CELEX: 61994CJ0018
EKSF-traktaten
Forskelsbehandling af producenter
Anvendelse af traktatens artikel 4 og 63
Direkte virkning
EF-traktaten
Misbrug af dominerende stilling
Traktatens artikel 86
Erstatning for tab som følge af tilsidesættelse af disse bestemmelser
Kommissionens og den nationale domstols respektive kompetence

Dommens præmisser
1 Ved kendelser af 13. januar 1994 og 12. maj 1994, indgaaet til Domstolen henholdsvis den 17. januar og den 16. maj 1994, har High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division, i medfoer af EKSF-traktatens artikel 41 og EF-traktatens artikel 177 forelagt en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af EKSF-traktatens artikel 4 og 63 samt EOEF-traktatens (nu EF-traktaten) artikel 86.
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en tvist mellem Barbara Hopkins m.fl. (herefter "Hopkins m.fl."), med hjemsted i Det Forenede Kongerige, og National Power plc (herefter "National Power") samt PowerGen plc (herefter "PowerGen"), hvorunder Hopkins m.fl. har nedlagt paastand om erstatning.
3 Hopkins m.fl. producerer kul, som udvindes i stor dybde i henhold til tilladelser udstedt af British Coal Corporation (herefter "British Coal"), som er en offentlig virksomhed oprettet i medfoer af Coal Industry Nationalisation Act 1946, der har ejendomsretten til naesten alle stenkulreserver i Det Forenede Kongerige.
4 Foer den 1. april 1990 var Central Electricity Generating Board (herefter "CEGB"), et statsligt organ, ansvarlig for stoerstedelen af den elektricitet, der blev fremstillet i England og Wales. Efter denne dato er CEGB' s opgaver blevet overtaget af bl.a. National Power og PowerGen.
5 Fra 1979 til den 31. marts 1990 indgik CEGB og efter den 1. april 1990 National Power og PowerGen en raekke aftaler med British Coal om levering af kul, som angik prisen paa og maengden af kul samt de oevrige betingelser for koeb af kul. CEGB aftog langt stoerstedelen af det kul, CEGB selv anvendte, fra British Coal, men indkoebte dog ogsaa ° paa andre betingelser ° indfoert kul og kul fra miner med udvinding i stor dybde, bl.a. fra Hopkins m.fl. CEGB koebte dels kul direkte fra Hopkins m.fl., dels fra visse autoriserede virksomheder, som blandede kul af forskellig oprindelse, heriblandt kul fra Hopkins m.fl.
6 I marts 1990 indgav National Association of Licensed Open Cast Operators (landssammenslutning af selskaber, der driver autoriseret minedrift i aabent brud) og Federation of Small Mines of Great Britain en klage til Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber paa grundlag af EF-traktatens artikel 85 og 86 samt EKSF-traktatens artikel 4, 60, 63, 65 og artikel 66, stk. 7, som navnlig omhandlede de ovennaevnte aftaler.
7 Den 5. juni 1990 indgav South Wales Small Mines Association ligeledes i henhold til artikel 3 i Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (EFT 1959-1962, s. 81). Klagepunktet heri var, at foerst CEGB samt herefter National Power og PowerGen har misbrugt deres dominerende stilling ved at koebe kul paa andre betingelser med hensyn til pris, maengde og leveringstid fra British Coal end betingelserne ved koeb fra Hopkins m.fl. og de blandende virksomheder.
8 Med beslutning af 23. maj 1991 afviste Kommissionen disse klager for saa vidt angik tidsrummet efter den 1. april 1990, mens den undlod at traeffe afgoerelse for det forudgaaende tidsrum.
9 Den 1. juni 1991 anlagde Hopkins m.fl. erstatningssag mod National Power og PowerGen for High Court of Justice omfattende tidsrummet mellem 1985 og 31. marts 1990. Under sagen har sagsoegerne bl.a. gjort gaeldende, at EKSF-traktatens artikel 4 og 63 samt EF-traktatens artikel 86 er blevet tilsidesat. Ifoelge sagsoegerne har National Power og PowerGen, som CEGB' s retlige efterfoelgere, diskrimineret Hopkins m.fl. i forhold til British Coal ved hos Hopkins at koebe kul paa pris- og maengdebetingelser, der var mindre favorable end de, som blev tilbudt British Coal.
10 High Court of Justice har udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"1) Naar det goeres gaeldende, at en koeber af kul til eget brug, som ikke er en virksomhed efter EKSF-traktatens artikel 80, har udoevet forskelsbehandling med hensyn til pris, maengdemaal og andre vilkaar og betingelser ved koeb af kul produceret af to eller flere virksomheder efter EKSF-traktatens artikel 80, skal sagen da afgoeres efter EKSF-traktaten, EF-traktaten eller begge disse traktater?
2) Saafremt og i det omfang sagen skal afgoeres efter EKSF-traktaten,
a) paahviler der da i henhold til EKSF-traktatens artikel 4 og/eller artikel 63, stk. 1, en saadan koeber nogen forpligtelser?
b) i bekraeftende fald: kan saadanne forpligtelser da haandhaeves ved en national domstol?
c) kan en kulproducent goere en saadan forpligtelse gaeldende og i saa fald under hvilke omstaendigheder? Kan en saadan forpligtelse navnlig goeres gaeldende af en producent, som saelger sit kul til en uafhaengig grossist, der blander det med kul fra andre kilder og saelger denne blanding til koeberen?
d) stiller faellesskabsretten krav om, at der skal vaere et retsmiddel til raadighed for den berettigede til opnaaelse af erstatning for tilsidesaettelse af en saadan forpligtelse, og, i bekraeftende fald, da under hvilke betingelser?
3) Saafremt og i det omfang sagen skal afgoeres efter EF-traktaten,
a) paahviler der i henhold til EF-traktatens artikel 86 koeberen en forpligtelse, der kan haandhaeves ved nationale domstole, over for kulproducenten, og, i bekraeftende fald, da under hvilke omstaendigheder? Kan en saadan forpligtelse navnlig goeres gaeldende af en producent, som saelger sit kul til en uafhaengig grossist, der blander det med kul fra andre kilder og saelger denne blanding til koeberen?
b) stiller faellesskabsretten krav om, at der skal vaere et retsmiddel til raadighed for den berettigede til opnaaelse af erstatning for tilsidesaettelse af en saadan forpligtelse, og i bekraeftende fald, da under hvilke betingelser?
c) naar det skal afgoeres, om et paastaaet misbrug har en virkning paa samhandelen mellem medlemsstaterne, skal den paagaeldende virkning da bedoemmes alene i forhold til de potentielle markeder for kul udvundet og solgt af parterne ° som goer gaeldende, at der er sket en tilsidesaettelse af artikel 86 ° til grossister eller til koeberen til dennes eget brug, eller skal virkningen bedoemmes i forhold til andre hensyn, og i bekraeftende fald, da hvilke?
4) I hvilket omfang, om overhovedet, afhaenger svarene paa de ovenfor anfoerte spoergsmaal 2) og/eller 3) af
a) en forudgaaende afgoerelse fra Kommissionen, en henstilling rettet til en medlemsstat og/eller en efterfoelgende tilsidesaettelse af de nationale gennemfoerelsesforanstaltninger, og/eller
b) andre skridt eller procedurer, og i givet fald da hvilke?
5) I hvilket omfang, om overhovedet, er Kommissionens beslutning i skrivelse af 23. maj 1991, for saa vidt den vedroerte kulforsyningen til elproducenterne, afgoerende for faktiske eller retlige spoergsmaal, som er blevet rejst under den foreliggende sag for den nationale domstol, naar henses til de saerlige omstaendigheder, hvorunder beslutningen blev vedtaget?
6) Naar det goeres gaeldende, at en kulproducent, der er en virksomhed efter EKSF-traktatens artikel 80, har tilskyndet til eller deltaget i forskelsbehandling som beskrevet i spoergsmaal 1), som paa grund af priserne ved og vilkaarene for den foerste virksomheds salg til den i spoergsmaal 1) omtalte koeber er til skade for andre kulproducerende virksomheder, skal et saadant anbringende da bedoemmes efter EKSF-traktaten, EF-traktaten eller begge?"
Foerste, tredje og sjette spoergsmaal
11 Med det foerste, tredje og sjette spoergsmaal oensker High Court i det vaesentlige oplyst, hvilke bestemmelser i EKSF-traktaten eller EF-traktaten der er relevante for afgoerelsen af den for retten indbragte sag.
12 Det bemaerkes herom indledningsvis, at Domstolen i dom af 13. april 1994, sag C-128/92, Banks (Sml. I, s. 1209, praemis 9), allerede har fastslaaet, at udvinding af uforarbejdet kul er omfattet af EKSF-traktatens anvendelsesomraade. Bilag I til traktaten, som dennes artikel 81 henviser til med hensyn til definitionen af begrebet "kul", naevner udtrykkeligt stenkul, der er den form for kul, hovedsagen drejer sig om.
13 Endvidere er Hopkins m.fl. og British Coal, hvoraf sidstnaevnte isaer er beroert af det sjette spoergsmaal, omfattet af EKSF-traktatens artikel 80. Saaledes udgoer den virksomhed, de udoever i form af udvinding af kul, det foerste led i fremstillingen af et mere udviklet produkt, og de udoever ° paa en medlemsstats omraade ° produktionsvirksomhed inden for kulsektoren i denne bestemmelses forstand. Det er ikke tilfaeldet for National Power' s og PowerGen' s vedkommende; disse er "koebere" i henhold til artikel 63, stk. 1, der forbruger kul uden dog at vaere virksomheder i medfoer af EKSF-traktatens artikel 80.
14 Hvad angaar spoergsmaalet om, hvilke bestemmelser der finder anvendelse paa den omhandlede handlemaade, bemaerkes, at Domstolen i dom af 15. december 1987, sag 328/85, Deutsche Babcock, Sml. s. 5119, praemis 10, fastslog, at det fremgaar at EOEF-traktatens artikel 232, at denne traktat finder anvendelse paa varer, der omfattes af EKSF-traktaten i det omfang, et forhold ikke er reguleret i EKSF-traktatens bestemmelser.
15 Det maa derfor konstateres, at forskelsbehandling som den, der er blevet udoevet i hovedsagen, falder inden for anvendelsesomraadet af EKSF-traktatens artikel 4 sammenholdt med artikel 63.
16 I den forbindelse paapeges, at bestemmelserne i EKSF-traktatens artikel 4, og navnlig litra b), der forbyder forholdsregler og fremgangsmaader, som medfoerer en forskelsbehandling af producenter, kun finder selvstaendig anvendelse i mangel af mere specifikke regler; i tilfaelde, hvor reglerne i artikel 4 er gentaget eller naermere uddybet i andre af traktatens bestemmelser, skal de regler, der angaar én og samme bestemmelse, betragtes som en helhed og anvendes under ét (jf. ovennaevnte dom i Banks-sagen, praemis 11).
17 Artikel 63, stk. 1, gennemfoerer artikel 4, litra b), og herved tillaegges Kommissionen, saerligt i tilfaelde hvor den "konstaterer, at koebere systematisk udoever forskelsbehandling", befoejelse til at rette de fornoedne henstillinger til de paagaeldende regeringer. Som betingelse for at anvende disse bestemmelser gaelder navnlig, at forskelsbehandlingen skal kunne tilskrives koebere.
18 Det fremgaar af de to bestemmelser set under ét, at de omfatter forskelsbehandling, der udoeves systematisk af koebere, uafhaengigt af deres egenskab som virksomhed i henhold til EKSF-traktatens artikel 80, til skade for kulproducenter, der er virksomheder i henhold til samme artikel 80.
19 Med henblik paa at sikre den tilsigtede virkning af det forbud, som er fastsat i artikel 4, litra b), maa det antages, at de befoejelser, der i medfoer af artikel 63, stk. 1, tillaegges Kommissionen, goer det muligt for denne at paalaegge medlemsstaterne ikke blot for fremtiden at bringe den systematiske forskelsbehandling til ophoer, som den har konstateret, men tillige at drage samtlige konsekvenser paa grundlag af denne konstatering for saa vidt angaar de virkninger, som forskelsbehandlingen har kunnet foraarsage i forholdet mellem koebere og producenter i henhold til artikel 4, litra b), ogsaa i tidsrummet forud for Kommissionens indgriben. Denne konstatering kan paaberaabes af interesserede parter for de nationale domstole.
20 Det bemaerkes ligeledes, at de af EKSF-traktatens artikel 80 omhandlede virksomheder, som er ofre for denne forskelsbehandling, kan indbringe sagen for Kommissionen i overensstemmelse med naevnte traktats bestemmelser med det formaal, at Kommissionen retter henstillinger til den beroerte medlemsstat i medfoer af artikel 63, stk. 1, og i tilfaelde af et ulovligt, stiltiende eller udtrykkeligt afslag fra Kommissionen kan de i medfoer af samme traktats artikel 33, stk. 2, eller artikel 35, stk. 3, anlaegge sag til proevelse af afgoerelsen ved Faellesskabets retsinstanser.
21 I tilfaelde, hvor Kommissionen udsteder en henstilling i medfoer af traktatens artikel 63, stk. 1, paahviler det den medlemsstat, som er adressat for henstillingen, at efterkomme denne. Saafremt medlemsstaten tilsidesaetter sin forpligtelse, er Kommissionen ved samme traktats artikel 88 tillagt befoejelse til at konstatere denne misligholdelse ved en begrundet beslutning. Derudover har Domstolen anerkendt, at hvis en sag er indbragt for Kommissionen i medfoer af EKSF-traktatens artikel 35, stk. 1, og Kommissionen udtrykkeligt eller stiltiende afslaar at udoeve denne befoejelse, kan de af traktatens artikel 80 omhandlede virksomheder, som er direkte beroert, anlaegge sag ved Faellesskabets retsinstanser i medfoer af traktatens artikel 33, stk. 2, eller artikel 35, stk. 3 (jf. dom af 23.2.1961, sag 30/59, De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg mod Den Hoeje Myndighed, Sml. 1954-1964, s. 211, org. ref.: Rec. s. 1).
22 Det fremgaar af ovenstaaende, at EKSF-traktaten udtoemmende regulerer spoergsmaalet om forskelsbehandling udoevet af koebere, og at traktaten yder en effektiv domstolsbeskyttelse af ofrene for saadan forskelsbehandling. Under disse omstaendigheder kan EF-traktatens bestemmelser ikke finde anvendelse.
23 Dette gaelder saa meget mere, naar den paagaeldende forskelsbehandling, jf. spoergsmaal 6), udoeves af en kulproducent, der er en virksomhed i henhold til EKSF-traktatens artikel 80.
24 I lyset af disse betragtninger skal det foerste, tredje og sjette spoergsmaal besvares med, at EKSF-traktatens bestemmelser, herunder navnlig artikel 4, litra b), og artikel 63, stk. 1, udgoer den retlige ramme til imoedegaaelse af forskelsbehandling udoevet af koebere over for producenter, for saa vidt angaar pris, maengde og andre betingelser ved koeb af kul.
Andet og fjerde spoergsmaal
25 Med det andet og fjerde spoergsmaal spoerger den forelaeggende ret i det vaesentlige, om EKSF-traktatens artikel 4, litra b), og artikel 63, stk. 1, eller en henstilling udstedt af Kommissionen i medfoer af sidstnaevnte bestemmelse skaber rettigheder, som private kan paaberaabe sig direkte for de nationale domstole.
26 Eftersom artikel 4, litra b), ikke kan finde selvstaendig anvendelse, jf. praemis 16, kan bestemmelsen ikke have direkte virkning.
27 Hvad angaar artikel 63, stk. 1, tillaegges Kommissionen derved befoejelse til at rette de fornoedne henstillinger til de paagaeldende regeringer, naar den konstaterer, at koebere systematisk udoever forskelsbehandling. Heraf foelger, at private ikke for de nationale domstole kan goere gaeldende, at saadan forskelsbehandling er uforenelig med artikel 63, stk. 1, for saa vidt forskelsbehandlingen endnu ikke har vaeret genstand for en henstilling rettet til de paagaeldende regeringer.
28 Der maa endvidere henvises til Domstolens faste praksis, hvorefter de regler, Domstolen har fastlagt med henblik paa at fastlaegge de virkninger, som et direktiv, der ikke er blevet gennemfoert i national ret, har, ogsaa finder anvendelse paa henstillinger i henhold til EKSF-traktaten, der er retsakter, som har den samme beskaffenhed, idet de indebaerer en forpligtelse for adressaten med hensyn til det tilsigtede maal, men overlader til denne at vaelge de midler, der egnede til at naa dette maal (jf. dom af 22.2.1990, sag C-221/88, Busseni, Sml. I, s. 495, praemis 21). I alle tilfaelde, hvor bestemmelserne i en henstilling udstedt i medfoer af artikel 63, stk. 1, efter deres indhold fremstaar som ubetingede og tilstraekkeligt praecise, kan disse saaledes paaberaabes direkte af private for de nationale domstole paa samme betingelser som direktiver.
29 Det andet og fjerde spoergsmaal skal derfor besvares med, at EKSF-traktatens artikel 4, litra b), og artikel 63, stk. 1, ikke skaber rettigheder, som private kan paaberaabe sig direkte for de nationale domstole. Derimod kan bestemmelserne i en henstilling udstedt i medfoer af artikel 63, stk. 1, i alle tilfaelde, hvor de efter deres indhold fremstaar som ubetingede og tilstraekkeligt praecise, af private paaberaabes direkte for de nationale domstole.
Femte spoergsmaal
30 Paa grundlag af svaret paa de oevrige spoergsmaal bemaerkes, at den nationale ret med det femte spoergsmaal i det vaesentlige oensker oplyst, om den ° hvad angaar faktiske og retlige omstaendigheder ° er bundet af Kommissionens beslutning af 23. maj 1991 paa grundlag af en klage i medfoer af EKSF-traktatens artikel 65 og artikel 66, stk. 7.
31 Som Domstolen kendte for ret i dommen i ovennaevnte Banks-sag, foelger det af den enekompetence, som Kommissionen ° under forbehold af den proevelsesret, der er tillagt Domstolen og Retten i Foerste Instans ° har til at traeffe beslutninger paa grundlag af EKSF-traktatens artikel 65 og artikel 66, stk. 7, at de nationale retsinstanser er bundet af saadanne beslutninger, der i henhold til EKSF-traktatens artikel 14 er bindende i alle enkeltheder. De nationale retsinstanser kan dog forelaegge Domstolen spoergsmaal om beslutningernes gyldighed eller fortolkning.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
32 De udgifter, der er afholdt af Det Forenede Kongerige og af Kommissionen, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division, ved kendelser af 13. januar 1994 og 12. maj 1994, for ret:
1) EKSF-traktatens bestemmelser, herunder navnlig artikel 4, litra b), og artikel 63, stk. 1, udgoer den retlige ramme til imoedegaaelse af forskelsbehandling udoevet af koebere over for producenter, for saa vidt angaar pris, maengde og andre betingelser ved koeb af kul.
2) EKSF-traktatens artikel 4, litra b), og artikel 63, stk. 1, skaber ikke rettigheder, som private kan paaberaabe sig direkte for de nationale domstole. Derimod kan bestemmelserne i en henstilling udstedt i medfoer af artikel 63, stk. 1, i alle tilfaelde, hvor de efter deres indhold fremstaar som ubetingede og tilstraekkeligt praecise, af private paaberaabes direkte for de nationale domstole.
3) Kommissionens beslutninger paa grundlag af EKSF-traktatens artikel 65 og artikel 66, stk. 7, er i henhold til EKSF-traktatens artikel 14 bindende i alle enkeltheder, og de nationale retsinstanser er bundet af saadanne beslutninger. De nationale retsinstanser kan dog forelaegge Domstolen spoergsmaal om beslutningernes gyldighed eller fortolkning.