CELEX: 62003TJ0101
UŠT asociacijos režimas
Cukrus, kuriam netaikoma UŠT kilmė
Prašymas taikyti nuo kilmės taisyklių nukrypti leidžiančią nuostatą
Prašymo taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą atmetimas
Pareiga motyvuoti

Ginčo aplinkybės
1       Bendrovė
Suproco NV
, įsteigta Curaçao (Nyderlandų Antilai), yra įmonė, perdirbanti nerafinuotą cukranendrių cukrų į granuliuotą ir gabalinį cukranendrių
cukrų.
2       Nuo įsteigimo datos 1995 m.
Suproco
daugiausia perdirbo Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno valstybių (AKR) kilmės cukrų iš nendrių ir papildomai iš Europos
Bendrijos. Pasinaudojus „kilmės kumuliacija“ vadinamu režimu, galutinis produktas buvo laikomas kilusiu iš užjūrio šalių bei
teritorijų (UŠT) ir todėl galėjo būti eksportuojamas į Bendriją be importo muito.
3       Dėl sunkumų, susijusių su žaliavų tiekimu ir Bendrijos priimtomis apsaugos priemonėmis, taikomomis, be kita ko, AKR ir UŠT
kilmės kumuliacijos cukrui,
Suproco
pradėjo prekiauti cukrumi vadinamojo „30/70“ režimo, iš pradžių numatyto 1991 m. liepos 25 d. Tarybos sprendimo 91/482/EEB
dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos ekonominės bendrijos asociacijos (OL L 263, p. 1) II priedo 2 priede, pagrindu.
Šis režimas leidžia cukrų laikyti UŠT kilmės cukrumi, jei naudotų nendrių ar cukrinių runkelių cukraus ir cheminiu būdu išgrynintos
sacharozės, nepaisant jų kilmės, vertė neviršija 30 % pagaminto gaminio vertės. Pagal šį režimą ieškovė, naudodama sirupą,
nuspalvino ir aromatizavo cukrų iš Kolumbijos.
4       Tačiau 2001 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimo 2001/822/EB dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos Bendrijos asociacijos
(OL L 314, p. 1) (toliau – UŠT sprendimas) III priedo 5 straipsnio 1 dalies g punktas nustato, kad „cukraus nuspalvinimas
ar cukraus gabalų formavimas“ laikomi nepakankamu apdirbimu ar perdirbimu, kad būtų galima produktams suteikti kilmės statusą.
5       Tokiomis aplinkybėmis 2002 m. vasario 20 d. Nyderlandų Karalystė UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio pagrindu Komisijai
pateikė prašymą taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą. Tiksliau tariant, ji prašė
Suproco
taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą metiniam 3 000 tonų kiekiui, kaip daliai 28 000 tonų metinio cukraus kiekio, kuriam
pagal UŠT sprendimo III priedo 6 straipsnio 4 dalį pripažinta AKR/UŠT/EB kilmės kumuliacija.
6       2002 m. gegužės 13 d. laišku, po pateiktų Komisijos klausimų ir po pirmų diskusijų Bendrijos muitinės kodekso komitete, Nyderlandų
Karalystė pareiškė, kad atsiima savo prašymą iki naujo pranešimo, ketindama papildomai ištirti ieškovės galimybę apsirūpinti
AKR cukrumi.
7       2002 m. spalio 4 d., po atliktų papildomų tyrimų, Nyderlandų Karalystė nusiuntė laišką Komisijai dėl prašymo taikyti nukrypti
leidžiančią nuostatą „atnaujinimo“.
8       2003 m. sausio 10 d. Komisija priėmė Sprendimą 2003/34/EB, kuriuo atsisakoma taikyti nuo Tarybos sprendimo 2001/822/EB nukrypti
leidžiančią nuostatą, susijusią su kilmės taisyklėmis, taikomomis cukrui iš Nyderlandų Antilų (OL L 11, p. 50, toliau – skundžiamas
sprendimas).

Procesas ir šalių reikalavimai
9       2003 m. kovo 14 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje įregistruotu ieškininiu pareiškimu ieškovė pateikė šį ieškinį.
10     2003 m. rugsėjo 18 d. Pirmosios instancijos teismo trečiosios kolegijos pirmininko nutartimi Tarybai ir Ispanijos Karalystei
buvo leista įstoti į bylą palaikant atsakovės reikalavimus, o Nyderlandų Karalystei – palaikant ieškovės reikalavimus. Pastaroji
pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 116 straipsnio 2 dalį prašė nepateikti dublike esančios konfidencialios
informacijos į bylą įstojusioms šalims. Ji paruošė savo dubliko nekonfidencialią versiją ir įstojusioms į bylą šalims buvo
įteikta tik ši nekonfidenciali procesinių dokumentų versija. Įstojusios į bylą šalys dėl šio klausimo nepareiškė prieštaravimų
ir per nustatytą terminą pateikė paaiškinimus.
11     Pagal teisėjo pranešėjo pranešimą Pirmosios instancijos teismas (penktoji kolegija) nutarė pradėti žodinę proceso dalį. Organizuojant
procesą
Suproco
, Komisijai ir Nyderlandų Karalystei buvo nurodyta pateikti dokumentus.
12     Buvo išklausytos šalių žodinės pastabos ir jų atsakymai į 2004 m. lapkričio 25 d. viešame posėdyje Pirmosios instancijos teismo
pateiktus klausimus. Komisijos buvo paprašyta raštu atsakyti į papildomą klausimą, ir ji tai padarė per nustatytą terminą.
Suproco
pateikė pastabas dėl Komisijos pateiktų atsakymų ir paruošė nekonfidencialų pastabų variantą. Įstojusioms į bylą šalims buvo
pateiktas tik šis nekonfidencialus
Suproco
pastabų variantas. Įstojusios į bylą šalys nepateikė prieštaravimų dėl šio klausimo. 2005 m. sausio 25 d. žodinė proceso dalis
buvo baigta.
13     Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       pripažinti jos skundą pagrįstą,
–       panaikinti skundžiamą sprendimą,
–       priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
14     Komisija Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–       priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
15     Taryba Pirmosios instancijos teismo prašo patenkinti Komisijos prašymus.
16     Ispanijos Karalystė Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       pripažinti nepriimtiną UŠT sprendimo III priedo 5 straipsnio g punkto atžvilgiu pateiktą prieštaravimą dėl teisėtumo arba
jį atmesti,
–       atmesti ieškinį dėl skundžiamo sprendimo panaikinimo,
–       priteisti iš
Suproco
bylinėjimosi išlaidas.
17     Nyderlandų Karalystė Pirmosios instancijos teismo prašo panaikinti skundžiamą sprendimą.

Dėl teisės
18
Suproco
pagrįsdama savo ieškinį pateikia tris pagrindus. Pirmasis – pagrindinis – pagrindas yra grindžiamas UŠT sprendimo III priedo
5 straipsnio 1 dalies g punkto neteisėtumu. Antrajame – papildomame – pagrinde nurodoma, jog Komisija neturi kompetencijos.
Trečiajame, taip pat papildomame, pagrinde teigiama, kad buvo pažeistas UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnis ir klaidingai
įvertinti faktai.
19     Iš pradžių reikia pažymėti, kad skundžiamas sprendimas yra sprendimas EB 249 straipsnio ketvirtosios pastraipos prasme ir
jis turi būti pagrįstas pagal EB 253 straipsnį. Nepagrindimas ar nepakankamas pagrindimas yra esminio procedūrinio reikalavimo
pažeidimas ir viešosios tvarkos klausimas, kurį savo iniciatyva turi iškelti Bendrijos teismas (1998 m. balandžio 2 d. Teisingumo
Teismo sprendimo
Komisija prieš Sytraval ir Brink’s France
, C‑367/95 P, Rink. p. I‑1719, 67 punktas ir 2001 m. liepos 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
UK Coal prieš Komisiją
, T‑12/99 ir T‑63/99, Rink. p. II‑2153, 199 punktas).
20     Reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismų praktiką EB 253 straipsnyje reikalaujamas motyvavimas turi atitikti teisės
akto pobūdį ir aiškiai bei nedviprasmiškai atskleisti Bendrijos instituciją, kuri priėmė ginčijamą aktą, jį priimti paskatinusias
priežastis, kad suinteresuotieji asmenys, siekdami apginti savo teises, žinotų priimtos priemonės pagrindimą, o Bendrijos
teismas galėtų vykdyti teisminę kontrolę. Reikalavimas motyvuoti turi būti vertinamas atsižvelgiant į bylos aplinkybes, ypač
į akto turinį, pateiktų motyvų pobūdį ir asmenų, kuriems jis yra skirtas, ar kitų asmenų, su kuriais aktas yra tiesiogiai
ir konkrečiai susijęs, interesą gauti paaiškinimus. Motyvuojant nebūtina nurodyti visų faktinių ir teisinių aplinkybių, nes
nustatant, ar akto motyvai atitinka EB 253 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama ne tik į jų formuluotę, bet ir
į jų kontekstą bei į nagrinėjamą klausimą reglamentuojančių teisės aktų visumą. (19 punkte minėto sprendimo
Komisija prieš Sytraval ir Brink’s France
63 punktas; 2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑301/96, Rink. p. I‑9919, 87 punktas ir 2004 m. birželio 22 d. Sprendimo
Portugalija prieš Komisiją
, C‑42/01, Rink. p. I‑0000, 66 punktas).
21     Šiuo atveju reikia pažymėti, pirma, kad Nyderlandų Karalystės pagal UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnį pateiktas prašymas
taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą buvo pagrįstas tam tikrais Komisijai pateiktais faktais ir ekonomine informacija. Konkrečiai
kalbant, Nyderlandų Karalystė užpildė UŠT sprendimo III priedo 7 priedėlyje nustatytą ir UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio
2 dalyje nurodytą formą. Nyderlandų valdžios institucijų užpildytoje formoje buvo pateikta informacija apie gamybos sąnaudas
ir pridėtinę vertę, gautą panaudojus žaliavas iš Kolumbijos. Reikėtų pažymėti, kad Komisija skundžiamame sprendime nenurodo
Nyderlandų Karalystės pateiktos informacijos nepakankamumo. Todėl ji nusprendė, kad turi visus UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio
2 dalyje nurodytus dalykus.
22     Antra, reikia pažymėti, kad Nyderlandų Karalystė, kaip prašanti taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą, ir
Suproco,
kaip besinaudojanti nukrypti leidžiančia nuostata, jei ji būtų taikyta, buvo suinteresuotos gauti paaiškinimus iš Komisijos.
23     Trečia, reikia priminti, kad atmetant Nyderlandų Karalystės pateiktą prašymą taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą skundžiamame
sprendime remiamasi UŠT sprendimo III priedo 37 straipsniu, ypač jo 4 ir 7 dalimis, minėtomis skundžiamo sprendimo pirmoje
ir aštuntoje konstatuojamosiose dalyse.
24     Pagal UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 4 dalį bet kuriuo atveju reikia išnagrinėti, ar problemos sprendimo nebūtų galima
rasti atlikus kilmės kumuliaciją. Tai reiškia, kad jei kilmės kumuliacijos taisyklės leidžia išspręsti problemą, Komisija
turi teisę atmesti prašymą taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą.
25     UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 7 dalyje nustatyta, kad „nepažeidžiant šio straipsnio 1–6 dalių, nukrypti leidžianti
nuostata leidžiama, kai atitinkamoje UŠT naudojamų ne jos kilmės gaminių pridėtinė vertė sudaro bent 45 % pagaminto gaminio
vertės, jei tokia nukrypti leidžianti nuostata rimtai nepakenkia Bendrijos arba vienos ar kelių valstybių narių kuriam nors
ekonominiam sektoriui“. Šiuo atveju žodis „nepažeidžiant“ reiškia, kad 7 dalyje nustatyta taisyklė taikoma kartu su UŠT sprendimo
III priedo 37 straipsnio 1–6 dalimis. Net UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 7 dalyje numatytu atveju pagal to paties
priedo 37 straipsnio 4 dalį Komisija turi išnagrinėti, ar kilmės kumuliacijos taisyklės leidžia išspręsti problemą. Jei taip
yra, kaip jau buvo pasakyta, Komisija turi teisę atmesti prašymą taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą. Bet kuriuo atveju,
ar Komisija nuspręstų taikyti UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 7 dalį, ar jos netaikyti, sprendimą pagrindžiantys motyvai
turi būti pakankamai aiškiai išdėstyti.
26     Iš to, kas minėta, išplaukia, kad reikia išnagrinėti, ar šioje byloje skundžiamo sprendimo motyvavimas atitinka EB 253 straipsnį.
27     Skundžiamas sprendimas sudarytas iš devynių konstatuojamųjų dalių ir dviejų straipsnių rezoliucinės dalies, kurioje atmetamas
prašymas taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą.
28     Pirmoje konstatuojamojoje dalyje atskleidžiamas Nyderlandų Karalystės pateikto prašymo taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą
teisinis kontekstas, konkrečiai nurodant UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 1 ir 4 dalis.
29     Antroje konstatuojamojoje dalyje primenamas Nyderlandų Karalystės 2002 m. vasario 20 d. pirminio prašymo taikyti nukrypti
leidžiančią nuostatą objektas.
30     Trečioje konstatuojamojoje dalyje nurodoma, kad Nyderlandų Karalystė 2002 m. gegužės 13 d. atsiėmė šį prašymą.
31     Ketvirtoje konstatuojamojoje dalyje nustatoma, kad „cukraus gamintojai iš penkių skirtingų AKR valstybių 2002 m. gegužės ir
birželio mėn. atsisakė nagrinėjamam gamintojui tiekti cukrų, o vienas Gajanos gamintojas sutiko tiekti reikalingą kiekį ir
reikalingos kokybės cukrų, bet už gerokai aukštesnę kainą (450 Jungtinių Valstijų dolerių (USD) už toną
FAB Georgetown
) nei Kolumbijos cukraus (275 USD už toną
franco
pirkėjo sandėlis)“. Šią informaciją 2002 m. spalio 4 d. Komisijai pateikė Nyderlandų Karalystė.
32     Penktoje konstatuojamojoje dalyje pažymima, kad Nyderlandų Karalystė tvirtina, jog darbas ir pridėtinės išlaidos Antiluose
yra 1 095 570 EUR už 3 000 tonų galutinio produkto, kai jo paties vertė yra 3 241 200 EUR. Šie duomenys paimti iš formų, pateiktų
kartu su prašymu taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą.
33     Šeštoje konstatuojamojoje dalyje teigiama, kad išnagrinėjus pateiktą informaciją matyti, jog sandorio pridėtinė vertė viršija
45 % pagaminto gaminio vertės tiekiant cukrų tiek iš Kolumbijos, tiek iš Gajanos. Tvirtinimas dėl Gajanos cukraus pridėtinės
vertės išplaukia iš Komisijos atliktų skaičiavimų remiantis Nyderlandų Karalystės pateiktais duomenimis.
34     Septintoje konstatuojamojoje dalyje primenama, kad
Suproco
iš 2002 m. metinio 28 000 tonų kiekio gavo importo leidimą 6 222 tonoms. Šią informaciją 2002 m. spalio 4 d. laiške Nyderlandų
Karalystė pateikė Komisijai.
35     Iš to išplaukia, kad jei skundžiamo sprendimo pirmoje konstatuojamojoje dalyje minimos tam tikros UŠT sprendimo III priedo
nuostatos, o antroje konstatuojamojoje dalyje – prašymo taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą objektas, trečioje–septintoje
konstatuojamosiose dalyse perteikiamos tik faktinės aplinkybės, kurias pateikė Nyderlandų Karalystė (trečia–penkta ir septinta
konstatuojamosios dalys) arba kurios nustatytos pagal jos pateiktą informaciją (šešta konstatuojamoji dalis). Kalbant apie
devintą konstatuojamąją dalį, joje nurodoma, kad skundžiamame sprendime numatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto
nuomonę.
36     Skundžiamo sprendimo aštuntoje konstatuojamojoje dalyje teisiškai pagrindžiamas Nyderlandų Karalystės pateikto prašymo taikyti
nukrypti leidžiančią nuostatą Komisijos atmetimas.
37     Aštuntoje konstatuojamojoje dalyje nustatoma, kad „iš viso to išplaukia, jog prašoma leidžianti nukrypti nuostata yra nepagrįsta
remiantis III priedo 37 straipsnio 1 dalimi. Pateikta informacija rodo, kad kilmės kumuliacijos taisyklės gali išspręsti problemą.
Iš tikrųjų nebuvo pateikta jokios informacijos, kad Gajanos cukraus naudojimas būtų toks nerentabilus, kad gamintojas turėtų
nutraukti veiklą. Be to, įvertinant tai, kad pridėtinė vertė tiekiant Kolumbijos ir Gajanos cukrų viršija 45 % pagaminto gaminio
vertės, 37 straipsnio 7 dalis netaikoma.“
38     Šios konstatuojamosios dalies antras sakinys yra susijęs su UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 4 dalies taikymu, nes jis
nurodo, kad kilmės kumuliacijos taisyklės leidžia išspręsti problemą. Tačiau kategoriškas ir glaustas tvirtinimas šiame sakinyje
nepagrįstas jokiais konkrečiais motyvais.
39     Aštuntos konstatuojamosios dalies trečias sakinys nepakankamai pagrindžia šios konstatuojamosios dalies antrame sakinyje esantį
tvirtinimą.
40     Šiame trečiame sakinyje esantys žodžiai rodo, kad tikriausiai Gajanos cukraus naudojimo atveju pelną apskaičiavo Komisija.
Toks apskaičiavimas buvo būtinas nustatant, ar kilmės kumuliacijos taisyklės galėjo išspręsti
Suproco
problemą. Bet nei Komisijos skaičiuojant naudoto metodo, nei apskaičiavimo rezultato skundžiamame sprendime nėra. Iš bylos
dokumentų taip pat neaišku, ar administracinės procedūros metu apie šį metodą ar rezultatą žinojo Nyderlandų Karalystė ir
juo labiau
Suproco
. Net tariant, kad šis apskaičiavimas galėjo būti išvestas iš įvairių faktorių, nurodytų kitose skundžiamo sprendimo konstatuojamosiose
dalyse, jis yra neaiškus dėl atliktino pinigų konvertavimo. Skundžiamo sprendimo ketvirtoje konstatuojamoje dalyje Gajanos
cukraus kaina nurodyta JAV doleriais (USD), o skundžiamo sprendimo penktoje konstatuojamojoje dalyje esanti ekonominė informacija
– eurais. Tačiau nei skundžiamame sprendime, nei administracinės procedūros bylos dokumentuose nenurodytas Komisijos taikytas
keitimo kursas.
41     Be to, aštuntos konstatuojamosios dalies trečias sakinys nepaaiškina, kodėl vykdanti „nerentabilią“ (ar pagal kitas skundžiamo
sprendimo kalbines versijas „antiekonominę“) veiklą įmonė vis dėlto turėtų nuspręsti tęsti gamybą.
42     Iš to išplaukia, jog neįmanoma pakankamai aiškiai nustatyti Komisijos motyvų, kodėl ji nusprendė, kad kilmės kumuliacijos
taisyklės leidžia išspręsti problemą ir kad Gajanos cukraus naudojimas nėra priežastis gamintojui nutraukti veiklą. Esant
šioms aplinkybėms skundžiamo sprendimo pagrindimas šiuo atžvilgiu neleidžia Pirmosios instancijos teismui vykdyti kontrolės.
43     Tokia motyvacija Nyderlandų Karalystei ir
Suproco
nesuteikia informacijos apie priimtos priemonės pagrindimą ir neleidžia ginti savo teisių Pirmosios instancijos teisme. Šiuo
klausimu reikia pažymėti, kad
Suproco
ieškinyje nurodo pagrindą, kurį prašyme leisti įstoti į bylą palaiko Nyderlandų Karalystė ir kuriame teigiama, kad buvo pažeistas
UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 3 dalies b punktas.
Suproco
mano, kad Komisija pažeidė šią nuostatą nuspręsdama, jog veiklos nutraukimas buvo esminė sąlyga taikant nukrypti leidžiančią
nuostatą. Tačiau skaitant skundžiamą sprendimą sunku nustatyti, ar Komisija taikė UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 3 dalies
b punktą, ypač atsižvelgiant į aštuntoje konstatuojamojoje dalyje esančius teiginius, jog Gajanos cukraus naudojimas nėra
priežastis gamintojui nutraukti veiklą.
44     Be to, reikia konstatuoti, kad motyvavimas, pateiktas skundžiamo sprendimo aštuntos konstatuojamosios dalies paskutiniame
sakinyje, dėl UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 7 dalies neatitinka EB 253 straipsnio reikalavimų.
45     Šioje byloje nėra būtina nuspręsti dėl galimybės taikyti UŠT sprendimo III priedo 37 straipsnio 7 dalį, o pakanka tik pažymėti,
kad Komisijos naudotas skaičiavimo metodas, susijęs su Gajanos cukraus pridėtine verte, skundžiamame sprendime yra neaiškus
ir kad Komisija pateikė skirtingus apskaičiavimo rezultatus rašytiniuose pareiškimuose (atsiliepimo į ieškinį 35 punktas),
posėdyje (atsakant į Pirmosios instancijos teismo pateiktą klausimą) ir po posėdžio (2004 m. gruodžio 6 d. atsakyme raštu
į Pirmosios instancijos teismo pateiktą klausimą).
46     Šioje byloje iš Komisijos paaiškinimų išplaukia, kad apskaičiuojant importuoto cukraus pridėtinę vertę (suprantamą kaip pagaminto
gaminio vertė, iš kurios atimama iš trečiųjų šalių į Bendriją, AKR valstybes ar UŠT importuotų žaliavų muitinės vertė) procentais
nuo pagaminto produkto vertės, buvo taikytas 2002 m. spalio 4 d. galiojęs keitimo kursas, tai yra 1 USD už 1,0111 EUR. Tačiau
Komisija savo atsakyme raštu prisipažįsta, kad apskaičiuodama importuoto cukraus muitinės vertę ji taikė kitokį keitimo kursą,
tai yra 1 USD už 1 EUR. Be to, šis keitimo kursas buvo naudojamas skaičiuojant nuo sumos (3 241 200 EUR), gautos konvertavus
taikant trečią keitimo kursą (galiojo 2002 m. vasario 20 d. – 1 USD už 1,1505 EUR). Be to, ši 3 241 200 EUR suma, kuri skundžiamame
sprendime be jokių paaiškinimų laikoma galutinio produkto verte, atitinka ne pagaminto produkto kainą, o tokio produkto kainą
bei pristatymo pirkėjams išlaidas.
47     Be to, iš rašytinių dokumentų matyti, kad Komisija mano, jog 37,2 USD suma už toną importuojamo cukraus transporto išlaidoms
yra pagrįsta apskaičiuojant Gajanos cukraus pridėtinę vertę, o 2002 m. spalio 4 d. laiške Nyderlandų Karalystės pateikta 85 USD
suma už toną yra per didelė. Tačiau 37,2 USD sumos už toną dydis skundžiamame sprendime neminimas. Taip pat ir iš administracinės
procedūros bylos dokumentų neaišku, kad šis dydis buvo žinomas Nyderlandų Karalystei ir ypač
Suproco.
48     Tokiomis aplinkybėmis skundžiamo sprendimo aštuntos konstatuojamosios dalies paskutiniame sakinyje pateiktas motyvavimas neleidžia
Nyderlandų Karalystei ir
Suproco
ginti savo teisių Pirmosios instancijos teisme, o pastarajam – vykdyti kontrolės.
49     Dėl šių priežasčių reikia nuspręsti, kad skundžiamas sprendimas neatitinka EB 253 straipsnyje nustatytų reikalavimų ir dėl
to turi būti panaikintas, todėl
Suproco
pagrindžiant savo ieškinį pateiktų materialinių pagrindų nagrinėti nereikia.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
50     Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi
šalis to reikalavo. Kadangi Komisija pralaimėjo bylą, ji turi padengti
Suproco
išlaidas pagal jos pateiktus reikalavimus.
51     Pagal 87 straipsnio 4 dalį įstojusios į bylą valstybės narės ir institucijos pačios padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (penktoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2003 m. sausio 10 d. Komisijos sprendimą 2003/34/EB, kuriuo atsisakoma taikyti nuo Tarybos sprendimo 2001/822/EB
nukrypti leidžiančią nuostatą, susijusią su kilmės taisyklėmis, taikomomis cukrui iš Nyderlandų Antilų.
2.
Komisija padengia savo ir
Suproco
patirtas bylinėjimosi išlaidas.
3.
Taryba, Ispanijos Karalystė ir Nyderlandų Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Vilaras
Dehousse
Šváby
Paskelbta 2005 m. rugsėjo 22 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris

Pirmininkas
H. Jung

M. Vilaras
*
Proceso kalba: olandų.