CELEX: 62006CJ0446
Говеждо и телешко месо
Обща организация на пазарите
Регламент (ЕО) № 1254/1999
Член 3, буква е)
Предоставяне на премия за крава с бозаещи телета
Условия, съответстващи на обичайна животновъдна практика

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 3, буква е) от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (
ОВ L 160, стр. 21
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 80), изменен с Регламент (ЕО) № 1512/2001 на Съвета от 23 юли 2001 г. (
ОВ L 201, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 38, стр. 210, наричан по-нататък „Регламент № 1254/1999“).
Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Winkel и Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (министър на земеделието, природата и качеството на храните, наричан по-нататък „министъра на земеделието“), във връзка с отказа на последния да предостави на г-н Winkel премия за крави с бозаещи телета за определени крави на основание, че последните не отговарят на предвидените в националното законодателство условия.
Правна уредба
Общностна правна уредба
Регламент № 1254/1999
Член 3, букви е) и ж) от Регламент № 1254/1999 определя съответно термините „крава с бозаещо теле“ и „юница“, както следва:
„е)
крава с бозаещо теле
означава крава, принадлежаща към месна порода или родена от кръстоска с месна порода и принадлежаща към стадо, предназначено за отглеждане на телета за производство на месо;
ж)
юница
означава женско животно от рода на едрия рогат добитък на възраст над осем месеца, което още не се е отелвало.“
Член 6, параграф 2, първа и пета алинея, и параграфи 3 и 7 от Регламент № 1254/1999 предвижда:
„2.   Премията за крави с бозаещи телета се предоставя на всеки производител:
[…]
при условие че той държи, поне за шест последователни месеца от деня, в който е подадено заявлението, такъв брой крави с бозаещи телета, който е равен поне на 60 %, и юници, чийто брой се равнява най-много на 40 % от броя, за който се иска премията.
[…]
С цел определяне на броя на животните, които отговарят на изискванията […], се установява дали кравите принадлежат към стадо на крави с бозаещи телета, или към млечно стадо на базата на индивидуалното референтно количество, определено в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти [
ОВ L 160, стр. 48
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 109], и средния млеконадой.
3.   Определянето на правото на производителите да получат премия се ограничава с прилагането на индивидуална горна граница, посочена в член 7.
[…]
7.   Комисията приема подробни правила за прилагане на настоящия член, и по-специално относно определяне на понятието крава с бозаещо теле, посочено в член 3, както и определя средния добив на мляко в съответствие с процедурата, предвидена в член 43.“
Регламент (ЕО) № 2342/1999
Регламент (ЕО) № 2342/1999 на Комисията от 28 октомври 1999 година, предвиждащ подробните правила за прилагането на Регламент № 1254/1999 по отношение на схемите на отпускане на премии (
ОВ L 281, стр. 30
, наричан по-нататък „Регламента за прилагане“) уточнява в член 14 понятието за „крави, принадлежащи към месна порода“:
„Кравите, които принадлежат към породите едър рогат добитък, изброени в приложение І към настоящия регламент, не се считат за крави, принадлежащи към месна порода, като предвидената в член 3, [буква] е) […] от Регламент № 1254/1999.“ [неофициален превод]
Съгласно член 45 от този регламент държавите-членки предприемат всички подходящи мерки, необходими за осигуряване на правилното прилагане на регламента.
Регламент (ЕО) № 2419/2001
Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 година, установяващ подробни правила за прилагането на интегрирана система за администриране и контрол на някои схеми за помощи на Общността, установени с Регламент (ЕИО) № 3508/92 на Съвета (
ОВ L 327, стр. 11
) предвижда в член 38 от него намаляване на исканата помощ, дори нейното изключване, когато вследствие на упражнения контрол се открият нередности в заявлението за подпомагане.
Член 41 от този регламент позволява обаче да се отчете значението на природните обстоятелства, като смъртта на животно в резултат от болест или след произшествие, за които фермерът не може да бъде държан отговорен. Освен това член 48 от посочения регламент предвижда да се вземат предвид случаите на форсмажорни или изключителни обстоятелства.
Национална правна уредба
Правилникът за предоставяните от Общността премии за животни (Regeling dierlijke EG-premies), изменен с Решение от 30 юли 2002 г. (Stcrt. 2002, № 143, стр. 10, наричан по-нататък „нидерландската правна уредба“), определя в член 1, буква п) от него понятието за крава с бозаещо теле по същия начин, както член 3, буква е) от Регламент № 1254/1999.
Съгласно член 6, параграф 1, буква г) от нидерландската правна уредба, в редакцията, приложима до 2 юни 2003 г., на производителя са предоставя премия само за крави с бозаещи телета, които са се отелили поне веднъж през съответната година и телетата са останали в стадото най-малко четири месеца след раждането си.
От 2 юни 2003 г. член 6, параграф 1, буква г) от нидерландската правна уредба е изменена както следва:
„На производителя се предоставя премия само за крави с бозаещи телета, които са се отелили поне веднъж през периода, започнал да тече 20 месеца преди началната дата на периода, за който се отнася съответно заявление, и изтекъл 4 пълни месеца след тази дата, и телетата са останали в стадото поне четири месеца след раждането си.“
Обстоятелствата по главното производство и преюдициалните въпроси
Г-н Winkel подава заявления за предоставяне на премии за седем крави с бозаещи телета за 2002 г. и за 2003 г.
Относно 2002 г. министърът на земеделието в началото приема заявлението на г-н Winkel и му изплаща премия от около 1300 EUR, след което преразглежда решението си и иска г-н Winkel да възстанови тази сума, тъй като телетата на четири от въпросните крави не са бозали от тях поне четири месеца след раждането си. По отношение на г-н Winkel министърът на земеделието изключва и предоставянето на помощ върху дохода до размер от около 900 EUR, подлежащ на приспадане от помощите, които трябва да бъдат получени за 2003—2005 г. съгласно член 38 от Регламент № 2419/2001.
Що се отнася до 2003 г., министърът на земеделието предоставя на г-н Winkel премия от около 1100 EUR, която съответства на шест крави с бозаещи телета. Отказана е премия за една крава, по съображението, че телето ѝ не е бозало от нея в продължение на четири месеца след раждането си.
Г-н Winkel подава жалби срещу искането за възстановяване на премията за 2002 г., изключването на помощта върху дохода за същата година и отхвърлянето на заявлението му за предоставяне на премия за една крава през 2003 г. Министърът на земеделието отхвърля жалбите с Решение от 26 октомври 2004 г., което г-н Winkel оспорва пред College van Beroep voor het bedrijfsleven.
Тази юрисдикция отбелязва, че министърът на земеделието ѝ представя два документа. Първият представлява тълкувателна бележка на Генерална дирекция „Земеделие“ на Комисията от 16 декември 1999 г., в която последната посочва, че малките на кравите с бозаещи телета трябва да остават със своята майка освен в изключителни случаи.
Вторият документ е доклад от 3 юни 2002 г. на същата генерална дирекция, който отразява извършените от нидерландските органи проверки след осъществяването на контрол от службите на Комисията. В него се посочва, че около 25 % от родените през 2002 г. телета, които принадлежат към стадо, предназначено за отглеждане, са напуснали стадото в рамките на четирите месеца след раждането си. Службите на Комисията уточняват, че с оглед на предоставянето на премията за крави с бозаещи телета всяко теле трябвало да остане средно четири месеца с майка си освен в изключителни и надлежно обосновани случаи.
Препращащата юрисдикция иска обаче да се установи дали като предвижда условия, свързани с честотата на отелването и продължителността на бозаенето, по отношение на всяка крава с бозаещо теле, а не спрямо стадото в неговата цялост, съответната държава-членка въвежда несъвместими с общностната правна уредба изисквания.
При тези обстоятелства College van Beroep voor het bedrijfsleven решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Съвместима ли е с член 3 initio и [буква] е) от Регламент № 1254/1999 правна уредба, която въз основа на обичайна практика в сектора на животновъдството поставя правото на премия за крави с бозаещи телета в зависимост от условието кравата да се е отелила поне веднъж през периода, започнал да тече двадесет месеца преди началната дата на периода, за който се отнася заявлението, и изтекъл 4 пълни месеца след тази дата, и телето ѝ да не е отстранено от съответното стадо през четирите месеца след раждането му?
2)
При отрицателен отговор на първия въпрос какви критерии трябва да се прилагат, за да се прецени дали стадото е предназначено за отглеждане на телета за производство на месо и да се установи кои крави принадлежат към това стадо?“
По първия въпрос
Предварителни бележки
От преписката е видно, че приложимите в Нидерландия условия за предоставяне на премия за крави с бозаещи телета се отнасят, от една страна, до честотата на отелването и от друга страна, до продължителността на бозаенето.
През периода, за който се отнася жалбата на г-н Winkel, условието относно честотата на отелването е изменено. До 2 юни 2003 г., за да бъдат квалифицирани като крави с бозаещи телета, кравите, за които се иска премия, трябва да са се отелили поне веднъж през съответната година. След 2 юни 2003 г. е достатъчно кравите да са се отелили веднъж в продължение на определен двегодишен период.
В замяна на това условието относно продължителността на бозаенето остава непроменено и предвижда, че телетата трябва да са останали с майка си в продължение на четири месеца след раждането си.
Поради това първият въпрос следва да се разбира в смисъл, че цели по същество да се установи дали член 3, буква е) от Регламент № 1254/1999 допуска национална правна уредба, която поставя правото на премия за крави с бозаещи телета в зависимост от условия, съобразени с обичайна животновъдна практика, като предвижда, от една страна, определена честота на отелването и от друга страна, телето да бозае от майка си в продължение на четири месеца след раждането си.
Становища на страните
Г-н Winkel и Комисията поддържат, че член 3, буква е) от Регламент № 1254/1999 не допуска условия като предвидените в нидерландската правна уредба.
Г-н Winkel смята, че обичайната животновъдна практика, на която се основават тези условия, е неясна и променлива, както е видно от промяната, настъпила в условието относно честотата на отелването.
Комисията счита първо, че съдържащото се в член 3, буква е) определение е изчерпателно и държавите-членки не могат да добавят други условия. По-нататък, наличието на бозаещи телета трябвало да се преценява по отношение на стадото в неговата цялост, а не по отношение на всяка крава. Накрая, условия като въведените в нидерландската правна уредба били пречка да се вземат предвид изключителните случаи, при които не е възможно да се спази продължителността на бозаенето или честотата на отелването.
Нидерландското правителство и френското правителство представят становища в обратния смисъл.
Нидерландското правителство поддържа, че е въвело разглежданите условия, по-конкретно условието относно продължителността на бозаенето, за да се съобрази с критиките, изразени от службите на Комисията след осъществен от тях контрол. Освен това същото правителство твърди, че условието относно бозаенето изобщо не представлява пречка да се вземат предвид изключителни случаи като неотложно клане, предполагащо непредвидено изолиране на теле, в съответствие с разпоредбите на Регламент № 2419/2001.
Френското правителство счита, че при липса на уточнение на общностно равнище, държавите-членки следва да определят понятието за крава, която принадлежи към стадо, предназначено за отглеждане на телета за производство на месо, като се съобразят с целите на общностната правна уредба. Предвидените в нидерландската правна уредба условия съответствали напълно на тези цели.
Отговор на Съда
За да се отговори на поставения въпрос, е уместно текстовете на член 3, буква е) и на член 6 от Регламент № 1254/1999, както и на член 14 от Регламента за прилагане, да се разгледат в светлината на целта на тези регламенти и на Регламент № 2419/2001 относно контрола върху изплащането на премиите.
Член 3, буква е) от Регламент № 1254/1999 определя понятието за крава с бозаещо теле въз основа на два критерия. Съгласно първия от тези критерии кравата трябва да се отглежда „за месо“, което се определя от принадлежността ѝ към месна порода или от това, че произхожда от кръстоска с такава порода. Вторият критерий изисква тя да принадлежи към стадо, предназначено за отглеждане на телета за производство на месо.
Член 6 от този регламент определя условията за предоставяне на премия за крави с бозаещи телета и в този смисъл параграф 2 от същия член предвижда задължение за производителя да поддържа такъв брой крави с бозаещи телета, който е равен поне на 60 %, и юници, чийто брой се равнява най-много на 40 % от броя, за който се иска премията, поне за шест последователни месеца, считано от подаване на заявлението.
Както посочва генералният адвокат в точка 47 от заключението си, тази разпоредба налага необходимостта да се направи точна характеристика на понятието крава с бозаещо теле, за да се разграничи тя от другите крави като млечните крави и юниците.
В това отношение член 6, параграф 7 от Регламент № 1254/1999 възлага на Комисията да определи реда за прилагане на предвидената в този член схема за предоставяне на премии, и по-конкретно да определи понятието за крава с бозаещо теле, съдържащо се в член 3, буква е) от този регламент.
В член 14 от Регламента за прилагане Комисията уточнява кои крави не се считат за крави, принадлежащи към месна порода по смисъла на член 3, буква е), като същевременно член 45 от същия регламент изисква от държавите-членки да предприемат всички подходящи мерки, необходими за осигуряване на правилното прилагане на регламента.
Налага се изводът, че в посочения член 14 Комисията се ограничава да изключи от понятието за крава с бозаещо теле кравите, принадлежащи към определени породи едър рогат добитък, без да уточнява допълнително обхвата на понятието с оглед на определянето на условията за предоставяне на премията. По-специално Комисията не посочва критерии, които позволяват да се прецени дали определена крава принадлежи към стадо, предназначено за отглеждане на телета за производство на месо.
За сметка на това Комисията възлага на държавите-членки да приемат подходящи мерки за осигуряване на правилното прилагане на Регламента за прилагане. Следователно държавите-членки носят задължението да уточнят за тази цел понятието за крави с бозаещи телета.
При това положение е уместно да се провери дали с оглед на уточняването на понятието, държавите-членки могат да се позоват на обичайната животновъдна практика на тяхната територия.
В това отношение от представените пред Съда становища е видно, че различните държави-членки възприемат различна животновъдна практика. Френското правителство поддържа, че възприетата във Франция минимална продължителност на бозаене на теле, предназначено за производство на месо, е четири седмици. Нидерландското правителство и Комисията заявяват, че по правило в Нидерландия продължителността на бозаене е четири месеца.
Както е видно от посочения в точка 17 от настоящото решение доклад от 3 юни 2002 г., самата Генерална дирекция „Земеделие“ на Комисията се позовава на тази практика, като упреква нидерландските органи за становището им, че отговарят на изискванията крави, чиито телета не са бозали от тях в продължение на четири месеца съгласно обичайната практика в тази държава-членка.
Следва да се приеме, че при липса на точно определение на понятието за крави с бозаещи телета в Регламента за прилагане, за да се определят условията за предоставяне на премията, държавите-членки могат да направят тези уточнения, като се основават на обичайната животновъдна практика на тяхната територия. Поради своята яснота прилагането на условията по отношение на всяка крава, а не спрямо стадото в неговата цялост, укрепва правната сигурност и улеснява контрола от страна на компетентните национални органи за редовност на заявленията за предоставяне на премии. Следователно то не противоречи по принцип на Регламент № 1254/1999 и Регламент № 2419/2001, нито на Регламента за прилагане.
Следва обаче да се провери дали условия като въведените в нидерландската правна уредба съответстват на целта на тези регламенти.
По отношение на изискването за отелване в определен срок, то има за цел да гарантира, че отговарящите на изискванията крави допринасят за поддържането на стадо, предназначено за отглеждане на телета, което е необходимо условие за производството на месо съгласно член 3, буква е) от Регламент № 1254/1999.
Що се отнася до изискването телетата да остават в стадото, за да се осигури бозаене в продължение на определен минимален срок, това изискване има за цел да гарантира, че стадото е предназначено именно за производството на месо, а не на мляко. Действително, както се отбелязва от френското правителство, в стадата за производство на мляко за разлика от стадата с бозаещи телета, предназначени за производството на месо, телетата по принцип се отделят от майка си и се продават веднага след раждането им с цел подобряване ефикасността на производството на мляко.
От това следва, че основаните на обичайната практика в определена държава-членка условия относно честотата на отелването и продължителността на бозаенето като разглежданите в главното производство позволяват да се уточни понятието за крава с бозаещо теле, за да се определят условията за предоставяне на премията и да се контролира дали заявленията за предоставяне на премия се отнасят до животни, които отговарят на изискванията, в съответствие с целите на Регламент № 1254/1999, на Регламента за прилагане и на Регламент № 2419/2001.
Така определянето на подобни условия от държавите-членки може да съставлява полезно уточнение при прилагането на общностната правна уредба, без да представлява пречка да се вземат предвид изключителните обстоятелства, предвидени в тази правна уредба.
В това отношение нидерландското правителство подчертава в писменото си становище, че няма пречка националните органи да изключат по-конкретно прилагането на изискването за четиримесечна продължителност на бозаенето поради природните обстоятелства по смисъла на член 41 от Регламент № 2419/2001 или поради изключителни обстоятелства по смисъла на член 48 от този регламент.
Следователно не се явява основателно оплакването на Комисията, че прилагането на тези условия прави невъзможно вземането предвид на изключителни обстоятелства като смъртта на теле скоро след раждането му.
По изложените по-горе съображения на поставения въпрос следва да се отговори, че член 3, буква е) от Регламент № 1254/1999 допуска национална правна уредба, която поставя правото на премия за крави с бозаещи телета в зависимост от условия, съобразени с обичайната животновъдна практика, като предвижда, от една страна, определена честота на отелването и от друга страна, телето да бозае от майка си в продължение на четири месеца след раждането си.
По втория въпрос
Предвид отговора на първия въпрос, не следва да се отговаря на втория въпрос, тъй като последният се поставя само в хипотезата, в която член 3, буква е) не допуска определянето от държава-членка на условия за отелване и продължителност на бозаенето като предвидените в нидерландската правна уредба.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

Член 3, буква е) от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо, изменен с Регламент (ЕО) № 1512/2001 на Съвета от 23 юли 2001 година, допуска национална правна уредба, която поставя правото на премия за крави с бозаещи телета в зависимост от условия, съобразени с обичайна животновъдна практика, като предвижда, от една страна, определена честота на отелването и от друга страна, телето да бозае от майка си в продължение на четири месеца след раждането си.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски.