CELEX: 61984CJ0143
Tjenestemænd
annullation af en afgørelse truffet af en udvælgelseskomité

(Sagsfremstillingen udelades)
Præmisser
Ved stævning, indgivet til Domstolens justitskontor den 6. juni 1984, har Androniki Vlachou, tjenestemand på prøve ved Revisionsretten for De europæiske Fællesskaber, anlagt sag med påstand om annullation af afgørelsen af 25. november 1983, hvorved præsidenten for Revisionsretten som ansættelsesmyndighed udnævnte K. til stillingen som græsksproget revisor-ledende oversætter ved institutionens sprogtjeneste.
Afgørelsen blev truffet på grundlag af listen over egnede ansøgere, der var opstillet af udvælgelseskomiteen for den interne udvælgelsesprøve for institutionerne på grundlag af kvalifikationsbeviser og prøver nr. CC/LA/20/82, på hvilken liste K. figurerede øverst.
En klage indbragt af Androniki Vlachou den 17. februar 1984 blev afvist ved ansættelsesmyndighedens beslutning af 9. marts 1984.
Androniki Vlachou har under nærværende sag nedlagt påstand om annullation af den anfægtede afgørelse, idet den er truffet efter en udvælgelsesprøve, der er ugyldig på grund af en række overtrædelser af almindelige retsprincipper og af bestemmelser i tjenestemandsvedtægten.
Sagsøgeren har til støtte for sine påstande navnlig fremsat følgende anbringender:
—
udvælgelseskomiteen overholdt ikke de adgangsbetingelser, der var fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøve;
—
tilsidesættelse af sagsøgerens berettigede forventning;
—
overtrædelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 5, stk. 3;
—
overtrædelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne.
De øvrige anbringender, som sagsøgeren dog ikke har uddybet i sine indlæg, er fremsat subsidiært og supplerer de ovenfor anførte.
Revisionsretten har såvel fremsat formalitetsindsigelse som gjort gældende, at de af sagsøgeren anførte anbringender er uden grundlag. Revisionsretten har påstået sagen afvist eller frifindelse, samt at sagsøgeren pålægges samtlige sagens omkostninger.
Ved Domstolens kendelse (første afdeling) af 14. november 1984 har K. fået tilladelse til at indtræde som intervenient til støtte for sagsøgtes påstande. K. har gjort gældende, at han opfylder samtlige de adgangsbetingelser, der er fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøve, og at udvælgelseskomiteen har udført sin opgave fuldstændig korrekt, hvorfor afgørelsen, hvorved han udnævnes til en stilling som revisor-ledende oversætter, i enhver henseende er lovlig.
En anden tjenestemand ved Revisionsretten, hr. D., medlem af udvælgelseskomiteen for den anfægtede udvælgelsesprøve, har ligeledes ved Domstolens kendelse (første afdeling) af 14. november 1984 fået tilladelse til som intervenient at indtræde til støtte for sagsøgtes påstande for at imødegå et af sagsøgerens subsidiært fremsatte anbringender, hvorefter der ikke var sikret ansøgerne en upartisk behandling. Hr. D. har anført, at denne påstand fra sagsøgerens side er ganske uberettiget og ikke bevist.
Revisionsretten har vedrørende formaliteten anført, at sagsøgerens søgsmål er anlagt for sent, idet hun ikke inden for den gældende frist har anfægtet de afgørelser, som udvælgelseskomiteen for udvælgelsesprøven traf, herunder navnlig opstillingen af listen over egnede ansøgere, der blev offentliggjort den 20. juli 1983.
Vlachou har heroverfor anført, at akter, der hidrører fra en udvælgelseskomite, ikke i sig selv kan danne grundlag for søgsmål, idet udvælgelseskomiteen ikke er en myndighed, der træffer afgørelser, som binder tjenestemændene.
Det bemærkes, at den afgørelse, der træffes af en udvælgelseskomite om at opstille en liste over egnede ansøgere, er en forberedende akt i forhold til afgørelsen om udnævnelse, og at dens retsstridighed derfor kun kan påberåbes i forbindelse med et søgsmål, der rettes mod den afgørelse, som listen over egnede ansøgere er en forberedelse til. Herimod kan ikke hævdes, at ansættelsesmyndigheden er bundet af resultaterne af udvælgelsesprøven, som de fremgår af listen over egnede ansøgere: selv om ansættelsesmyndigheden sædvanligvis er forpligtet til at respektere den rækkefølge, der er anført i listen over egnede ansøgere, kan den ikke desto mindre fravige den, såfremt afgørelsen herom hviler på en klar og fuldstændig begrundelse. Sagen kan derfor fremmes til realitetsbehandling.
Blandt de anbringender, Androniki Vlachou har fremsat, skal først undersøges det anbringende, hvorefter udvælgelseskomiteen har tilsidesat lighedsprincippet blandt andet derved, at den ikke har givet sagsøgeren det rette antal points for hendes faglige erfaring, som er dobbelt så lang som den anden ansøgers, hvilket sandsynligvis beror på en fejlagtig bedømmelse af de fremlagte dokumenter.
Ifølge punkt VI.A.2. b) i meddelelsen om udvælgelsesprøve gives der points for faglig erfaring som fastsat under punkt VI.A.1. a), hvilket indebærer, at en mindst seks års erhvervserfaring på ledelsesplan med tilknytning til arbejdets art skulle give 50 points, hvilket er maksimum.
Som det fremgår af punkt 6 — bedømmelse af kvalifikationsbeviserne — i mødereferatet for udvælgelseskomiteens konstituerende møde, der blev afholdt den 29. juni 1983, besluttede udvælgelseskomiteen at fordele de 50 points, der var fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøve for faglig erfaring, på følgende måde:
—
maksimum 36 points, heraf 6 points for hvert år og 0,5 point for hver måned for erfaring, erhvervet ved Revisionsretten og inden for Fællesskaberne;
—
maksimum 14 points, heraf 2,4 points for hvert år og 0,2 point for hver måned for erfaring, erhvervet uden for Fællesskaberne.
I medfør af de ovennævnte kriterier blev Androniki Vlachous faglige erfaring uden for Fællesskaberne, som hun havde godtgjort var på ni år og seks måneder, ikke taget i betragtning for den dels vedkommende, der lå ud over det tidsrum, der gav ret til de maksimale 14 points, mens K.'s faglige erfaring uden for Fællesskaberne, der var på fem år og to måneder, blev taget i betragtning i fuldt omfang.
En sådan fordeling af de points, ansøgerne kunne opnå for deres faglige erfaring, ville der ikke kunne rettes indsigelse imod, dersom den var blevet fastsat inden udvælgelseskomiteen havde fået kendskab til indholdet af ansøgernes akter. Det tilkommer nemlig udvælgelseskomiteen at fastlægge kriterierne for bedømmelsen af kvalifikationsbeviserne under hensyn til den betydning, den tillægger disse i forhold til den ledige stillings krav, og denne vurdering må nødvendigvis være skønsmæssig.
Imidlertid fremgår det af mødereferatet fra udvælgelseskomiteens møde den 29. juni 1983, at i nærværende tilfælde blev kriterierne for bedømmelsen af kvalifikationsbeviserne ikke alene fastsat, efter at udvælgelseskomiteen havde undersøgt disse med henblik på at fastslå, om ansøgerne opfyldte adgangsbetingelsen i V.2 i meddelelsen om udvælgelsesprøve, nemlig kravet om, at ansøgerne skulle have mindst seks års erhvervserfaring på ledelsesplan med tilknytning til arbejdets art, men også, at kriterierne blev fastsat således, at Vlachous forhold ikke blev bedømt korrekt. Som sagsøgte har anført under retsmødet, nåede udvælgelseskomiteen nemlig til det resultat, at der bevismæssigt bestod tvivl om en række dokumenter, som Androniki Vlachou havde fremlagt.
Det skal i denne forbindelse anføres, at udvælgelseskomiteen, selv om den var berettiget til at vurdere værdien af disse dokumenter med henblik på at afgøre, hvorvidt de kunne finde anvendelse, og efter omstændighederne forlange, at den pågældende på anden måde godtgjorde den krævede faglige erfaring, dvs. var forpligtet til efter at have anerkendt dem, at vurdere dem på samme måde, som de andre kvalifikationsbeviser, der var fremlagt af ansøgerne som bevis for deres faglige erfaring uden for Fællesskaberne.
Det må derfor fastslås, at udvælgelseskomiteen har tilsidesat det almindelige princip om ligebehandling af deltagerne i en udvælgelsesprøve derved, at den først efter at have fået kendskab til ansøgernes kvalifikationsbeviser fastsatte fordelingsnøglen for de points, der kunne gives for faglig erfaring, hvilket indebar, at en af ansøgernes fremlagte kvalifikationsbeviser objektivt ikke blev bedømt korrekt.
Udvælgelseskomiteens afgørelse om fastsættelse af kriterierne for bedømmelsen af kvalifikationsbeviser med hensyn til ansøgernes faglige erfaring er således ulovlig, og denne ulovlighed rammer også den afgørelse, udvælgelseskomiteen traf vedrørende opstillingen af en liste over egnede ansøgere, hvorved ansøgerne blev opstillet i en bestemt rækkefølge, og som blev lagt til grund af ansættelsesmyndigheden ved afgørelsen om udnævnelse.
Da proceduren vedrørende udvælgelseprøve nr. CC/LA/20/82 er ulovlig, må afgørelsen af 25. november 1983, hvorved præsidenten for Revisionsretten udnævnte K. til en stilling som revisor-ledende oversætter ved institutionens oversættelsestjeneste, derfor annulleres.
Sagens omkostninger
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, dømmes den part, der taber sagen, til at afholde sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. Da Revisionsretten har tabt sagen, tilpligtes den at afholde sagens omkostninger. Da sagsøgeren ikke har nedlagt nogen påstand vedrørende de omkostninger, der er afholdt af intervenienterne, bærer disse alene deres egne omkostninger.

På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN (første afdeling)

1)
Afgørelsen af 25. november 1983, hvorved præsidenten for Revisionsretten udnævnte K. til en stilling som revisor-ledende oversætter ved institutionens sprogtjeneste, annulleres.

2)
Revisionsretten betaler sagens omkostninger.

3)
Intervenienterne bærer deres egne omkostninger.

Joliét
Bosco
O'Higgins
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 6. februar 1986.
P. Heim
Justitssekretær
R. Joliet
Formand for første afdeling
(
*1
) – Processprog: Fransk.