CELEX: 62007CJ0324
Обществени поръчки
Процедури за възлагане
Концесии за обществени услуги
Концесия за експлоатация на общинска мрежа за разпространение на телевизионни програми
Възлагане от община на междуобщинско кооперативно дружество
Задължение за прозрачност
Условия
Упражняване върху концесионера на контрол от концедента, аналогичен на контрола, който концедентът упражнява върху собствените си служби

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на членове 43 ЕО и 49 ЕО, на принципите за равно третиране и за недопускане на дискриминация, основана на гражданство, както и на произтичащото от тях задължение за прозрачност.
Запитването е отправено в рамките на спор между Coditel Brabant SA (наричано по-нататък „Coditel“), от една страна, и Commune d’Uccle [Община Uccle], Région de Bruxelles-Capitale [Регион Брюксел-столица] и Société Intercommunale pour la Diffusion de la Télévision (Brutélé) (наричано по-нататък „Brutélé“), от друга страна, по повод възлагането от Община Uccle на управлението на нейната общинска мрежа за разпространение на телевизионни програми на междуобщинско кооперативно дружество.
Правна уредба
Национално законодателство
Член 1 от Закона от 22 декември 1986 година за междуобщинските сдружения (
Moniteur belge
от , стр. 9909, наричан по-нататък „Законът за междуобщинските сдружения“) гласи:
„При условията, предвидени от настоящия закон, няколко общини могат да учредяват сдружения с ясно определени цели от общински интерес. Тези сдружения се наричат по-нататък междуобщински сдружения.“
Член 3 от този закон предвижда:
„Междуобщинските сдружения са публичноправни юридически лица. Те нямат търговски характер, независимо от правно-организационната им форма или предмет на дейност.“
Член 10 от посочения закон гласи:
„Всяко междуобщинско сдружение има общо събрание, управителен съвет и колегиум от комисари.“
Съгласно член 11 от същия закон:
„Независимо от съотношението на вноските на страните при учредяването на дружествения капитал, общините винаги разполагат с мнозинството от гласовете, както и с председателството на различните органи за управление и контрол на междуобщинското сдружение.“
Член 12 от Закона за междуобщинските сдружения гласи:
„Представителите на участващите в сдружението общини в общото събрание се определят от общинския съвет на всяка община измежду съветниците, кмета и общинските съветници в общината.
В общото събрание всяка община разполага с право на глас, съответстващо на дяловете, които притежава“.
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
В периода 1969—1999 г. Община Uccle разрешава на Coditel да инсталира и експлоатира мрежа за разпространение на телевизионни програми на нейна територия. На 28 октомври 1999 г. общината решава да откупи тази мрежа, считано от
За тази цел Община Uccle, с решение също от 28 октомври 1999 г., обявява процедура за възлагане на обществена поръчка за предоставяне на бъдещ концесионер на експлоатацията на посочената мрежа. Четири дружества, сред които и Coditel, кандидатстват в тази процедура за възлагане на обществена поръчка.
На 25 май 2000 г. Община Uccle решава да се откаже от предоставянето на концесия за експлоатацията на своята мрежа за телевизионно разпространение и да се насочи към продажба на същата.
На 15 септември 2000 г. в
Bulletin des adjudications
е публикувана покана към кандидатите за приобретатели. Пет дружества, сред които и Coditel, подават оферти за закупуване. Освен това Brutélé, междуобщинско кооперативно дружество, подава пред Община Uccle не оферта за придобиване, а предложение за присъединяване като асоцииран член.
След като преценява, че четири от петте оферти са недопустими и че единствената допустима, а именно тази на Coditel, е с необичайно ниска цена, на 23 ноември 2000 г. Община Uccle решава да се откаже от продажбата на общинската мрежа за разпространение на телевизионни програми.
С решение също от 23 ноември 2000 г. Община Uccle решава да стане член на Brutélé, предоставяйки на последното управлението на своята мрежа за разпространение на телевизионни програми.
В мотивите към това решение се съдържат по-специално следните съображения:
„Като има предвид, че Brutélé предлага на Община Uccle, ако последната стане негов член, да учреди само за нея оперативен подсектор, който да се ползва със самостоятелност при вземане на решения.
Като има предвид, че тази самостоятелност се отнася по-специално до:
—
избора на разпространяваните програми;
—
цените на абонамента и на включването;
—
инвестиционната и работна политика;
—
отстъпките или предимствата, предоставяни на някои категории лица;
—
естеството и условията, свързани с другите услуги, които се предоставят чрез мрежата, и възможността на междуобщинското сдружение да се възложат разработки от общински интерес, които попадат в предмета на неговата дейност по устав, като например разработването на общински интранет и на уебсайт и обучението на персонала за тази цел.
Като има предвид, че в този контекст:
—
Brutélé би изготвяло отчет на резултатите и баланс на дейностите във връзка с мрежата на Uccle;
—
[Община]Uccle би разполагало с управител в управителния съвет на Brutélé и с трима управители в Съвета на оперативния сектор в Брюксел, с одитор и с общински експерт.
Като има предвид, че Brutélé се ангажира да обхване цялата мрежа на Uccle и да увеличи капацитета на мрежата, за да може в срок от най-много една година да развие в нея, ако общината го желае, следните услуги:
—
увеличаване на предлаганите телевизионни програми: допълнителни програми и „букета“;
—
програми „pay per view“;
—
интернет достъп;
—
гласова телефония;
—
видеонаблюдение;
—
високоскоростно предаване на информация.
Като има предвид, че предлаганата годишна такса се състои от:
a)
фиксирана такса в размер на 10 % от приходите от базови абонаменти за телевизионно разпространение (на база на 31000 абонати и 3400 BEF годишен абонамент без ДДС и авторски права: 10540000 BEF годишно);
b)
заплащане на 5 % от оборота на Canal + и на букета;
c)
заплащане на целия размер на реализираната от всички предоставени услуги печалба.“
От акта за препращане следва, че Община Uccle е трябвало да получи 76 дружествени дяла от Brutélé, всеки на стойност 200000 BEF. Освен това посочената община е поискала от Brutélé и съответно е получила възможността по всяко време да се оттегли едностранно от това междуобщинско сдружение.
От акта за препращане следва също, че Brutélé е междуобщинско кооперативно дружество, чиито членове са общини, както и едно междуобщинско сдружение, което от своя страна обединява изключително общини. То не е отворено за частни членове. Неговият управителен съвет се състои от представители на общините (най-много трима от община), излъчени от общото събрание, което от своя страна се състои от представители на посочените общини. Управителният съвет разполага с най-широките правомощия.
Пак според акта за препращане, общините се разделят на два сектора, единият от които обединява общините от брюкселския регион, които могат да се разделят на подсектори. Във всеки сектор се създава секторен съвет, който се състои от управители, излъчени от общото събрание, заседаващо в различни групи, представляващи титулярите на дружествени дялове за всеки от секторите, по представяне от общините. Управителният съвет може да делегира на секторните съвети правомощията, с които разполага, от една страна, по отношение на отнасящи се до подсекторите проблеми, по-специално условията за приложение на цените, работната и инвестиционна програма, тяхното финансиране и рекламните кампании, а от друга страна — по отношение на общите проблеми за различните подсектори, съставляващи оперативния сектор. Другите уставни органи на Brutélé са общото събрание, чиито решения са задължителни за всички съдружници, генералният директор, колегиумът от експерти, които са общински длъжностни брой лица, с равен на броя на управителите, и имат за задача да подпомагат последните, както и колегиумът от одитори. Генералният директор, експертите и одиторите се назначават, в зависимост от случая, от управителния съвет или от общото събрание.
Освен това актът за препращане пояснява, че Brutélé извършва основната част от своята дейност съвместно с членовете си.
На 22 януари 2001 г. Coditel подава жалба до Conseil d’État (Белгия) по-специално за отмяна на решението от , с което Община Uccle става член на Brutélé. В този контекст Coditel упреква общината, че е станала член на Brutélé, предоставяйки на последното управлението на своята мрежа за телевизионно разпространение, без да сравни предимствата от тази формула и предимствата, които биха произтекли от предоставянето на концесия за нейната мрежа за разпространение на телевизионни програми на друг оператор. Coditel твърди, че действайки по този начин, Община Uccle е нарушила по-специално принципа за недопускане на дискриминация и задължението за прозрачност, установени от общностното право.
Brutélé оспорва това твърдение, като изтъква, че то е „чисто“ междуобщинско сдружение, чиято дейност е насочена към и запазена за общините съдружници, и че неговият устав позволява на Община Uccle, в качеството на оперативен подсектор, да упражнява върху дейността на Brutélé в този подсектор непосредствен и прецизен контрол, идентичен с контрола, упражняван от тази община върху собствените ѝ вътрешни служби.
Conseil d’État счита, че членството на Община Uccle в Brutélé представлява не обществена поръчка за предоставяне на услуги, а концесия за обществени услуги по смисъла на общностното право. Към тези сделки се прилагали не общностните директиви в областта на обществените поръчки, а принципът за недопускане на дискриминация, основана на гражданство, при възлагането на концесията, съгласно практиката на Съда, произтичаща от Решение от 7 декември 2000 г. по дело Telaustria и Telefonadress (
C-324/98, Recueil, стр. I-10745
). За да изпълни изискванията на общностното право, Община Uccle по принцип трябвало да прибегне до процедура за възлагане на обществена поръчка, за да прецени дали концесията за нейните услуги по телевизионно разпространение на оператори, различни от Brutélé, не представлява алтернатива, която е по-изгодна от възприетата. Conseil d’État поставя въпроса дали тези изисквания на общностното право трябва да се оставят без приложение в съответствие с практиката на Съда вследствие на Решение от по дело Teckal (
C-107/98, Recueil, стр. I-8121
), съгласно която те не се прилагат, когато субект концесионер е под контрола на публичен орган концедент и осъществява основната част от дейността си съвместно с последния.
При тези обстоятелства Conseil d’État решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Може ли една община, без обявяване на процедура за възлагане на обществена поръчка, да стане член на кооперативно дружество, включващо изключително други общини и сдружения на общини (наричано „чисто междуобщинско дружество“), с цел да му прехвърли управлението на мрежата си за разпространение на телевизионни програми, като се знае, че дружеството извършва основната част от дейността си единствено със своите членове и ги освобождава от техните задължения, както и че решенията във връзка с тези дейности се вземат от управителния съвет и от секторните съвети в границите на правомощията, делегирани им от последния, като те представляват органи, предвидени в учредителния акт и съставени от представители на публичните органи, и вземат решения с мнозинството на гласовете на тези представители?
2)
Може ли да се счита, че контролът, упражняван върху решенията на кооперативното дружество по този начин — посредством органи, предвидени в учредителния акт — от всички членове на кооперативното дружество или от част от тях, в случая на оперативни сектори или подсектори, им позволява да упражняват върху него контрол, аналогичен на контрола, упражняван върху собствените им служби?
3)
За да бъде квалифициран като аналогичен, трябва ли този контрол да се осъществява индивидуално от всеки член или е достатъчно да се осъществява от мнозинството членове?“
По преюдициалните въпроси
По първия и втория въпрос
Предвид техния контекст, първият и вторият въпрос следва да бъдат разгледани заедно.
От акта за препращане е видно, че ставайки член на Brutélé, Община Uccle възлага на последното управлението на своята мрежа за разпространение на телевизионни програми. От него следва също, че средствата за възнаграждението на Brutélé произлизат не от общината, а от плащанията на потребителите на мрежата. Този начин на възнаграждение характеризира концесия за обществени услуги (Решение от 13 октомври 2005 г. по дело Parking Brixen,
C-458/03, Recueil, стр. I-8585
, точка 40).
Договорите за концесия на обществени услуги не попадат в приложното поле на Директива 92/50/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 година относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги (
OВ L 209, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50), която е приложима към момента на осъществяване на фактите по главното производство. Независимо от факта, че такива договори са изключени от приложното поле на тази директива, сключващите ги публични органи все пак са длъжни да спазват основните норми на Договора, принципите за недопускане на дискриминация, основана на гражданство, и за равно третиране, както и произтичащото от тях задължение за прозрачност (вж. в този смисъл Решение по дело Telaustria и Telefonadress, посочено по-горе, точки 60—62 и Решение от по дело Coname,
C-231/03, Recueil, стр. I-7287
, точки 16—19). Без непременно да предполага задължение за пристъпване към процедура за възлагане на обществена поръчка, това задължение за прозрачност налага на публичния орган концедент да гарантира на всеки потенциален концесионер достатъчно равнище на публичност, което да позволи концесиите за услуги да се отворят за конкуренцията, както и контрола за безпристрастност на процедурите за възлагане (вж. в този смисъл посочените по-горе Решение по дело Telaustria и Telefonadress, точка 62, както и Решение по дело Coname, точка 21).
Прилагането на посочените в членове 12 ЕО, 43 EО и 49 EО правила, както и на общите принципи, чийто специфичен израз те представляват, обаче се изключва, ако контролът, упражняван върху субекта концесионер от публичния орган концедент, е аналогичен на контрола, който последният упражнява върху собствените си служби, и ако този субект извършва основната част от дейността си съвместно с органа или с органите, който или които го притежават (вж. в този смисъл посочените по-горе Решение по дело Teckal, точка 50 и Решение по дело Parking Brixen, точка 62).
Що се отнася до второто от тези условия, в акта за препращане националната юрисдикция пояснява, че Brutélé осъществява основната част от дейността си съвместно със своите членове. Следователно остава да се разгледа обхватът на първото условие, тоест това, според което публичните органи концеденти трябва да упражняват върху субекта концесионер контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби.
За да се прецени дали публичен орган концедент упражнява върху субекта концесионер контрол, аналогичен на този, който упражнява върху собствените си служби, следва да се отчитат всички законодателни разпоредби и релевантни обстоятелства. От тази проверка трябва да следва, че въпросният субект концесионер подлежи на контрол, който позволява на публичния орган концедент да влияе върху решенията на посочения субект. Трябва да става въпрос за възможност за решаващо влияние както върху стратегическите цели, така и върху важните решения на този субект (вж. в този смисъл Решение по дело Parking Brixen, посочено по-горе, точка 65 и Решение от 11 май 2006 г. по дело Carbotermo и Consorzio Alisei,
C-340/04, Recueil, стр. I-4137
, точка 36).
Сред релевантните обстоятелства, които се открояват от акта за препращане, следва на първо място да се разгледа кой притежава капитала на субекта концесионер, на второ място, състава на неговите органи за вземане на решения, и на трето място, обхвата на правомощията, признати на неговия управителен съвет.
По първото от тези обстоятелства следва да се припомни, че е изключено публичен орган концедент да може да упражнява върху субект концесионер контрол, аналогичен на този, който упражнява върху собствените си служби, ако частно предприятие притежава дял в капитала на този субект (вж. в този смисъл Решение от 11 януари 2005 г. по дело Stadt Halle и RPL Lochau,
C-26/03, Recueil, стр. I-1
, точка 49).
От друга страна, обстоятелството, че публичният орган концедент притежава съвместно с други публични органи целия капитал на дружество концесионер, без да бъде решаващо, показва, че този публичен орган упражнява върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражнява върху собствените си служби (Решение по дело Carbotermo и Consorzio Alisei, посочено по-горе, точка 37 и Решение от 19 април 2007 г. по дело Asemfo,
C-295/05, Recueil, стр. I-2999
, точка 57).
От акта за препращане произтича, че в главното производство субектът концесионер е междуобщинско кооперативно дружество, чиито членове са общини, както и междуобщинско сдружение, съставено изключително от общини, и което не е открито за частни членове.
Второ, от преписката е видно, че управителният съвет на Brutélé е съставен от представители на членуващите общини, излъчени от общото събрание, което от своя страна се състои от представители на членуващите общини. Те се определят съгласно член 12 от Закона за междуобщинските сдружения от общинския съвет на всяка община измежду съветниците, кмета и общинските съветници.
Обстоятелството, че органите по вземане на решения на Brutélé се състоят от делегирани от членуващите публични органи лица, разкрива, че последните контролират органите по вземане на решения на Brutélé и могат по този начин да упражняват решаващо влияние както върху стратегическите цели, така и върху важните решения на последното.
Трето, от преписката е видно, че управителният съвет на Brutélé разполага с най-широките правомощия. По-специално той определя цените. Освен това може, но не е длъжен, да делегира на секторните или подсекторните съвети решаването на някои свързани с тези сектори или подсектори проблеми.
Възниква въпросът дали поради този факт Brutélé е придобило пазарна насоченост и степен на самостоятелност, които биха отслабили контрола, упражняван от членуващите в него публични органи.
В това отношение следва да се отбележи, че Brutélé е учредено не под формата на дружество с акции или на акционерно дружество, което може да преследва цели независимо от своите акционери, а под формата на междуобщинско кооперативно дружество, което се урежда със Закона за междуобщинските сдружения. Освен това съгласно член 3 от този закон междуобщинските сдружения нямат търговски характер.
От посочения закон, допълнен от Устава на Brutélé, изглежда произтича, че целта, заложена в учредителния акт на последното, е изпълнението на задачите от общински интерес, за които е създадено, и че не преследва интерес, който да е различен от интереса на членуващите в него публични органи.
Под условието на проверка на фактите от страна на препращащата юрисдикция от това следва, че въпреки обхвата на признатите на неговия управителен съвет правомощия, Brutélé не разполага със степен на независимост, която да изключва, че членуващите в него общини упражняват върху него контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби.
Тези съображения се прилагат a fortiori в случай че решенията във връзка с дейността на междуобщинското кооперативно дружество се вземат от секторните или подсекторни съвети в границите на делегираните им от управителния съвет правомощия. Всъщност когато една или повече членуващи общини са признати за съставляващи сектор или подсектор от дейността на това дружество, контролът, който общините могат да упражняват по въпросите, делегирани на секторните или подсекторни съвети, е още по-строг от този, който упражняват съвместно с всички членове в пленарните органи на посоченото дружество.
От изложеното следва, че под условието на проверка от страна на препращащата юрисдикция на фактите във връзка със степента на независимост, с която разполага разглежданото междуобщинско кооперативно дружество, в обстоятелства като тези по главното производство контролът, упражняван посредством уставните органи от страна на публичните органи, членуващи в подобно междуобщинско кооперативно дружество, върху решенията, вземани от последното, може да се разглежда като позволяващ на тези органи да упражняват върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби.
Следователно на първия и втория въпрос трябва да се даде следният отговор:
—
Членове 43 ЕО и 49 ЕО, принципите на равенство и на недопускане на дискриминация, основана на гражданство, както и произтичащото от тях задължение за прозрачност допускат без обявяване на процедура за възлагане на обществена поръчка публичен орган да възлага концесия за обществени услуги на междуобщинско кооперативно дружество, всички членове на което са публични органи, щом тези публични органи упражняват върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби, и щом споменатото дружество извършва основната част от дейността си съвместно с тези публични органи.
—
Под условието на проверка от страна на препращащата юрисдикция на фактите във връзка със степента на независимост, с която разполага разглежданото дружество, в обстоятелства като тези по главното производство, когато решенията относно дейността на междуобщинско кооперативно дружество, което се притежава изключително от публични органи, се вземат от уставни органи на това дружество, състоящи се от представители на членуващите публични органи, контролът, упражняван върху тези решения от споменатите публични органи, може да се разглежда като позволяващ на последните да упражняват върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби.
По третия въпрос
С третия си въпрос препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали в случай че публичен орган стане член на междуобщинско кооперативно дружество, всички членове на което са публични органи, за да му прехвърли управлението на обществена услуга, контролът, който членуващите в това дружество органи упражняват върху него, трябва — за да бъде квалифициран като аналогичен на този, който упражняват върху техните собствени служби — да се упражнява индивидуално от всеки от тези публични органи или може да се упражнява съвместно от тях, като при необходимост решенията се вземат с мнозинство.
От една страна, следва да се припомни, че съгласно практиката на Съда когато субект концесионер се притежава от няколко публични органа, условието относно съществената част от дейността на този субект може да бъде изпълнено чрез отчитане на дейността, която субектът извършва съвместно с всички тези органи (вж. в този смисъл Решение по дело Carbotermo и Consorzio Alisei, посочено по-горе, точки 70 и 71, и Решение по дело Asemfo, посочено по-горе, точка 62).
В съответствие със заложената в тази съдебна практика обосновка би било да се приеме, че условието относно контрола, който упражняват публичните органи, може да бъде изпълнено и като се отчита контролът, упражняван върху субекта концесионер съвместно от публичните органи, които го притежават.
Съдебната практика изисква контролът, упражняван върху субекта концесионер от публичния орган концедент, да бъде аналогичен на този, който органът упражнява върху собствените си служби, но не и да бъде идентичен във всичките му аспекти (вж. в този смисъл Решение по дело Parking Brixen, посочено по-горе, точка 62). Важно е упражняваният контрол да е ефективен, но не е необходимо той да бъде индивидуален.
От друга страна, в случай че няколко публични органа изберат да осъществяват своята задача за обществена услуга, прибягвайки до общ субект концесионер, обикновено е изключено един от тези органи, освен ако не притежава мажоритарен дял от капитала на този субект, да упражнява сам определящ контрол върху решенията на последния. В подобен случай да се изисква упражняваният от публичен орган контрол да бъде индивидуален би довело до налагане на процедура за възлагане на обществена поръчка в повечето случаи, при които публичен орган изрази намерение да се присъедини към обединение, съставено от други публични органи, като междуобщинско кооперативно дружество.
Подобен резултат обаче не би съответствал на системата от общностни правила в областта на обществените поръчки и концесиите. Всъщност се приема, че публичен орган може да изпълнява възложените му задачи от обществен интерес със свои собствени административни, технически и други средства, без да е длъжен да прибягва до други субекти, които не са част от неговите служби (Решение по дело Stadt Halle и RPL Lochau, посочено по-горе, точка 48).
Тази възможност за публичните органи да прибягват до свои собствени средства за изпълнение на задачата си за обществена услуга може да се упражнява в сътрудничество с други публични органи (вж. в този смисъл Решение по дело Asemfo, посочено по-горе, точка 65).
Следователно трябва да се приеме, че ако няколко публични органа притежават субект концесионер, на когото възлагат извършването на една от техните задачи за обществена услуга, контролът, който тези публични органи упражняват върху субекта, може да се упражнява съвместно от последните.
Що се отнася до колегиален орган, процедурата по вземане на решения, и по-специално вземането на решения с мнозинство, не оказва влияние.
Този извод не се опровергава от посоченото по-горе Решение по дело Coname. Несъмнено в него Съдът приема, че дял от 0,97 % е толкова незначителен, че не може да позволи на община да упражнява контрол върху концесионера, управляващ обществена услуга (вж. Решение по дело Coname, посочено по-горе, точка 24). В този откъс от посоченото решение обаче Съдът не разглежда въпроса дали подобен контрол може да се упражнява съвместно.
Освен това в по-късно решение, а именно Решение по дело Asemfo, посочено по-горе (точки 56—61), Съдът приема, че в някои обстоятелства условието относно контрола, упражняван от публичния орган, може да бъде изпълнено в случай че подобен орган притежава само 0,25 % от капитала на публично дружество.
Следователно на третия въпрос трябва да се отговори, че в случай че публичен орган стане член на междуобщинско кооперативно дружество, всички членове на което са публични органи, за да му прехвърли управлението на обществена услуга, контролът, който членуващите в това дружество органи упражняват върху него — за да бъде квалифициран като аналогичен на този, който упражняват върху своите собствени служби, — може да се упражнява съвместно от тези органи, като при необходимост решенията се вземат с мнозинство.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

1)
Членове 43 ЕО и 49 ЕО, принципите на равенство и на недопускане на дискриминация, основана на гражданство, както и произтичащото от тях задължение за прозрачност допускат без обявяване на процедура за възлагане на обществена поръчка публичен орган да възлага концесия за обществени услуги на междуобщинско кооперативно дружество, всички членове на което са публични органи, щом тези публични органи упражняват върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби, и щом споменатото дружество извършва основната част от дейността си съвместно с тези публични органи.

2)
Под условието на проверка от страна на препращащата юрисдикция на фактите във връзка със степента на независимост, с която разполага разглежданото дружество, в обстоятелства като тези по главното производство, когато решенията относно дейността на междуобщинско кооперативно дружество, което се притежава изключително от публични органи, се вземат от уставни органи на това дружество, състоящи се от представители на членуващите публични органи, контролът, упражняван върху тези решения от споменатите публични органи, може да се разглежда като позволяващ на последните да упражняват върху дружеството контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби.

3)
В случай че публичен орган стане член на междуобщинско кооперативно дружество, всички членове на което са публични органи, за да му прехвърли управлението на обществена услуга, контролът, който членуващите в това дружество органи упражняват върху него — за да бъде квалифициран като аналогичен на този, който упражняват върху своите собствени служби, — може да се упражнява съвместно от тези органи, като при необходимост решенията се вземат с мнозинство.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: френски.