CELEX: 62006FJ0116
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Vienodas požiūris
Priimtinumas

1.
Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Komisijos įtvirtinta pareigų paaukštinimo tvarka – Sprendimas suteikti
tam tikrų rūšių paaukštinimo balų – Parengiamasis aktas – Sprendimas, kuriuo nustatytas bendras pareigūnams skirtų balų skaičius
– Sprendimas, kurį galima apskųsti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45, 90 ir 91 straipsniai)
2.
Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Perėjimas nuo vienos tvarkos prie kitos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa)
1.
Pagal Komisijos įtvirtintą paaukštinimo tvarką individualūs sprendimai skirti tam tikrų rūšių paaukštinimo balų, priimti prieš
Paskyrimų tarnybai galutinai nustatant bendrą kiekvieno pareigūno gautų balų skaičių, yra parengiamieji, išankstiniai aktai,
būtini galutiniam sprendimui, kuriame būtų nustatytas bendras balų skaičius, priimti. Tai taip pat taikoma pagal Komisijos
vidaus taisykles generaliniams direktoriams skiriant kiekvienam iš generalinių direktoratų numatytus pirmenybės balus ar Paaukštinimo
komitetų siūlymu Paskyrimų tarnybai pagal minėtas taisykles skiriant pirmenybės balus, kai vertinamas dėl institucijos interesų
atliktas darbas. Šiuose sprendimuose galutinai nenustatoma Paskyrimų tarnybos pozicija dėl atitinkamų pareigūnų.
Todėl Paskyrimų tarnybos galutinį sprendimą, kuriame nustatytas bendras kiekvieno pareigūno gautų balų skaičius ir kurį galima
rasti asmeninėje pareigų paaukštinimo byloje, sudaro keletas galutinių sprendimų skirti tam tikrų rūšių paaukštinimo balų.
Paprastai šie sprendimai matyti iš bendro kiekvieno pareigūno gautų balų skaičiaus išskirstymo, kuris pateikiamas asmeninėje
pareigūno pareigų paaukštinimo byloje. Nors patys šie sprendimai skirti tam tikrų rūšių paaukštinimo balų turėtų būti laikomi
parengiamaisiais ir išankstiniais sprendimais sprendimo, kuriame nustatomas bendras balų skaičius, atžvilgiu ir dėl jų nepradedamas
skaičiuoti terminas skundui pateikti, vis dėlto jie yra sprendimai, kuriais galutinai nustatoma suinteresuotojo asmens padėtis,
kiek ji susijusi su nagrinėjama balų rūšimi.
Šiomis aplinkybėmis reikia manyti, kad galutiniame pareigų paaukštinimo procedūros etape prašydamas panaikinti pareigūnų,
kuriems skirti pirmenybės balai įvertinant dėl institucijos interesų atliktą darbą, sąrašą pareigūnas būtinai ketino ginčyti
bendrą jo gautų balų skaičių, ir jo ieškinys neturi būti atmestas kaip nepriimtinas vien dėl to, kad formaliai jis buvo pareikštas
ne dėl sprendimo, susijusio su bendro balų skaičiaus nustatymu.
(žr. 50–54 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2006 m. spalio 19 d. Sprendimo
Buendía Sierra prieš Komisiją
, T‑311/04, Rink. p. II‑4137, 96 ir 97 punktai.
2.
Dėl perėjimui nuo vieno pareigūnų karjeros administravimo būdo prie kito būdingų suvaržymų administracija gali būti priversta
laikinai, laikydamasi tam tikrų ribų, nustoti griežtai taikyti nuolatinio pobūdžio taisykles ir principus, paprastai taikomus
tokiomis situacijomis. Vis dėlto toks netaikymas turi būti pagrįstas imperatyviu poreikiu, susijusiu su perėjimu nuo vienos
tvarkos prie kitos, ir jo apimtis ar trukmė negali viršyti to, kas būtina, siekiant užtikrinti tinkamą perėjimą.
Vykdant pirmą pareigų paaukštinimo procedūrą, kuriai taikoma nauja Komisijos vidaus taisyklėse, kuriose numatytos pereinamojo
laikotarpio priemonės, skirtos perėjimui nuo senos tvarkos užtikrinti, įtvirtinta paaukštinimo tvarka, grindžiama nuopelnų
kiekybine išraiška, kai numatyta prie A 12 lygio priskirtiems pareigūnams skirti įvairių rūšių pirmenybės balų už metus prieš
pareigų paaukštinimo procedūrą, tačiau, Komisijai nusprendus per pereinamąjį laikotarpį apriboti pirmenybės balų skyrimą,
šio apribojimo negalima vertinti kaip viršijančio įgaliojimus, kurie suteikti administracijai pereinamuoju laikotarpiu įgyvendinant
pareigūnų pareigų paaukštinimo taisyklų pakeitimus. Iš tiesų ji tik nustato aukščiausią atsižvelgimo į ankstesnius pripažintus
nuopelnus ribą.
Nors tiesa, kad teoriškai galima numatyti kitokią tvarką, administracija to neprivalo daryti. Iš tikrųjų galiojančių pareigūnų
pareigų paaukštinimo metodų pakeitimo tikslas – pašalinti kai kuriuos ankstesnių taisyklių taikymo sunkumus. Taigi tokiam
reformos procesui, per kurį administracija, naudodamasi didele diskrecija, gali vertinti reformos būtinumą, neišvengiamai
būdinga tai, kad pareigūnų nuopelnų vertinimas nuo tam tikro momento grindžiamas naujais pagrindais.
(žr. 81–83 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1976 m. liepos 1 d. Sprendimo
de Wind prieš Komisiją
, 62/75, Rink. p. 1167, 17 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1995 m. liepos 13 d. Sprendimo
Rasmussen prieš Komisiją
, T‑557/93, Rink. VT p. I‑A‑195 ir II‑603, 20 punktas; 2003 m. vasario 11 d. Sprendimo
Leonhardt prieš Parlamentą
, T‑30/02, Rink. VT p. I‑A‑41 ir II‑265, 51 ir 55 punktai; 2006 m. gegužės 3 d. Sprendimo
Klaas prieš Parlamentą
, T‑393/04, Rink. VT p. I‑A‑2‑103 ir II‑A‑2‑465, 56 punktas; minėto Sprendimo
Buendía Sierra prieš Komisiją
213 ir 220 punktai.