CELEX: 62005CJ0140
Stojimo į Europos Sąjungą sutartis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
XIII priedas
Apmokestinimas
Iš Slovėnijos įvežamos cigaretės
Įvežimas į Austrijos teritoriją keleivių asmeniniame bagaže
Tam tikram kiekiui taikomas atleidimas nuo akcizų
Galimybė iki 2007 m. gruodžio 31 d. toliau taikyti importo iš trečiųjų šalių kiekybinius apribojimus
Direktyva 69/169/EEB

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos
Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos
ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (OL L 236,
2003, p. 33, toliau – Stojimo aktas) XIII priedo 6 skyriaus 2 dalies bei EB 23, 25 ir 26 straipsnių aiškinimu.
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą A. Valeško prieš
Zollamt Klagenfurt
(Klagenfurt muitinė, toliau –
Zollamt
) dėl atleidimo nuo akcizų, taikomo į Austrijos teritoriją iš Slovėnijos įvežamiems 200 vienetų cigarečių.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisė
Stojimo akto 2 straipsnis nurodo:
„Nuo įstojimo dienos pirminių Sutarčių ir prieš įstojimą institucijų ir Europos centrinio banko priimtų aktų nuostatos naujosioms
valstybėms narėms yra privalomos ir tose valstybėse taikomos tose Sutartyse ir šiame Akte nustatytomis sąlygomis.“
Šio akto 10 straipsnis numato:
„Pereinamuoju laikotarpiu pirminės Sutartys ir institucijų priimti aktai taikomi su šiame Akte nustatytais nukrypimais.“
Pagal Stojimo akto 24 straipsnį:
„Šio Akto V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII ir XIV prieduose išvardytos priemonės naujosiose valstybėse narėse taikomos
tuose prieduose nustatytomis sąlygomis.“
Stojimo akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalis numato:
„31992 L 0079: 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/79/EEB dėl mokesčių, taikomų cigaretėms, suderinimo (OL L 316, 1992 10 31,
p. 8) su paskutiniais pakeitimais, padarytais:
–        32002 L 0010: 2002 2 12 Tarybos direktyva 2002/10/EB (OL L 46, 2002 2 16, p. 26).
Nukrypdama nuo Direktyvos 92/79/EEB 2 straipsnio 1 dalies, Slovėnija gali atidėti 60 eurų ir 64 eurų už 1 000 cigarečių bendrojo
minimalaus akcizo, nustatyto didžiausią paklausą turinčios kainų grupės cigaretėms, taikymą iki 2007 m. gruodžio 31 d., jei
šiuo laikotarpiu Slovėnija palaipsniui pritaikys savo akcizo tarifus prie bendrojo minimalaus akcizo, nustatyto direktyvoje.
Nepažeisdamos Tarybos direktyvos 92/12/EEB dėl bendrųjų procedūrų, susijusių su akcizais apmokestinamais produktais, ir dėl
tokių produktų laikymo, judėjimo ir kontrolės (OL L 76, 1992 3 23, p. 1, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva
2000/47/EB (OL L 193, 2000 7 29, p. 73)) 8 straipsnio ir pranešusios Komisijai, valstybės narės, kol yra taikoma pirmiau nurodyta
leidžianti nukrypti nuostata, gali toliau taikyti tuos pačius kiekybinius apribojimus cigaretėms, kurios gali būti įvežtos
į jų teritorijas iš Slovėnijos nemokant akcizų, kurie yra taikomi importui iš trečiųjų šalių. Pasinaudodamos šia galimybe,
valstybės narės gali atlikti būtinus patikrinimus, jei šie patikrinimai nekenkia tinkamam vidaus rinkos veikimui.“
Direktyvos 92/12 8 straipsnis numato:
„Laikantis vidaus rinkos reguliavimo principų, akcizai privačių asmenų individualiam naudojimui įsigyjamiems bei jų gabenamiems
produktams turi būti pritaikyti toje valstybėje narėje, kurioje šie produktai įsigyjami.“
Pagal 1983 m. kovo 28 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 918/83, nustatančio Bendrijos atleidimo nuo muitų sistemą (OL L 105,
p. 1), iš dalies pakeisto 1988 m. gegužės 3 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1315/88 (OL L 123, p. 2, toliau – Reglamentas
Nr. 918/83), 45 straipsnio 1 dalį:
„Atsižvelgiant į 46–49 straipsnius, atvykstančių iš trečiųjų šalių keleivių asmeniniame bagaže esančias prekes leidžiama įvežti
be importo muitų, jei tos įvežamos prekės yra nekomercinio pobūdžio.“
Minėto reglamento 45 straipsnio 1 dalies a punktas nustato, kad 200 vienetų yra didžiausias cigarečių kiekis, kuriam taikomas
to paties reglamento 45 straipsnio 1 dalyje nurodytas atleidimas nuo importo muitų.
Reglamento Nr. 918/83 49 straipsnio 1 dalis numato:
Valstybės narės gali sumažinti leidžiamų be muitų įvežti prekių vertę ir (arba) jų kiekį, jei jas įveža:
–        asmenys, gyvenantys pasienio zonoje,
–        pasienio darbininkai,
–        transporto priemonių, važinėjančių tarp trečiųjų šalių ir Bendrijos, brigados.
<...>“
1969 m. gegužės 28 d. Tarybos direktyvos 69/169/EEB dėl įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytų nuostatų dėl tarptautiniais
maršrutais keliaujančių asmenų importuojamų prekių atleidimo nuo apyvartos ir akcizo mokesčių suderinimo (OL L 133, p. 6),
iš dalies pakeistos 1994 m. vasario 14 d. Tarybos direktyva 94/4/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 69/169/EEB ir Direktyvą 77/388/EB
bei padidinančia neapmokestinamų prekių, kurias įveža iš trečiųjų šalių atvykstantys keliautojai, vertę ir neapmokestinamų
pirkinių Bendrijos vidaus kelionėse limitą (OL L 60, p. 14, toliau – Direktyva 69/169) 1 straipsnio 1 dalis numato:
„Vykstant iš trečiųjų šalių į Bendriją nuo apyvartos ir akcizo mokesčių atleidžiamos keliaujančių asmenų asmeniniame bagaže
esančios prekės, jei jos įvežamos nekomerciniais tikslais ir jų bendra vertė vienam asmeniui neviršija 175 ekiu.“
Pagal Direktyvos 69/169 4 straipsnio 1 dalies a punktą kiekviena valstybė narė nuo apyvartos ir akcizo mokesčių atleistoms
iš trečiosios šalies importuojamoms cigaretėms nustato kiekybinį apribojimą, lygų 200 vienetų.
Direktyvos 69/169 5 straipsnis numato:
„Valstybės narės gali sumažinti prekių, kurias gali būti leidžiama įvežti be mokesčių, vertę ir (arba) kiekį iki vienos dešimtosios
jų vertės ir (arba) kiekio, numatyto <...> 4 straipsnio 1 dalies II skiltyje, jei tokias prekes iš kitos valstybės narės įveža
asmenys, gyvenantys importuojančios valstybės narės ar kaimyninės valstybės narės pasienio zonoje, pasienio zonos darbuotojai
ar kelionėms tarptautiniais maršrutais naudojamų transporto priemonių įgulos.
Tačiau toliau išvardytų prekių neapmuitinamas kiekis gali būti toks:
a)      tabako gaminiai
cigaretės:                    40
<...>
2.      Valstybės narės gali nustatyti mažesnes neapmokestinamų prekių vertės ir (arba) kiekio ribas, jei jas iš trečiosios šalies
įveža pasienio zonoje gyvenantys asmenys, pasienio zonos darbuotojai ar kelionėms tarp trečiųjų šalių ir Bendrijos naudojamų
transporto priemonių įgulos.
3.      Valstybės narės gali nustatyti mažesnes neapmokestinamų prekių vertės ir (arba) kiekio ribas, jei jas iš kitos valstybės narės
įveža kitoje valstybėje narėje dislokuotų valstybės narės karinių pajėgų nariai, įskaitant civilius darbuotojus, sutuoktinius
ir išlaikomus vaikus.
<…>
8.      Į valstybę narę iš trečiosios šalies atvykstantiems asmenims valstybės narės gali nustatyti mažesnį 4 straipsnio 1 dalies
a ir d punktuose nurodytų prekių kiekį.“

Nacionalinė teisė
1994 m. rugpjūčio 31 d. Tabako mokesčių įstatymo (
Tabaksteuergesetz
) (BGBl. 704/1994), iš dalies pakeisto 2003 m. gruodžio 19 d.
Abgabenänderungsgesetz
(Mokesčius iš dalies keičiantis įstatymas) (BGBl. I, 124/2003, toliau –
TabStG
) 6 straipsnio 3 dalis nustato:
„Federaliniam finansų ministrui reglamentu gali būti suteikta teisė:
1)      nurodyti, kad tabako gaminių importas atleidžiamas nuo mokesčio, jeigu jis gali būti atleistas nuo muitų arba akcizų pagal
Reglamentą Nr. 918/83 ir kitas Europos bendrijos priimtas teisės nuostatas;
2)      reglamentuoti tabako gaminių iš kitų valstybių narių nuo mokesčio atleistą importą į mokesčių teritoriją, jeigu jis leidžiamas
pagal 1 punktą;
<...>
5)      tabako mokesčiui netaikyti atleidimo nuo importo mokesčio pagal Įstatymo dėl muitų teisės įgyvendinimo 2 straipsnio 1 dalį,
jeigu tai būtina Europos bendrijos teisės nuostatoms įgyvendinti arba vienodam apmokestinimui užtikrinti.“
Pagal
TabStG
29 straipsnio 1 dalį:
„Atleidžiami nuo mokesčio kitoje valstybėje narėje laisvoje prekyboje fizinio asmens asmeniniam vartojimui įsigyjami ir jo
paties į mokesčių teritoriją importuojami tabako gaminiai, jeigu šie gaminiai skirti individualiam ir nekomercinio pobūdžio
naudojimui.“
Pagal
TabStG
29a straipsnį:
„1.      44f straipsnio 2 dalyje nurodytais pereinamaisiais laikotarpiais į mokesčių teritoriją keleivių asmeniniame bagaže importuojamų
tabako gaminių atleidimas nuo akcizų pagal 29 straipsnį taikomas ne daugiau kaip:
<...>
3)      200 cigarečių, kai atvykstama iš Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Lenkijos Respublikos,
Slovėnijos Respublikos arba Slovakijos Respublikos.
2.      Nukrypstant nuo 1 dalies, keleivių, kurių įprasta gyvenamoji vieta yra mokesčių teritorijoje ir kurie 44f straipsnio 2 dalyje
nurodytais pereinamaisiais laikotarpiais tiesiogiai per sausumos sieną arba vidaus vandenis atvyksta į mokesčių teritoriją,
asmeniniame bagaže importuojamų tabako gaminių atleidimas nuo akcizų taikomas ne daugiau kaip:
<…>
2)      25 cigaretėms, kai atvykstama iš Slovakijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos arba Vengrijos Respublikos.“

TabStG
44f straipsnio 2 dalies 4 punktas nustato:
„<...> 29a straipsnis įsigalioja tuo pačiu metu, kaip ir Čekijos Respublikos, Slovakijos Respublikos, Vengrijos Respublikos,
Slovėnijos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Estijos Respublikos, Latvijos Respublikos ir Lietuvos Respublikos stojimo į
Europos Sąjungą sutartis ir pereinamuoju laikotarpiu taikomas
<...>
4)      iki 2007 m. gruodžio 31 d. Slovėnijos Respublikai.
<...>“
Remdamasis pagal
TabStG
6 straipsnio 3 dalį jam suteiktais įgaliojimais, federalinis finansų ministras 1995 m. sausio 5 d. priėmė Reglamentą dėl atleidimo
nuo akcizų (
Verbrauchsteuerbefreiungsverordnung
) (BGBl. 3/1995), kuris įsigaliojo 1997 m. liepos 1 d. ir buvo iš dalies pakeistas 1997 m. birželio 19 d. Reglamentą dėl atleidimo
nuo akcizų iš dalies keičiančiu reglamentu (
Verordnung: Änderung der
Verbrauchsteuerbefreiungsverordnung
) (BGBl. II, 162/1997) (toliau –
VerbStBefV
).

VerbStBefV
1 straipsnis nustato:
„1.      Jeigu 2–5 straipsniuose nenustatyta kitaip, akcizais apmokestinamos prekės, kurios į mokesčių teritoriją Akcizų įstatymų prasme
importuojamos iš trečiosios šalies, atleidžiamos nuo mokesčio, jei jos yra atleidžiamos nuo mokesčio jas importuojant į Bendrijos
muitų teritoriją pagal:
1)      Reglamentą Nr. 918/83 ir jam įgyvendinti priimtas nuostatas;
2)      1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1) ir jam įgyvendinti
priimtas nuostatas;
3)      muitų teisę įgyvendinantį įstatymą BGBl. 659/1994.
2.      Jeigu šio reglamento 4 ir 5 straipsniuose nenustatyta kitaip, atleidimo nuo akcizų tikslais Bendrijos muitų teritorija suprantama
kaip mokesčių teritorija Akcizų įstatymų prasme, o trečioji valstybė suprantama kaip bet kokia valstybė, kuriai netaikoma
Direktyva 92/12.
Pagal
VerbStBefV
3a straipsnį:
„1.      Tabako gaminių, kuriuos keleiviai, įprastai gyvenantys šio reglamento taikymo teritorijoje ir į šią teritoriją įvažiuojantys
kirsdami sausumos sieną, besiribojančią su kitomis nei Europos Sąjungos valstybės narės ir Europos laisvosios prekybos asociacijos
šalimis, atleidimas nuo akcizų taikomas ne daugiau kaip:
1)      25 cigaretėms <...>
<…>
2.      1 dalis netaikoma tabako gaminiams, kurių atžvilgiu įrodyta, kad jie buvo įsigyti taikymo teritorijoje arba laisvojoje prekyboje
kitoje Europos Sąjungos valstybėje narėje ir už kuriuos nebuvo grąžinti ar kompensuoti akcizai.
3.      1 dalis taip pat taikoma tabako gaminiams, kurie importuojami iš Šveicarijos Samnauntal laisvosios zonos.
<...>“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2004 m. liepos 10 d., vykdama iš Slovėnijos, Austrijos pilietė A. Valeško grįžo į Austrijos Respubliką, t. y. į valstybę narę,
kurioje ji gyvena.
Per Austrijos Grablach pasienio poste vykdytą patikrinimą ji deklaravo 200
Davidoff Gold 200
cigarečių.
2004 m. liepos 30 d. Sprendimu, remdamasi
TabStG
29a straipsniu bei šioje nuostatoje numatytu ne daugiau kaip 25 cigaretėms taikomu atleidimu nuo akcizų, Zollamt 175 iš 200
A. Valeško importuotų cigarečių apmokestino 16,8 euro dydžio tabako mokesčiu.
Dėl šio sprendimo A. Valeško pateikė skundą, tvirtindama, kad
TabStG
29a straipsnyje numatytas ne daugiau kaip 25 cigaretėms taikomas atleidimas nuo akcizų prieštarauja Bendrijos teisei. 2004 m.
gruodžio 17 d. Sprendimu
Zollamt
atmetė šį skundą.
Dėl šio sprendimo A. Valeško pareiškė ieškinį
Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt.
Ji paprašė, kad Teisingumo Teismui būtų pateiktas prejudicinis klausimas, jeigu būtų taikomas
TabStG
29a straipsnis.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad, pagal Austrijos teisę, muitų teisės nuostatos iš esmės
taikomos importo atveju renkant akcizus, jeigu šiais mokesčiais apmokestintos prekės iš trečiosios šalies tiesiogiai importuojamos
į mokesčių teritoriją.
Šio teismo teigimu, Stojimo akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalis galėtų būti aiškinama taip, kad valstybės narės gali palikti
kiekybinius apribojimus su sąlyga, jei, pavyzdžiui, Slovėnijos Respublikos, kaip trečiosios šalies, atžvilgiu jie buvo taikomi
jos įstojimo į Europos Sąjungą metu.
Pritarus tokiam aiškinimui,
TabStG
29a straipsnis šią sąlygą tenkintų, nes šioje nuostatoje numatytas kiekybinis apribojimas 25 cigaretėmis jau buvo nustatytas
VerbStBefV
3a straipsnyje, t. y. anksčiau nei Slovėnijos Respublika įstojo į Europos Sąjungą.
Tačiau, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, galimas ir kitoks aiškinimas. Iš tikrųjų Stojimo
akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalies tekstas, o ypač frazė „tuos pačius kiekybinius apribojimus <...>, kurie yra taikomi importui
iš trečiųjų šalių“ leidžia aiškinti remiantis po Slovėnijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą galiojančia teise.
Pagal šį aiškinimą, iš Slovėnijos įvežamoms cigaretėms taikomi tie patys kiekybiniai apribojimai, kaip ir numatytieji iš po
paskutinės Europos Sąjungos plėtros likusių trečiųjų šalių importuojamoms cigaretėms.
Pritarus antrajam aiškinimui,
TabStG
29a straipsnyje bei
VerbStBefV
3a straipsnyje numatytas kiekybinis apribojimas 25 cigaretėmis būtų taikomas tik importui iš Šveicarijos Samnauntal laisvosios
zonos, nes jokia kita trečioji šalis, išskyrus Šveicarijos Konfederaciją ir Lichtenšteino Kunigaikštystę, kurios yra Europos
laisvosios prekybos asociacijos narės, neturi bendros sienos su Austrijos Respublika.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja dėl kiekybinio importo iš Slovėnijos apribojimo 25 cigaretėmis,
nes tokių ribojančių nuostatų palikimas galioti, atrodo, viršija teisės aktų leidėjo siekį ir todėl prieštarauja Stojimo aktui
bei EB 23, 25 ir 26 straipsniuose įtvirtintiems principams.
Tokiomis aplinkybėmis
Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Klagenfurt
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar (Stojimo) akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalyje įtvirtintos nuostatos, pagal kurias, nepažeisdamos Direktyvos 92/12/EEB
<...> 8 straipsnio ir pranešusios Komisijai, valstybės narės, kol yra taikoma pirmiau nurodyta leidžianti nukrypti nuostata,
gali „toliau taikyti“ tuos pačius kiekybinius apribojimus cigaretėms, kurios gali būti įvežtos į jų teritorijas iš Slovėnijos
nemokant akcizų, kurie yra taikomi importui iš trečiųjų šalių, atsižvelgiant į techninį terminą „toliau taikyti“, gali būti
aiškinamos taip, kad šios sutarties nuostatos leidžia tuos kiekybinius apribojimus, kurie konkrečioje valstybėje narėje iki
Slovėnijos Respublikos įstojimo buvo taikomi, be kita ko, Slovėnijos Respublikos, kaip trečiosios šalies, atžvilgiu?
2.      Tačiau jeigu Teisingumo Teismas manytų, kad nagrinėjamos sutarties nuostatos negali būti aiškinamos kaip leidžiančios tuos
kiekybinius apribojimus, kurie konkrečioje valstybėje narėje iki Slovėnijos Respublikos įstojimo buvo taikomi, be kita ko,
Slovėnijos Respublikos, kaip trečiosios šalies, atžvilgiu, ar EB 23, 25 ir 26 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad valstybės
narės teisės aktai, pagal kuriuos tabako, importuojamo asmeniniame keleivių, kurie įprastai gyvena valstybės narės mokesčių
teritorijoje ir į šią teritoriją tiesiogiai grįžta kirsdami sausumos sieną arba vidaus vandenimis, bagaže, atleidimas nuo
akcizų, taikomas ne daugiau kaip 25 cigaretėms, jeigu įvažiuojama iš tam tikrų kitų valstybių narių, nepažeidžia laisvo prekių
judėjimo principo, kai toks kiekybinis apribojimas egzistuoja vienintelės trečiosios šalies (Šveicarijos Konfederacijos) laisvosios
zonos atžvilgiu, o iš visų kitų trečiųjų šalių leidžiama įvežti 200 cigarečių, kurios šioje valstybėje narėje atleidžiamos
nuo akcizų?“

Dėl prejudicinių klausimų

Dėl pirmojo klausimo
Savo pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar Stojimo akto XIII priedo 6 skyriaus
2 dalis turi būti aiškinama kaip leidžianti Austrijos Respublikai pereinamuoju laikotarpiu toliau taikyti teisės aktus, pagal
kuriuos nuo akcizų atleidžiamos ne daugiau kaip 25 keleivių asmeniniame bagaže importuojamos cigaretės, nes prieš Slovėnijos
Respublikai įstojant į Europos Sąjungą šis atleidimas jau galiojo, arba ar ši Stojimo akto nuostata turi būti suprasta taip,
jog toks atleidimas galėtų būti toliau taikomas, tik jei pagal šiuo metu galiojančius teisės aktus Austrijos Respublika šį
atleidimą taikytų importui iš trečiųjų šalių.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad iš trečiųjų šalių atvykstančių keleivių asmeniniame bagaže importuojamų prekių, konkrečiai
kalbant, cigarečių, atleidimo nuo akcizų klausimą reglamentuoja Direktyva 69/169.
Šia direktyva, kaip rodo jos pavadinimas, siekiama suderinti tarptautiniais maršrutais keliaujančių asmenų importuojamų prekių
atleidimą nuo apyvartos ir akcizo mokesčių. Kaip matyti iš jos bei iš ją keičiančių direktyvų konstatuojamųjų dalių, ja siekiama
liberalizuoti importo mokesčių sistemą keliaujant iš vienos valstybės narės į kitą, kad būtų palengvintas keliavimas (1999 m.
birželio 15 d. Sprendimo
Heinonen
, C‑394/97, Rink. p. I‑3599, 25 punktas).
Be to, Direktyvos 69/169 taikymo srityje valstybės narės išlaiko tik ribotą, pačios direktyvos bei ją pakeičiančių nuostatų
joms pripažintą kompetenciją (1992 m. birželio 9 d.
Komisija prieš Ispaniją
, Rink. p. I‑3789, 10 punktas bei jame minėta teismo praktika).
Konkrečiai kalbant apie cigaretes, iš šios direktyvos 69/169 4 straipsnio 1 dalies a punkto matyti, kad keliaujant iš trečiųjų
valstybių į Bendriją nuo akcizų atleidžiama ne daugiau kaip 200 cigarečių. Tačiau pagal direktyvos 5 straipsnio 2 bei 8 dalis,
šiose nuostatose nustatytomis sąlygomis valstybės narės gali sumažinti šį apribojimą.
Minėtos nuostatos, kokios buvo taikomos tiek prieš Slovėnijos Respublikai įstojant į Europos Sąjungą, tiek po to ir tada,
kai įvyko pagrindinės bylos faktinės aplinkybės, nebuvo keičiamos.
Be to, nustatyta, kad Austrijos Respublika priėmė
TabStG
29a straipsnį bei nustatė šioje nuostatoje numatytą ne daugiau kaip 25 cigaretėms taikomą atleidimą nuo akcizų, remdamasi
Direktyvos 69/169 5 straipsnio 8 dalimi, bei kad ši valstybė narė pranešė Komisijai apie šią nuostatą, kaip apie vieną iš
pereinamojo laikotarpio priemonių, numatytų Stojimo akto 24 straipsnyje.
Be to, neginčijama, kad ši nacionalinės teisės nuostata iš esmės tapačiai atkartojo
VerbStBefV
3a straipsnyje jau numatytą atleidimą nuo akcizų, kuris nuo 1997 m. sausio 1 d. buvo taikomas keleivių iš Austrijos Respublikos
kaimyninių trečiųjų šalių, įskaitant ir Slovėniją, importuojamoms cigaretėms ir kuris po paskutinės Europos Sąjungos plėtros
taikomas tik Šveicarijos Samnauntal laisvosios zonos atžvilgiu.
Todėl kyla klausimas, ar, prieš Slovėnijos Respublikai įstojant į Europos Sąjungą, pagrindinėje byloje ginčijami nacionalinės
teisės aktai, įtvirtinantys iki 25 cigarečių sumažintą atleidimą nuo akcizų, galėjo būti pagrįsti ribota kompetencija, kurią
turi Austrijos Respublika pagal Direktyvos 69/169 5 straipsnio 8 dalį, ir ar po šio įstojimo minėti teisės aktai, atsižvelgiant
į Stojimo sutarties 24 straipsnį, gali būti pagrįsti šia kompetencija.
Komisija teigia, kad į šį klausimą reikia atsakyti neigiamai.
Kalbant apie tokį kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas nacionalinis atleidimas nuo akcizų, Direktyvos 69/169 5 straipsnio
8 dalyje esančia išimtimi negalima remtis, nes ji taikoma tik iš tam tikrų trečiųjų šalių importuojamoms prekėms ir, be to,
ji apsiriboja tik konkrečia keleivių iš šių šalių kategorija, t. y. tais keleiviais, kurie įprastai gyvena Austrijoje ir tiesiogiai
grįžta į šią valstybę narę kirsdami sausumos sieną arba vidaus vandenimis.
Pirmosios trys Direktyvos 69/169 5 straipsnio dalys numato tam tikroms, konkrečiai apibrėžtoms keleivių grupėms taikomas išimtis.
Šios išimtys būtų perteklinės, ir, beje, būtų galima išvengti jų taikymo, jeigu šio straipsnio 8 dalis būtų suprasta kaip
suteikianti valstybėms narėms bendrą kompetenciją pirmose trijose dalyse apibrėžtas konkrečias keleivių kategorijas papildyti
kitomis.
Be to, pripažinus tokią kompetenciją, valstybėse narėse būtų galima įtvirtinti skirtingas atleidimo nuo akcizų sistemas. Tokių
sistemų vystymasis galėtų pažeisti Direktyvoje 69/169 numatytą tikslą palengvinti asmenų keliavimą.
Galiausiai Komisija teigia, kad jos siūlomas aiškinimas yra, be kita ko, būtinas tam, kad būtų laikomasi principo, kuris tarptautinėje
prekyboje draudžia bet kokią trečiųjų šalių diskriminaciją.
Šie argumentai negali būti pripažinti pagrįstais.
Dėl argumentų, susijusių su Direktyvos 69/169 5 straipsnio 1–3 dalyse išvardytomis konkrečiomis tam tikroms keleivių kategorijoms
taikomomis išimtimis, reikia pažymėti, kad tik šio straipsnio 2 dalis gali būti reikšminga pagrindinėje byloje, nes ji susijusi
su importu iš trečiųjų šalių, o šio straipsnio 1 ir 3 dalys susijusios su iš kitos valstybės narės įvežamomis prekėmis.
Nors tiesa, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamose nacionalinėse nuostatose numatyta keleivių kategorija, kurią sudaro įprastai
Austrijoje gyvenantys asmenys, apibrėžiama plačiau nei tos, kurios apima pasienio zonoje gyvenančius asmenis, pasienio zonos
darbuotojus arba kelionėms tarp trečiųjų šalių ir Bendrijos naudojamų transporto priemonių įgulas Direktyvos 69/169 5 straipsnio
2 dalies prasme, pastarąja išimtimi numatytų kategorijų specifinis pobūdis nedraudžia to paties straipsnio 8 dalyje numatytos
išimties taikyti kitai, plačiau apibrėžtai keleivių kategorijai.
Iš tikrųjų pastaroji išimtis taip pat yra specifinio pobūdžio, nes ji taikoma tik tam tikroms, išsamiai išvardytoms prekėms,
tarp jų ir cigaretėms.
Pagal Direktyvos 69/169 5 straipsnio 8 dalį, į valstybę narę iš trečiosios šalies atvykstantiems asmenims valstybės narės
gali nustatyti mažesnį 4 straipsnio 1 dalies a ir d punktuose nurodytų prekių, tarp jų ir cigarečių, kiekį.
Reikia konstatuoti, kad, atsižvelgiant į vartojamų terminų bendrąjį pobūdį, šios nuostatos formuluotė negali pagrįsti siauro
aiškinimo, tokio kaip Komisijos siūlomas, pagal kurį sumažintas atleidimas nuo akcizų, nustatytas pagal šią nuostatą, gali
būti leidžiamas, tik jeigu jis taikomas visoms trečiosioms šalims vienodai bei visoms keleivių kategorijoms.
Bendras šios formuluotės pobūdis reiškia priešingai ? kad Direktyvos 69/169 4 straipsnio 1 dalies a ir d punktuose numatytų
konkrečių prekių, tarp jų ir cigarečių, atžvilgiu valstybės narės turi plačią galimybę sumažinti aptariamų prekių kiekius.
Tiesa, egzistuoja tam tikras prieštaravimas tarp šios teisės ir bendrojo Direktyvos 69/169 tikslo, kuriuo, kaip buvo priminta
šio sprendimo 36 punkte, siekiama liberalizuoti importo mokesčių sistemą keliaujant iš vienos valstybės narės į kitą, kad
būtų palengvintas keliavimas.
Pasinaudodamos šia galimybe, valstybės narės privalo kiek įmanydamos riboti neigiamus padarinius, kuriuos priimtos priemonės
gali sukelti bendrojo Direktyvos 69/169 tikslo įgyvendinimui, bei taip nepažeisti tinkamos pusiausvyros tarp šio tikslo ir
specialaus tos pačios direktyvos 5 straipsnio 8 dalyje numatyto tikslo.
Įgyvendinat šį specialų tikslą, turi būti atsižvelgiama į ypatingą nagrinėjamų prekių, t. y. tabako gaminių, pavyzdžiui, cigarečių,
pobūdį, bei į teisinį gėrį, kurį nagrinėjama nuostata leidžia apsaugoti.
Kaip dėl šių prekių pažymėjo generalinis advokatas savo išvados 35 punkte, mokesčių teisės aktai yra svarbi ir veiksminga
priemonė kovojant su šių prekių vartojimu ir todėl apsaugant visuomenės sveikatą.
Neginčijama, kad
VerbStBefV
3a straipsnis, numatantis atleidimo nuo akcizų taikymą ne daugiau kaip 25 cigaretėms, buvo įtrauktas siekiant užkirsti kelią
periodiškam Austrijos gyventojų vengimui mokėti bendrą minimalų akcizą už cigaretes, kurio tarifai nustatyti Direktyvos 92/79,
iš dalies pakeistos Direktyva 2002/10, 2 straipsniu, per dažnas bei trumpalaikes keliones perkant cigaretes kaimyninėse Austrijos
Respublikos trečiosiose šalyse, kuriose taikomas gerokai mažesnis mokestis ir todėl gerokai mažesnės kainos nei pastarojoje
valstybėje narėje, ir taip per kiekvieną iš šių kelionių įvežant 200 vienetų nuo akcizų atleistų cigarečių.
Šis specifinis mokesčių politikos vengimo bei visuomenės sveikatos apsaugos tikslo pažeidimo pavojus po Slovėnijos Respublikos
įstojimo į Europos Sąjungą išlieka, nes pagal Stojimo akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalį ši nauja valstybė narė, net jeigu
ji palaipsniui ir turi padidinti savo tarifus, gali atidėti bendrojo minimalaus akcizo cigaretėms taikymą iki 2007 m. gruodžio
31 dienos.
Reikia taip pat pastebėti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos priemonės taikymo sritis apima tik tai, kas yra būtina kovojant
su tokio pobūdžio praktika, dėl kurios manoma, kad, atsižvelgiant ypač į jos kumuliacinius padarinius, ji kelia didelį pavojų
su tabako gaminiais susijusios mokesčių politikos veiksmingumui ir todėl visuomenės sveikatos apsaugai.
Galiausiai reikia konstatuoti, kad ši priemonė taikoma tik Austrijoje įprastai gyvenantiems asmenims, kurių sveikatos apsauga
tenka Austrijos teisės aktų leidėjui ir kurie iš trečiosios kaimyninės šalies, kurioje cigaretėms taikomas mažesnis mokestis
nei nustatytas galiojančiuose Bendrijos teisės aktuose, tiesiogiai grįžta į šios valstybės teritoriją.
Tai paaiškina, kodėl ši priemonė taikoma ne importui iš Austrijos Respublikos kaimyninių trečiųjų šalių, kaip antai Šveicarijos
Konfederacija ir Lichtenšteino Kunigaikštystė, kuriose taikomas tabako gaminių mokestis yra ne mažesnis nei nustatytas Bendrijos
teisės aktuose, o importui iš Šveicarijos laisvosios zonos Samnauntal
,
kurioje mokestis yra mažesnis nei nustatytas Bendrijos teisės aktuose.
Pagrindinėje byloje nagrinėjama nacionalinė priemonė taip pat netaikoma per keliones, kurios nelaikomos keliančiomis didelį
pavojų su šiais gaminiais susijusios mokesčių politikos veiksmingumui, kaip, pavyzdžiui, tada, kai keliaujama oro transportu
arba į nekaimynines trečiąsias šalis.
Taigi, atsižvelgiant į jos taikymo srities apribojimą dėl ypatumų, susijusių su galimybe padaryti žalą mokesčių politikai
bei visuomenės sveikatos apsaugai, kuri atsiranda dėl to, kad aptariamos šalys yra gretimos, bei dėl pastarosiose tabako gaminiams
taikomo mokesčio dydžio, aptariama nacionalinė nuostata nustato tinkamą pusiausvyrą tarp bendrojo Direktyvos 69/169 tikslo ir specialaus šios direktyvos 5 straipsnio 8 dalyje numatyto tikslo.
Kalbant apie Slovėnijos Respublikos situaciją jai įstojus į Europos Sąjungą, neginčijama, kad šioje valstybėje narėje tabako
gaminiams taikomi apmokestinimo tarifai, kurie, tiesa, buvo padidinti po įstojimo, lieka žemesni nei įtvirtinti galiojančioje
Bendrijos teisėje.
Taigi specifinis pavojus, su kuriuo siekiama kovoti ne daugiau kaip 25 cigaretėms taikomu atleidimu nuo akcizų, išlieka, vadinasi,
ši priemonė dar gali būti pagrįsta pagal Direktyvos 69/169 5 straipsnio 8 dalį, skaitomą kartu su Stojimo akto 24 straipsniu.
Šiomis aplinkybėmis Komisijos argumentai, kad pagrindinėje byloje nagrinėjami nacionalinės teisės aktai yra diskriminuojantys,
taip pat negali būti pripažinti pagrįstais.
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad, atsižvelgiant į siekiamus tikslus, nacionalinės teisės aktų taikymo sritis apima tik
importą iš trečiųjų šalių bei iš naujų Austrijos Respublikos kaimyninių valstybių narių, kuriose tabako produktams taikomas
mažesnis mokestis nei nustatytas Bendrijos teisėje.
Kadangi šių trečiųjų šalių bei Austrijos Respublikos kaimyninių naujų valstybių narių situacija nėra panaši į kitų trečiųjų
šalių situaciją, minėtų teisės aktų sąlygota skirtinga traktuotė negali būti laikoma diskriminuojančia importo iš minėtų trečiųjų
šalių bei naujų valstybių narių atžvilgiu.
Remiantis tuo, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti taip: Stojimo akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalis turi būti
aiškinama kaip nedraudžianti Austrijos Respublikai pereinamuoju laikotarpiu toliau taikyti savo teisės aktų, pagal kuriuos
nuo akcizų atleidžiama ne daugiau kaip 25 vienetai cigarečių, kurias į Austrijos Respublikos teritoriją iš Slovėnijos asmeniniame
bagaže įveža keleiviai, gyvenantys Austrijoje ir į jos teritoriją tiesiogiai grįžtantys kirsdami šios valstybės narės sausumos
sieną arba vidaus vandenimis.

Dėl antrojo klausimo
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą iš esmės klausia, ar EB 23, 25 ir 26 straipsniai turi būti aiškinami
kaip draudžiantys tokius kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamus nacionalinės teisės aktus, pagal kuriuos į Austrijos Respublikos
teritoriją atvykstant iš tam tikrų kitų valstybių narių, o būtent iš Slovėnijos Respublikos, nuo akcizų atleidžiama ne daugiau
kaip 25 vienetai asmeniniame keleivių bagaže importuojamų cigarečių, dėl to, kad po paskutinės Europos Sąjungos plėtros šis
atleidimas nuo akcizų nebetaikomas jokios kitos trečiosios šalies, išskyrus Šveicarijos Samnauntal laisvosios zonos atžvilgiu,
nes paprastai nuo akcizų atleidžiama 200 vienetų iš trečiųjų šalių importuojamų cigarečių.
Šiuo atžvilgiu, kalbant apie po Slovėnijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą susidariusią situaciją, iš šio sprendimo
67 punkto matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjami nacionalinės teisės aktai dar gali būti pagrįsti pagal Direktyvos 69/169 5 straipsnio 8 dalį, skaitomą kartu su Stojimo akto 24 straipsniu.
Kadangi šiuos nacionalinės teisės aktus pateisina viena iš Stojimo akto 24 straipsnyje numatytų priemonių, šiuo atveju – šio
akto XIII priedo 6 skyriaus 2 dalyje numatyta pereinamojo laikotarpio priemonė, nebekyla klausimo dėl šių teisės aktų atitikties
kitoms pirminės teisės nuostatoms, kaip antai EB 23, 25 ir 26 straipsniai.
Todėl į antrąjį klausimą reikia atsakyti taip: EB 23, 25 ir 26 straipsniai turi būti aiškinami kaip nedraudžiantys tokių kaip
pagrindinėje byloje nagrinėjamų nacionalinės teisės aktų, pagal kuriuos į Austrijos Respublikos teritoriją atvykstant iš tam
tikrų kitų valstybių narių, o būtent iš Slovėnijos Respublikos, nuo akcizų atleidžiama ne daugiau kaip 25 vienetai asmeniniame
keleivių bagaže importuojamų cigarečių, nepaisant to, kad po paskutinės Europos Sąjungos plėtros šis sumažintas atleidimas
nuo akcizų nebetaikomas jokios kitos trečiosios šalies, išskyrus Šveicarijos Samnauntal laisvąją zoną, atžvilgiu, nes paprastai
nuo akcizų atleidžiama 200 vienetų iš trečiųjų šalių importuojamų cigarečių.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinėms bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1.
Akto dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos
Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir
sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų XIII priedo 6 skyriaus 2 dalis turi būti aiškinama
kaip nedraudžianti Austrijos Respublikai pereinamuoju laikotarpiu toliau taikyti savo teisės aktų, pagal kuriuos nuo akcizų
atleidžiama ne daugiau kaip 25 vienetai cigarečių, kurias į Austrijos Respublikos teritoriją iš Slovėnijos asmeniniame bagaže
įveža keleiviai, gyvenantys Austrijoje ir į jos teritoriją tiesiogiai grįžtantys kirsdami šios valstybės narės sausumos sieną
arba vidaus vandenimis.
2.
EB 23, 25 ir 26 straipsniai turi būti aiškinami kaip nedraudžiantys tokių kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamų nacionalinės
teisės aktų, pagal kuriuos į Austrijos Respublikos teritoriją atvykstant iš tam tikrų kitų valstybių narių, o būtent iš Slovėnijos
Respublikos, nuo akcizų atleidžiama ne daugiau kaip 25 vienetai asmeniniame keleivių bagaže importuojamų cigarečių, nepaisant
to, kad po paskutinės Europos Sąjungos plėtros šis sumažintas atleidimas nuo akcizų nebetaikomas jokios kitos trečiosios šalies,
išskyrus Šveicarijos Samnauntal laisvosios zonos atžvilgiu, nes paprastai nuo akcizų atleidžiama 200 vienetų iš trečiųjų šalių
importuojamų cigarečių.
Parašai.
*
Proceso kalba: vokiečių.