CELEX: 62005TJ0214
Avalik teenistus
Ametnikud

1.
Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – Saavutatavate eesmärkide kindlaksmääramise kohustus
(Personalieeskirjad, artikkel 43)
2.
Ametnikud – Hindamine – Hindamisaruanne – Hindajate kaalutlusõigus – Kohtulik kontroll – Piirid
(Personalieeskirjad, artikkel 43)
3.
Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – Põhjendamiskohustus – Ulatus
(Personalieeskirjad, artikkel 43)
4.
Ametnikud – Hindamine – Karjääriarengu aruanne – Ametniku enesehindamine – Eesmärk
(Personalieeskirjad, artikkel 43)
1.
Komisjoni vastu võetud personalieeskirjade artikli 43 üldiste rakendussätete artikli 7 lõikest 1 tuleneb, et administratsioonil
on kohustus määrata kindlaks töötaja eesmärgid ja hindamiskriteeriumid. Seda kohustust on korratud hindamisjuhendis, mille
komisjon on iseendale käitumisjuhendina kehtestanud.
(vt punkt 37)
Viited: 1. detsember 1983, kohtuasi 190/82: Blomefield
vs
. komisjon (EKL 1983, lk 3981, punkt 20); 24. jaanuar 1991, kohtuasi T‑63/89: Latham
vs.
komisjon (EKL 1991, lk II‑19, punkt 25), ja 30. september 2003, kohtuasi T‑296/01: Tatti
vs
. komisjon (EKL AT 2003, lk I‑A‑225 ja II‑1093, punkt 43).
2.
Hindajatel on nende poolt hinnatavate isikute töö kohta käivate otsuste puhul lai kaalutlusõigus. Ühenduse kohtu ülesanne
ei ole kontrollida, välja arvatud faktivigade, ilmsete hindamisvigade või võimu kuritarvitamise korral, ametniku professionaalsetele
võimetele antud hinnangu põhjendatust, kui see sisaldab kompleksseid väärtushinnanguid, mida nende olemuse tõttu ei saa objektiivselt
kontrollida.
(vt punkt 62)
Viited: 7. mai 2003, kohtuasi T‑278/01: den Hamer
vs.
komisjon (EKL AT 2003, lk I‑A‑139 ja II‑665, punkt 58), ja 13. juuli 2006, kohtuasi T‑165/04: Vounakis
vs.
komisjon (EKL AT 2006, lk I‑A‑2‑155 ja II‑A‑2‑735, punkt 61).
3.
Administratsioon on kohustatud hindamisaruandeid piisavalt ja üksikasjalikult põhjendama. Üldised kommentaarid, mis on lisatud
analüütilistele hinnangutele, peavad võimaldama hinnataval isikul asja kohta kogu teavet omades hinnata analüütiliste hinnangute
põhjendatust ning vajaduse korral võimaldama Esimese Astme Kohtul teostada nende hinnangute kohtulikku kontrolli; seetõttu
on vaja, et hinnangud ja neid põhjendavad kommentaarid oleksid omavahel seostatud.
Lisaks tuleb teatud juhtudel pöörata erilist tähelepanu põhjendamisele. Nii peab hindamisaruanne olema eriliselt põhjendatud,
kui hindaja ei kavatse järgida pariteetse hindamiskomitee soovitusi, ning kui viimase arvamuses viidatakse erakorralistele
asjaoludele, mis võivad kahtluse alla seada esialgse hinnangu kehtivuse või põhjendatuse, ning mille tõttu peab edasikaebuse
hindaja eriti arvestama neist asjaoludest tulenevaid võimalikke tagajärgi.
(vt punktid 63 ja 83)
Viited: 21. oktoober 1992, kohtuasi T‑23/91: Maurissen
vs
. kontrollikoda (EKL 1992, lk II‑2377, punkt 41); 12. juuni 2002, kohtuasi T‑187/01: Mellone
vs
. komisjon (EKL AT 2002, lk I‑A‑81 ja II‑389, punkt 27, ja viidatud kohtupraktika); 30. september 2004, kohtuasi T‑16/03:
Ferrer de Moncada
vs.
komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑261 ja II‑1163, punkt 50, ja viidatud kohtupraktika), ja eespool viidatud kohtuotsus Vounakis
vs.
komisjon, punkt 84.
4.
Komisjoni vastu võetud personalieeskirjade artikli 43 üldiste rakendussätete artikli 7 lõike 4 kohaselt on enesehindamise
eesmärk ametniku ja hindaja vahelise ametliku vestluse ettevalmistamine. Seetõttu ei ole ametniku ülesanne enda hindamine,
vaid see ülesanne kuulub hindaja, kinnitaja ja edasikaebuse hindaja pädevusse.
(vt punkt 81)