upravuje vnútroštátne právo.
Domnievajúc sa, že výsledok sporu, o ktorom rozhoduje, závisí od výkladu uplatniteľnej právnej úpravy Spoločenstva, Gerechtshof te Arnhem rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je nájomca na základe nariadenia č. 1782/2003 a nariadenia č. 795/2004 alebo na základe všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady zákazu bezdôvodného obohatenia, pokiaľ v tejto oblasti neexistujú žiadne vnútroštátne predpisy, povinný po uplynutí nájomného právneho vzťahu odovzdať prenajímateľovi prenajatý pozemok, vrátane s ním spojených alebo s ním súvisiacich platobných nárokov?
2.
V prípade kladnej odpovede na [prvú] otázku je prenajímateľ na základe nariadenia č. 1782/2003 a nariadenia č. 795/2004 alebo na základe všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady zákazu bezdôvodného obohatenia, pokiaľ v tejto oblasti neexistujú žiadne vnútroštátne predpisy, povinný zaplatiť nájomcovi náhradu za platobné nároky prevedené na prenajímateľa a, pokiaľ je odpoveď na túto otázku kladná, musí prenajímateľ nahradiť celkovú hodnotu týchto nárokov, alebo iba časť tejto hodnoty, a v prípade druhej možnosti, v akom pomere?
3.
V prípade zápornej odpovede na [prvú] otázku je nájomca na základe nariadenia č. 1782/2003 a nariadenia č. 795/2004 alebo na základe všeobecných zásad práva Spoločenstva, najmä zásady zákazu bezdôvodného obohatenia, pokiaľ v tejto oblasti neexistujú žiadne vnútroštátne právne predpisy, povinný zaplatiť prenajímateľovi náhradu za platobné nároky, ktoré mu zostávajú, a musí nájomca, pokiaľ sa na túto otázku odpovie kladne, nahradiť celú hodnotu týchto nárokov, alebo iba časť tejto hodnoty, a v druhom prípade, v akom pomere?“
O prejudiciálnych otázkach
Svojimi troma otázkami, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či právo Spoločenstva ukladá nájomcovi povinnosť po skončení nájmu vrátiť prenajímateľovi prenajatú pôdu, vrátane s ňou spojených alebo s ňou súvisiacich platobných nárokov, alebo zaplatiť mu náhradu.
Na úvod treba konštatovať, že nijaké ustanovenie nariadení č. 1782/2003 a č. 795/2004 nestanovuje, že nájomca je povinný po skončení nájmu vrátiť prenajímateľovi pôdu, ktorá je predmetom nájmu, vrátane s ňou spojených alebo s ňou súvisiacich platobných nárokov. V tejto súvislosti sa režim jednotnej platby odlišuje od režimu kvót na mliečne výrobky, ktorý sa podľa článku 74 ods. 1 nariadenia č. 1234/2007 riadi zásadou prevodu kvót s prevádzkou.
Naopak, z cieľov aj zo štruktúry nariadenia č. 1782/2003 vyplýva, že ak nie je ustanovené inak, platobné nároky zostávajú po skončení nájmu nájomcovi.
V prvom rade treba pripomenúť, že podľa článku 1 druhej zarážky nariadenia č. 1782/2003 režim jednotnej platby predstavuje podporu príjmov poľnohospodárov, ktorá má za cieľ, ako uvádza odôvodnenie č. 21 tohto nariadenia, zaistiť poľnohospodárskemu obyvateľstvu primeranú životnú úroveň. Podľa článku 33 ods. 1 uvedeného nariadenia majú prístup k režimu jednotnej platby najmä poľnohospodári, ktorým sa poskytla platba počas referenčného obdobia v rámci aspoň jedného z režimov podpory uvedených v prílohe VI toho istého nariadenia.
Podľa článku 43 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 platobné nároky priznané poľnohospodárovi na základe režimu jednotnej platby závisia od počtu hektárov, ktorými disponoval počas referenčného obdobia, ako aj od platieb, ktoré mu na základe týchto režimov podpory boli priznané.
Okrem toho článok 44 ods. 1 uvedeného nariadenia uznáva existenciu vzťahu medzi platobnými nárokmi a poľnohospodárskymi plochami v tom zmysle, že každý platobný nárok, ktorý zodpovedá hektáru, na ktorý možno poskytnúť podporu, udeľuje právo na výplatu čiastky, ktorá je stanovená týmto nárokom.
V tomto kontexte článok 36 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 stanovuje, že podpora poskytnutá podľa režimu jednotnej platby sa vyplatí za platobné nároky sprevádzané rovnakým počtom hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu.
V tejto súvislosti treba uviesť, ako to vyplýva z odôvodnenia č. 30 nariadenia č. 1782/2003, že existencia takéhoto vzťahu medzi platobnými nárokmi a hektármi, na ktoré možno poskytnúť podporu, má najmä za cieľ zabrániť špekulatívnym prevodom, ktoré by viedli ku kumulácii platobných nárokov, ktoré nezodpovedajú poľnohospodárskej skutočnosti.
Naopak z uvedeného článku 36 ods. 1 nijako nevyplýva, že platobné nároky sa viažu na určité pozemky, osobitne na tie, ktorými disponuje poľnohospodár počas referenčného obdobia.
Je preto rozhodujúce, že na priznanie podpory musí počet platobných nárokov, ktorými disponuje poľnohospodár, zodpovedať rovnakému počtu hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu, a nie určitým pozemkom. Článok 44 ods. 4 nariadenia č. 1782/2003 okrem toho výslovne upravuje možnosť členských štátov v riadne odôvodnených prípadoch oprávniť poľnohospodára na zmenu jeho prehlásení o pozemkoch zodpovedajúcich plochám, na ktoré sa môže poskytnúť podpora a viaže sa na ne platobný nárok, pod podmienkou, že dodrží počet hektárov zodpovedajúci jeho platobným nárokom a podmienky stanovené na poskytnutie jednotnej platby na príslušnú plochu.
V druhom rade treba uviesť, že článok 46 nariadenia č. 1782/2003 upravuje možnosť previesť platobné nároky v súlade s cieľom uvedeným v odôvodnení č. 30 tohto nariadenia.
Osobitne odsek 2 tohto článku stanovuje, že k prevodu platobných nárokov bez pozemkov môže dôjsť iba v prípade konečného prevodu. V takom prípade sa poľnohospodár, ktorý doposiaľ využíval platobné nároky, definitívne vzdá svojich nárokov predajom inému poľnohospodárovi, ktorý následne aktivuje svoje nároky vo svoj prospech. Na to, aby sa dotknutý poľnohospodár mohol domáhať zaplatenia týchto nárokov, musí disponovať v súlade s článkom 44 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 dostatočným počtom hektárov poľnohospodárskej pôdy, na ktoré možno poskytnúť podporu, a to na účely zabezpečenia existencie dostatočnej poľnohospodárskej skutočnosti na zaplatenie nárokov.
Naopak, v prípade nájmu alebo akejkoľvek podobnej transakcie sa prevod platobných nárokov povoľuje iba pod podmienkou, že je previazaný s prevodom rovnakého počtu hektárov, na ktoré možno poskytnúť podporu. Toto ustanovenie obsiahnuté v článku 46 ods. 2 nariadenia č. 1782/2003 má za cieľ zabrániť v súlade s cieľom uvedeným v odôvodnení č. 30 uvedeného nariadenia špekulatívnym prevodom, ktoré by viedli ku kumulácii platobných nárokov, ktoré nezodpovedajú poľnohospodárskej skutočnosti.
Článok 46 ods. 1 nariadenia č. 1782/2003 navyše stanovuje, že okrem prípadu prevodov dedičstvom alebo predpokladaným dedičstvom sa prevody platobných nárokov môžu vykonávať len na poľnohospodárov z rovnakého členského štátu. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa ustanovení článku 33 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 1782/2003 v spojení s ustanoveniami článku 2 písm. a) a c) tohto nariadenia je režim jednotnej platby určený pre poľnohospodárov, to znamená pre osoby, ktoré vykonávajú „poľnohospodársku činnosť“ spočívajúcu v produkcii, chove alebo pestovaní poľnohospodárskych produktov alebo udržovaní pôdy v dobrom poľnohospodárskom a ekologickom stave.
Prenajímateľ pôdy nie je nevyhnutne poľnohospodárom v zmysle článku 2 písm. a) nariadenia č. 1782/2003. Za týchto podmienok, keby normotvorca Spoločenstva mal v úmysle, aby sa platobné nároky vrátili za všetkých okolností prenajímateľovi po skončení nájmu, prijal by ustanovenie v tomto zmysle.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba konštatovať, že nariadenia č. 1782/2003 a č. 795/2004 neobsahujú nijakú povinnosť poľnohospodára, ktorý prevzal pôdy do nájmu, previesť na prenajímateľa svoje platobné nároky po skončení nájmu.
Rovnako nie je opodstatnené predpokladať, že zásada zakazujúca bezdôvodné obohatenie núti poľnohospodára po skončení nájmu previesť svoje platobné nároky na prenajímateľa alebo zaplatiť mu náhradu.
V súlade so zásadami spoločnými právam členských štátov totiž právo na vrátenie zo strany obohatenej osoby podlieha neexistencii právneho základu dotknutého obohatenia (rozsudok zo 16. decembra 2008, Masdar (UK)/Komisia, C-47/07 P, Zb. s. I-9761, body 44 až 46 a 49).
Nemožno sa preto domnievať, že platobné nároky, ktoré požíva poľnohospodár, nemajú právny základ v rozsahu, v akom sa mu priznajú v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 1782/2003.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že právo Spoločenstva neukladá nájomcovi povinnosť po skončení nájmu vrátiť prenajatú pôdu, vrátane s ňou spojených alebo s ňou súvisiacich platobných nárokov, ani zaplatiť mu náhradu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Právo Spoločenstva neukladá nájomcovi povinnosť po skončení nájmu vrátiť prenajímateľovi prenajatú pôdu, vrátane s ňou spojených alebo s ňou súvisiacich platobných nárokov, ani zaplatiť mu náhradu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.