CELEX: 61983CJ0018
Tjenestemænd
annullation af en procedure til besættelse af en stilling

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 7 . februar 1983 har Domenico Morina , fuldmaegtig i loenklasse A 6 ved generaldirektoratet for forskning og dokumentation ( GD V ) i Europa-Parlamentet , anlagt sag angaaende Europa-Parlamentets ophaevelse af en procedure med henblik paa ansaettelse af en ekspeditionssekretaer ( stillingsgruppe A 5/4 ved ovennaevnte generaldirektorat , afdelingen for juridiske anliggender ( meddelelse om ledig stilling nr . 3285 af 3 . 11 . 1981 )).
2 Sagsoegeren , der kan forfremmes efter vedtaegtens artikel 45 , soegte den ledige stilling , som ifoelge meddelelsen foerst skulle soeges besat ved forflyttelse eller forfremmelse .
3 Ved afgoerelse af 6 . maj 1982 betemte Europa-Parlamentets generalsekretaer , at stillingen omgaaende skulle overflyttes til generaldirektorat IV , afdelingen for kasse og bogholderi . Da denne overflyttelse medfoerte en aendring af karakteren af de opgaver , der var knyttet til stillingen , annullerede administrationen ansaettelsesproceduren , idet den underrettede sagsoegeren herom ved en meddelelse med paategningen »proceduren annulleret af ansaettelsesmyndigheden« .
4 Den 29 . juli 1982 indbragte Morina i medfoer af artikel 90 , stk . 2 , en klage over denne annullation , som han kraevede en begrundelse for . Ved skrivelse af 3 . november 1982 afviste Parlamentets formand klagen , idet han anfoerte , at ansaettelsesproceduren var blevet afbrudt , fordi stillingen var blevet overflyttet til generaldirektorat IV , hvorfor det var umuligt at gennemfoere ansaettelsen paa grundlag af meddelelsen om den ledige stilling . Parlamentets formand anfoerte yderligere , at »de trufne afgoerelser er begrundet i noedvendige hensyn til tjenesten og ikke i subjektive hensyn i forbindelse med Deres ansoegning« .
5 Sagsoegeren har i sagen , der er anlagt den 7 . februar 1983 , dels nedlagt paastand om , at afgoerelsen om at overflytte den ledige stilling annulleres , dels om , at afbrydelsen af ansaettelsesproceduren kendes ulovlig .
Formaliteten
6 Europa-Parlamentet har ikke direkte nedlagt paastand om afvisning , men har udtrykt tvivl om , hvorvidt sagen kan admitteres , idet den ikke har samme genstand som den indbragte klage . Klagen maa anses for en simpel anmodning om at faa uddybet begrundelsen for at annullere ansaettelsesproceduren , mens i staevningen er nedlagt paastand om , at afgoerelsen om at overflytte stillingen annulleres .
7 Det fremgaar af klagen , at selv om sagsoegeren rent faktisk anmoder om at blive bekendt med grundene til at annullere ansaettelsesproceduren , har han ligeledes praeciseret , at han , saafremt begrundelsen ikke blev uddybet , ville vaere noedt til at anlaegge sag ved Domstolen med paastand om annullation af en afgoerelse , som klart indeholder et klagepunkt imod ham . Foelgelig bestaar der ikke noget modsaetningsforhold mellem klagen og den anlagte sag , som boer antages til realitetsbehandling .
Realiteten
8 Sagsoegeren har for det foerste gjort gaeldende , at Europa-Parlamentet ved under ansaettelsesproceduren at overflytte den ledige stilling og saaledes traekke stillingsopslaget tilbage har tilsidesat principperne om den berettigede forventning og om god forvaltningskik .
9 Som allerede fastslaaet af Domstolen i dom af 24 . juni 1969 ( Fux , sag 26/68 , Sml . 1969 , s . 145 ) er formaalet med vedtaegtens bestemmelser at garantere ansoegerne , at ansaettelsesmyndigheden foretager ansaettelser i overensstemmelse med gaeldende retsregler . Det fremgaar imidlertid ikke af disse bestemmelser , at ansaettelsesmyndigheden er forpligtet til at gennemfoere en paabegyndt ansaettelsesprocedure . Dette anbringende kan derfor ikke tages til foelge .
10 Sagsoegeren har videre haevdet , at afgoerelsen om at overflytte den omstridte stilling ikke er tilstraekkelig begrundet i forhold til ham , idet den ikke indeholder nogen forklaring paa de af Parlamentet paaberaabte tjenstlige grunde .
11 Begrundelsen af en afgoerelse , som indeholder et klagepunkt , skal goere det muligt for Domstolen at udoeve sin proevelsesret vedroerende retsakters lovlighed og give den paagaeldende de noedvendige oplysninger for at vurdere , om afgoerelsen er tilstraekkelig begrundet . Kravet om begrundelse skal dog vurderes paa grundlag af omstaendighederne i det konkrete tilfaelde , bl.a . retsaktens indhold , arten af de anfoerte grunde og adressatens interesse i at modtage en forklaring . Naar det mere specielt drejer sig om en foranstaltning     vedroerende organisationen af tjenesten skal det yderligere understreges , at begrundelsespligten boer saettes i forhold til den skoensfrihed , som ansaettelsesmyndigheden nyder inden for omraadet , saaledes som det allerede er fastslaaet af Domstolen i dom af 28 . maj 1980 ( Kuhner , forenede sager 33 og 75/79 , Sml . 1980 , s . 1677 ) og dom af 29 . oktober 1981 ( Arning , sag 125/80 , Sml . 1981 , s . 2539 ).
12 Selv om administrationen i det foreliggende tilfaelde foerste alene underrettede sagsoegeren om , at ansaettelsesproceduren var annulleret og ikke begrundede dette skridt , anfoerte den dog i besvarelsen af sagsoegerens klage , at proceduren var afbrudt , fordi stillingen var overflyttet , og at de omtvistede afgoerelser var truffet af tjenstlige grunde , som intet havde at goere med sagsoegerens ansoegning . I den foreliggende sag maa en saadan begrundelse anses for tilstraekkelig til , at sagsoegeren kan goere sine rettigheder gaeldende . Dette anbringende kan saaledes heller ikke tages til foelge .
13 Sagsoegeren har endelig anfoert , at Parlamentet har gjort sig skyld i magtfordrejning , idet stillingen ikke blev overflyttet af tjenstlige grunde , men for at udelukke sagsoegeren og begunstige en anden tjenestemand .
14 Det skal i denne forbindelse fastslaas , at sagsoegeren paa ingen maade har praeciseret , hvori klagepunktet bestaar , eller foert nogen form for bevis , som kan stoette et saadant anbringende . I sit indlaeg for Domstolen har Europa-Parlamentet yderligere foert bevis for de af Parlamentet paaberaabte tjenstlige grunde . Foelgelig kan dette anbringende heller ikke tages til foelge .
15 Da der ikke kan gives sagsoegeren medhold i de fremfoerte anbringender , vil sagsoegte vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
16 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger , hvis der er nedlagt paastand herom .
17 I henhold til procesreglementets artikel 70 baerer institutionerne dog deres egne omkostninger i sager anlagt af Faellesskabets ansatte .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( tredje afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Hvert part baerer sine omkostninger .