CELEX: 62002CJ0249
Mezőgazdaság
Közös agrárpolitika
Az EMOGA általi finanszírozás
Valamely tagállamnak a Bizottságnak bejelentett előrejelzéseknél alacsonyabb, tényleges kiadásai
A Bizottságnak az előlegként nyújtott összegek csökkentésére vonatkozó hatásköre
A Bizottság főigazgatójának a tagállamot erről a csökkentésről értesítő levele
Kötelező joghatásokat kiváltó aktus

Keresetében a Portugál Köztársaság az Európai Közösségek Bizottsága Mezőgazdasági Főigazgatósága főigazgatójának 2002. április
18‑án kelt azon levelének (a továbbiakban: a megtámadott határozat) megsemmisítését kéri, amely a legutóbb a 2001. szeptember
6‑i 1763/2001/EK bizottsági rendelettel módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó
vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 214., 31. o.) alkalmazására vonatkozó részletes szabályok
megállapításáról szóló, 1999. július 23‑i 1750/1999/EK bizottsági rendelet (HL L 239., 10. o.; a továbbiakban: az 1750/1999 rendelet)
39. cikke (3) bekezdésének megfelelően a 2002. pénzügyi évben nyújtott pénzügyi előlegeket érintő csökkentésre vonatkozott.

Jogi háttér
Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról, valamint egyes rendeletek
módosításáról, illetve hatályon kívül helyezéséről szóló, 1999. május 17‑i 1257/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 80. o.;
magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 391. o.) 2000. január 1‑jével kezdődő hétéves időtartamra szóló vidékfejlesztési
tervek kidolgozására kötelezi a tagállamokat. E terveket a Bizottsághoz kell benyújtani, amely ezek alapján jóváhagyja a vidékfejlesztési
pénzügyi programozási dokumentumokat.
Az 1257/1999 rendelet 46. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1) Az EMOGA Garanciarészlege által a vidékfejlesztéshez nyújtott közösségi támogatásról pénzügyi tervet kell készíteni,
és éves könyvelést kell vezetni. […]
(2) A Bizottság a tagállamok részére a kezdeti keretösszegeket éves bontásban állapítja meg, […] objektív kritériumok alapján,
[…]
(3) A kezdeti keretösszegeket a tényleges kiadások alapján, valamint a tagállamok által benyújtott, felülvizsgált kiadási
előrejelzések alapján, a program célkitűzéseinek figyelembevételével, a rendelkezésre álló pénzeszközök függvényében ki kell
igazítani, […]”
Ugyanezen rendelet 47. cikkének (3) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Az EMOGA Garanciarészlege által nyújtott pénzügyi támogatás kifizetése történhet a program végrehajtásához nyújtott előleg
formájában, és a felmerült kiadások alapján teljesített kifizetésként.”
Az 1257/1999 rendelet 56. cikkének második bekezdése szerint:
„Ezt a rendeletet a közösségi támogatások vonatkozásában 2000. január 1‑jétől kell alkalmazni.”
A közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 1999. május 17‑i 1258/1999/EK tanácsi rendelet (HL L 160., 103. o.; magyar
nyelvű különkiadás 3. fejezet, 25. kötet, 414. o.) 7. cikkének (1)–(3) bekezdése kimondja, hogy:
„(1) A Bizottság az [Alap] bizottságával folytatott konzultációt követően meghozza a (2), a (3) és a (4) bekezdésben meghatározott
döntéseket.
(2) A Bizottság dönt az akkreditált kifizető ügynökségeknél felmerült kiadásokra nyújtandó havi előlegekről.
[…]
(3) A Bizottság […] a szóban forgó pénzügyi évet követő év április 30-a előtt elszámolja a kifizető ügynökségek számláit.
[…]”
Ugyanezen rendelet 12. cikke úgy rendelkezik, hogy az Alap bizottsága a tagállamok és a Bizottság képviselőiből áll, és az
elnöki funkciót a Bizottság egyik képviselője tölti be.
A tagállamok által továbbítandó adatokról és az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege
által finanszírozott kiadások havi könyveléséről, valamint a 2776/88/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996.
február 16‑i 296/96/EK bizottsági rendelet (HL L 39., 5. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 18. kötet, 453. o.) megállapítja
azokat a feltételeket, amelyek alapján a tagállamok részesülhetnek az EMOGA Garanciarészlege által történő finanszírozásból
a náluk felmerült kiadások tekintetében.
A 296/96 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „a [tagállamok által] megküldött adatok alapján a Bizottság
határozatokat hoz, és a kiadások könyvelése alapján havonta előlegeket folyósít[…]”.
Ugyanezen rendelet 7. cikke (1) bekezdésének második albekezdése értelmében:
„Az »n« évre vonatkozóan a tagállamnál az »n‑1« év október 16‑tól »n« év október 15‑ig felmerült kiadásokat kell figyelembe
venni.”
Az 1750/1999 rendelet 37. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„Minden évben legkésőbb szeptember 30‑ig a tagállamok minden vidékfejlesztési programozási dokumentumra […] vonatkozóan a
következő információkat továbbítják a Bizottságnak:
a)      a folyó pénzügyi évben felmerült, illetve a folyó pénzügyi év végéig kifizetendő […] közösségi támogatás alá tartozó kiadásokra
vonatkozó nyilatkozat; valamint
b)      az érintett programozási időszak végéig a következő pénzügyi évek ilyen jellegű kiadásaira vonatkozó felülvizsgált előrejelzések,
az egyes tagállamok részére megállapított keretösszeggel összhangban.
[…]”
Az 1750/1999 rendelet 38. cikkének első bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„[…] a kifizető ügynökségek a vidékfejlesztési programozási dokumentumot jóváhagyó határozat elfogadásának hónapjára nézve
az elszámolásban kiadásként számolhatják el a programozási dokumentumban szereplő éves EMOGA-hozzájárulás átlagának legfeljebb
12,5%‑át kitevő előleget.”
Az 1750/1999 rendelet 39. cikkének (3) és (4) bekezdése szerint:
„(3) Ha a tagállamnál egy adott pénzügyi évben ténylegesen felmerült kiadások az (1) bekezdésben említett összegek kevesebb
mint 75%‑át teszik ki, a következő pénzügyi évre elismerendő kiadásokat annak a különbözetnek a harmadával kell csökkenteni,
amely e küszöbérték […] és a szóban forgó pénzügyi évben ténylegesen felmerült kiadások között fennáll.
Ezt a csökkentést nem lehet figyelembe venni a csökkentés szerinti pénzügyi évet követő pénzügyi év tényleges kiadásainak
megállapításánál.
(4) A (3) bekezdést nem lehet alkalmazni a vidékfejlesztési programozási dokumentum alapján […] a felmerült kiadásokról szóló
első nyilatkozatra.”
Az 1750/1999 rendelet 50. cikke úgy rendelkezik, hogy az a közösségi támogatás tekintetében 2000. január 1‑jétől alkalmazandó.
Az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK
tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. február 26‑i 445/2002/EK bizottsági
rendelet (HL L 74., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 269. o.) hatálybalépésének 2002. március 22‑i
napjával kezdődően az általa hatályon kívül helyezett 1750/1999 rendelet helyébe lépett.
A 445/2002 rendelet 47. cikkének (1) bekezdése megismétli az 1750/1999 rendelet 37. cikke (1) bekezdésének rendelkezéseit.
A 445/2002 rendelet 48. cikkének (1) bekezdése megismétli az 1750/1999 rendelet 38. cikke első bekezdésének rendelkezéseit.
Az 1750/1999 rendelet 39. cikke (3) bekezdésének rendelkezései ugyancsak megismétlődnek a 445/2002 rendelet 49. cikke (1)
és (4) bekezdésében.
Végül, a 445/2002 rendelet 49. cikkének (5) bekezdése megismétli az 1750/1999 rendelet 39. cikke (4) bekezdésének rendelkezéseit,
hozzátéve, hogy a felmerült kiadásokról szóló első nyilatkozat „a 2000. pénzügyi évben felmerülő”.

Tényállás
A Bizottság, 2000. november 22‑i, 2001. március 1‑jei, illetve 2001. április 30‑i határozatával Portugália szárazföldi része,
az Azori-szigetek autonóm régiója, illetve Madeira autonóm régiója tekintetében jóváhagyta a 2000‑től 2006‑ig terjedő programozási
időszakra vonatkozó vidékfejlesztési terveket. E határozatokban szerepel egy általános iránymutató pénzügyi táblázat, amely
az adott vidékfejlesztési terv hatálya alá tartozó intézkedések végrehajtására fordított nemzeti kiadásokat, valamint az EMOGA
Garanciarészlegének hozzájárulását rögzíti. E határozatok mindegyikének 2. cikke (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a 2000.
pénzügyi év szolgál az 1999. október 16‑tól kezdődően a kifizető szervezetek által történő kifizetések fedezésére. A határozatok
3. cikkének (1) bekezdése értelmében a kiadásokat attól az időponttól kezdve lehet igényelni, amikor az adott vidékfejlesztési
tervet a Bizottsághoz benyújtották, azaz 2000. január 6‑tól, február 4‑től, illetve február 22‑től kezdve.
Az 1750/1999 rendelet 37. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően, a Portugál Köztársaság 2000. szeptember 30‑án kelt
közleményével benyújtotta a Bizottsághoz az egyes vidékfejlesztési tervek által felölelt programozási időszakok következő
pénzügyi éveire vonatkozó kiadásainak előrejelzését. A közleményben szerepelt, hogy a 2001. pénzügyi évre – azaz a 2000. október
16‑tól 2001. október 15‑ig terjedő időszakra – vonatkozó kiadások előrejelzésének összege 281 430 000 euró volt.
A portugál hatóságok által havonta továbbított adatok fényében azonban a Bizottság megállapította, hogy a 2001. pénzügyi évben
a Portugál Köztársaság tényleges kiadásai csupán 197 323 332,52 eurót tettek ki, vagyis az e pénzügyi évre előrejelzett kiadások
70,11%‑‑át.
Mivel a Portugál Köztársaságnak – akárcsak más tagállamoknak – a tényleges kiadásai az 1750/1999 rendelet 39. cikke (3) bekezdésében
említett kiadási előrejelzések 75%‑os küszöbértéke alatt voltak, ezért az e rendelkezésben foglalt csökkentések alkalmazásáról
tárgyaltak az Alap bizottsága 2002. január 22‑i, illetve 2002. február 19‑i ülésén. Az utóbbi ülés jegyzőkönyvének 6. pontja
szerint „a [csökkentésekkel érintett] [hat] tagállamot levélben fogják értesíteni arról az időpontról, amikor a bírságok havi
előlegeikből levonásra kerülnek […].”
A megtámadott határozattal a Bizottság Mezőgazdasági Főigazgatóságának főigazgatója tájékoztatta az Instituto Nacional de
Garantía Agrícolát (a továbbiakban: INGA), a Portugáliában az EMOGA Garanciarészlege által finanszírozott kiadások koordinálásáért
felelős szervet arról, hogy:
„A 2001. EMOGA pénzügyi évben Portugália esetében az 1b címszó (Vidékfejlesztés) alatt felmerült kiadások teljes összege 197 323 332,52 eurót
tett ki.
A Bizottsághoz az 1750/1999/EK rendelet 37. cikke alapján a 2000. szeptember 30‑án továbbított, 2001‑re vonatkozó kiadási
előrejelzés 281 430 000 eurót tett ki.
Mivel a kiadások teljes összege nem éri el a benyújtott előrejelzés 75%‑os küszöbértékét, az 1750/1999/EK rendelet 39. cikkének
(3) bekezdése alkalmazandó. Az AGRI/46059/2001‑Rev.2. hivatkozási számú dokumentumot, amelyet az Alap bizottságában 2002.
február 19‑én megtárgyaltak, és amely a számítások részletes bontását tartalmazza, e levélhez mellékletként csatoljuk.
A fent említett cikknek megfelelően a 2002‑es előlegekre 4 583 055,83 eurós csökkentést fognak alkalmazni.
Az előlegekre alkalmazott, ezen 4 583 055,83 eurós csökkentésre a B01‑41. fejezeten (Számlaelszámolások és az előlegek csökkentése
/ kiigazítása) belül kerül majd sor.”
A 2002. április 19‑i ülésen sor került a tagállamoknak 2002 májusában fizetendő előlegeknek az Alap bizottságával való egyeztetésére,
a náluk 2002 márciusában felmerült kiadások könyvelése érdekében. Ismét megvitatásra került az 1750/1999 rendelet 39. cikke
(3) bekezdésében (jelenleg a 445/2002 rendelet 49. cikke (4) bekezdésében) szereplő csökkentések alkalmazása. Ezen ülés jegyzőkönyvének
7.5.3. pontja, „Az 1750/1999 rendelet 39. cikke (3) bekezdésében foglalt csökkentés” címszó alatt a következőket tartalmazza:
„A dán küldöttség kérésére az elnök tudatja, hogy a Bizottság Jogi Szolgálata megerősítette, hogy az említett csökkentés a
klasszikus pénzügyi korrekció jellegzetességeivel rendelkezik, és azt az érintett tagállamok előlegeiből történő levonás formájában
fogják érvényesíteni 2002 júniusában vagy augusztusában […]”.
A 2002. május 22‑i és június 19‑i üléseken az Alap bizottságát megkérdezték a tagállamok 2002 júniusi és júliusi előlegeiről
azok 2002 április-májusi kiadásai fényében. Az ülések jegyzőkönyvében szerepel, hogy az előlegek összegénél „figyelembe vették
a tagállamok által bevallott kiadásokra alkalmazott pozitív és negatív előjelű korrekciókat”.
A 2002. május 27‑i és június 24‑i, a mezőgazdasági biztos által aláírt határozatokban a Bizottság rögzítette a tagállamoknak
2002 áprilisára és májusára kifizetendő előlegek összegét.
Végül, az 1258/1999 rendelet 7. cikke (3) bekezdésének megfelelően elfogadott, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap
(EMOGA) Garanciarészlege által a 2001. pénzügyi évre finanszírozott tagállami kiadások számláinak elszámolásáról szóló, 2002.
június 12‑i 2002/461/EK határozattal (HL L 160., 28. o.) a Bizottság rendelkezett az elszámolásról.

A felek kérelmei
A keresetlevelet 2002. július 1‑jén vették nyilvántartásba a Bíróság Hivatalában.
A Portugál Köztársaság azt kéri ,hogy a Bíróság:
–        nyilvánítsa semmisnek a megtámadott határozatot;
–        kötelezze a Bizottságot a költségek viselésére.
A Bizottság azt kéri, hogy a Bíróság:
–        utasítsa el a keresetet;
–        kötelezze a felperest a költségek viselésére.
A felek választ, illetve viszonválaszt nyújtottak be, melyekben ugyanezek a kérelmek szerepelnek.

A keresetről

Az elfogadhatóságról
A Bizottság szerint a kereset egy olyan jogi aktus ellen irányul, amelynek nincs kötelező joghatása, ezért a kereset elfogadhatatlan.
Kifejti, hogy a Portugál Köztársaságnak kifizetett havi előlegek csökkentését a Bizottság és a felperes – valamint a többi
tagállam – közötti szoros együttműködés előzte meg az Alap bizottságán belül, amely a kérdést 2002. január 22‑i és 2002. február
19‑i ülésein tárgyalta. Az utóbbi ülésen a Bizottság képviselője tájékoztatta a csökkentéssel érintett tagállamok képviselőit
arról, hogy levélben fogják őket értesíteni arról az időpontról, amikor a csökkentésekre sor kerül. További tárgyalásokra
került sor az Alap bizottsága 2002. április 19‑i és 2002. május 22‑i ülésén. A megtámadott határozat nem egyéb, mint a 2002.
február 19‑i ülésen említett, később elküldött levél. Ez a levél mindössze a Bizottság szolgálatai és a Portugál Köztársaság
szolgálatai közötti kommunikáció. A levél csupán tájékoztató jellegű, következésképpen nincs kötelező joghatása.
A Bizottság szerint a kötelező joghatást kiváltó határozatok, amelyek a Portugál Köztársaság érdekeit érinthetik, kizárólag
a 2002. május 27‑i, illetve 2002. június 24‑i határozatok, amelyek a 2002 áprilisi és májusi előlegekre vonatkoznak, és amelyekben
a mezőgazdasági biztos jogszerűen – a Bizottság által reá átruházott hatáskörben – hozta meg az előlegek csökkentésére vonatkozó,
vitatott intézkedést.
E tekintetben annak megállapításához, hogy az intézkedések az EK 230. cikk értelmében vett jogi aktusoknak minősülnek-e, azok
lényegi tartalmát kell megvizsgálni, mivel meghozataluk formája – főszabály szerint – e vonatkozásban nem releváns. Az EK
230. cikk alapján megsemmisítés iránti keresettel megtámadható jogi aktusoknak vagy határozatoknak a felperes érdekeit érinteni
képes, annak jogi helyzetét jelentős mértékben módosító, kötelező joghatásokat kiváltó intézkedések minősülnek (lásd e tekintetben:
a 60/81. sz., IBM kontra Bizottság ügyben 1981. november 11‑én hozott ítélet (EBHT 1981., 2639. o.) 9. pontját, és a C‑308/95. sz.,
Hollandia kontra Bizottság ügyben 1999. október 5‑én hozott ítélet (EBHT 1999., I‑6513. o.) 26. pontját).
Jelen esetben, az Alap bizottsága 2002. február 19‑i, 583. ülése jegyzőkönyvének 6. pontjában, „Tájékoztatás a 2001. EMOGA
pénzügyi évre vonatkozó, vidékfejlesztéssel kapcsolatos kiadási előrejelzéseknek való meg nem felelés miatt egyes tagállamokra
kivetett bírságokról (az 1750/1999 rendelet 39. cikke (3) bekezdésének alkalmazása)” címszó alatt szerepel, hogy az ülésen
a Bizottság képviselője összegyűjtötte azon hat tagállam képviselőjének észrevételeit, amelyre a Bizottság a 39. cikkben foglalt
pénzügyi korrekciós intézkedést alkalmazni akarta.
Ugyanezen jegyzőkönyv 6. pontjában, az első bekezdés végén az szerepel, hogy „ezeket a tagállamokat levélben fogják értesíteni
arról az időpontról, amikor a bírságok havi előlegeikből levonásra kerülnek”. Az említett 6. pont a luxemburgi delegáció nyilatkozatára
való utalással végződik, miszerint (az) „sajnálja”, hogy a Bizottság „nem azt a lehetőséget választotta, hogy az 1750/1999/EK
rendelet 39. cikkében említett átmeneti időszakot meghosszabbítja […] különösen azért, mert Luxemburg VFT-jének az Európai
Bizottság általi jóváhagyása 2000‑ben igen későn történt meg […]”.
Az említett jegyzőkönyv 6. pontja szerint a pénzügyi korrekciókat az egyes tagállamoknak kifizetett havi előlegekre fogják
alkalmazni, és e tagállamokat erről később levélben fogják értesíteni.
Másodsorban, a megtámadott határozat – ami nem más, mint az Alap bizottsága 2002. február 19‑i ülésén elhangzott, később elküldésre
kerülő levél – tartalma azt mutatja, hogy annak jogi hatást szántak. A levél tárgya: „Az 1750/1999/EK rendelet 39. cikke (3) bekezdésének
alkalmazása – Az előlegekre alkalmazandó csökkentés”. A jogi aktus következő bekezdése, amely kifejezetten határozat jellegű,
kimondja, hogy: „mivel a kiadások teljes összege nem éri el a benyújtott előrejelzés 75%‑os küszöbértékét, az 1750/1999/EK
rendelet 39. cikkének (3) bekezdése alkalmazandó. Az AGRI/46059/2001‑Rev.2. hivatkozási számú dokumentumot, amelyet az Alap
bizottságában 2002. február 19‑én megtárgyaltak, és amely a számítások részletes bontását tartalmazza, e levélhez mellékletként
csatoljuk”.
Végül, ahogyan a felperes azt helyesen állítja, a megtámadott határozat az egyetlen jogi aktus, amelyben az szerepel, hogy
a Portugál Köztársaság által a 2002. pénzügyi évre elszámolandó kiadásokat 4 583 055,83 euróval csökkenteni fogják, továbbá
az egyetlen jogi aktus, amellyel annak megállapításáról megfelelően tájékoztatták a felperest, hogy a tényleges kiadások nem
érték el a kiadási előrejelzés 75%‑át, valamint az egyetlen jogi aktus, amely meghatározza azt a költségvetési fejezetet,
amelyben az összeget szerepeltetni fogják.
A megtámadott határozattal szemben viszont a 2002. május 27‑i és 2002. június 24‑i, a tagállamoknak 2002 áprilisára és májusára
kifizetendő előlegekre vonatkozó határozatoknak minden tagállam a címzettje, és csupán a nekik fizetendő havi előlegek teljes
összegére utalnak, továbbá nem tartalmaznak semmiféle hivatkozást a címzettjeik tekintetében elvégzett pénzügyi korrekciók
összegéről. Továbbá, a Bizottság nem határozta meg azokat a pénzügyi korrekciókat, amelyeket e két határozat a Portugál Köztársaságra
alkalmazott volna.
Ebből következően tehát a megtámadott határozat az egyetlen olyan intézkedés, amely világosan meghatározza a vitatott pénzügyi
korrekció tartalmát és hatályát. A felperesnek ezért igaza van, amikor azt állítja, hogy a 2002. május 27‑i és a 2002. június
24‑i határozatok olyan intézkedések, amelyek csupán a megtámadott határozat végrehajtására szolgálnak. Ez magának az említett
jogi aktusnak a tartalmából is kitűnik, amely kimondta, hogy e határozatok meghozatalára sor fog kerülni.
A fent elmondottakból következően, a megtámadott határozat egyben az a jogi aktus, amellyel a vitatott pénzügyi korrekciót
elvégezték, és amellyel a portugál hatóságok e korrekcióról értesültek. Ezért ez a jogi aktus kötelező joghatást vált ki,
amelynek eredményeképpen a felperes megsemmisítés iránti keresete elfogadható. A Bizottság által előzetesen benyújtott elfogadhatatlansági
kifogást ezért el kell utasítani.
Az ügy érdeméről
Az első jogalap első részében, amely arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat kibocsátója nem rendelkezett hatáskörrel,
a felperes azt állítja, hogy a közigazgatási jog általános elvei szerint a hatáskör-átruházást, valamint az átruházott hatáskör
további átruházását, nem kikövetkeztetni kell, hanem arra kifejezetten hivatkozni kell, amikor a jogi aktus kibocsátója nem
a saját hatáskörében jár el. Jelen esetben a megtámadott határozatot aláíró főigazgató nem rendelkezett hatáskörrel a határozat
elfogadására, és nem támaszkodhatott semmilyen, a Bizottság eljárási szabályzatának 13. vagy 14. cikke alapján történt hatáskör-átruházásra,
vagy az átruházott hatáskör további átruházására.
Az első jogalap első része ellen a Bizottság egyetlen érve az ellenkérelem 38. pontjában, valamint a viszonválasz 88. pontjában
az, hogy a vitatott pénzügyi korrekció nem a megtámadott határozattal történt, hanem a 2002. május 27‑i és 2002. június 24‑i
határozatokkal, amelyeket a Bizottság által ráruházott hatáskörében eljáró mezőgazdasági biztos hozott.
A Bizottság tehát nem tagadja, hogy a megtámadott határozatot aláíró főigazgató nem rendelkezett az őt a vitatott pénzügyi
korrekciós intézkedés elfogadására feljogosító hatáskörrel.
Következésképpen a megtámadott határozat, amely – ahogyan azt fentebb említettük – olyan jogi aktust képez, amellyel a pénzügyi
korrekciót elfogadták, és arról a portugál hatóságokat értesítették, hatáskör hiányában hozták, és ennek alapján, a fennmaradó
hat másik jogalap vizsgálata nélkül, azt semmisnek kell nyilvánítani.

A költségekről
Az eljárási szabályzat 69. cikkének 2. §‑a alapján a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes
fél ezt kérte. A Portugál Köztársaságot, mivel pervesztes lett, a Bizottság kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek
viselésére.
A fenti indokok alapján a Bíróság (második tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az Európai Közösségek Bizottsága Mezőgazdasági Főigazgatósága főigazgatójának 2002. április 18‑án kelt levelében foglalt határozatot,
amely a legutóbb a 2001. szeptember 6‑i 1763/2001/EK bizottsági rendelettel módosított, az Európai Mezőgazdasági Orientációs
és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó
részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. július 23‑i 1750/1999/EK bizottsági rendelet 39. cikke (3) bekezdésének
megfelelően a 2002. pénzügyi évben nyújtott pénzügyi előlegeket érintő csökkentésre vonatkozott, semmisnek nyilvánítja.
2)
Az Európai Közösségek Bizottságát kötelezi a költségek viselésére.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: portugál.