CELEX: 62003CJ0053
Elfogadhatóság
A nemzeti bíróság fogalma
Erőfölénnyel való visszaélés
A gyógyszer-nagykereskedők részére történő szállítás megtagadása
Párhuzamos kereskedelem

1       Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya az EK 82. cikk értelmezése.
2       A fenti kérelem az Epitropi Antagonismou (a görög versenybizottság) előtt a Synetairismos Farmakopoion Aitolias & Akarnanias
(Syfait) és társai (a továbbiakban: a Syfait és társai) a Panellinios syllogos farmakapothikarion (a továbbiakban: a PSF),
az Interfarm – A. Agelakos & Sia OE és társai (a továbbiakban: az Interfarm és társai), továbbá a K. P. Marinopoulos Anonymos
Etairia emporias kai dianomis farmakeftikon proïonton és társai (a továbbiakban: a Marinopoulos és társai) panaszosok, valamint
a brit jog alatt létrehozott GlaxoSmithKline plc társaság (a továbbiakban: a GSK plc) és görög jog alatt létrehozott leányvállalata,
a GlaxoSmithKline AEVE, korábbi nevén a Glaxowellcome AEVE (a továbbiakban: a GSK AEVE) között annak tárgyában folyamatban
lévő eljárás keretében került előterjesztésre, hogy ez utóbbi két társaság megtagadta bizonyos gyógyszeripari termékek tekintetében
a rendelések teljesítését a görög piacon.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
3       Az EK 82. cikk kimondja:
„A közös piaccal összeegyeztethetetlen és tilos egy vagy több vállalkozásnak a közös piacon vagy annak jelentős részén meglévő
erőfölényével való visszaélése, amennyiben ez hatással lehet a tagállamok közötti kereskedelemre.
Ilyen visszaélésnek minősül különösen:
a)      tisztességtelen beszerzési vagy eladási árak, illetve egyéb tisztességtelen üzleti feltételek közvetlen vagy közvetett kikötése;
b)      a termelés, az értékesítés vagy a műszaki fejlesztés korlátozása a fogyasztók kárára;
c)      egyenértékű ügyletek esetén eltérő feltételek alkalmazása az üzletfelekkel szemben, ami által azok hátrányos versenyhelyzetbe
kerülnek;
d)      a szerződések megkötésének függővé tétele olyan kiegészítő kötelezettségeknek a másik fél részéről történő vállalásától, amelyek
sem természetüknél fogva, sem a kereskedelmi szokások szerint nem tartoznak a szerződés tárgyához.”

A nemzeti szabályozás
4       A 2941/2001. sz. törvénnyel (FEK A’ 201) módosított, a monopóliumok és oligopóliumok ellenőrzéséről és a verseny védelméről
szóló 703/1977. sz. törvény (FEK A’ 278, a továbbiakban: a 703/1977. sz. törvény) 2. cikke lényegében megegyezik az EK 82. cikk
rendelkezéseivel.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
5       A Syfait és társai görögországi székhellyel rendelkező gyógyszeripari vállalkozások. Fő tevékenységük egy – a különböző gyógyszeripari
társaságoknál vásárolt gyógyszeripari termékek tárolására szolgáló – közös raktár működtetése és fenntartása tagjai ellátásának
biztosítása végett.
6       A PSF egy, a görögországi székhellyel rendelkező gyógyszer-nagykereskedőket összefogó társulás, amely tagjai érdekvédelmével
foglalkozik.
7       Az Interfarm társaság és társai görögországi székhellyel rendelkező gyógyszer-nagykereskedők. A Marinopoulos és társai Görögországban
tevékenykedő gyógyszerforgalmazók.
8       A görögországi székhelyű GSK AEVE a GSK plc – a Glaxowellcome plc és a SmithKline Beecham összeolvadása révén 2000‑ben létrejött,
az Egyesült Királyságban székhellyel rendelkező gyógyszergyártó társaság – közvetlen irányítása alatt áll.
9       A GSK AEVE számos gyógyszerkészítményt importál és forgalmaz, köztük az Imigran, a Lamictal és a Severent elnevezésű termékeket.
Ezek originális, kutatás és technológia útján kifejlesztett gyógyszerek, amelyek csak orvosi rendelvényre kaphatók.
10     A Syfait és társai, valamint a PSF tagjai, továbbá az Interfarm és társai és a Marinopoulos és társai a GSK AEVE-től vásárolják
a fent említett gyógyszereket minden formában, azzal a céllal, hogy azt a nemzeti piacon és külföldön forgalmazzák.
11     2000 novemberéig a GSK AEVE minden hozzá címzett rendelést teljesített. Ezen rendeléseknek megfelelő szállítások nagy részét
más tagállamokba, különösen az Egyesült Királyságba reexportálták, mivel Görögországban az Imigran, a Lamictal és a Serevent
nettó ára jóval alacsonyabb.
12     2000 november elejétől kezdődően a GSK AEVE a görög gyógyszerpiacon – álláspontja szerint a harmadik személyek általi reexportok
miatt – kialakult jelentős hiányra hivatkozással megváltoztatta görögországi forgalmazási rendszerét, és nem teljesítette
az alapeljárás panaszosainak és más harmadik személyeknek a rendeléseit. Kijelentette, hogy közvetlenül a kórházaknak és a
gyógyszertáraknak fog szállítani.
13     2001 februárjában a GSK a korábbi értékesítési módszert egy új forgalmazási rendszerrel váltotta fel, figyelemmel arra, hogy
a gyógyszerellátás bizonyos mértékig normalizálódott, valamint hogy a kórházi és gyógyszertári készleteket feltöltötték.
14     Az alapeljárás panaszosai eljárást kezdeményeztek az Epitropi Antagonismou előtt az Imigran, a Lamictal és a Serevent görögországi
forgalmazása során a GSK AEVE által 2000. novembertől alkalmazott forgalmazási rendszer tárgyában. Azt kifogásolták, hogy
ez utóbbi társaság nem teljesítette teljes egészében a hozzá címzett rendeléseket. Ez a gyakorlat a 703/1977. sz. törvény
2. cikke és az EK 82. cikk szerinti erőfölénnyel való visszaélésnek minősül.
15     2001. augusztus 3‑án 193/111. sz. ideiglenes intézkedésekről rendelkező határozatával az Epitropi Antagonismou az érdemi döntés
meghozataláig kötelezte a GSK AEVE-t arra, hogy teljesítse a három érintett gyógyszerkészítmény tekintetében leadott rendeléseket.
A GSK AEVE kérte a Dioikitiko Efeteio Athinontól (athéni közigazgatási fellebbviteli bíróság) a határozat végrehajthatóságának
felfüggesztését, de a határozatot 2002. január 10‑én helybenhagyták, és az az előzetes döntéshozatalra utaló határozat keltének
időpontjában még mindig hatályban volt.
16     Az Epitropi Antagonismou jelzi, hogy a GSK AEVE teljesítette a 193/111. sz. határozatban előírt ideiglenes intézkedéseket
a GSK plc által rendelkezésére bocsátott készlet erejéig. A szállított mennyiség meghaladta a nemzeti piac fogyasztói szükségletét.
A GSK AEVE által az Epitropi Antagonismou elé terjesztett bizonyítékok alapján azonban a rendelések ezt a mennyiséget jelentősen
meghaladták, különösen 2001 szeptemberében, és így nem lehetett mindet teljesíteni.
17     Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatában az Epitropi Antagonismou kifejti, hogy a GSK AEVE és a GSK plc eleget tettek
az Ethnikos Organismos Farmakon (a nemzeti gyógyszerügyi hivatal) 2001. november 27‑i körlevelében foglaltaknak, amely szerint
a kizárólag orvosi rendelvényre kiadható gyógyszerek forgalmazásában résztvevők „kötelesek legalább a jelenlegi rendelvények
mennyiségének megfelelő […] és egy további (25%) mennyiséget szállítani a nemzeti piacra, ez utóbbit esetleges veszélyhelyzet
vagy a körülményekben beálló változások biztosítására”.
18     Továbbá, 2001. december 5‑én a GSK AEVE a 703/1977. törvény 11. cikke szerinti nemleges megállapítás iránti kérelmet nyújtott
be az Epitropi Antagonismou-hoz a görög kereslet 125%‑át meghaladó rendelések teljesítésének megtagadása tárgyában.
19     Az Epitropi Antagonismou, amelynek egyszerre kell a fenti, a GSK AEVE által előterjesztett nemleges megállapítás iránti kérelmet
és a Syfait és társai a PSF, az Interfarm és társai és a Marinopoulus és társai által a GSK AEVE és a GSK plc ellen benyújtott
panaszt elbírálnia, azt kérdezi, hogy az EK 82. cikke szerinti erőfölénnyel való visszaélésnek minősül‑e az, hogy az utóbbi
két társaság megtagadja a panaszosok által leadott teljes rendelésmennyiség teljesítését. Az Epitropi Antagonismou megjegyzi,
hogy amennyiben ez nem minősül visszaélésnek, akkor lesz csak abban a helyzetben, hogy megállapítsa azt, hogy fennállnak‑e
a GSK AEVE által kért nemleges megállapítás feltételei.
20      A fenti körülményekre tekintettel, az Epitropi Antagonismou úgy határozott, hogy a döntéshozatalt elhalasztja, és az alábbi
előzetes döntéshozatali kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)      Abban az esetben, ha egy erőfölényben lévő vállalkozás az export korlátozása, és így a párhuzamos kereskedelem által okozott
kár mérsékelése érdekében megtagadja a gyógyszer-nagykereskedők által leadott teljes rendelésmennyiség teljesítését, a teljesítés
megtagadása
per se
erőfölénnyel való visszaélésnek minősül‑e az EK 82. cikke értelmében? A fenti kérdésre adott választ befolyásolja‑e az a
tény, hogy a párhuzamos kereskedelem különösen nagy haszonnal jár a gyógyszer-nagykereskedők részére az állami beavatkozás
következtében az Európai Unió különböző tagállamainak területe közötti árkülönbségekből adódóan, másképpen fogalmazva az a
tény, hogy a gyógyszerpiac nem tekinthető működő versenypiacnak, hanem egy nagy részben állami beavatkozás által meghatározott
rendszerről van szó? Végső soron köteles‑e a nemzeti versenyhatóság a közösségi versenyszabályokat ugyanolyan módon alkalmazni
működő versenypiacok, illetve olyan piacok esetében, ahol a verseny az állami beavatkozás folytán torzul?
2)      Amennyiben a Bíróság úgy dönt, hogy a fentiekben kifejtett indokok alapján a párhuzamos kereskedelemnek az erőfölényben lévő
vállalkozás általi korlátozása nem minden esetben minősül az erőfölénnyel való visszaélésnek, hogyan lehet az esetleges visszaélést
megállapítani? Különösen:
a)      Megfelelő szempont‑e a vizsgálathoz az a százalékos arány, amellyel a rendes hazai fogyasztást meghaladják a rendelések, illetve
az erőfölényben lévő vállalkozás által elszenvedett kár aránya a teljes bevételhez és a teljes nyereséghez képest? Amennyiben
igen, hogyan kell a fenti százalékos arány és az elszenvedett kár – az utóbbi a bevétel és a teljes nyereség aránya – azon
mértékét meghatározni, amely felett a vizsgált gyakorlat már visszaélésnek minősül?
b)      Az érdekek kiegyensúlyozására törekvő megközelítés megfelelő‑e, és amennyiben igen, melyek az összehasonlítandó érdekek?
Különösen:
i.      Befolyásolja‑e a választ az a tény, hogy a végső fogyasztó/beteg csak csekély mértékben részesül a párhuzamos kereskedelem
anyagi előnyeiből;
ii.      Figyelembe kell‑e venni, és ha igen, milyen mértékben, a társadalombiztosítási szervezeteknek gyógyszerkészítmények alacsonyabb
ára vonatkozásában fennálló érdekeit?
c)      Milyen más szempontok és megközelítési módok megfelelőek a jelen esetben?”

A Bíróság hatásköréről
21     Mindenekelőtt meg kell vizsgálni, hogy az Epitropi Antagonismou az EK 234. cikk szerinti bíróságnak minősül‑e, és következésképpen
a Bíróságnak van‑e hatásköre az előterjesztett kérdések megválaszolására.

Az Epitropi Antagonismoura vonatkozó nemzeti szabályozás
22     A 703/1977. sz. törvény 8. cikkének (1) bekezdése szerint:
„Létre kell hozni az Epitropi Antagonismout, amely független hatóságként működik. Tagjai személyi és szervezeti függetlenséget
élveznek, és kötelezettségeik ellátása során kizárólag a törvény és személyes meggyőződésük alapján járnak el. Az Epitropi
Antagonismou igazgatási és gazdasági autonómiát élvez. A [gazdasági] miniszter felügyelete alatt áll.
23     A 703/1977. sz. törvény 8. cikkének (3) bekezdése alapján az Epitropi Antagonismou kilenc tagból áll. Négy tagot és azok helyetteseit
a miniszter választja ki négy szakmai testület által előterjesztett háromtagú listáról. A további tagok: az állami jogi szolgálat
egy tagja vagy egy magas rangú bíró, két akadémikus, egy jogász és egy közgazdász, valamint két, a gazdasági jogban és a versenypolitikában
jártas, köztiszteletben álló személy. A 703/1977. sz. törvény 8. cikke (5) bekezdésének értelmében az Epitropi Antagonismou
tagjait és azok helyetteseit a gazdasági miniszter nevezi ki három évre.
24     Ugyanezen törvény 8. cikkének (6) bekezdése szerint:
„Az Epitropi Antagonismou elnökét és helyetteseit a [gazdasági] miniszter választja ki [az Epitropi Antagonismou] tagjai közül.
Az Epitropi Antagonismou elnöke állami tisztviselő; ezt a feladatát kizárólag a megbízatása ideje alatt gyakorolja […]”.
25     A 703/1977. sz. törvény 8. cikkének (7) bekezdése alapján:
„A megbízatásuk ideje alatt az elnök és a tagok nem végezhetnek semmilyen más díjazással járó vagy anélküli közhivatali vagy
magán szakmai tevékenységet, akár társaság tagjaként, akár egyedül, amely nem egyeztethető össze az Epitropi Antagonismou
tagságával és az ebben a minőségben ellátandó feladatokkal.”
26     Az Epitropi Antagonismou és a titkársága közötti kapcsolat tekintetében a 703/1977. sz. törvény 8c. cikke (1) bekezdésének
b) pontja a következőképpen rendelkezik:
„[Az Epitropi Antagonismou] elnöke összehangolja és irányítja a titkárság munkáját.
27     Ugyanezen törvény 8c. cikke (1) bekezdésének d) pontja kimondja:
„Az elnök az Epitropi Antagonismou titkársága személyzetének hivatali elöljárója és ő gyakorolja felettük a fegyelmi jogkört.”
28     Ugyanezen 8c. cikk (3) bekezdése szerint, az Epitropi Antagonismou elnöke hatásköre egy részének gyakorlását átengedheti az
Epitropi Antagonismou titkárságának főigazgatójának vagy igazgatóinak. A 703/1977. sz. törvény 8d. cikke (1) bekezdésének
második mondata alapján a titkárság főigazgatóját az Epitropi Antagonismou egyetértésével a gazdasági miniszter nevezi ki
három évre, amely kinevezés meghosszabbítható.

A Bíróság álláspontja
29     A Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint annak megítéléséhez, hogy valamely előzetes döntéshozatalt kezdeményező szervezet
a Szerződés 234. cikke szerinti bíróság jellemzőivel rendelkezik-e – ami kizárólag a közösségi jog alapján eldöntendő kérdés, –
a Bíróság bizonyos tényezők összességét veszi figyelembe, amelyek közé tartozik az, hogy a szervezet törvény alapján jött‑e
létre, állandó jelleggel működik‑e, hatásköre kötelező jellegű‑e, az eljárása kontradiktórius jellegű‑e, a szervezet jogszabályokat
alkalmaz‑e, valamint hogy a szervezet független‑e (lásd különösen a C‑54/96. sz., Dorsch Consult ügyben 1997. szeptember 17‑én
hozott ítélet [EBHT 1997., I‑4961. o.] 23. pontját, a C‑110/98–C‑147/98. sz., Gabalfrisa és társai egyesített ügyekben 2000.
március 21‑én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑1577. o.] 33. pontját, a C‑195/98. sz., Österreichischer Gewerkschaftsbund ügyben
2000. november 30‑án hozott ítélet [EBHT 2000., I‑10497. o.] 24. pontját, valamint a C‑516/99. sz., Schmid‑ügyben 2002. május
30‑án hozott ítélet [EBHT 2002., I‑4573. o.] 34. pontját). Ráadásul, a nemzeti bíróságok csak abban az esetben terjeszthetnek
kérdést a Bíróság elé, ha per van folyamatban előttük, illetve ha olyan eljárás során kell döntést hozniuk, amelynek célja
egy bírói jellegű döntés meghozatala (lásd különösen a C‑134/97. sz., Victoria Film‑ügyben 1998. november 12‑én hozott ítélet
[EBHT 1998., I‑7023. o.] 14. pontját és a fent hivatkozott Österreichischer Gewerkschaftsbund-ítélet 25 pontját).
30     E tekintetben először is meg kell állapítani, hogy az Epitropi Antagonismou a gazdasági miniszter felügyelete alatt áll. Az
ilyen felügyeleti jogkör megléte ugyanakkor arra utal, hogy a miniszter bizonyos korlátok között jogosult az Epitropi Antagonismou
által hozott határozatok törvényességét ellenőrizni.
31     Továbbá jóllehet igaz, hogy az Epitropi Antagonismou tagjai a 703/1977. sz. törvény értelmében személyi és szervezeti függetlenséget
élveznek, és kötelezettségeik ellátása során kizárólag a törvény és személyes meggyőződésük alapján járnak el, nem hagyható
figyelmen kívül az, hogy nincsenek különösebb biztosítékok a visszahívásukkal vagy a megbízatásuk megszüntetésével kapcsolatosan.
Így úgy tűnik, hogy ez a rendszer nem nyújt hatékony biztosítékot az Epitropi Antagonismou tagjaira a végrehajtó hatalom által
gyakorolt esetleges jogellenes beavatkozás vagy nyomás ellen (lásd ebben az értelemben a C‑103/97. sz., Köllensperger és Atzwanger
ügyben 1999. február 4‑én hozott ítélet (EBHT 1999., I‑551. o.) 21. pontját).
32     Másrészről meg kell jegyezni, hogy a 703/77. sz. törvény 8c. cikke (1) bekezdésének b) és d)  pontja értelmében a nevezett
testület elnökének feladata egyrészt a titkárság munkájának általános összehangolása és irányítása, másrészt ő a titkárság
személyzetének hivatali elöljárója és a fegyelmi jogkör gyakorlója.
33     E tekintetben fontos rámutatni, hogy a Bíróság a fent hivatkozott Gabalfrisa és társai ügyben hozott ítéletének 39. és 40. pontjában
a Tribunales Económico-Administrativost (Spanyolország) az adóhatóságnak a HÉA‑igazgatással, ‑behajtással és ‑visszatérítéssel
foglalkozó szolgálataitól elkülönült harmadik félnek minősítette, nevezetesen a két testület között fennálló szervezeti elkülönülés
alapján. Ugyanakkor az Epitropi Antagonismou mint döntéshozó testület olyan szervezeti kapcsolatot mutat a vizsgálati feladatot
ellátó titkárságával, amelynek a javaslata alapján hozza a döntéseit, hogy az Epitropi Antagonismou nem tekinthető egyértelműen
különálló harmadik félnek attól a közigazgatási szervtől, amely a feladatai miatt valamelyik féllel egy oldalon állhat a versenyjogi
eljárásban.
34     Végül emlékeztetni kell arra, hogy az Epitropi Antagonismouhoz hasonló versenyhatóságoknak szorosan együtt kell működniük
az Európai Közösségek Bizottságával, és a Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló,
2002. december 16‑i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL L 1., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet,, 2. kötet, 205. o.)
11. cikke (6) bekezdésének értelmében a Bizottság határozatával elvonhatja a jogkörét. Ebben az összefüggésben meg kell továbbá
jegyezni, hogy az 1/2003 rendelet 11. cikkének (6) bekezdése lényegében fenntartja az első, a Szerződés [81.] és [82.]. cikkének
végrehajtásáról szóló, 1962. február 6‑i 17. tanácsi rendelet (HL 13., 204. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet,
3. o.) 9. cikkének (3) pontjában foglaltakat, miszerint amennyiben a Bizottság eljárást kezdeményez, a tagállamok versenyhatóságai
automatikusan elvesztik a hatáskörüket (lásd az 1/2003 rendelet tizenhetedik preambulumbekezdését).
35     Ugyanakkor, csak azok a testületek fordulhatnak a Bírósághoz, amelyek kötelesek az előttük folyó, bírói jellegű döntés meghozatalára
irányuló eljárásban érdemi döntést hozni (lásd a fent hivatkozott Victoria Film‑ügyben hozott ítélet 14. pontját, valamint
fent hivatkozott Österreichischer Gewerkschaftsbund‑ügyben hozott ítélet 25. pontját).
36     Minden olyan esetben, amikor a Bizottság elvonja egy, az Epitropi Antagonismouhoz hasonló nemzeti versenyhatóság hatáskörét,
az utóbbi hatóság előtt indított eljárás nem végződik bírói jellegű döntés meghozatalával.
37     A megvizsgált tények összességében történő mérlegeléséből az következik, hogy az Epitropi Antagonismou nem rendelkezik az
EK 234. cikk értelmében vett bírói jelleggel.
38     A fentiekre tekintettel a Bíróságnak nincs hatásköre az Epitropi Antagonismou által előterjesztett kérdések megválaszolására.

A költségekről
39     Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára az Epitropi Antagonismou előtt folyamatban lévő eljárás egy
szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (nagytanács) a következőképpen határozott:
Az Európai Közösségek Bírósága nem rendelkezik hatáskörrel az Epitropi Antagonismou által a 2003. január 22‑i határozatával
előterjesztett kérdések megválaszolására.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: görög.