CELEX: 62007FJ0090
Funcție publică
Funcționari
Anunț privind vacanța postului
Mutare
Interesul serviciului

1.
Funcționari — Post vacant — Renunțarea autorității împuternicite să facă numiri la o procedură de ocupare a unui post declarat
vacant în favoarea unei schimbări a repartizării unui funcționar împreună cu postul său
(Statutul funcționarilor, art. 4 și 29)
2.
Funcționari — Organizarea serviciilor — Determinarea nivelului unui post care urmează să fie ocupat
[Statutul funcționarilor, art. 7 alineatul (1); anexa I, secțiunea A]
3.
Funcționari — Acțiune — Acțiune în despăgubiri — Anularea actului ilegal atacat — Reparație adecvată a prejudiciului moral
(Statutul funcționarilor, art. 91)
1.
Chiar dacă autoritatea împuternicită să facă numiri dispune de o largă putere de apreciere în această privință, ea ar putea
să renunțe la o procedură de ocupare a unui post declarat vacant și să ia o măsură de schimbare a repartizării unui funcționar
împreună cu postul său, care nu este supusă dispozițiilor articolelor 4 și 29 din statut numai pentru motive obiective întemeiate
pe interesul serviciului, pe care are obligația să le explice.
(a se vedea punctele 49 și 50)
Trimitere la:
Curte: 9 februarie 1984, Kohler/Curtea de Conturi, 316/82 și 40/83, Rec., p. 641, punctul 22
Tribunalul de Primă Instanță: 6 iulie 1993, Rasmussen/Comisia, T‑32/92, Rec., p. II‑765, punctul 37; 27 noiembrie 2003, Bories
și alții/Comisia, T‑331/00 și T‑115/01, RecFP, p. I‑A‑309 și II‑1479, punctele 150-153
2.
Cu excepția funcției de șef de unitate, în legătură cu care statutul conține, în anexa I secțiunea A, norme specifice în materia
determinării nivelului postului care urmează să fie ocupat, din principiile generale de drept care reglementează organizarea
funcției publice comunitare rezultă că nivelul unui post care urmează să fie ocupat trebuie stabilit în funcție de atribuțiile
conferite funcției în cauză și de interesul serviciului. Articolul 7 alineatul (1) din statut enunță în mod expres această
ultimă cerință.
(a se vedea punctul 83)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 17 mai 1995, Kratz/Comisia, T‑10/94, Rec., p. II‑1455, punctele 56-60; 16 octombrie 1996, Capitanio/Comisia,
T‑36/94, RecFP, p. I‑A‑449 și II‑1279, punctul 57; 16 octombrie 1996, Benecos/Comisia, T‑37/94, RecFP, p. I‑A‑461 și II‑1301,
punctul 56; 19 februarie 1998, Campogrande/Comisia, T‑3/97, RecFP, p. I‑A‑89 și II‑215, punctul 30
Tribunalul Funcției Publice: 14 decembrie 2006, Economidis/Comisia, F‑122/05, RecFP, p. I‑A‑1-179 și II‑A‑1‑725
3.
Cu excepția unor circumstanțe particulare, anularea deciziei atacate de un funcționar constituie, ea însăși, o reparație adecvată
și, în principiu, suficientă a prejudiciului moral pe care l‑ar fi putut suferi acest funcționar.
(a se vedea punctul 114)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 27 februarie 1992, Plug/Comisia, T‑165/89, Rec., p. II‑367, punctul 118; 28 septembrie 1999,
Hautem/BEI, T‑140/97, RecFP, p. I‑A‑171 și II‑897, punctul 82; 11 septembrie 2002, Willeme/Comisia, T‑89/01, RecFP, p. I‑A‑153
și II‑803, punctul 97