CELEX: 62005TJ0317
Ochranná známka Spoločenstva
Prihláška trojrozmernej ochrannej známky
Tvar gitary
Absolútny dôvod zamietnutia
Porušenie práva na obranu
Odôvodnenie
Článok 73 nariadenia (ES) č. 40/94

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 28. mája 2003 podal žalobca prihlášku ochrannej známky Spoločenstva na Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné
známky a vzory) (ÚHVT) podľa nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (Ú. v. ES L 11,
1994, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146), v znení zmien a doplnení, ktorou žiada o zápis trojrozmernej ochrannej známky v tvare
gitary, vyobrazenej nižšie:
Prihlasovaná ochranná známka predstavuje teleso tvaru gitary s názvom „BEAST“ výrobnej série BC Rich žalobcu.
Prihláška upresňuje toto:
„Ochranná známka predstavuje teleso fantazijného tvaru gitary. Krk, hlava, pražce, zvukové snímače a iné časti gitary na obrázku
sú nakreslené prerušovanými čiarami a netvoria súčasť ochrannej známky.“
Výrobky uvedené v prihláške patria do triedy 15 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis
známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú tomuto opisu: „Strunové nástroje, najmä gitary“.
Rozhodnutím zo 7. septembra 2004 prieskumový pracovník zamietol prihlášku z dôvodu, že prihlasovaná ochranná známka nemá rozlišovaciu
spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94 (ďalej len „rozhodnutie prieskumového pracovníka“).
Dňa 4. novembra 2004 podal žalobca odvolanie proti rozhodnutiu prieskumového pracovníka na ÚHVT.
Rozhodnutím druhého odvolacieho senátu zo 7. júna 2005 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) sa odvolanie zamietlo. Odvolací
senát v podstate usúdil, že priemerný amatérsky hráč na gitare je zvyknutý na množstvo elektrických gitár s rôznymi, neobvyklými
a najmä mnohotvarými formami, takže v predmetnom telese v tvare gitary, ktorý sa od iných elektrických gitár výrazne neodlišuje,
nevidí nijakú informáciu o pôvode výrobku, ale bude tento tvar vnímať ako ozdobu.

Návrhy účastníkov konania
Vo svojej žalobe žalobca navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–        vyhlásil, že žaloba je prípustná,
–        zrušil napadnuté rozhodnutie alebo subsidiárne, aby ho čiastočne zrušil obmedzením zoznamu výrobkov uvedených v prihláške
na „strunové nástroje, teda elektrické gitary pre profesionálov,“ patriace do triedy 15 v zmysle Niceskej dohody,
–        vrátil prihlášku ÚHVT na účely jej zverejnenia,
–        zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania vrátane trov konania pred odvolacím senátom a konania pred prieskumovým pracovníkom.
Na pojednávaní žalobca svoj subsidiárny návrh na čiastočné zrušenie zmenil spresnením, že chce obmedziť zoznam výrobkov na
„strunové nástroje, teda elektrické gitary“. Okrem toho vzal späť návrh na zaviazanie ÚHVT na náhradu trov konania pred prieskumovým
pracovníkom.
ÚHVT navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–        zamietol ako neprípustné návrhy žalobcu, ktorými sa domáha, aby: a) Súd prvého stupňa uložil ÚHVT zverejniť prihlášku ochrannej
známky; b) čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie na základe nového zoznamu výrobkov; c) zaviazal ÚHVT na náhradu trov konania
pred prieskumovým pracovníkom,
–        v prípade, ak Súd prvého stupňa bude predpokladať, že žaloba sa vzťahuje aj na údajné porušenie článku 7 ods. 3 nariadenia
č. 40/94, tento žalobný „dôvod“ vyhlásil za neprípustný,
–        v zostávajúcej časti alebo vo všetkých častiach, o ktorých Súd prvého stupňa rozhodne, že sú prípustné, zamietol žalobu ako
nedôvodnú,
–        zaviazal žalobcu na náhradu trov konania.

O prípustnosti
Pokiaľ ide o tretí žalobný návrh, ktorým žalobca požaduje, aby sa ÚHVT uložilo zverejniť prihlášku ochrannej známky, na pojednávaní
upresnil, že nežiada zverejniť ochrannú známku, ale požaduje, aby sa ÚHVT uložilo vykonať nové posúdenie prihlasovanej ochrannej
známky vo svetle rozsudku Súdu prvého stupňa.
Podľa článku 63 ods. 6 nariadenia č. 40/94 je ÚHVT povinný prijať opatrenia nevyhnutné na dosiahnutie súladu s rozsudkom súdu
Spoločenstva. Neprináleží preto Súdu prvého stupňa ukladať ÚHVT povinnosti. Je však povinnosťou ÚHVT vyvodiť dôsledky z výroku
a odôvodnenia rozsudkov Súdu prvého stupňa [rozsudky Súdu prvého stupňa z 31. januára 2001, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld/ÚHVT
(Giroform), T‑331/99, Zb. s. II‑433, bod 33; z 27. februára 2002, Eurocool Logistik/ÚHVT (EUROCOOL), T‑34/00, Zb. s. II‑683,
bod 12; z 21. apríla 2005, Ampafrance/ÚHVT – Johnson & Johnson (monBeBé), T‑164/03, Zb. s. II‑1401, bod 24, a z 5. apríla
2006, Madaus/ÚHVT – Optima Healthcare (ECHINAID), T‑202/04, Zb. s. II-1115), bod 14].
Tretí žalobný návrh žalobcu je teda neprípustný.
Pokiaľ ide o prípustnosť subsidiárneho návrhu v rámci druhého žalobného návrhu, o ňom bude potrebné rozhodnúť iba v prípade,
že Súd prvého stupňa zamietne hlavný žalobný návrh.

O veci samej
Žalobca uvádza jediný dôvod rozdelený v podstate na dve časti založený na jednej strane na nedostatočnom odôvodnení a porušení
práva byť vypočutý a na druhej strane na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 40/94.

Tvrdenia účastníkov konania
Žalobca vytýka ÚHVT, že použil v rozhodnutí prieskumového pracovníka a v napadnutom rozhodnutí príliš veľa odkazov na webové
stránky bez toho, aby oznámil presný obsah týchto stránok formou kópie výtlačku.
Z tohto dôvodu žalobca považuje za potrebné uviesť, že dve internetové stránky citované prieskumovým pracovníkom neboli dostupné,
keď sa ich pokúšal otvoriť. Samotné oznámenie webových stránok nepredstavuje dôkaz o existencii originálnych sporných stránok,
ale iba svedectvo prieskumového pracovníka o obsahu stránky.
Pokiaľ ide o odkazy na päť webových stránok, ktoré sa žalobcovi podarilo otvoriť, nie je vôbec isté, či je obsah týchto stránok
ten istý ako obsah stránok, o ktoré sa opiera prieskumový pracovník vo svojich záveroch, keďže sa webové stránky neustále
aktualizujú.
Žalobca tvrdí, že vysvetlenie odvolacieho senátu o nedostupnosti týchto webových stránok a o možných zmenách ich obsahu v tom
zmysle, že „prieskumový pracovník… sa zjavne nezaoberal dočasnými webovými stránkami, ale webovými stránkami známych výrobcov
gitár“, neodstraňuje neistotu o informáciách, ktoré boli v čase navštívenia webových stránok prieskumovému pracovníkovi k dispozícii,
keďže existuje predpoklad, že webová stránka sa z času na čas nezávisle od povesti podniku, ktorý ju prevádzkuje, mení.
Žalobca sa domnieva, že nie je prijateľné, aby odvolací senát vychádzal a rozhodoval na základe dokumentov, ku ktorým sa žalobca
nemal možnosť vyjadriť a ktoré senát nepredložil, a preto neboli zahrnuté do konania.
ÚHVT v súvislosti s tvrdeniami žalobcu, že došlo k porušeniu jeho práva byť vypočutý, uvádza, že aj keby k tomu v skutočnosti
došlo, neodôvodňovalo by to zrušenie napadnutého rozhodnutia, aj keby bolo skutočne správne [rozsudok Súdneho dvora z 21. októbra
2004, KWS Saat/ÚHVT, C‑447/02 P, Zb. s. I‑10107, bod 60, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. júla 2005, Sunrider/ÚHVT (TOP),
T‑242/02, Zb. s. II‑2793, bod 65].
ÚHVT dopĺňa, že žalobca, ktorý je podnikateľom v predmetnej oblasti, je povinný poznať tvary gitár uvádzaných odvolacím senátom.
Okrem toho existencia veľkého množstva tvarov gitár vrátane „hranatých gitár“ je všeobecne známou skutočnosťou, s ktorou je
možné sa oboznámiť prostredníctvom všeobecne prístupných zdrojov [rozsudok Súdu prvého stupňa z 22. júna 2004, Ruiz-Picasso
a i./ÚHVT – DaimlerChrysler (PICARO), T‑185/02, Zb. s. II‑1739, bod 29]. Pokiaľ teda odvolací senát vychádzal z množstva rôznych
tvarov gitár, nedošlo tým k zásahu do práva žalobcu na obranu.
Okrem toho záver odvolacieho senátu, podľa ktorého je prihlasované označenie jedným z množstva predávaných „hranatých“ tvarov
gitár, možno podložiť aj dokumentmi, ktoré žalobca predložil v liste z 13. augusta 2004.

Posúdenie Súdom prvého stupňa
Najprv je potrebné poukázať na to, že podľa článku 73 druhej vety nariadenia č. 40/94 sa rozhodnutia ÚHVT môžu zakladať iba
na dôvodoch, ku ktorým mali účastníci konania možnosť predložiť svoje pripomienky.
V súlade s týmto ustanovením nemôže odvolací senát ÚHVT vychádzať pri svojom rozhodovaní zo skutkových alebo právnych okolností,
ku ktorým účastníci konania nemohli predložiť svoje pripomienky. V dôsledku toho v prípade, keď odvolací senát
ex offo
zistí skutkové okolnosti, z ktorých chce vychádzať pri svojom rozhodnutí, je povinný oznámiť ich účastníkom konania s cieľom
zistiť ich pripomienky (rozsudky KWS Saat/ÚHVT, už citovaný v bode 21 vyššie, body 42 a 43, a TOP, už citovaný v bode 21 vyššie,
bod 59).
Toto ustanovenie upravuje všeobecnú zásadu ochrany práva na obranu v rámci práva ochranných známok Spoločenstva [rozsudok
Súdu prvého stupňa z 15. septembra 2005, Citicorp/ÚHVT (LIVE RICHLY), T‑320/03, Zb. s. II‑3411, bod 21]. Podľa tejto všeobecnej
zásady práva Spoločenstva sa musí adresátom rozhodnutí orgánov verejnej moci, ktoré výrazným spôsobom ovplyvňujú ich záujmy,
účinne umožniť uviesť svoje stanovisko (rozsudok Súdneho dvora z 23. októbra 1974, Transocean Marine Paint/Komisia, 17/74,
Zb. s. 1063, bod 15; EUROCOOL, už citovaný, už citovaný v bode 12 vyššie, bod 21, a LIVE RICHLY, už citovaný, bod 22).
Právo byť vypočutý sa vzťahuje na všetky skutkové a právne okolnosti, ktoré tvoria základ rozhodovacieho aktu, ale nie na
konečné stanovisko, ktoré chce správny orgán prijať [rozsudok Súdu prvého stupňa z 3. decembra 2003, Audi/ÚHVT (TDI), T‑16/02,
Zb. s. II‑5167, bod 75].
V prejednávanej veci ÚHVT v dvoch listoch z 23. februára 2004 a 13. mája 2004, ktorými žalobcovi v zmysle článku 11 ods. 1
nariadenia Komisie (ES) č. 2868/95 z 13. decembra 1995, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke
spoločenstva (Ú. v. ES L 303, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 189), oznámil, že prihlasovaná ochranná známka nie je spôsobilá na
zápis (ďalej len „prvé oznámenie o dôvodoch zamietnutia“ a „druhé oznámenie o dôvodoch zamietnutia“), ak žalobcovi nie sú
poskytnuté kópie výtlačkov predmetných webových stránok. Navyše odvolací senát uviedol dvadsať webových stránok, medzi nimi
aj jednu, ktorá je totožná s adresou uvedenou v druhom oznámení o dôvodoch zamietnutia, bez toho, aby poskytol ich vytlačené
kópie žalobcovi.
V prvom oznámení o dôvodoch zamietnutia vychádzal prieskumový pracovník z presvedčenia, že prihlasovaný tvar je obvyklý pre
kategóriu nástrojov známych ako „hranaté gitary“ a preto nepredstavuje žiadny odkaz na pôvod výrobku. Okrem toho dodal, že
„krátka internetová rešerš… ukázala, že existuje veľa známych výrobcov gitár, ktorí vyrábajú gitary podobných tvarov“. Prieskumový
pracovník poukázal v tejto súvislosti na webovú stránku žalobcu, ako aj na dve webové stránky iných výrobcov. Z nich vyvodil,
že „vzhľadom na predložené dôkazy… je potrebné vychádzať zo skutočnosti, že ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť“.
V druhom oznámení o dôvodoch zamietnutia poukázal prieskumový pracovník na skutočnosť, že „výsledky internetovej rešerše,
ktoré boli žalobcovi oznámené, predstavujú základ odmietnutia zápisu ochrannej známky ÚHVT“. Prieskumový pracovník sa ďalej odvolal
na päť webových stránok výrobcov gitár a dospel k záveru, že tieto dôkazy „poukazujú na to, že tretie osoby v príslušnej oblasti
používajú tvary celkom podobné tým prihlasovaným“.
Vo svojom rozhodnutí opravil prieskumový pracovník svoje stanovisko k funkcii a významu dôkazných prostriedkov vo forme webových
adries, ktoré predstavuje internetová rešerš uvedená v oznámeniach o dôvodoch zamietnutia. Uvádza v ňom:
„Odkazy na internet… nemôžu predstavovať jediný základ námietky. Po preskúmaní všetkých okolností veci dospel ÚHVT k záveru,
že zápis prihlasovanej ochrannej známky by odporoval článku 7 ods. 1 písm. b) [nariadenia č. 40/94] a uviedol dôvody tohto
rozhodnutia. Tieto dôvody sa opierajú o internetové odkazy, ktoré ÚHVT našiel, avšak nespočívajú iba na nich samotných.“
Súd prvého stupňa zistil, že rozhodnutie prieskumového pracovníka neuvádza žiadny nový dôkaz, ktorý by predstavoval základ
skutkového posúdenia a ktorý by mohol nahradiť internetovú rešerš, ktorá sa žalobcovi oznámila vo forme uvedených adries.
Odvolací senát v bode 20 napadnutého rozhodnutia uvádza:
„Počet tvarov gitár, ktoré sú skutočne ponúkané na trhu, je prakticky neobmedzený. … Po prvé… sa zdá, že je tento štýl gitár
obvyklý pre iné („hranaté“) elektrické gitary dostupné na trhu, bežne nazývané ‚hranaté gitary‘. … Po druhé sa zdá, že výrobcovia
ponúkajú gitary heavy-metal a hard-rock zvyčajne vo veľmi rôznych formách… a s nápadnými detailmi dizajnu“. Nakoniec poukazuje
odvolací senát na „niektoré príklady webových stránok, ktoré uvádza prieskumový pracovník“ a vymenúva sedem internetových
adries.
V bode 21 napadnutého rozhodnutia sa uvádza: „webové stránky, ktoré už uviedol prieskumový pracovník, obsahujú viaceré gitary,
medzi nimi veľké množstvo modelov s hranatým dizajnom…, ktoré sa na prihlasovaný tvar viac alebo menej podobajú a ktoré vyrábajú
rôzni výrobcovia gitár“. „Ako príklad webových stránok, ktoré uvádza prieskumový pracovník“, spomína odvolací senát v napadnutom
rozhodnutí osem internetových adries.
Odvolací senát v bode 22 napadnutého rozhodnutia dopĺňa, že „webové stránky, obsahujúce viaceré modely ‚hranatých gitár‘…,
ktoré už uviedol prieskumový pracovník, sa na prihlasovaný tvar veľmi podobajú, pokiaľ dokonca nie sú zhodné,“ a cituje ešte
päť internetových adries.
Prvá výhrada žalobcu týkajúca sa práva byť vypočutý sa vzťahuje na sedem adries iných výrobcov gitár uvedených v oznámení
o dôvodoch zamietnutia, ktoré mu bolo doručené ešte pred prijatím napadnutého rozhodnutia. V tejto súvislosti sa žalobca odvoláva
na neexistenciu kópií výtlačkov webových stránok, ku ktorým viedli tieto adresy v čase prijímania rozhodnutia prieskumového
pracovníka a odvolacieho senátu. V druhej výhrade týkajúcej sa práva byť vypočutý a vzťahujúcej sa na devätnásť adries, ktoré
mu boli oznámené prvý krát v napadnutom rozhodnutí, namieta nielen neexistenciu kópií výtlačkov, ale aj posúdenie týchto webových
stránok odvolacím senátom, keďže tieto adresy predstavujú skutočnosť, ku ktorej sa nemal právo vyjadriť pred prijatím napadnutého
rozhodnutia.
Už v súvislosti s výhradou žalobcu podanou v konaní pred odvolacím senátom, že nemohol pre ich nedostupnosť otvoriť viacero
webových stránok pomocou adries uvedených prieskumovým pracovníkom a že aj v prípadoch, v ktorých prepojenie na stránku fungovalo,
sa nemohol uistiť, že našiel aj tie tvary gitár, z ktorých vychádzal prieskumový pracovník pri svojom rozhodnutí, uvádza odvolací
senát v bode 39 napadnutého rozhodnutia toto:
„Prihlasovateľovi [ochrannej známky] je potrebné poskytnúť pri uvádzaní dočasných webových stránok kópie výtlačkov týchto
stránok, ak o ne požiada. V uvedenom prípade však prieskumový pracovník jednoznačne poskytol odkaz na webové stránky, ktoré
neboli dočasné, ale patrili známym výrobcom gitár.“
ÚHVT na pojednávaní uviedol, že obsahy, na ktoré odkazujú sporné webové stránky, sa medzitým zmenili a že niektoré webové
stránky s týmito adresami zmizli. Okrem toho uviedol, že nemá k dispozícii žiadne kópie výtlačkov, ktoré by mohol poskytnúť
Súdu prvého stupňa.
Vyplýva z toho, že tvrdenia, ktoré ÚHVT uviedol v bode 39 napadnutého rozhodnutia, v žiadnom prípade neodpovedajú na prvú
výhradu žalobcu týkajúcu sa práva byť vypočutý.
Pokiaľ ide o tvrdenia ÚHVT, že žalobca, podnikateľ v predmetnej oblasti, je povinný poznať tvary uvádzané prieskumovým pracovníkom
a odvolacím senátom, je potrebné konštatovať, že ÚHVT na pojednávaní pripustil, že zistiť, ktoré tvary gitár zohľadnil prieskumový
pracovník a odvolací senát, je možné iba na základe navštívenia sporných adries
.
Je zjavné, že tento spôsob identifikácie nie je efektívny, ak predmetná stránka nie je dostupná alebo ak nie je možné vylúčiť
možnosť, že stránka bude dostupná neskôr, a bude odkazovať na inú formu gitary, než ktorú zohľadnil prieskumový pracovník
alebo odvolací senát.
Pokiaľ ide o niektoré funkčné adresy, ktoré uvádzajú množstvo rôznych tvarov gitár, ÚHVT na pojednávaní uviedol, že mohol
identifikovať osobitné tvary gitár zohľadnené odvolacím senátom iba na základe toho, že sa skontaktoval so spravodajcom odvolacieho
senátu.
Preto Súd prvého stupňa vo vzťahu k prvej výhrade žalobcu týkajúcej sa práva byť vypočutý považuje za potrebné určiť, že samotné
oznámenie adries webových stránok v dvoch oznámeniach o dôvodoch zamietnutia bez poskytnutia kópií výtlačkov stránok, ku ktorým
vedú tieto adresy, neumožňujú žalobcovi identifikovať tvary gitár zohľadnené odvolacím senátom ešte pred prijatím napadnutého
rozhodnutia.
Pokiaľ ide o druhú výhradu žalobcu, je rovnako potrebné povedať, že žalobca pred prijatím rozhodnutia ani teoreticky nebol
spôsobilý navštíviť devätnásť adries, o ktorých sa prvýkrát dozvedel v napadnutom rozhodnutí (pozri body 33 až 35 vyššie).
Z toho vyplýva, že odvolací senát zohľadnil pri vydaní napadnutého rozhodnutia skutočnosti, ktoré neboli žalobcovi pred prijatím
tohto rozhodnutia oznámené.
Porušil tým článok 73 druhú vetu nariadenia č. 40/94.
Preto je potrebné preskúmať, či sa porušenie práva byť vypočutý týka aj skutočností, o ktoré sa opiera napadnuté rozhodnutie.
V tejto súvislosti ÚHVT tvrdí, že zamietnutie prihlášky sa zakladalo na nezávislom preskúmaní spornej internetovej rešerše.
Existencia veľkého množstva tvarov gitár vrátane „hranatých gitár“ je všeobecne známou skutočnosťou a záver, podľa ktorého
predstavuje prihlasované označenie jeden z tvarov „hranatých“ gitár, doložil v dokumentoch žalobca. ÚHVT na pojednávaní upresnil,
že body 15, 24, 25 a 29 napadnutého rozhodnutia, z ktorých rozhodnutie o zamietnutí vychádza, nemajú spojitosť s internetovou
rešeršou, ktorú uskutočnil prieskumový pracovník a odvolací senát.
Je potrebné spomenúť, že vyššie uvedené body obsahujú v podstate dve tvrdenia: po prvé na trhu existuje veľké množstvo tvarov
gitár, ktoré bráni spotrebiteľom považovať tvar gitary za údaj o pôvode výrobku. Po druhé sa prihlasovaný tvar výrazne neodlišuje
od ostatných tvarov, ktoré majú na trhu gitary heavy metal, a neumožňuje teda spotrebiteľom, aby ich považovali za informáciu
o pôvode výrobku.
Z tohto dôvodu je potrebné konštatovať, že ÚHVT sa obmedzuje na tvrdenie, že veľké množstvo tvarov gitár na trhu je všeobecne
známou skutočnosťou, a že podľa neho skutočnosť, že prihlasovaný tvar patrí do kategórie hranatých gitár, vyplýva z dokumentov,
ktoré predložil žalobca počas správneho konania. Naproti tomu netvrdí, že jeho tvrdenia týkajúce sa podobnosti medzi prihlasovaným
tvarom a ostatnými tvarmi gitár na trhu predstavuje takúto všeobecne známu skutočnosť.
Z tohto dôvodu si Súd prvého stupňa myslí, že posúdenie podobnosti medzi prihlasovaným tvarom a inými existujúcimi tvarmi
nevyhnutne vyžaduje porovnávacie preskúmanie prihlasovaného tvaru s každým z iných osobitných modelov, ktoré sa na neho podobajú.
Identifikácia iných modelov, ktoré slúžia ako referencia pre posúdenie uvedenej podobnosti, je tak v tejto súvislosti nepostrádateľným
prvkom preskúmania odvolacieho senátu. ÚHVT pritom nespochybňuje, že internetové odkazy mali za úlohu v oznámeniach o dôvodoch
zamietnutia a v napadnutom rozhodnutí identifikovať osobitné modely iných výrobcov gitár, ktoré zohľadnil prieskumový pracovník
a odvolací senát.
Navyše prieskumový pracovník v druhom oznámení o dôvodoch zamietnutia výslovne tvrdil, že „výsledky internetovej rešerše oznámené
žalobcovi slúžili ako základ pre zamietnutie zápisu ochrannej známky ÚHVT“.
Je taktiež potrebné uviesť, že body 24, 25 a 29 napadnutého rozhodnutia nasledujú po bodoch 20 až 22, ktoré uvádzajú rôzne
modely, ktoré zohľadnil prieskumový pracovník a odvolací senát, a preberajú skutkové závery, ktoré vychádzajú z bodov 20 až
23 preskúmania modelov vyobrazených na dotknutých webových stránkach, najmä zistenie, že prihlasovaný tvar je podobný, alebo
dokonca zhodný s inými tvarmi na trhu.
Súd prvého stupňa je teda presvedčený, že predmetná internetová rešerš nemá vo vzťahu k preskúmaniu, ktoré uskutočnil odvolací
senát, potvrdzujúcu alebo nadbytočnú povahu, ale predstavuje jeho východiskový bod.
V dôsledku toho Súd konštatuje, že záver o zamietnutí zápisu prihlasovanej ochrannej známky v napadnutom rozhodnutí vychádza
zo skutkových okolností, ktoré pred jeho prijatím neboli žalobcovi oznámené. Porušenie práva žalobcu byť vypočutý sa teda
vzťahuje aj na samotný záver napadnutého rozhodnutia.
Je potrebné pripomenúť, že podľa článku 73 prvej vety nariadenia č. 40/94 musia byť rozhodnutia ÚHVT odôvodnené. Táto povinnosť
má rovnaký dosah ako povinnosť, ktorú ukladá článok 253 ES [rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. apríla 2004, Sunrider/ÚHVT –
Vitakraft-Werke Wührmann a Friesland Brands (VITATASTE a METABALANCE 44), T‑124/02 a T‑156/02, Zb. s. II‑1149, bod 72].
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že povinnosť odôvodnenia individuálnych rozhodnutí má dvojaký cieľ, a to jednak umožniť dotknutým
osobám dozvedieť sa dôvody opatrenia prijatého na účely ochrany svojich práv a jednak umožniť sudcovi Spoločenstva vykonať
kontrolu zákonnosti rozhodnutia [rozsudok Súdneho dvora zo 14. februára 1990, Delacre a i./Komisia, C‑350/88, Zb. s. I‑395,
bod 15; rozsudky Súdu prvého stupňa zo 6. apríla 2000, Kuijer/Rada, T‑188/98, Zb. s. II‑1959, bod 36, a z 23. októbra 2002,
Institut für Lernsysteme/ÚHVT – Educational Services (ELS), T‑388/00, Zb. s. II‑4301, bod 59]. Otázku, či odôvodnenie rozhodnutia
tieto požiadavky spĺňa, treba posudzovať z hľadiska nielen jeho znenia, ale tiež jeho kontextu, ako aj všetkých právnych predpisov
upravujúcich dotknutú oblasť (rozsudok Súdneho dvora z 29. februára 1996, Komisia/Rada, C‑122/94, Zb. s. I‑881, bod 29, a rozsudok
VITATASTE a METABALANCE 44, už citovaný v bode 56 vyššie, bod 73).
Pokiaľ ide o prejednávanú vec, je potrebné pripomenúť, že ÚHVT na pojednávaní pripustil, že niekoľko internetových adries,
ktoré boli žalobcovi oznámené v dvoch oznámeniach o dôvodoch zamietnutia, ako aj v napadnutom rozhodnutí, sa stalo nedostupných,
že sa ich obsah medzičasom zmenil a že v prípade adries odkazujúcich na niekoľko tvarov gitár iba konzultácia so spravodajcom
odvolacieho senátu umožnila identifikovať tvar, ktorý zohľadnil odvolací senát. Je taktiež potrebné uviesť, že v priebehu
prejednávania veci Súdom prvého stupňa mal Súd prvého stupňa možnosť dostať sa iba k dvom zo siedmych adries webových stránok
iných výrobcov gitár uvedených v dvoch oznámeniach o dôvodoch zamietnutia a iba k ôsmim z devätnástich adries, ktoré boli
uvedené po prvýkrát v napadnutom rozhodnutí.
V tejto súvislosti Súd prvého stupňa konštatuje, že oznámenie skutkových okolností, ktoré sú základom rozhodnutia odvolacieho
senátu, formou internetových adries, ktoré neboli v čase prejednávania veci Súdom prvého stupňa dostupné, alebo formou dostupných
adries, ktorých obsah sa zmenil alebo sa mohol od uskutočnenia preskúmania prieskumovým pracovníkom alebo odvolacím senátom
zmeniť, nepredstavuje dostatočné odôvodnenie v zmysle judikatúry uvedenej v bode 57 vyššie, pretože neumožňuje Súdu prvého
stupňa preskúmať platnosť napadnutého rozhodnutia.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné dospieť k záveru, že napadnuté rozhodnutie porušuje článok 73 nariadenia č. 40/94,
pretože porušuje tak povinnosť odôvodnenia, ako aj právo byť vypočutý, ktoré je uvedené v tomto článku, a pretože sa toto
porušenie vzťahuje na podstatu napadnutého rozhodnutia, ktorým sa zamietol zápis prihlasovanej ochrannej známky.
Súd prvého stupňa teda musí prijať jediný žalobný dôvod žalobcu a zrušiť napadnuté rozhodnutie bez toho, aby bolo potrebné
preskúmať ostatné tvrdenia žalobcu.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže ÚHVT nemal vo veci úspech a keďže napadnuté rozhodnutie sa zrušuje, je opodstatnené
zaviazať ho na náhradu trov konania žalobcu v súlade s jeho návrhom.
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (tretia komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Rozhodnutie druhého odvolacieho senátu Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT) zo 7. júna
2005 (vec R 1035/2004-2) sa zrušuje.
2.
ÚHVT znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania žalobcu.
Jaeger
Tiili
Czúcz
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 7. februára 2007.
Tajomník

Predseda komory
E. Coulon

M. Jaeger
*
Jazyk konania: angličtina.