CELEX: 62007FJ0125
Funcție publică
Funcționari
Promovare

1.
Funcționari – Decizie care lezează – Obligația de motivare – Posibilitate de motivare a unei decizii de nepromovare în faza
precontencioasă – Consecințe
[Statutul funcționarilor, art. 25 al doilea paragraf și art. 90 alin. (2)]
2.
Funcționari – Promovare – Analiză comparativă a meritelor – Luare în considerare a unei propuneri de promovare în cadrul exercițiului
precedent
(Statutul funcționarilor, art. 45)
1.
Administrația are posibilitatea de a motiva o decizie de nepromovare în faza precontencioasă. Cu toate acestea, atunci când
administrația face uz de această facultate, trebuie să se constate că îi privează pe funcționarii vizați de posibilitatea
de a introduce o reclamație cunoscând motivele deciziei atacate și, prin urmare, de a dezvolta în consecință propriile argumente.
Așadar, în situația în care un funcționar a luat cunoștință de motivele unei decizii numai în stadiul respingerii reclamației,
administrația nu îi poate opune respectarea principiului concordanței între reclamație și cererea introductivă în privința
motivelor sau a criticilor referitoare la motivare.
(a se vedea punctul 24)
Trimitere la:
Tribunalul de Primă Instanță: 12 februarie 1992, Volger/Parlamentul European, T‑52/90, Rec., p. II‑121, punctul 36
2.
Pentru evaluarea meritelor care trebuie luate în considerare în decizia de promovare prevăzută la articolul 45 din statut,
administrația dispune de o largă putere de apreciere. Astfel, controlul instanței comunitare trebuie să se limiteze la problema
dacă, având în vedere căile și mijloacele care au putut conduce administrația la aprecierea sa, aceasta s‑a menținut în limite
care nu sunt criticabile și nu a făcut uz de puterea sa în mod vădit eronat.
Cu toate acestea, existența unei largi puteri de apreciere nu poate scuti administrația de obligația de a examina cu atenție
și cu imparțialitate toate elementele relevante ale speței. Faptul de a fi fost propus pentru promovare în cadrul exercițiului
de promovare anterior exercițiului în litigiu constituie un element relevant referitor la merit, cu condiția ca meritul funcționarului
să nu fi scăzut după exercițiul de promovare în cursul căruia a fost propus pentru promovare.
Pe de altă parte, lipsa sistematică a luării în considerare a calității de promovabil ar putea prezenta riscul de a se crea
o discriminare între funcționarii candidați la promovare, din moment ce ar conduce la tratarea în același mod a unor situații
diferite din punct de vedere obiectiv. Astfel, întrucât împrejurarea că un funcționar a atins deja pragul de promovare în
cadrul exercițiului de promovare precedent este legată intrinsec de meritele de care acesta a dat dovadă anterior îl plasează
într‑o situație diferită, în raport cu acest aspect al meritului său, față de cea a persoanelor care nu au atins pragul respectiv
de promovare în cadrul exercițiului precedent.
(a se vedea punctele 26-28)
Trimitere la:
Curte: 23 octombrie 1986, Vaysse/Comisia, 26/85, Rec., p. 3131, punctul 26; 21 noiembrie 1991, Technische Universität München,
C‑269/90, Rec., p. I‑5469, punctul 14
Tribunalul de Primă Instanță: 11 decembrie 1991, Frederiksen/Parlamentul European, T‑169/89, Rec., p. II‑1403, punctul 69;
4 mai 2005, Sena/AESA, T‑30/04, RecFP, p. I‑A‑113 și II-519, punctul 80; 15 septembrie 2005, Casini/Comisia, T‑132/03, RecFP,
p. I‑A‑253 și II-1169, punctul 69
Tribunalul Funcției Publice: 10 octombrie 2007, Berrisford/Comisia, F‑107/06, RepFP, p. I‑A‑1-0000 și II‑A-1-0000, punctul