CELEX: 62005CJ0100
Toldkodeks
fastlæggelse af toldskylden
importafgifter på forædlingsprodukter, der er fastsat af toldskyldneren og godtaget af toldmyndighederne i medfør toldkodeksens artikel 121
afgifter, der kan beregnes i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c)
godtgørelse af for meget opkrævet told i medfør af toldkodeksens artikel 236

1       Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 121, stk. 1, artikel 122, litra c), og artikel 236
i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1, herefter »toldkodeksen«).
2       Anmodningen er indgivet i forbindelse med en tvist mellem ASM Lithography BV (herefter »ASM Lithography«) og Inspecteur van
de Belastingdienst-Douane Zuid/kantoor Roermond (herefter »toldmyndighederne«) vedrørende en anmodning om godtgørelse af told
på varer, der blev bragt i fri omsætning i tidsrummet mellem oktober 1998 og juli 2000.

Retsforskrifter
3       Toldkodeksens artikel 114 bestemmer:
»1.      Med forbehold af artikel 115 giver proceduren for aktiv forædling mulighed for inden for Fællesskabets toldområde at lade
følgende varer underkaste en eller flere forædlingsprocesser:
a)      ikke-fællesskabsvarer, som er bestemt til at genudføres fra Fællesskabets toldområde som forædlingsprodukter, uden at de pålægges
importafgifter eller undergives handelspolitiske foranstaltninger
b)      […]
2.      Der forstås ved:
a)       »suspensionsordningen«: proceduren for aktiv forædling i den i stk. 1, litra a), omhandlede form
[…]
d)       »forædlingsprodukter«: alle produkter, der fremkommer ved forædlingsprocesser
[…]«
4       Kodeksens artikel 121, stk. 1, bestemmer:
»Når der opstår toldskyld, fastsættes denne på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for indførselsvarerne på tidspunktet
for antagelse af angivelsen om de pågældende varers henførsel under proceduren for aktiv forædling, jf. dog artikel 122.«
5       Kodeksens artikel 122 bestemmer:
»Uanset artikel 121
a)      pålægges forædlingsprodukter de for dem gældende importafgifter, når de pågældende produkter:
–       overgår til fri omsætning og er opført på den liste, der er fastlagt efter udvalgsproceduren, og for så vidt de forholdsmæssigt
svarer til den udførte del af de forædlingsprodukter, der ikke er opført på listen. Bevillingshaveren kan dog anmode om, at
disse produkter pålægges afgifter på de i artikel 121 fastsatte betingelser
–       er pålagt afgifter, der er fastsat som led i den fælles landbrugspolitik, og der er fastsat bestemmelser herom efter udvalgsproceduren
b)      pålægges forædlingsprodukter, der har været henført under en suspensionsprocedure eller har været anbragt i frizone eller
frilager, de importafgifter, der fastsættes i henhold til de gældende regler for den pågældende toldprocedure eller for frizoner
og frilagre.
Imidlertid
–       kan der anmodes om afgiftsfastsættelse i henhold til artikel 121
–       skal importafgiftsbeløbet være mindst lige så stort som det beløb, der beregnes i henhold til artikel 121, når forædlingsprodukterne
er angivet til en af de ovennævnte toldmæssige bestemmelser eller anvendelser, bortset fra forarbejdning under toldkontrol
c)      kan de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for forarbejdning under toldkontrol, anvendes, hvis indførselsvarerne
havde kunnet henføres under denne procedure
[…]«
6       Toldkodeksens artikel 130 bestemmer:
»Proceduren for forarbejdning under toldkontrol giver mulighed for på Fællesskabets toldområde at lade ikke-fællesskabsvarer
underkaste behandlinger, hvorved deres beskaffenhed eller tilstand ændres, uden at de pålægges importafgifter eller undergives
handelspolitiske foranstaltninger og derefter lade de produkter, der fremkommer ved disse behandlinger, overgå til fri omsætning
mod betaling af de importafgifter, der gælder for dem. Disse produkter benævnes forarbejdningsprodukter.«
7       Kodeksens artikel 236 bestemmer:
»1. Godtgørelse af import- eller eksportafgifter ydes, hvis det godtgøres, at det pågældende beløb på betalingstidspunktet
ikke var skyldigt efter lovgivningen, eller at beløbet er blevet bogført i strid med artikel 220, stk. 2.
[…]
Der indrømmes hverken godtgørelse eller fritagelse, hvis de omstændigheder, hvorpå betalingen eller bogføringen af et ikke-skyldigt
beløb bygger, skyldes urigtigheder fra debitors side.
2.      Godtgørelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter indrømmes, hvis der fremsættes anmodning herom over for
det pågældende toldsted inden tre år regnet fra datoen for underretning af debitor om de pågældende afgifter.
[…]«
8       Rådets afgørelse 97/359/EF af 24. marts 1997 om fjernelse af told på informationsteknologiprodukter (EFT L 155, s. 1) godkendte
på vegne af Fællesskabet aftalen om handel med informationsteknologiprodukter og meddelelsen om aftalens gennemførelse. Formålet
med denne aftale, der er baseret på den ministererklæring, der blev vedtaget den 13. december 1996 på Verdenshandelsorganisationens
første konference i Singapore samt erklæringens bilag og tillæg, er konsolidering og afskaffelse af told på visse informationsteknologiprodukter
senest den 1. januar 2000.
9       Efter vedtagelse af den ministererklæring, der i sit bilag tilskynder parterne til autonomt at afskaffe told allerede inden
den 1. januar 2000, vedtog Rådet for Den Europæiske Union forordning (EF) nr. 2216/97 af 3. november 1997 om ændring af forordning
(EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif med henblik på autonom suspension af den fælles
toldtarifs toldsatser for visse informationsteknologiprodukter (EFT L 305, s. 1).
10     Der er med artikel 3 i forordning nr. 2216/97 indsat en fodnotehenvisning (z) i tredje spalte i del II af bilag I til forordning
nr. 2658/87 for visse KN-koder, som har følgende ordlyd:
»(z) Autonom suspension på ubestemt tid«.
11     Kommissionens forordning (EF) nr. 1677/98 af 29. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser
til forordning nr. 2913/92 (EFT L 212, s. 18) har på den liste over varer, som det er tilladt at forarbejde under toldkontrol
– indeholdt i første kolonne i bilag 87 til Kommissionens forordning nr. 2454/93 af 2. juli 1993 (EFT L 253, s. 1) – opført
visse elektroniske komponenter, der kan forarbejdes til informationsteknologiprodukter, som fastsat i anden kolonne i bilag
87.
12     Det fremgår af bilag III til forordning nr. 1677/98, at »[f]ølgende afsnit tilføjes bilag 87«:
Kolonne 1
Kolonne 2
Løbe-nummer
Varer, som det
er tilladt at forarbejde under toldkontrol
Forarbejdning,
der kan foretages
»18
Alle typer af elektroniske komponenter, dele og enheder (herunder underenheder), eller materialer (også elektroniske), der
er væsentlige for forarbejdningsproduktets elektroniske arbejdspræstation
Forarbejdning til informationsteknologiprodukter henhørende under:
1. […]
2. En KN-underposition omfattet af artikel 1, 2 eller 3 i Rådets forordning (EF) nr. 2216/97 […], hvor der er autonom suspension
af toldsatsen på dagen for tilladelsen.
[…]«

Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
13     ASM Lithography udvikler og fremstiller instrumenter (»wafer steppers«), der anvendes til fremstilling af chips i edb-industrien.
Som en del af ASM Lithographys virksomhed køber det komponenter og delvist samlede dele uden for Fællesskabet, der anvendes
dels til fremstilling af »wafer steppers« og step- og scanningssystemer dels til montage eller som reservedele, der leveres
til køberne.
14     På grundlag af Rådets forordning (EØF) nr. 1999/85 af 16. juli 1985 om aktiv forædling (EFT L 188, s. 1), der blev ophævet
ved toldkodeksen, modtog ASM Lithography en ikke tidsbegrænset bevilling til aktiv forædling med virkning fra den 1. januar
1988, der blev givet i henhold til suspensionsordningen.
15     ASM Lithography afsætter en del forædlingsprodukter uden for Fællesskabet. Virksomheden er forpligtet til regelmæssigt at
indlevere en ansøgning til toldmyndighederne om godkendelse af fortegnelsen over ikke forarbejdede varer og over forædlingsprodukterne.
16     Den resterende del af forædlingsprodukterne samt indførselsvarerne i uforandret stand bringes i fri omsætning. Hvad angår
informationsteknologiprodukterne var størstedelen af disse omfattet af suspensionsordningen for opkrævning af told i medfør
af forordning nr. 2216/97. Med virkning fra august 1998 tilføjede forordning nr. 1677/98 elektroniske komponenter til de varer,
som det er tilladt at forarbejde under toldkontrol.
17     I tidsrummet fra oktober 1998 til juli 2000 indleverede ASM Lithography hver måned oplysninger om, hvilke forædlingsprodukter
der var bragt i fri omsætning. Disse lister indeholdt bl.a. oplysninger om indførselsvarens faktura, den gældende sats, administrative
koder over bestemmelsesstedet, varernes oprindelse og herkomst samt varernes toldværdi og den told, der skal betales.
18     ASM Lithography beregnede toldskylden i medfør af toldkodeksens artikel 121 på grundlag af de beskatningselementer, der gælder
for de omhandlede varer på tidspunktet for deres henførsel under proceduren for aktiv forædling. Det fremgår af de oplysninger,
der er afgivet i forbindelse med den præjudicielle forelæggelse, at såfremt selskabet i medfør af toldkodeksens artikel 122,
litra c), havde påberåbt sig anvendelsen af forordning nr. 2216/97, sammenholdt med forordning nr. 1677/98, skulle beregningen
af toldskylden have været baseret på beskatningselementerne for forædlingsprodukter, hvilket ville have medført, at det kun
var 2-3% af de pågældende komponenter, der havde været afgiftspligtige, mens 97-98% af indførselsvarerne ville have været
omfattet af en nul-sats.
19     På baggrund af de af ASM Lithography fremsendte oplysninger udstedte toldmyndigheden et betalingspålæg, idet den anførte følgende:
»Der foreligger en pligt til at betale told i henhold til artikel 204, stk. 1 a, i (toldkodeksen), idet der ikke kan tages
hensyn til fritagelsen herfor i bevillingen (til aktiv forædling)«, og at »[d]ette betalingspålæg er gældende indtil videre«.
Toldskylden blev fastsat i medfør af toldkodeksens artikel 121, stk. 1, og svarer til det beløb, som ASM Lithography var nået
frem til i sine månedligt afgivne oplysninger.
20     Efter at have betalt det skyldige beløb indgav ASM Lithography den 26. april 2001 i henhold til toldkodeksens artikel 236
en anmodning til toldmyndigheden om godtgørelse af et samlet beløb på 2 105 393,20 NLG (955 385,78 EUR) for importafgiften,
hvilket blev afslået. Den efterfølgende klage blev afvist ved afgørelse af 2. maj 2002.
21     ASM Lithography anlagde herefter sag ved Gerechtshof te Amsterdam, som har anført, at ASM Lithography ikke udtrykkeligt på
det tidspunkt, hvor de pågældende forædlingsprodukter overgik til fri omsætning, anmodede om at blive undergivet reglerne
i henhold til ordningen om forarbejdning under toldkontrol i medfør af toldkodeksens artikel 122, litra c), og at det først
var efter fastsættelsen af betalingspålægget i henhold til kodeksens artikel 121, stk. 1 – som ASM Lithography ikke påklagede
– at ASM Lithography indgav en anmodning om anvendelse af nævnte procedure.
22     Gerechtshof te Amsterdam er imidlertid i tvivl om, hvorvidt den omhandlede toldskyld skal beregnes i henhold til toldkodeksens
artikel 121, stk. 1, eller i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c), og har derfor besluttet at udsætte sagen og
forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)      Skal en toldskyld for sådanne forædlingsprodukter som de i sagen omhandlede, der anses for at være overgået til fri omsætning,
fastlægges i henhold til de beskatningselementer, der er angivet i toldkodeksens artikel 122, litra c), uanset at toldskyldneren
ikke udtrykkeligt har anmodet herom?
2)      Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal en efterfølgende indgivet anmodning – efter meddelelse om fastlæggelse
af beløbet for toldskylden ved anvendelse af de beskatningselementer, der angives i toldkodeksens artikel 121, stk. 1 – om
en ny beregning af toldskylden ved anvendelse af de beskatningselementer, der angives i toldkodeksens artikel 122, litra c),
inden for rammerne af en ansøgning om tilbagebetaling i henhold til toldkodeksens artikel 236 imødekommes?«

Om de præjudicielle spørgsmål

Det første spørgsmål
23     Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om toldkodeksens artikel 122, litra c), skal fortolkes
således, at de nationale toldmyndigheder ved beregningen af den toldskyld, der følger af forædlingsprodukternes overgang til
fri omsætning, er forpligtede til at anvende afgiftsreglerne vedrørende proceduren for forarbejdning under toldkontrol, hvis
indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure, skønt det pågældende selskab ikke udtrykkeligt havde anmodet
herom.
24     Toldkodeksens artikel 121 og 122 fastsætter to forskellige beregningsmetoder for toldskylden for de varer, der er indført
under proceduren for aktiv forædling.
25     Toldkodeksens artikel 121 indeholder en generel regel, som kan anvendes på alle de varer, der indføres under en sådan procedure,
og hvoraf det følger, at når der opstår toldskyld, fastsættes denne på grundlag af de beskatningselementer, der gælder for
indførselsvarerne på tidspunktet for antagelsen af angivelsen om de pågældende varers henførsel under proceduren for aktiv
forædling.
26     Derimod indeholder toldkodeksens artikel 122 undtagelser til denne regel, for så vidt som den opstiller en liste over særlige
tilfælde, hvor toldskylden for forædlingsprodukter fastsættes ifølge andre kriterier end dem, der er fastsat i artikel 121.
27     Det fremgår af ordlyden af toldkodeksens artikel 121 og 122, at eftersom artikel 122 er en undtagelsesbestemmelse til artikel
121, er toldmyndighederne i princippet forpligtede til at fastsætte toldskylden i henhold til artikel 121, når de indførselsvarer,
der er henført under proceduren for aktiv forædling, er bragt i fri omsætning. Som den nederlandske regering med rette har
bemærket i sine indlæg, kan denne forpligtelse kun fraviges i en af de situationer, der er omfattet af toldkodeksens artikel
122.
28     Under retsmødet har ASM Lithography gjort gældende, at en anmodning fra toldskyldneren ikke er nødvendig for så vidt angår
anvendelsen af toldkodeksens artikel 122, og navnlig bestemmelsen i litra c). Bestemmelserne i artikel 122 finder nemlig kun
anvendelse i særlige tilfælde i modsætning til det tilfælde, der er anført i toldkodeksens artikel 121, som er en lex specialis,
der derfor har forrang for artikel 122.
29     Denne argumentation kan ikke tages til følge.
30     Toldkodeksens artikel 122, litra a)-c), nævner nemlig flere tilfælde, som forædlingsprodukter kan befinde sig i med henblik
på fastsættelsen af den skyldige importafgift. Det fremgår af ordlyden af bestemmelserne i artikel 122, litra a) og b), at
når forædlingsprodukterne befinder sig i en af de i bestemmelserne omhandlede situationer, er de nationale toldmyndigheder
forpligtede til at anvende de bestemmelser, der er fastsat heri. Toldskyldneren kan dog under visse omstændigheder anmode
om, at afgiften bliver pålagt i henhold til toldkodeksens artikel 121.
31     Det forholder sig derimod anderledes for så vidt angår toldkodeksens artikel 122, litra c). Således som bestemmelsen er affattet,
pålægger den nemlig ikke de nationale toldmyndigheder nogen forpligtelse. Den begrænser sig nemlig til at fastsætte en regel,
hvis anvendelse er fakultativ, for så vidt som den bestemmer, at de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for
forarbejdning under toldkontrol, som undtagelse til artikel 121 kan anvendes på forædlingsprodukterne, hvis indførselsvarerne
havde kunnet henføres under denne procedure.
32     Det følger heraf, at med henblik på fastsættelsen af toldskylden i forbindelse med, at forædlingsprodukterne bliver bragt
i fri omsætning, er de nationale toldmyndigheder ikke i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c), forpligtede til af
egen drift at anvende de afgiftsregler, der er fastsat som led i proceduren for forarbejdning under toldkontrol, idet bestemmelsen
kun finder anvendelse, såfremt toldskyldneren selv udtrykkelig har anmodet herom, uanset som disse afgiftsregler er mere fordelagtige
for den pågældende. Det fremgår nemlig ikke af toldkodeksens bestemmelser, at fællesskabslovgiver har haft til hensigt at
pålægge de nationale myndigheder en omsorgspligt over for skyldnerne, således at myndighederne skal varetage disses interesser
gennem anvendelse af de mest fordelagtige afgiftsregler.
33     Denne fortolkning bekræftes af ordlyden af toldkodeksens artikel 62, stk. 1, hvorefter det for så vidt angår angivelsen om
henførsel af varer under en toldprocedure tilkommer klarereren på sin angivelse at angive »alle de oplysninger, der er nødvendige
for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til«. En sådan forpligtelse til
at meddele alle nødvendige oplysninger til toldmyndighederne påhviler enhver klarerer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt
i toldkodeksens artikel 4, nr. 18.
34     Det første spørgsmål skal derfor besvares med, at toldkodeksens artikel 122, litra c), skal fortolkes således, at de nationale
toldmyndigheder ved beregningen af den toldskyld, der følger af forædlingsprodukternes overgang til fri omsætning – medmindre
den pågældende udtrykkeligt har anmodet herom – ikke er forpligtede til at anvende afgiftsreglerne vedrørende proceduren for
forarbejdning under toldkontrol, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.

Det andet spørgsmål
35     Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om toldkodeksens artikel 236 skal fortolkes således,
at de nationale toldmyndigheder skal efterkomme en anmodning om godtgørelse af importafgifter, hvilket indebærer, at de atter
skal beregne en toldskyld i henhold til toldkodeksens artikel 122, litra c), selv om beløbet for denne toldskyld allerede
er blevet beregnet i henhold til kodeksens artikel 121 og meddelt den pågældende.
36     Den nederlandske regering har i denne forbindelse i sit indlæg gjort gældende, at idet toldmyndighederne med rette har anvendt
toldkodeksens artikel 12, var toldskylden også skyldig efter lovgivningen på betalingstidspunkt. Den har derudover gjort gældende,
at i de tilfælde, hvor toldskyldneren har et valg med hensyn til metoden til beregning af toldskylden, bør vedkommende under
alle omstændigheder ikke kunne påberåbe sig toldkodeksens artikel 236 for efterfølgende at anmode om anvendelse af en anden
beregningsmetode, der for ham fører til et mere fordelagtigt resultat.
37     Denne argumentation kan ikke tiltrædes.
38     Det fremgår af ordlyden af toldkodeksens artikel 236, at de nationale toldmyndigheder yder godtgørelse af afgifterne, for
så vidt som det bl.a. godtgøres, at det pågældende beløb på betalingstidspunktet ikke var skyldigt efter lovgivningen.
39     Det er korrekt – således som det fremgår af svaret på det første spørgsmål – at de nationale toldmyndigheder er berettigede
til at fastsætte beløbet for toldskylden i henhold til toldkodeksens artikel 121, når toldskyldneren ikke udtrykkeligt har
anmodet om, at forædlingsprodukterne undergives de afgiftsregler, der er fastsat inden for rammerne af proceduren for forarbejdning
under toldkontrol, når indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.
40     Det følger heraf, at indførselsvarerne i en sådan situation med rette kan pålægges importafgifter, og at disse således er
lovligt opkrævet. Dette er så meget desto mere tilfældet i den foreliggende sag, hvor ASM Lithography, idet det afgav månedlige
oplysninger om de forædlingsprodukter, der var bragt i fri omsætning, beregnede beløbet for de afgifter, der skyldes på grundlag
af toldkodeksens artikel 121, og idet de nederlandske toldmyndigheder i henhold til samme bestemmelse udfærdigede et betalingspålæg
svarende til det beløb, som ASM Lithography også havde beregnet.
41     Den omstændighed, at tolden i det foreliggende tilfælde på betalingstidspunktet var blevet opkrævet efter lovgivningen, idet
ASM Lithography ikke havde indgivet nogen anmodning om anvendelse af toldkodeksens artikel 122, litra c), kan imidlertid ikke
have til følge, at tolden efterfølgende skal sidestilles med afgifter, der skyldes efter lovgivningen i henhold til toldkodeksens
artikel 236, stk. 1, uanset en senere anmodning herom, idet den omstændighed, at der ikke blev indgivet nogen anmodning på
tidspunktet for betalingen af tolden for det første skyldes en fejl, der består i en utilsigtet undladelse, der ikke kan anses
for en foretagelse af et valg, der pr. definition er noget tilsigtet, og for det andet, at det er ubestridt, at de afgifter,
der skyldes efter lovgivningen på grundlag af en sådan anmodning, ville have været mindre end det betalte beløb, eller endog
nul (jf. i denne retning dom af 20.10.2005, sag C-468/03, Overland Footwear, Sml. I, s. 8937, præmis 68 og 69).
42     Det følger heraf, at såfremt betingelserne i toldkodens artikel 236 er opfyldt, det vil navnlig sige, at der ikke foreligger
urigtigheder fra klarererens side, og at treårsfristen for fremsættelse af en anmodning om godtgørelse er blevet overholdt,
finder bestemmelsen anvendelse, såfremt en anmodning om godtgørelse af importafgifterne er indgivet efter en angivelse om
overgang til fri omsætning fra en virksomhed, der i angivelsen fejlagtigt har beregnet beløbet for skylden i henhold til kodeksens
artikel 121, i stedet for at have anmodet om, at tolden blev fastsat i henhold til de afgiftsregler, der er fastsat inden
for rammerne af proceduren for forarbejdning under toldkontrol i medfør af kodeksens artikel 122, litra c). Det tilkommer
den nationale ret at afgøre, om disse betingelser er opfyldte.
43     Heraf følger, at toldkodeksens artikel 236 skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder skal efterkomme en anmodning
om godtgørelse af importafgifter, når det viser sig, at beløbet for toldskylden var blevet fastsat i henhold til kodeksens
artikel 121 som følge af en fejl begået af den pågældende og ikke ved udøvelse af et valg, og når den pågældende allerede
har fået meddelelse herom, også selv om denne anmodning indebærer, at myndighederne atter skal beregne beløbet for skylden
i henhold til toldkodeksen artikel 122, litra c).

Sagens omkostninger
44     Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer
det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt
i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:
1)
Artikel 122, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes
således, at de nationale toldmyndigheder ved beregningen af den toldskyld, der følger af forædlingsprodukternes overgang til
fri omsætning – medmindre den pågældende udtrykkeligt har anmodet herom – ikke er forpligtede til at anvende afgiftsreglerne
vedrørende proceduren for forarbejdning under toldkontrol, hvis indførselsvarerne havde kunnet henføres under denne procedure.
2)
Artikel 236 i forordning nr. 2913/92 skal fortolkes således, at de nationale toldmyndigheder skal efterkomme en anmodning
om godtgørelse af importafgifter, når det viser sig, at beløbet for toldskylden var blevet fastsat i henhold til forordningens
artikel 121 som følge af en fejl begået af den pågældende og ikke ved udøvelse af et valg, og når den pågældende allerede
har fået meddelelse herom, også selv om denne anmodning indebærer, at myndighederne atter skal beregne beløbet for skylden
i henhold til forordningens artikel 122, litra c).
Underskrifter
*
Processprog: nederlandsk.