CELEX: 61982CJ0317
EKSF
tilpasning af referenceproduktioner

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 13 . december 1982 , har det belgiske aktieselskab Usines Gustave Boël og det franske aktieselskab Fabrique de fer de Maubeuge i medfoer af EKSF-traktatens artikel 33 , stk . 2 , anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens individuelle     beslutning af 26 . november 1982 . Denne beslutning vedroerer en begaering om anvendelse af artikel 14 i Kommissionens beslutning nr . 1696/82/EKSF af 30 . juni 1982 om forlaengelse af overvaagningsordningen og systemet for produktionskvoter for visse produkter for virksomhederene i jern- og staalindustrien ( EFT L 191 af 1 . 7 . 1982 , s . 1 ).
2 Artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF bestemmer :
»Dersom kvotesystemet paa grund af stoerrelsen af de for et kvartal fastsatte reduktionssatser skaber usaedvanlige vanskeligheder for en virksomhed , foretager Kommissionen en rimelig tilpasning af disse referenceproduktioner og/eller referencemaengder for den beroerte gruppe , dersom virksomheden anmoder herom inden for de to foerste maaneder i det beroerte kvartal i foelgende tilfaelde :
_ den samlede referenceproduktion for gruppe Ia-Id er paa under 1 000 000 tons pr . aar , og at der paa mindst 75 % af produktionen anvendes reduktionssatser for en eller flere af disse grupper paa over 20 % ,
eller
_den samlede referenceproduktion for gruppe IV , V og VI er paa under 100 000 tons pr . aar og reduktionssatserne for en eller flere af disse grupper overstiger 20 %.«
3 Ved skrivelser af 6 . oktober og 2 . november 1982 anmodede sagsoegerne Kommissionen om , at denne bestemmelse , for saa vidt angik fjerde kvartal af 1982 og for grupperne Ia , Ib , Ic og Id , maatte blive bragt i anvendelse paa dem . Ifoelge sagsoegerne var den totale referenceproduktion i grupperne Ia-Id i deres virksomheder paa mindre end 1 000 000 tons pr . aar og bestod i det paagaeldende kvartal for mere end 75 % ' s vedkommende af produkter , for hvilke reduktionssatserne oversteg 20 % .
4 Kommissionen imoedekom anmodningen , for saa vidt angik grupperne Ia og Ib , som var undergivet reduktionssatser paa henholdsvis 44 % og 42 % , men den besvarede ike sagsoegernes anmodning vedroerende gruppe Id , for saa vidt som denne var omfattet af en postiv reduktionssats . Derimod gav den afslag paa ansoegningen vedroerende gruppe Ic , »fordi der ikke for produkterne under gruppe Ic gaelder en reduktionssats paa mindst 20 % i indevaerende kvartal« . Ved Kommissionens beslutning nr . 2585/82/EKSF af 22 . september 1982     ( EFT L 275 af 25 . 9 . 1982 ) var reduktionssatsen for produkter under gruppe Ic blevet fastsat til blot 16 % i fjerde kvartal af 1982 .
5 Sagsoegerne har derfor under sagen paastaaet denne beslutning annulleret , alene for saa vidt som Kommissionen derved afslog at tilpasse referenceproduktionerne for produkter i gruppe Ic .
6 Sagsoegerne har som eneste anbringende gjort gaeldende , at artikel 14 i Kommissionens beslutning nr . 1696/82/EKSF af 30 . juni 1982 samt EKSF-traktatens artikel 58 er blevet overtraadt . Ifoelge sagsoegerne har Kommissionen ved at afvise at tilpasse referenceproduktionerne for produkter i gruppe Ic alene af den grund , at der ikke for produkterne i gruppe Ic gjaldt en reduktionssats paa mindst 20 % i det omhandlede kvartal , knyttet en betingelse til artikel 14 , som denne ikke indeholder . Efter sagsoegernes opfattelse er det nemlig ifoelge den paagaeldende artikel tilstraekkeligt , at 75 % af den samlede referenceproduktion i grupperne Ia-Id udgoeres af produkter , for hvilke reduktionssatserne faktisk overstiger 20 % , og det kraeves saaledes ingenlunde , at reduktionssatsen for hver enkelt af disse grupper overstiger denne graense . Til stoette for deres anbringende har sagsoegerne endvidere gjort gaeldende , at enhver foranstaltning til gennemfoerelse af EKSF-traktatens artikel 58 skal overholdes noeje , eftersom den udgoer et indgreb i markedets normale funktion .
7 Dette anbringende kan ikke tages til foelge . Det fremgaar nemlig af ordlyden af artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF , at kvoterne kun kan tilpasses i de begraensede tilfaelde , hvor en virksomhed rammes af »usaedvanlige vanskeligheder« »paa grund af stoerrelsen af . . . [reduktionssatserne]« . Foreligger disse omstaendigheder , skal Kommissionen tage hensyn til de saerlige forhold i det enkelte konkrete tilfaelde ved afgoerelsen af , om de paagaeldende virksomhed er ramt af usaedvanlige vanskeligheder som foelge af de produktionsnedskaeringer , som den er blevet paalagt . Saaledes er det kun de vanskeligheder , der er en direkte foelge af indfoerelsen og anvendelsen af kvotesystemet , der kan tages i betragtning i forbindelse med anvendelsen af artikel 14 . Heraf foelger , at det kun er for de grupper , der er undergivet en hoej reduktionssats , at en aendring _ og kun under ganske saerlige omstaendigheder _ kan blive paakraevet . Enhver anden loesning ville foere til vilkaarlige     resultater , for saa vidt som den ville goere det muligt at tilpasse referenceproduktionerne for de grupper , der kun i ringe omfang beroeres af ordningen vedroerende produktionsbegraensning , udelukkende i det oejemed at opveje de vanskeligheder , som anvendelsen af hoeje reduktionssatser maatte medfoere for andre grupper .
8 I den foreliggende sag havde man kunnet tage hensyn til de vanskeligheder , som de hoeje reduktionssatser for grupperne Ia og Ib har paafoert sagsoegerne , men derimod ikke til de vanskeligheder , de eventuelt er blevet ramt af som foelge af den forholdsvis lave reduktionssats for gruppe Ic .
9 Det bemaerkes endvidere , at artikel 14 i beslutning 1696/82/EKSF ikke udtrykkeligt paalaegger Kommissionen en forpligtelse til at foretage en tilpasning af referenceproduktionerne for grupperne Ia-Id under ét , saasnart de i artiklen fastsatte betingelser er opfyldt . Dette gaelder ogsaa , selv om artiklen hjemler »en rimelig tilpasning af disse referenceproduktioner . . . for den beroerte gruppe « . De i den naevnte artikel 14 indeholdte ord »den beroerte gruppe« hentyder nemlig ikke til grupperne Ia-Id under ét , men gaar alene paa de af de i indledningen til denne bestemmelse naevnte grupper , som er undergivet reduktionssatser af en saadan stoerrelse , at det kan skabe usaedvanlige vanskeligheder for virksomheden .
10 Det bemaerkes endelig , at idet artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF saavel i foerste som i andet underafsnit anvender en procentsats paa 20 % , goer bestemmelsen det muligt objektivt at fastslaa skaeringspunktet for , hvornaar kvotesystemet og i saerdeleshed fastsaettelsen af reduktionssatserne for en given produktgruppe kan medfoere vanskeligheder , som vil kunne tages i betragtning .
11 For saa vidt angaar argumentet om , at EKSF-traktatens artikel 58 skulle vaere overtraadt , bemaerkes , at selv om det er rigtigt , at enhver foranstaltning til gennemfoerelse af ordningen vedroerende produktionsbegraensning boer fortolkes restriktivt , skal det imidlertid anfoeres , at den af sagsoegerne foreslaaede fortolkning ville medfoere en betaenkelig udvidelse af mulighederne for      at aendre kvoteordningen , hvorved der indirekte ville blive skabt usikkerhed omkring ordningen vedroerende produktionsbegraensning som helhed .
12 Det bemaerkes herefter , at Kommissionen har anvendt artikel 14 i beslutning nr . 1696/82/EKSF og EKSF-traktatens artikel 58 korrekt . Sagsoegte skal derfor frifindes .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 Ifoelge procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at afholde sagens omkostninger . Sagsoegte har tabt sagen og doemmes derfor til at afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
1 . Sagsoegte frifindes .
2 . Sagsoegerne betaler sagens omkostninger .