CELEX: 61987CJ0341
Ophavsret
forskel i beskyttelsens varighed

1 Ved kendelse af 2 . oktober 1987, indgaaet til Domstolen den 3 . november 1987, har Landgericht Hamburg i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af bestemmelserne i Traktatens artikler 30 og 36 med henblik paa at kunne afgoere, om det er foreneligt med disse bestemmelser at anvende en national lovgivning om ophavsret til musikvaerker .
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en sag anlagt af EMI Electrola GmbH, en tysk virksomhed, som af et britisk selskab, EMI Records Ltd, har faaet overdraget retten til fremstilling af eksemplarer og spredning af musikvaerker fortolket af en kendt engelsk sanger, mod to andre tyske virksomheder, Patricia Im - und Export og Luene-ton, som i Forbundsrepublikken Tyskland har solgt lydbaerere hidroerende fra Danmark med nogle af disse musikvaerker .
3 Under paaberaabelse af, at selskabets eneret til spredning af lydbaerere med de paagaeldende vaerker i Tyskland er blevet kraenket, har EMI Electrola anlagt sag ved Landgericht Hamburg med paastand om, at der nedlaegges forbud mod, at Patricia Im - und Export og Luene-ton fortsaetter salget af lydbaerere importeret fra Danmark, samt om skadeserstatning . De to sagsoegte selskaber har imidlertid gjort gaeldende, at de omtvistede lydbaerere lovligt var bragt i omsaetning i Danmark, da den periode, hvor eneretten var beskyttet i henhold til den danske ophavsretslovgivning, allerede var udloebet .
4 Det fremgaar af oplysningerne i sagen, at de omtvistede lydbaerere er fremstillet i Tyskland af Patricia Im - og Export paa bestilling af en dansk virksomhed, og at de derefter er blevet leveret til virksomheden i Danmark for igen at blive eksporteret til Forbundsrepublikken Tyskland . Den danske virksomhed var ikke den samme som den, til hvilken EMI Records Ltd havde overdraget retten til fremstilling af eksemplarer og spredning af de paagaeldende musikvaerker i Danmark .
5 Den nationale ret har anfoert, at der kan gives EMI Electrola medhold i dets krav i henhold til tysk lovgivning, men at man kan rejse det spoergsmaal, om EOEF-Traktatens artikler 30 og 36 ikke er til hinder for at anvende den nationale lovgivning . For at faa besvaret dette spoergsmaal har retten udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
"Er det foreneligt med bestemmelserne om de frie varebevaegelser ( EOEF-Traktatens artikler 30 ff .), at en fremstiller af lydbaerere i medlemsstat A benytter den eneret til fremstilling af eksemplarer og salg af bestemte musikvaerker, han har i denne stat, til at faa salget af lydbaerere med de samme musikvaerker, som er fremstillet og solgt i medlemsstat B, forbudt paa medlemsstat A' s omraade, naar fremstillernes rettigheder med hensyn til disse musikvaerker ganske vist har vaeret beskyttet i en vis periode i medlemsstat B, men denne periode allerede er udloebet?"
6 For en naermere redegoerelse for den retlige baggrund for sagen og de faktiske omstaendigheder, retsforhandlingerne samt de skriftlige indlaeg, der er indgivet til Domstolen, henvises til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
7 Ifoelge Traktatens artikel 36 er bestemmelserne i artikel 30, der forbyder alle foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner mellem medlemsstaterne, ikke til hinder for saadanne forbud eller indfoerselsrestriktioner, som er begrundet i hensynet til beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret . Denne beskyttelse omfatter beskyttelsen af ejendomsretten til litteraere og kunstneriske vaerker, herunder ophavsretten, navnlig for saa vidt som denne udnyttes kommercielt . Foelgelig omfatter den ogsaa beskyttelsen af eneretten til fremstilling af eksemplarer og spredning af lydbaerere, som i den gaeldende nationale lovgivning er sidestillet med beskyttelsen af ophavsretten .
8 Artiklerne 30 og 36 har saaledes til formaal at bringe de krav, de frie varebevaegelser stiller, i overensstemmelse med de hensyn, der skal tages til den retmaessige udoevelse af eneretten til litteraere og kunstneriske vaerker . Dette indebaerer navnlig, at enhver uberettiget udoevelse af disse rettigheder, hvorved der vil kunne opretholdes eller skabes en kunstig opdeling inden for det faelles marked, maa naegtes beskyttelse .
9 Disse betragtninger har foert til, at Domstolen i sin praksis har udtalt, at indehaveren af en ophavsret ikke kan paaberaabe sig den eneret til udnyttelse af vaerket, som ophavsretten giver ham, med henblik paa at forhindre eller begraense indfoersel af lydbaerere, som lovligt er bragt paa markedet i en anden medlemsstat af indehaveren selv eller med dennes samtykke ( dom af 20 . januar 1981, Musik-Vertrieb membran, de forenede sager 55 og 57/80, Sml . s . 147 ).
10 Denne situation adskiller sig dog fra den, den nationale ret omtaler . Det fremgaar nemlig af det praejudicielle spoergsmaal, at den omstaendighed, at lydbaererne lovligt er blevet bragt paa markedet i en anden medlemsstat, ikke skyldes en handling foretaget af ophavsrettens indehaver, eller at denne eller licenshaveren har givet sit samtykke, men at den beskyttelsesperiode, der er fastsat i denne anden medlemsstats lovgivning, er udloebet . Problemet opstaar saaledes som foelge af forskelle i de nationale lovgivninger med hensyn til den periode, hvori ophavsmanden er sikret beskyttelse gennem ophavsretten og beslaegtede rettigheder, idet disse forskelle dels vedroerer varigheden af selve beskyttelsen, dels den naermere udformning heraf, saasom det tidspunkt hvorfra beskyttelsesperioden regnes .
11 I den forbindelse maa det fastslaas, at det paa faellesskabsrettens nuvaerende udviklingstrin, som er karakteriseret ved, at der ikke er sket en harmonisering eller indbyrdes tilnaermelse af lovgivningerne om beskyttelse af ejendomsretten til litteraere og kunstneriske vaerker, tilkommer de lovgivende myndigheder i medlemsstaterne at fastsaette betingelserne for og den naermere udformning af denne beskyttelse .
12 For saa vidt som forskelle i de nationale lovgivninger kan foere til begraensninger i handelen med lydbaerere inden for Faellesskabet, er disse begraensninger berettigede i henhold til Traktatens artikel 36, naar de skyldes forskelle i reglerne om beskyttelsesperioden, og denne er uloeseligt forbundet med selve enerettighedernes eksistens .
13 Begraensninger i samhandelen, som er paalagt ved eller tilladt i henhold til den nationale lovgivning, som indehaveren af enerettighederne eller licenshaveren paaberaaber sig, vil ikke vaere berettigede, hvis de udgoer et middel til vilkaarlig forskelsbehandling eller en skjult begraensning af samhandelen . Der er imidlertid ikke i sagen holdepunkter for at antage, at en saadan situation foreligger i et tilfaelde som det foreliggende .
14 Foelgelig maa det praejudicielle spoergsmaal besvares med, at Traktatens artikler 30 og 36 skal fortolkes saaledes, at de ikke er til hinder for at anvende en medlemsstats lovgivning, hvorefter en fremstiller af lydbaerere i denne medlemsstat kan paaberaabe sig sin eneret til fremstilling af eksemplarer og spredning af musikvaerker med henblik paa at opnaa, at salget af lydbaerere med disse musikvaerker forbydes paa denne medlemsstats omraade, naar lydbaererne er importeret fra en anden medlemsstat, hvor de retmaessigt er blevet bragt i omsaetning uden indehaverens eller licenshaverens samtykke, og hvor fremstillerens rettigheder med hensyn til disse lydbaerere har vaeret beskyttet i en vis periode, som i mellemtiden er udloebet .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
15 De udgifter, der er afholdt af Forbundsrepublikken Tysklands regering, Den Franske Republiks regering, Det Forenede Kongeriges regering, Kongeriget Spaniens regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN ( Sjette Afdeling )
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Landgericht Hamburg ved kendelse af 2 . oktober 1987, for ret :
EOEF-Traktatens artikler 30 og 36 skal fortolkes saaledes, at de ikke er til hinder for at anvende en medlemsstats lovgivning, hvorefter en fremstiller af lydbaerere i denne medlemsstat kan paaberaabe sig sin eneret til fremstilling af eksemplarer og spredning af musikvaerker med henblik paa at opnaa, at salget af lydbaerere med disse musikvaerker forbydes paa denne medlemsstats omraade, naar lydbaererne er importeret fra en anden medlemsstat, hvor de retmaessigt er blevet bragt i omsaetning uden indehaverens eller licenshaverens samtykke, og hvor fremstillerens rettigheder med hensyn til disse lydbaerere har vaeret beskyttet i en vis periode, som i mellemtiden er udloebet .