CELEX: 62009CJ0464
Обжалване
Държавни помощи
Насоки за държавните помощи в селскостопанския сектор
Точка 4.2.5
Пазар на малц
Липса на нормални възможности за реализация на пазара
Мярка за помощ, обявена за несъвместима с общия пазар

С жалбата си Holland Malt BV (наричано по-нататък „Holland Malt“) иска да се отмени Решение на Първоинстанционния съд на Европейските
общности [понастоящем и наричан по-долу „Общ съд“] от 9 септември 2009 г. по дело Holland Malt/Комисия (T‑369/06, Сборник,
стр. II‑3313, наричано по-нататък „обжалваното съдебно решение“), с което посоченият съд е отхвърлил подадената от него в
първоинстанционното производство жалба за отмяна на Решение 2007/59/ЕО на Комисията от 26 септември 2006 година относно държавната
помощ, предоставена от Нидерландия в полза на Holland Malt BV (ОВ L 32, 2007 г., стр. 76, наричано по-нататък „спорното решение“).

Правна уредба
Точка 3.2 от Насоките на Общността за държавните помощи в селскостопанския сектор (ОВ С 28, 2000 г., стр. 2, наричани по-нататък
„Насоки“), която се съдържа в частта, установяваща „Общи[те] принципи“, гласи:
„Независимо че членове 87 [ЕО], 88 [ЕО] и 89 [ЕО] са напълно приложими в секторите, обхванати от общите организации на пазара,
тяхното приложение все пак продължава да се подчинява на разпоредбите, установени от съответните регламенти. С други думи,
позоваването от страна на държавите членки на разпоредбите на членове 87 [ЕО], 88 [ЕО] и 89 [ЕО] не може да има предимство
пред разпоредбите на регламента, уреждащ организацията на съответния пазар […]. Ето защо Комисията в никакъв случай не може
да одобри помощ, която е несъвместима с разпоредбите, уреждащи общата организация на пазара, или която би възпрепятствала
функционирането на организацията на този пазар“. [неофициален превод]
Точка 4.2.5 от Насоките, съдържаща се в частта относно „Инвестиционни[те] помощи“, предвижда:
„Помощ не се предоставя [за инвестициите, свързани с преработването и търговията със селскостопански продукти], ако няма достатъчно
доказателства, че за съответните продукти на пазара могат да се намерят нормални възможности за реализация. Относимостта на
доказателствата трябва да се преценява на подходящо ниво, като се отчетат въпросните продукти, видовете инвестиции, както
и наличният и очакваният капацитет. За тази цел следва да се вземат предвид всички евентуално предвидени от общите организации
на пазара ограничения на производството или на общностните помощи. По-конкретно, помощите не могат да се предоставят в нарушение
на забрана или ограничение, предвидена или предвидено в общата организация на пазара […]
[…]“. [неофициален превод]
Накрая, точка 4.2.6 от същата част на Насоките предвижда:
„Инвестиционните помощи, при които допустимите разходи надхвърлят 25 милиона евро или при които действителният размер на помощта
ще надхвърли 12 милиона евро, трябва да се съобщят специално на Комисията съгласно член 88, параграф 3 от Договора“. [неофициален
превод]

Обстоятелства, предхождащи спора, и спорното решение
Holland Malt е временно сдружение, учредено между пивоварната Bavaria NV, която произвежда бира и безалкохолни напитки, и
Agrifirm — кооперация, в която си сътрудничат производители на зърнени култури от Германия и Северна Нидерландия. Holland
Malt притежава патент за производство и продажба на малц от категорията HTST („High Temperature, Short Time“).
Кралство Нидерландия приема регионална инвестиционна програма, наречена „Regionale investeringsprojecten 2000“. С решение
от 17 август 2000 г. Комисията одобрява тази програма, а с решение от 18 февруари 2002 г. одобрява и нейното изменение, с
което приложното ѝ поле се разширява до сектора на преработването и търговията със селскостопанските продукти, посочени в
приложение І към Договора за ЕО.
Кралство Нидерландия отпуска на Holland Malt инвестиционна помощ в размер на 7 425 000 EUR в рамките на тази регионална инвестиционна
програма. Тази субсидия е предназначена за изграждане на фабрика за малц в Eemshaven (Нидерландия). Получаването на помощта
е поставено в зависимост от реализирането на инвестицията до 1 юли 2005 г. Изплащането на самата субсидия обаче е спряно до
одобряването ѝ от Комисията.
С писмо от 31 март 2004 г. Кралство Нидерландия уведомява Комисията за тази помощ в съответствие с член 88, параграф 3 ЕО
и точка 4.2.6 от Насоките. На 5 май 2005 г. Комисията открива процедурата по член 88, параграф 2 ЕО. Тъй като посочената процедура
забавя изплащането на субсидията в първоначалния срок за реализация, определен от Кралство Нидерландия, жалбоподателят иска
продължаване на този срок до приемането на решението на Комисията във връзка със субсидията.
На 26 септември 2006 г. Комисията приема спорното решение, в което се съдържа заключението, че посочената мярка, която се
отнася до инвестиция за подобряване качеството на продуктите на Holland Malt и увеличаване на производствените му мощности,
представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 ЕО. След това тя разглежда дали посочената мярка все пак може
да се обяви за съвместима с общия пазар по силата на член 87, параграф 3, буква в) ЕО.
При тези обстоятелства Комисията установява, че за малца HTST или за първокачествения малц няма самостоятелен пазар в сравнение
с обикновения малц. Освен това, с оглед на свръхкапацитета на световния и на общностния пазар на малц, Комисията отбелязва,
че няма доказателства за наличието на нормални възможности за реализация на пазара на този продукт по смисъла на точка 4.2.5
от Насоките. Така макар да признава в точка 93 от мотивите на спорното решение важното значение на помощта в рамките на регионалното
развитие, в точка 94 от мотивите на същото решение Комисията констатира, че то не изпълнява важно условие, установено от Насоките.
Въз основа на тези съображения в член 1 от спорното решение Комисията обявява, че разглежданата държавна помощ е несъвместима
с общия пазар. По силата на член 2 от това решение Кралство Нидерландия е задължено да отмени държавната помощ, а съгласно
член 3 от посоченото решение то трябва да възстанови от получателя неправомерно предоставената му помощ. Съгласно член 4 от
същото решение Кралство Нидерландия трябва да информира Комисията за взетите в изпълнение на спорното решение мерки.

Производството пред Общия съд и обжалваното съдебно решение
С жалба, подадена в секретариата на Общия съд на 7 декември 2006 г., Holland Malt иска отмяна на спорното решение.
С молба, внесена в секретариата на Общия съд на 6 април 2007 г., Кралство Нидерландия иска да встъпи в производството в подкрепа
на жалбоподателя. С определение от 12 юни 2007 г. председателят на трети състав на Общия съд допуска встъпването.
В подкрепа на жалбата си Holland Malt сочи четири правни основания, изведени съответно от нарушение на член 87, параграф 1
и параграф 3, буква в) ЕО, на принципа на добра администрация, както и на предвиденото в член 253 ЕО задължение за мотивиране.
Втората част на второто правно основание, отнасяща се до нарушението на член 87, параграф 3, буква в) ЕО, е изведена от липсата
на адекватно претегляне на полезния ефект на помощта и на нейното въздействие върху условията за търговия в Общността.
С посочената втора част по същество жалбоподателят упреква Комисията, че в оспореното решение се основава единствено на точка 4.2.5
от Насоките, без да претегля, от една страна, полезния ефект на разглежданата субсидия, и от друга страна, евентуалното ѝ
отрицателно въздействие върху условията за търговия в Европейската общност, и така нарушава член 87, параграф 3, буква в)
ЕО.
Той счита, че основаването на Насоките на член 87, параграф 3 ЕО по необходимост е свързано с невъзможност за Комисията да
ограничава правото си на преценка само до предвидените в тях критерии. По-конкретно, Комисията трябвало да тълкува точка 4.2.5
от Насоките в светлината на предвидения в Договора общ критерий, така че да приеме за несъвместими с общия пазар само помощите,
които засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес.
Според Holland Malt в спорното решение Комисията не е преценила дали в светлината на предимствата, които планираната субсидия
би осигурила, въздействието на последната наистина е било в противоречие с общия интерес по смисъла на член 87, параграф 3
ЕО, а се е ограничила до това да изключи съвместимостта на тази субсидия въз основа на твърдяното несъществуване на нормални
възможности за пазарна реализация на разглеждания продукт. Точно обратното, Комисията трябвало да отчете, от една страна,
че разглежданата инвестиция има значително полезно въздействие при постигането на целите на общата селскостопанска политика,
и по-специално върху политиката за развитие на селските райони по отношение на региона, за който се отнася посочената субсидия,
и от друга страна, че именно с оглед на предоставянето на тази субсидия жалбоподателят е решил да понесе разходите за откриване
на завода му в Eemshaven — в зона, чието икономическо развитие предстои — вместо на икономически по-изгодно място в друг регион
на Нидерландия.
С обжалваното съдебно решение Общият съд отхвърля жалбата и осъжда жалбоподателя да заплати направените от него съдебните
разноски, както и тези на Комисията.
По отношение на втората част на второто правно основание, Общият съд постановява в точки 166—180 от обжалваното съдебно решение,
че спорното решение е прието в приложение както на разпоредбите на член 87, параграфи 1 и 3 ЕО, така и на Насоките, и по-специално
на точка 4.2 от тях.
Общият съд припомня, че съгласно практиката на Съда, когато Комисията приеме насоки, те са задължителни за нея и съдът на
Съюза трябва да провери дали тя е спазила правилата, които е приела. Общият съд отбелязва, че в случая от точка 3.7 от Насоките
произтича, че положителните страни на разглежданата помощ могат да се разглеждат само в контекста на прилагане на критериите
от Насоките.
В това отношение Общият съд приема, че в съответствие с точка 4.2.5 от Насоките след като Комисията е установила, че въпросната
помощ попада в приложното поле на последните, тя е била длъжна предварително да разгледа въпроса дали има достатъчно доказателства,
че за съответните продукти на пазара могат да се намерят нормални възможности за реализация. Общият съд счита, че доколкото
в случая това предварително условие не е изпълнено, Комисията не е могла да одобри разглежданата помощ, без да наруши собствените
си Насоки, поради което разглеждането на целите и на полезния ефект на тази помощ е излишно.
На следващо място Общият съд постановява, че жалбоподателят не може основателно да твърди, че неприлагането на Насоките и
прякото прилагане на член 87, параграф 3, буква в) ЕО предполагали отчитането на целите и полезния ефект на разглежданата
помощ за целите на установяването на съвместимостта ѝ с общия пазар. В това отношение Общият съд припомня, че съгласно Решение
от 24 февруари 1987 г. по дело Deufil/Комисия (310/85, Recueil, стр. 901, точка 18) член 87, параграф 3 ЕО предоставя на Комисията
оперативна самостоятелност, чието упражняване включва оценки от икономическо и социално естество, които трябва да бъдат извършвани
в общностен контекст, и че последната не излиза извън границите на тази оперативна самостоятелност, като счита, че предоставянето
на инвестиционна помощ, увеличаваща производствения капацитет в някой вече до голяма степен свръхпроизводителен сектор, засяга
по неблагоприятен начин търговията в степен, която противоречи на общия интерес, и че подобна помощ не може да подобри икономическото
развитие в съответния регион.
Общият съд добавя, че този извод не може да се постави под съмнение от довода на жалбоподателя, че спорната помощ само компенсирала
икономическите затруднения, които са резултат от избора му да открие предприятието в по-слабо развита от икономическа гледна
точка зона.

Искания на страните пред Съда
Holland Malt иска от Съда:
–      да отмени точки 168—180 от обжалваното съдебно решение,
–        да върне делото за ново разглеждане от Общия съд или да отмени спорното решение, и
–        да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
Комисията иска от Съда:
–      да отхвърли жалбата и
–        да осъди Holland Malt да заплати съдебните разноски.
Кралство Нидерландия прави същото искане като жалбоподателя, за отмяна на обжалваното съдебно решение и за осъждане на Комисията
да заплати съдебните разноски.

По жалбата
В подкрепа на своята жалба Holland Malt сочи две правни основания, отнасящи се до преценката, направена от Общия съд на втората
част от второто правно основание на жалбата в първоинстанционното производство.
Първото правно основание е изведено от грешка при прилагането на правото, както и от противоречивост и недостатъчност на мотивите
по отношение на тълкуването и прилагането както на член 87, параграф 3, буква в) ЕО, така и на Насоките. Второто правно основание
е изведено от нарушение на процесуалните правила поради неправилен прочит и неточно представяне на доводите, на които се позовава
жалбоподателят.

По първото правно основание, изведено от грешка при прилагането на правото, както и от противоречивост и недостатъчност на
мотивите по отношение на тълкуването и прилагането както на член 87, параграф 3, буква в) ЕО, така и на Насоките
Доводи на страните
Първото правно основание на Holland Malt е разделено на три части, в които то се позовава съответно на грешка при прилагането
на правото при тълкуването и прилагането на член 87, параграф 3, буква в) ЕО, на грешка при прилагането на правото при тълкуването
и прилагането на Насоките, както и на противоречивост и недостатъчност на мотивите при тълкуването и при прилагането на посочените
разпоредби.
–       Относно първата част на първото правно основание
Жалбоподателят твърди, че Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото при тълкуването и прилагането на член 87,
параграф 3, буква в) ЕО, като е направил извод от посоченото по-горе Решение по дело Deufil/Комисия, че Комисията не трябвало
да взема предвид полезния ефект на субсидията при преценката на съвместимостта на определена помощ с общия пазар, когато тази
субсидия води до увеличаване на производствения капацитет в някой вече свръхпроизводителен сектор на пазара.
В това отношение жалбоподателят отбелязва, че настоящото дело де отнася до мярка, различна от разглежданата в посоченото по-горе
Решение по дело Deufil/Комисия. Всъщност по това дело предоставената субсидия не била от общ интерес, докато в спорното решение
Комисията признавала важното значение на проекта на Holland Malt за развитието на региона. Освен това в разглежданото в това
решение дело секторът бил в много голяма степен свръхпроизводителен, тъй като използването на производствения капацитет се
равнявало на 72 % и 64 %, докато в настоящия случай използването на производствения капацитет надхвърля 90 %.
Кралство Нидерландия споделя мнението на жалбоподателя, според което Общият съд е приел погрешно, че Комисията не е нарушила
член 87, параграф 3, буква в) ЕО, като не е взела предвид полезния ефект на разглежданата помощ. Кралство Нидерландия споделя
и критиките относно тълкуването от страна на Общия съд на посоченото по-горе Решение по дело Deufil/Комисия. Тази държава
членка счита, че за да осигури правилното прилагане и пълното действие на посочената разпоредба, Комисията е била длъжна да
претегли полезния и отрицателния ефект на разглежданата помощ, а не да се ограничи до простата констатация, че няма доказателства
за наличието на нормални възможности за реализация на пазара на малц.
В отговор Комисията посочва като отправна точка на всяко тълкуване на приложимите правила в областта на държавните помощи,
че член 87, параграф 3 ЕО предвижда изключения от общото правило за забрана, предвидено в член 87, параграф 1 ЕО, които трябва
да се тълкуват ограничително. Насоките обаче установявали само абсолютни минимални изисквания, които трябва да са спазени,
за да може помощите в селскостопанския сектор да се приемат за съвместими с общия пазар. По-нататък Комисията отбелязва, че
с оглед на широкото си право на преценка при разглеждането на помощите на основание член 87, параграф 3, буква в) ЕО, тя е
оправомощена да ограничи това право на преценка, като приеме насоки относно начина, по който възнамерява да прилага тази разпоредба
в определен сектор или по отношение на определен вид помощи, доколкото тези насоки не противоречат на нормите на Договора.
Ето защо Комисията счита, че след като веднъж е приела такива насоки за определен сектор или определен вид помощи, тя вече
не може да се отклони от тях. Като причина за това Комисията посочва, че приемайки тези насоки, тя ограничавала собствената
си дискреционна власт, която следователно се свеждала само до преценката на условията, установени с насоките.
В настоящия случай Комисията счита, че е трябвало да приложи точка 4.2.5 от Насоките, тъй като наличието на нормални възможности
за реализация на пазара на малц не било доказано в достатъчна степен.
По отношение на довода, изведен от неправилно тълкуване на посоченото по-горе Решение по дело Deufil/Комисия, Комисията подчертава,
че в това решение съвместимостта на помощта е била преценена направо въз основа на член 87, параграф 3, буква в) ЕО, тъй като
към момента на спорното решение не са съществували други приложими разпоредби по отношение на продукта, за който е била предназначена
помощта. Относно изтъкнатите от жалбоподателя разлики във фактическите обстоятелства по отношение на посоченото дело, Комисията
по-нататък твърди, че те са ирелевантни, доколкото в настоящия случай Насоките не изискват да се установи, че секторът е до-голяма
степен свръхпроизводителен, а само да се докаже, че съществуват нормални възможности за реализация на пазара.
–       По втората част на първото правно основание
Според Holland Malt Общият съд тълкува Насоките неправилно, доколкото въвежда предварително условие за преценката на Комисията
на съвместимостта на помощите с общия пазар. Всъщност Общият съд бил приел, че помощите, които попадат в приложното поле на
Насоките, не могат да се одобрят въз основа на предвидения в член 87, параграф 3, буква в) ЕО критерий за претегляне на отрицателните
последици и на полезния ефект, когато не е изпълнено условието, установено в точка 4.2.5 от Насоките. Член 87, параграф 3,
буква в) ЕО обаче не съдържал условие, че трябва да са налице нормални възможности за реализация на пазара, за да може Комисията
да вземе предвид полезния ефект на помощите.
Кралство Нидерландия споделя гледната точка на жалбоподателя. То твърди, че макар да е постановил, че Насоките не могат да
се възприемат единствено от гледна точка на текста им, а трябва се тълкуват в светлината на член 87 ЕО и на посочената в тази
разпоредба цел, Общият съд на практика е тълкувал последните, позовавайки се само на техния текст. Даденото от Общия съд тълкуване
на Насоките водело до ограничаване на предвидената в член 87 ЕО преценка само до въпроса дали съществуват нормални възможности
за реализация на пазара или не. Едно толкова ограничено тълкуване, което се основава само на буквалното тълкуване на Насоките,
било неправилно и засягало правилното прилагане и пълното действие на член 87, параграф 3, буква в) ЕО.
Според Комисията изводите на Общия съд не са опорочени от грешка при прилагането на правото. Всъщност предвиденото в член 87,
параграф 3, буква в) ЕО претегляне се обхващало от Насоките и не било необходимо да се вземат предвид други критерии, когато
съответната помощ е подчинена на предвидените в Насоките правила. Комисията не можела да вземе предвид цели, различни от предвидените
в Насоките, ако тези цели надхвърлят установеното от тази институция в Насоките. В случая точка 4.2.5 от Насоките недвусмислено
установявала, че помощ не се предоставя за инвестициите, свързани с преработването на селскостопански продукти, ако няма достатъчно
доказателства, че за съответните продукти могат да се намерят нормални възможности за реализация на пазара. Ето защо Комисията
счита, че ако това условие не е изпълнено, не е възможно да се претеглят предполагаемият полезен ефект на съответната помощ
и въздействието ѝ върху условията за търговия.
–       Относно третата част на първото правно основание
Според жалбоподателя мотивите на обжалваното съдебно решение са противоречиви и недостатъчни по отношение на тълкуването на
Насоките. Всъщност в точки 132 и 133 от това решение Общият съд посочвал, че Насоките не могат да се възприемат единствено
от гледна точка на текста им, нито да се тълкуват в смисъл, който ограничава обхвата на членове 87 ЕО и 88 ЕО или противоречи
на целите, посочени в тези разпоредби. Обратно на това, в точки 170—172 от обжалваното съдебно решение Общият съд бил приел,
че Комисията е длъжна да вземе предвид критериите, установени в точка 4.2.5 от Насоките, без да ги тълкува в светлината на
член 87, параграф 3, буква в) ЕО и следователно без да преценява дали разглежданата помощ засяга по неблагоприятен начин условията
за търговия в степен, която противоречи на общия интерес.
Кралство Нидерландия споделя гледната точка на жалбоподателя и твърди, че мотивите на обжалваното съдебно решение са недостатъчни,
що се отнася до тълкуването и прилагането на Насоките.
Комисията счита, че мотивите на обжалваното съдебно решение не са нито противоречиви, нито недостатъчни. Тя отбелязва по-специално,
че Общият съд основателно е припомнил в точка 132 от обжалваното съдебно решение, че Насоките винаги трябва да се тълкуват
с оглед на целта конкуренцията на общия пазар да не бъде нарушавана, и ясно е уточнил в точки 173—177 от това решение защо
прякото прилагане на член 87, параграф 3, буква в) ЕО не предполага отчитането на целите и полезния ефект на исканата от жалбоподателя
помощ. В това отношение Общият съд отбелязвал в точка 176 от обжалваното съдебно решение, че съдържащият се в точка 4.2.5
от Насоките критерий отразява произтичащото от член 87, параграф 3, буква в) ЕО условие, че помощ, която засяга по неблагоприятен
начин условията на търговия до степен, която е в противоречие с общия интерес, не може да бъде съвместима с общия пазар.
Съображения на Съда
Трите части на първото правно основание се отнасят до обхвата и до тълкуването на Насоките и са свързани със съображенията
на Общия съд по втората част от второто правно основание на жалбата в първоинстанционното производство. Ето защо те следва
да се разгледат заедно.
В това отношение следва да се напомни, че прилагайки точка 4.2.5 от Насоките в спорното решение, Комисията приема предназначената
за Holland Malt помощ за несъвместима с общия пазар, доколкото съответният пазар се характеризира с липса на нормални възможности
за реализация. С обжалваното съдебно решение Общият съд приема, от една страна, че доколкото предвиденото в точка 4.2.5 от
Насоките условие не е изпълнено, Комисията не е могла да одобри спорната помощ. От друга страна, като се позовава на посоченото
по-горе Решение по дело Deufil/Комисия, Общият съд посочва, обратно на твърденията на жалбоподателя, че неприлагането на Насоките
и прилагането единствено на член 87, параграф 3, буква в) ЕО в случая не би довело до задължение за Комисията да вземе предвид
полезния ефект на разглежданата помощ за съответния регион.
Тези две съображения не са опорочени от грешка при прилагането на правото.
Всъщност, както личи от постоянната съдебна практика, за прилагането на член 87, параграф 3 ЕО Комисията разполага с широко
право на преценка, чието упражняване включва комплексни оценки от икономическо и социално естество, които трябва да бъдат
извършвани в общностен контекст (вж. Решение от 11 септември 2008 г. по дело Германия и др./Kronofrance, C‑75/05 P и C‑80/05 P,
Сборник, стр. I‑6619, точка 59 и цитираната съдебна практика). Като приема правила за поведение и обявява чрез тяхното публикуване,
че ще ги прилага към съответните случаи, за които се отнасят, Комисията се самоограничава в упражняването на споменатото право
на преценка и не може да се отклони от тези правила под страх от евентуални санкции за нарушение на общи принципи на правото
като равното третиране или защитата на оправданите правни очаквания (вж. Решение по дело Германия и др./Kronofrance, посочено
по-горе, точка 60 и цитираната съдебна практика).
Следователно съгласно тази съдебна практика в специфичната област на държавните помощи Комисията е обвързана от рамките и
известията, които приема, доколкото те не се отклоняват от нормите на Договора (вж. Решение от 5 октомври 2000 г. по дело
Германия/Комисия, C‑288/96, Recueil, стр. I‑8237, точка 62 и Решение по дело Германия и др./Kronofrance, посочено по-горе,
точка 61).
В това отношение следва да се отбележи, че както личи от Решение по дело Deufil/Комисия, посочено по-горе, член 87, параграф 3,
буква в) ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че по принцип когато дадена помощ е предоставена на пазар, който се характеризира
със свръхкапацитет, тя може да засегне по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която е в противоречие с общия
интерес.
На следващо място, обстоятелството, че определена помощ има и полезен ефект за съответния регион или икономически сектор,
не предполага непременно, че тя трябва да се приема за съвместима с общия пазар. Всъщност от член 87, параграф 3, буква в)
ЕО произтича, че когато мярка за помощ засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която е в противоречие
с общия интерес, тя не може да се обяви за съвместима с общия пазар, независимо от евентуалния ѝ полезен ефект. При преценката
на въздействието върху търговията обаче Комисията трябва да вземе предвид всички характеристики на мярката и на съответния
пазар (вж. Решение от 25 юни 1970 г. по дело Франция/Комисия, 47/69, Recueil, стр. 487, точки 7—9).
Няма основания да се счита, че това тълкуване на първичното право не важи и за помощите в селскостопанския сектор. Всъщност,
както произтича от член 36, първа алинея ЕО, който признава предимството на селскостопанската политика пред целите на Договора
в областта на конкуренцията, евентуалното прилагане на разпоредбите на Договора в тази област се подчинява на изискването
за отчитане на целите, посочени в член 33 ЕО, а именно целите на общата селскостопанска политика (вж. Решение от 15 октомври
1996 г. по дело IJssel-Vliet, C‑311/94, Recueil,. стр. I‑5023, точка 31).
Ето защо при преценката на съвместимостта на държавните помощи, предоставени в този сектор, Комисията трябва да държи сметка
за изискванията на тази политика, които съответстват на изискванията на общия пазар в неговата цялост (вж. в този смисъл Решение
по дело IJssel-Vliet, посочено по-горе, точка 33). Тези изисквания включват контрола върху производството. Така например в
областта на финансовата помощ от Общността член 6 от Регламент (ЕО) № 1257/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане
на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и
отмяна на някои регламенти (ОВ L 160, стр. 80; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134) забранява
предоставянето на подпомагане за инвестиции, чиято цел е увеличаване на производството на продукти, за които не може да се
намери нормална пазарна реализация.
В случая Комисията установява в точка 4.2.5 от Насоките, че приема за несъвместими с общия пазар помощите, свързани с преработването
и търговията със селскостопански продукти, които са предоставени при липса на нормални възможности за реализация на пазара.
От тази точка произтича, че според Комисията тези мерки се считат за противоречащи на общия интерес, с оглед на характеристиките
на сектора, в който произвеждат действието си. По нататък Комисията предвижда, отново в точка 4.2.5, че при оценката на подобни
мерки за помощ тя трябва да вземе предвид нивото на предлагането на пазара на съответния продукт, както и всички евентуално
предвидени от общите организации на пазара ограничения на производството или на общностните помощи. Ето защо Комисията трябва
да извърши подробен анализ на този пазар.
Подобни правила за поведение са съобразени с разпоредбите на първичното право, и по-специално с член 87, параграф 3, буква в)
ЕО, прилаган при зачитане на целите на общата селскостопанска политика. Всъщност помощите, предоставени на пазар, който се
характеризира със свръхкапацитет, могат действително да засегнат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен,
която е в противоречие с общия интерес. Ето защо Комисията може да приеме за несъвместима с общия пазар мярка, предназначена
за развитието на определен регион или на определена дейност, когато е предоставена в сектор като този на преработването на
селскостопански продукти, в който всяко увеличаване на производството при липса на нормални възможности за реализация на пазара
може да засегне по неблагоприятен начин търговията в Общността до степен, която е в противоречие с общия интерес, независимо
от полезния ефект на съответната дейност за региона.
От това следва, че Общият съд основателно е постановил, че в спорното решение Комисията е приложила правилно както точка 4.2.5
от Насоките, така и член 87, параграф 3, буква в) ЕО. Всъщност, тъй като е установила липсата на нормални възможности за реализация
на пазара на малц въз основа на много подробен анализ на този пазар, Комисията е била длъжна да приеме, че разглежданата мярка
е несъвместима с общия пазар.
На следващо място, изтъкнатите от жалбоподателя разлики във фактическите обстоятелства между помощите, разгледани в Решение
по дело Deufil/Комисия, посочено по-горе, и тези по настоящото дело не са релевантни за тълкуването на правилата относно условията
за съвместимост на помощите, предвидени в член 87, параграф 3, буква в) ЕО.
По-конкретно, изтъкнатото от Holland Malt обстоятелство, че на пазара на малц няма голямо свръхпроизводство, както на този,
който се разглежда в Решение по дело Deufil/Комисия, посочено по-горе, не предполага, че Комисията е трябвало да не прилага
точка 4.2.5 от Насоките. Всъщност от тази точка следва, че по отношение на сектора на преработването на селскостопанските
продукти мерките за помощ, които включват дори минимално увеличаване на производството, се считат за несъвместими с общия
пазар поради характеристиките на този икономически сектор и изискванията на селскостопанската политика. Следователно обжалваното
съдебно решение не е основано на неправилна преценка на приложимите правила, тълкувани от Съда в посоченото по-горе Решение
по дело Deufil/Комисия.
На последно място, по отношение на твърдяното противоречие в мотивите на обжалваното съдебно решение, изтъкнато в рамките
на третата част от първото правно основание на жалбата, следва да се отбележи, че след като посочва в точки 170—172 от обжалваното
съдебно решение задължението на Комисията да се съобразява с разпоредбите на Насоките, Общият съд — обратно на твърденията
на жалбоподателя — преценява спорното решение в светлината на разпоредбите на първичното право.
Всъщност Общият съд установява, че спорното решение, прието на основание точка 4.2.5 от Насоките, не противоречи на релевантните
норми на Договора. Ето защо липсва противоречие на мотивите, когато Общият съд постановява, че това решение, което е съобразено
с Насоките, не се отклонява от правилното прилагане на нормите на Договора.
Тъй като липсва противоречие на мотивите на обжалваното съдебно решение, и третата част на първото правно основание е необоснована.
От изложеното по-горе следва, че първото правно основание, изтъкнато от жалбоподателя в подкрепа на жалбата му, трябва да
бъде отхвърлено в неговата цялост.

По второто правно основание, изведено от нарушение на процесуалните правила поради неправилния прочит и неточното представяне
на доводите, на които се позовава жалбоподателят
Доводи на страните
Жалбоподателят твърди, че в точка 168 от обжалваното съдебно решение Общият съд е приел неправилно, че в становището си относно
писменото становище при встъпване жалбоподателят не оспорва задължителния характер на Насоките, нито съвместимостта им с разпоредбите
на Договора. Обратно, той поддържал в това писмено становище, че Насоките няма да са съобразени с изискването на член 87,
параграф 3, буква в) ЕО, ако се тълкуват в смисъл, че Комисията не е длъжна да претегли последиците от дадена помощ. В това
отношение той бил посочил, че „прилагайки разпоредбите на собствените си насоки строго и решително, Комисията очевидно надхвърля
границите на дискреционните правомощия, които ѝ предоставя член 87, параграф 3, буква в) ЕО, както е изтълкуван в практиката
на общностните юрисдикции“.
От това жалбоподателят прави извод, че такова нарушение на процесуалните правила уврежда интересите му, тъй като Общият съд
трябвало да разгледа доводите му, за да стигне до заключението, че Комисията е трябвало да приложи пряко член 87, параграф 3,
буква в) ЕО.
Комисията отбелязва като предварителна бележка, че дори да бе обосновано, второто правно основание не може да окаже въздействие
върху преценката на съображенията на Общия съд или на неговите изводи. Всъщност Общият съд бил разгледал въпроса дали прякото
прилагане на член 87, параграф 3, буква в) ЕО би задължило Комисията да извърши анализ, различен от този, който е направила
в спорното решение на основата на точка 4.2.5 от Насоките.
По същество Комисията посочва, че видно от обжалваното съдебно решение, жалбоподателят е заявил изрично, че не оспорва обстоятелството,
че с приемането на Насоките Комисията е ограничила дискреционните си правомощия.
Съображения на Съда
В това отношение следва да се отбележи, че в точка 168 от обжалваното съдебно решение Общият съд действително установява,
че в становището си относно писменото становище при встъпване жалбоподателят не оспорва задължителния характер на Насоките,
нито съвместимостта им с разпоредбите на Договора.
В точки 169—177 от обжалваното съдебно решение Общият съд все пак проверява дали спорното решение е съобразено с Насоките
и дали нарушава член 87, параграф 3, буква в) ЕО. С други думи, Общият съд проверява дали като изключва съвместимостта на
предоставената на Holland Malt помощ с общия пазар единствено въз основа на характеристиките на съответния пазар, спорното
решение противоречи както на Насоките, така и на тази разпоредба от Договора.
Ето защо жалбоподателят няма основание да поддържа, че Общият съд не е отговорил на доводите му, че основавайки се на Насоките,
Комисията не била приложила правилно посочената разпоредба от Договора.
От това следва, че второто правно основание трябва да се отхвърли като необосновано.
От гореизложените съображения следва, че нито едно от изтъкнатите от жалбоподателя в подкрепа на жалбата му правни основания
не може да бъде прието, и следователно тя трябва да бъде отхвърлена изцяло.

По съдебните разноски
Съгласно член 69, параграф 2 от Процедурния правилник, приложим в производството по обжалване по силата на член 118 от същия,
загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. След като Комисията е направила
искане за осъждането на Holland Malt и последното е загубило делото, то трябва да бъде осъдено да заплати съдебните разноски.
По изложените съображения Съдът (четвърти състав) реши:
1)
Отхвърля жалбата.
2)
Осъжда Holland Malt BV да заплати съдебните разноски.
Подписи
*
Език на производството: английски.