CELEX: 62001TJ0210
Kumoamiskanne
Kilpailu
Komission päätös, jolla yrityskeskittymä on julistettu yhteismarkkinoille soveltumattomaksi
Asetus N:o 4064/89
Ilmailualan markkinat
General Electricin suorittama Honeywellin yritysosto
Vertikaalinen integroituminen
Tuotteiden niputtaminen
Poissulkevat vaikutukset
Horisontaaliset päällekkäisyydet
Puolustautumisoikeudet

Asiaa koskevat oikeussäännöt
1       Yrityskeskittymien valvonnasta 21 päivänä joulukuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 (EYVL L 395, s. 1,
oikaistu EYVL 1990, L 257, s. 13), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 30.6.1997 annetulla neuvoston asetuksella (EY)
N:o 1310/97 (EYVL L 180, s. 1; jäljempänä, sellaisena kuin se on oikaistuna ja muutettuna, asetus N:o 4064/89) 2 artiklan
2 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”2.      Keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltuvaksi, jollei sillä luoda tai vahvisteta sellaista määräävää asemaa, jonka
seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyisi.
3.      Keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi, jos sillä luodaan sellainen määräävä asema tai vahvistetaan sellaista
määräävää asemaa, jonka seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla olennaisesti estyisi.”

Asian tausta
2       General Electric Company (jäljempänä GE tai kantaja) on monialainen teollisuusyhtymä, jonka toimialoja ovat muun muassa lentokoneiden
moottorit, kotitalouslaitteet, tietopalvelut, sähkövoimajärjestelmät, valaistuslaitteet, teollisuusjärjestelmät, lääkintäalan
järjestelmät, muovit, ohjelmanlähetystoiminta, rahoituspalvelut ja kuljetuspalvelut.
3       Honeywell International Inc. toimii muun muassa avaruus- ja lentokoneteollisuuden tuotteiden ja palvelujen, autoteollisuuden
tuotteiden, sähkötarvikkeiden, erikoiskemikaalien, suoritepolymeerien, kuljetus- ja sähkövoimajärjestelmien sekä kotitalouksissa
ja teollisuudessa käytettävien säätölaitteiden markkinoilla.
4       GE ja Honeywell tekivät 22.10.2000 sopimuksen, jonka mukaan GE ostaisi Honeywellin koko osakepääoman (jäljempänä yrityskeskittymä),
ja tästä tulisi GE:n 100-prosenttisesti omistama tytäryhtiö.
5       Komissio sai 5.2.2001 virallisen ennakkoilmoituksen keskittymästä asetuksen N:o 4064/89 4 artiklan mukaisesti.
6       Koska komissio katsoi, että yrityskeskittymä saattaisi kuulua asetuksen N:o 4064/89 soveltamisalaan, se päätti 1.3.2001 aloittaa
kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa ja Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen 57 artiklassa tarkoitetun
tutkintamenettelyn (jäljempänä menettelyn aloittamisesta tehty päätös).
7       GE ja Honeywell toimittivat 15.3.2001 yhdessä komissiolle huomautuksensa menettelyn aloittamisesta tehdystä päätöksestä.
8       Komissio toimitti 8.5.2001 väitetiedoksiannon GE:lle, joka vastasi siihen 24.5.2001.
9       Kuulemistilaisuus järjestettiin komission, GE:n ja Honeywellin kesken 29. ja 30.5.2001.
10     GE ja Honeywell ehdottivat 14. ja 28.6.2001 yhdessä kaksi eri sitoumuskokonaisuutta, joilla ne pyrkivät saamaan keskittymästä
sellaisen, että komissio voisi sen hyväksyä.
11     Komissio teki 3.7.2001 päätöksen 2004/134/EY (asia COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) (EUVL 2004, L 48, s. 1), jossa
se julisti yrityskeskittymän soveltumattomaksi yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan (jäljempänä riidanalainen päätös).

Riidanalainen päätös
12     Riidanalaisen päätösosan sanamuoto on seuraava:
”1 artikla
Keskittymä, jossa [GE] hankkii määräysvallan Honeywell International Inc. ‑yhtiössä, julistetaan soveltumattomaksi yhteismarkkinoille
ja ETA-sopimuksen toimintaan.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu seuraavalle:
[GE]
– – ”
13     Riidanalaisen päätöksen perustelut voidaan esittää tiivistetysti seuraavalla tavalla.
14     Komission mukaan GE:llä oli yksinään jo ennen yrityskeskittymän toteuttamista määräävä asema suurten liikennelentokoneiden
ja suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla (ks. vastaavasti riidanalaisen päätöksen 45–83 ja
84–87 perustelukappale sekä 107–229 perustelukappale). Sen vakaa markkina-asema yhdistettynä sen kaupalliseen nosteeseen,
joka perustuu sen rahoitusvoimaan ja vertikaaliseen integroituneisuuteen lentokoneiden leasingtoiminnan harjoittamisessa,
kuuluvat seikkoihin, joiden perusteella on kyetty päättelemään, että kantajalla oli määräävä asema näillä markkinoilla. Lisäksi
tutkimus osoitti, että Honeywell oli jo johtava ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden (241–275
perustelukappale), liikesuihkukoneiden moottoreiden (88 ja 89 perustelukappale) sekä lentokonemoottoreiden säätimien, erityisesti
suurten liikesuihkukoneiden moottorinkäynnistimien toimittaja, ja nämä säätimet ovat erittäin tärkeä osatekijä moottoreiden
valmistuksessa (331–340 perustelukappale).
15     Näiden kahden yhtiön toimintojen yhdistäminen olisi johtanut siihen, että useilla markkinoilla olisi syntynyt määrääviä asemia
tai tällaisia asemia olisi vahvistettu. Komissio katsoi erityisesti, että GE:llä jo ennestään ollutta määräävää asemaa suurten
liikennelentokoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla vahvistettaisiin niillä keskittymän ”vertikaalisilla” vaikutuksilla,
joita aiheutuisi siitä, että GE:n toiminta näiden moottoreiden valmistuksessa yhdistettäisiin Honeywellin toimintaan näiden
samojen moottoreiden käynnistimien valmistuksessa (riidanalaisen päätöksen 419–427 perustelukappale). Lisäksi se päätteli,
että määrääviä asemia syntyisi ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden eri maailmanmarkkinoilla,
joilla Honeywellilla oli jo ennen yrityskeskittymää vahva asema kahdentyyppisten niin sanottujen monialakeskittymälle tunnusomaisten
vaikutusten vuoksi. Komissio katsoo ensinnäkin, että tällaisia vaikutuksia olivat vaikutukset, jotka johtuivat ”markkinaosuuksien
siirtämisestä” (share shifting), millä tarkoitetaan kantajan konserniin kuuluvan GE Capital ‑nimisen yhtiön rahoitusvoiman
sekä lähinnä kantajan konserniin niin ikään kuuluvan GE Capital Aviation Servicesin (GECAS) harjoittamasta lentokoneiden osto-
ja leasingtoiminnasta koituvien liiketoiminnallisten etujen ulottamista näille markkinoille (342–348 ja 405–411 perustelukappale).
Toiseksi komissio ennakoi vaikutuksia, joita aiheutuisi siitä, että sulautunut yksikkö käyttäisi tulevaisuudessa pakettitarjouksia
– puhdasta niputtamista, teknistä niputtamista tai sekaniputtamista – jotka sisältäisivät yhtäältä entisen GE:n moottoreita
ja toisaalta entisen Honeywellin ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita (349–404 perustelukappale).
Komissio katsoi, että tällainen tuleva niputtamiskäytäntö vahvistaisi myös määräävää asemaa, joka GE:llä jo oli suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoilla.
16     Lisäksi komissio katsoi, että GE:llä suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla jo ollut määräävä
asema vahvistuisi, minkä lisäksi sulautuneelle yksikölle syntyisi määräävä asema liikesuihkukoneiden moottoreiden maailmanmarkkinoilla
erityisesti ”horisontaalisen päällekkäisyyden” vuoksi, koska sekä GE että Honeywell toimivat valmistajina näillä markkinoilla
jo ennen yrityskeskittymää (riidanalaisen päätöksen 428–431 ja 435–437 perustelukappale). Lisäksi se arvioi, että määräävä
asema syntyisi erityisesti ilmoitetun keskittymän osapuolten horisontaalisen päällekkäisyyden vuoksi laivojen pienten kaasuturbiinien
maailmanmarkkinoille (468–477 perustelukappale).
17     Koska komissio katsoi, että keskittymän osapuolten ehdottamat sitoumukset olivat riittämättömiä ratkaisemaan kaikkia keskittymästä
kilpailulle aiheutuvia ongelmia (riidanalaisen päätöksen 500–533 ja 546–563 perustelukappale), komissio päätteli päätöksen
567 perustelukappaleessa, että ehdotettu keskittymä johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen useilla markkinoilla,
minkä seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyisi, joten keskittymä oli julistettava yhteismarkkinoille
soveltumattomaksi asetuksen N:o 4064/89 8 artiklan 3 kohdan nojalla.

Oikeudenkäynti
18     Kantaja on nostanut nyt käsiteltävän kanteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon 12.9.2001 toimittamallaan
kannekirjelmällä. Myös Honeywell nosti samana päivänä kanteen riidanalaisesta päätöksestä (asia T-209/01).
19     Rolls-Royce plc pyysi 11.1.2002, Rockwell Collins Inc. (jäljempänä Rockwell) 15.1.2002 ja Thales SA 16.1.2002 ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon toimittamillaan asiakirjoilla saada osallistua oikeudenkäyntiin väliintulijana komission
vaatimusten tukemiseksi.
20     Kantaja on vaatinut tiettyjen sen kirjelmiin ja komission kirjelmiin sisältyvien tietojen käsittelemistä luottamuksellisena
väliintulijoihin nähden.
21     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ensimmäisen jaoston puheenjohtaja hyväksyi 26.6.2002 antamallaan määräyksellä Rolls-Roycen
ja Rockwellin väliintulijoiksi. Hän suostui samassa määräyksessä kantajan vaatimaan luottamukselliseen käsittelyyn, ellei
näiden väliintulijoiden esittämien huomautusten perusteella päätettäisi toisin. Thales hyväksyttiin ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 6 kohdan mukaisesti väliintulijaksi, joka saa suullista käsittelyä varten laaditun
kertomuksen perusteella esittää huomautuksensa suullisessa käsittelyssä.
22     Kun ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen jaostojen kokoonpanoa muutettiin 13.9.2004 tehdyllä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
päätöksellä (EUVL C 251, s. 12), esittelevä tuomari siirrettiin toiseen jaostoon, jonka käsiteltäväksi tämä asia näin ollen
annettiin.
23     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti työjärjestyksen 14 artiklan nojalla tuomioistuimen toisen jaoston ehdotuksesta
osapuolia kuultuaan siirtää asian työjärjestyksen 51 artiklan mukaisesti laajennetun kokoonpanon ratkaistavaksi.
24     Thales luopui väliintulostaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen 2.2.2004 toimittamallaan kirjeellä. Ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen laajennetun toisen jaoston puheenjohtaja totesi luopumisen 23.3.2004 annetulla määräyksellä muita osapuolia
kuultuaan.
25     Kantaja vaati 17.3.2004 päivätyllä kirjeellä nyt käsiteltävän asian yhdistämistä asiaan T-209/01. Laajennetun toisen jaoston
puheenjohtaja siirsi mahdollista yhdistämistä koskevan kysymyksen kyseisen jaoston ratkaistavaksi työjärjestyksen 50 artiklan
mukaisesti.
26     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti esittelevän tuomarin kertomuksen perusteella aloittaa suullisen käsittelyn ja
esitti työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuina prosessinjohtotoimina kysymyksiä osapuolille. Se kehotti niin ikään komissiota
esittämään tiettyjä asiakirjoja ennen suullista käsittelyä. Osapuolet noudattivat näitä kehotuksia.
27     Osapuolten lausumat ja vastaukset ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymyksiin kuultiin 27.5.2004 pidetyssä istunnossa.
Suullinen käsittely päätettiin tämän istunnon loputtua.
28     Kantaja esitti 8.6.2004 päivätyllä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjaamoon toimittamallaan kirjeellä suullisen
käsittelyn uudelleen aloittamista koskevan vaatimuksen sekä tietyistä asiaan liittyvistä seikoista lisähuomautuksia, joihin
oli liitetty useita uusia asiakirjoja. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin päätti 8.7.2004 antamallaan määräyksellä aloittaa
suullisen käsittelyn uudestaan työjärjestyksen 62 artiklan nojalla.
29     Kuultuaan osapuolia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyi työjärjestyksen 64 artiklassa tarkoitettuna prosessinjohtotoimena
asiakirja-aineistoon kantajan 8.6.2004 toimittamat asiakirjat ja huomautukset. Myös komission ja väliintulijoiden kyseisten
asiakirjojen merkityksestä esittämät huomautukset liitettiin asiakirja-aineistoon.
30     Osapuolet toimittivat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen vaatimuksesta lisähuomautuksia ja -asiakirjoja, jotka liittyivät
kantajan alun perin esittämissään huomautuksissa esiin tuomiin kysymyksiin. Myös nämä seikat otettiin asiakirja-aineistoon.
31     Suullinen käsittely päätettiin uudelleen 23.11.2004.

Asianosaisten vaatimukset
32     Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       kumoaa riidanalaisen päätöksen ja
–       velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
33     Komissio vaatii Rolls-Roycen ja Rockwellin tukemana ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
–       hylkäämään kanteen ja
–       velvoittamaan kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudellinen arviointi
34     Kantaja tuo kirjelmissään esiin useita kysymyksiä kanteensa ulottuvuudesta, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harjoittaman
valvonnan laajuudesta ja komission riidanalaisessa päätöksessä soveltamista yleisistä perusteista. Nämä kysymykset käsitellään
aivan ensin.
35     Kantaja kiistää komission riidanalaisessa päätöksessä kilpailua koskevan selvityksen muiden näkökohtien lähtökohtana pitämän
toteamuksen, jonka mukaan kantajalla olisi ollut jo ennen keskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoilla. Tämä näkökohta käsitellään ensimmäisenä.
36     Kantaja kiistää niin ikään komission päätelmät, jotka koskevat keskittymästä aiheutuvia vertikaalista päällekkäisyyttä, monialakeskittymälle
tunnusomaisia vaikutuksia ja horisontaalista päällekkäisyyttä. Näitä kysymyksiä käsitellään peräjälkeen toisena, kolmantena
ja neljäntenä kohtana.
37     Lopuksi kantaja vetoaa riidanalaista päätöstä rasittaviin menettelyvirheisiin. Nämä seikat tutkitaan viimeisenä kohtana.
A
Alustavia kysymyksiä
1.
Asioiden yhdistämistä koskeva vaatimus
38     On todettava, että sellaisten kahden asian yhdistämisellä, joissa kantajat eivät ole samat, ei voida muuttaa niiden erikseen
esittämien kanteiden ulottuvuutta, koska muutoin loukattaisiin niiden erillisten kanteiden itsenäisyyttä ja riippumattomuutta
(yhdistetyt asiat C-280/99 P–C-282/99 P, Moccia Irme ym. v. komissio, tuomio 21.6.2001, Kok. 2001, s. I-4717, 61–68 kohta,
erityisesti 66 kohta).
39     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että nyt käsiteltävää asiaa ei ole syytä yhdistää asiaan T-209/01, kun otetaan
huomioon erityisesti näiden kahden kanteen ulottuvuuksien ero. Kantajan 17.3.2004 päivätyssä kirjeessään esittämä tämänsuuntainen
vaatimus on siten hylättävä.
2.
Näkemys eri seikoista, joilla komissio on perustellut päätelmäänsä, jonka mukaan yrityskeskittymä on yhteismarkkinoille soveltumaton
a)     Asianosaisten lausumat
40     Kantaja toteaa, että komissio on korostanut vastineessaan, että sen riidanalaisessa päätöksessä esittämät perustelut tukevat
toisiaan, joten olisi keinotekoista arvioida niitä kutakin erikseen. Näin ollen tässä tapauksessa ei voitaisi soveltaa analogisesti
ratkaisua, joka perustuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-310/01, Schneider Electric vastaan komissio, 22.10.2002
antamaan tuomioon (Kok. 2002, s. II-4071) ja jonka mukaan virheet, jotka rasittavat komission tietyistä tutkituista markkinoista
tekemää selvitystä, eivät ole riittävä peruste päätöksen kumoamiselle, jos se perustuu myös perustelluksi osoittautuneeseen
selvitykseen muista markkinoista. Kantaja on korostanut tältä osin istunnossa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ei voi korvata komission arviointia yrityskeskittymästä omalla arvioinnillaan. Mikäli siis katsottaisiin, että tietyt riidanalaisessa
päätöksessä huomioon otetut perustelut ovat lainvastaisia ja toiset eivät, yhteisön lainkäyttäjän tehtävänä ei ole arvioida,
ovatko perustelujen asianmukaisina pidettävät osatekijät riittävä perusta päätelmälle, jonka komissio on tehnyt ilmoitetun
yrityskeskittymän soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille.
41     Komissio muistuttaa, että riidanalainen päätös perustuu toisiaan täydentävien tosiseikkojen ja oikeudellisten seikkojen yhdistelmään,
johon sisältyy horisontaalisia vaikutuksia, vertikaalisia vaikutuksia ja monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia. Komissio
korostaa kuitenkin, että jokainen näistä seikoista olisi yksinäänkin riittävä peruste yrityskeskittymän kieltämiselle.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
42     Aluksi on todettava, että kun päätöksen tietyillä perusteluilla voidaan yksin perustella päätös oikeudellisesti riittävästi,
virheet, jotka saattaisivat rasittaa päätöksen muita perusteluita, eivät missään tapauksessa vaikuta sen päätösosaan (ks.
vastaavasti yhdistetyt asiat C-302/99 P ja C-308/99 P, komissio ja Ranska v. TF 1, tuomio 12.7.2001, Kok. 2001, s. I-5603,
26–29 kohta).
43     Siltä osin kuin komission päätöksen päätösosa perustuu lisäksi useisiin perusteluihin, joista kukin yksinäänkin riittäisi
perusteluksi, kyseinen päätös on lähtökohtaisesti hylättävä ainoastaan siinä tapauksessa, että jokainen näistä perusteluista
on lainvastainen. Siinä tapauksessa virhe tai muu lainvastaisuus, joka vaikuttaa vain yhteen päätöksen perusteluista, ei voi
olla riittävä perustelu riidanalaisen päätöksen kumoamiseksi, jos tällä virheellä ei ole voinut olla ratkaisevaa vaikutusta
tämän päätöksen tehneen toimielimen hyväksymään päätöksen päätösosaan (ks. vastaavasti asia T-126/99, Graphischer Maschinenbau
v. komissio, tuomio 14.5.2002, Kok. 2002, s. II-2427, 49–51 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
44     Tätä sääntöä on sovellettava yrityskeskittymien valvonnan yhteydessä tehtäviin päätöksiin (ks. vastaavasti edellä 40 kohdassa
mainittu asia Schneider Electric v. komissio, tuomion 404–420 kohta).
45     Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että komission on kiellettävä yrityskeskittymä, jos se täyttää asetuksen N:o 4064/89
2 artiklan 3 kohdassa asetetut edellytykset. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 1 kohdan a alakohdasta ilmenee, että komission
on keskittymää arvioidessaan otettava huomioon esimerkiksi tarve ylläpitää ja kehittää tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla
muun muassa kaikkien kyseessä olevien markkinoiden rakenteen kannalta. Kun komissio arvioi sitä, luodaanko yrityskeskittymällä
yksi tai useampi määräävä asema tai vahvistetaanko niitä sillä seurauksella, että toimiva kilpailu estyy olennaisesti, sen
on siten otettava huomioon olosuhteet, jotka vallitsevat kaikilla niillä markkinoilla, joihin ilmoitettu keskittymä saattaa
vaikuttaa. Mikäli se toteaa, että nämä edellytykset täyttyvät yksienkin asianomaisten markkinoiden osalta, yrityskeskittymä
on siis julistettava yhteismarkkinoille soveltumattomaksi.
46     Tässä tapauksessa komissio on täsmentänyt riidanalaisen päätöksen 567 perustelukappaleessa, että ”kaikista edellä esitetyistä
syistä on pääteltävä, että ehdotettu keskittymä johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen suurten liikennelentokoneiden
moottorimarkkinoilla, suurten alueliikennesuihkukoneiden moottorimarkkinoilla, liikesuihkukoneiden moottorimarkkinoilla, ilmailutekniikan
tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla sekä laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoilla, minkä
seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyisi”.
47     On todettava, että riidanalaisessa päätöksessä ei luoda hierarkiaa niiden komission tutkimilla eri markkinoilla todettujen
kilpailuun liittyvien eri ongelmien välille, jotka komissio on luetellut edellä mainittuun perustelukappaleeseen sisällyttämässään
päätelmässä. Kun otetaan huomioon erityisesti asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan sanamuoto, tämä päätelmä voidaan päinvastoin
ymmärtää ainoastaan siten, että ilmoitettu keskittymä olisi johtanut kaikilla mainituilla markkinoilla määräävän aseman syntymiseen
tai vahvistumiseen, minkä seurauksena toimiva kilpailu olisi estynyt olennaisesti yhteismarkkinoilla.
48     Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että riidanalainen päätös voidaan kumota ainoastaan siinä tapauksessa, että on
katsottava, että eivät ainoastaan tietyt sen perusteluista ole lainvastaisia vaan että lisäksi ne mahdolliset perustelut,
jotka eivät ole lainvastaisia, eivät riitä perusteluiksi sille, että ilmoitettu keskittymä olisi yhteismarkkinoille soveltumaton.
Tämä toteamus ei kuitenkaan poista sitä, että on välttämätöntä tutkia, tukevatko tietyt riidanalaisessa päätöksessä todetut
kilpailuun liittyvät seikat toisiaan, kuten komissio väittää vastineessaan, jolloin olisi keinotekoista arvioida niitä kutakin
erikseen.
3.
Ehdotetut sitoumukset
49     Ensinnäkin 28.6.2001 ehdotetun toisen sitoumuskokonaisuuden pätevyyden osalta on kiistatonta, että keskittymän osapuolet toimittivat
14.6.2001 ensimmäisen sitoumuskokonaisuuden (ks. riidanalaisen päätöksen 485–533 perustelukappale). Komissio väittää, ilman
että kantaja olisi tätä kiistänyt, että kyseinen päivä oli viimeinen mahdollinen sitoumusten esittämiselle asetuksessa N:o
4064/89 säädetyistä ilmoituksista, määräajoista ja kuulemisista 1 päivänä maaliskuuta 1998 annetun komission asetuksen (EY)
N:o 447/98 (EYVL L 61, s. 1) 18 artiklan 2 kohdan nojalla. Keskittymän osapuolet ehdottivat kuitenkin 28.6.2001 toista sitoumuskokonaisuutta
(ks. riidanalaisen päätöksen 534–566 perustelukappale) ja ilmoittivat, että nämä sitoumukset korvaisivat 14.6.2001 ehdotetut
sitoumukset.
50     Tältä osin on todettava, että ainoat erot näiden kahden sitoumuskokonaisuuden välillä koskevat GECAS:n menettelytapoihin liittyvää
sitoumusta ja rakenteellisia sitoumuksia, jotka liittyivät Honeywellin tiettyjen toimintojen suunniteltuihin luovutuksiin
ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden eri markkinoilla. Näiden erojen mahdollista vaikutusta
tutkitaan jäljempänä tarkasteltaessa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten asiasisältöä.
51     Kantaja on kannekirjelmässään riitauttanut sen, että komissio oli kieltäytynyt ottamasta huomioon sen menettelytapoihin liittyneitä
sitoumuksia, ja se on istunnossa lisäksi todennut, että komissio on tällä kieltäytymisellään vääristänyt koko hallinnollista
menettelyä ja evännyt yrityskeskittymän osapuolilta mahdollisuuden ehdottaa sitoumuksia, joilla kyettäisiin ratkaisemaan muun
muassa komission toteamista horisontaalisista päällekkäisyyksistä kilpailulle aiheutuvat ongelmat. Koska tämä väite on huomattavan
laaja, se on tutkittava tässä alustavassa selvityksessä.
52     Komissio on ilmaissut tältä osin 8.5.2001 antamassaan väitetiedoksiannossa selvästi väitteet, jotka koskivat kaikkia sulautuman
kilpailunvastaisia seurauksia ja erityisesti seurauksia, jotka liittyivät siitä aiheutuviin horisontaalisiin ja vertikaalisiin
vaikutuksiin, jotka on otettu myöhemmin huomioon riidanalaisessa päätöksessä (ks. erityisesti kyseisen väitetiedoksiannon
118–122, 124–126, 459–468, 469–471, 473, 474, 578–586 ja 612–633 kohta). On todettava, että kantaja on komission väitetiedoksiannossa
esittämiin väitteisiin vastatessaan ehdottanut 14.6.2001 erityisesti rakenteellisia sitoumuksia, jotka komissio on tutkinut
ja tämän jälkeen hylännyt, koska käytännön näkökohdat estivät niiden toteuttamisen. Kantaja ei ole esittänyt ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa näyttöä eikä perusteluja selittääkseen erikseen sen, miksi näiden sitoumusten hylkääminen oli lainvastaista
tai perusteetonta (ks. erityisesti jäljempänä 487 kohta, 555 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 564 kohdan viimeinen virke ja
610 kohta). Siltä osin kuin kyseisiin sitoumuksiin liittyi teknisiä tai liiketaloudellisia puutteita, joiden vuoksi komissio
ei ole pitänyt niitä riittävinä, jotta se olisi voinut hyväksyä keskittymän tässä tapauksessa, komission ei voida katsoa vastaavan
näistä puutteista eikä varsinkaan siitä, että se on mahdollisesti ollut vastahakoinen hyväksymään sitä, että muut menettelytapoihin
liittyvät sitoumukset voisivat olla tehokkaita. Ilmoitetun keskittymän osapuolten tehtävänä oli näet esittää kaikista näkökulmista
täydellisiä ja tehokkaita sitoumuksia lähtökohtaisesti ennen 14.6.2001.
53     Kantaja on suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa korjannut istunnossa esitettyyn
erääseen kysymykseen antamaansa vastausta ja myöntänyt, että komissio oli itse asiassa ilmoittanut sille 22.6.2001 syyt, joiden
vuoksi sen 14.6.2001 toimittamat sitoumukset piti hylätä. Tämän jälkeen se väitti, että komissio oli antanut sille sen vaikutelman,
että riittäisi, että se vahvistaisi GECAS:n tulevia menettelytapoja koskenutta sitoumustaan, jotta keskittymä julistettaisiin
yhteismarkkinoille soveltuvaksi. Väitettään tukeakseen se esitti tässä oikeudenkäynnin myöhäisessä vaiheessa kaksi 14. ja
18.6.2001 päivättyä lehdistötiedotetta sekä 11.2.2002 ilmestyneen lehtiartikkelin, jossa kerrottiin kilpailuasioista tuolloin
vastanneen komission jäsenen haastattelun sisällöstä. Kantaja väittää lähinnä, että komissio antoi sille vakuutuksia, joiden
vuoksi sille syntyi perusteltu luottamus.
54     Todettakoon aluksi, että kantaja pyysi oikeudenkäynnin aloittamista uudelleen sitoumusten osalta ainoastaan sen vuoksi, että
se kykenisi korjaamaan edellisessä kohdassa mainitun tosiseikkoja koskeneen virheen. Siltä osin kuin se vetoaa yhteyksiinsä
komission kanssa, se esittää huomautuksensa liian myöhään, joten ne on jätettävä tutkimatta. Lisäksi perusteltua luottamusta
koskeva väite, joka on esitetty ensimmäisen kerran istunnossa, on uusi peruste, joten se on hylättävä työjärjestyksen 48 artiklan
2 kohdan nojalla.
55     Joka tapauksessa oikeus vedota luottamuksensuojan periaatteeseen ulottuu jokaiseen yksityiseen, joka on sellaisessa tilanteessa,
josta ilmenee, että yhteisön viranomainen on synnyttänyt hänessä perusteltuja odotuksia (asia 265/85, Van den Bergh en Jurgens
v. komissio, tuomio 11.3.1987, Kok. 1987, s. 1155, 44 kohta ja asia C-152/88, Sofrimport v. komissio, tuomio 26.6.1990, Kok.
1990, s. I-2477, 26 kohta). Tässä tapauksessa yhteydenotot, joihin kantaja vetoaa, ovat tapahtuneet sen ja komission yksiköiden
välillä sen jälkeen kun se oli toimittanut ensimmäisen sitoumuskokonaisuutensa 14.6.2001, ja ne koskivat sitä, että sillä
olisi mahdollisuus esittää uusi sitoumuskokonaisuus, joka poikkeaisi tietyllä tavoin ensimmäisestä, joten ne eivät ole voineet
synnyttää tällaisia odotuksia eivätkä siten myöskään perusteltua luottamusta.
56     Edellä esitetystä seuraa, että kantajan istunnossa ja suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisen yhteydessä esittämät sitoumuksia
koskevat perustelut on hylättävä.
4.
Näyttövaatimus ja yhteisöjen tuomioistuinten suorittaman valvonnan laajuus
a)     Asianosaisten lausumat
57     Kantaja väittää, että tässä tapauksessa ilmoitetun kaltainen monialakeskittymä aiheuttaa vain harvoin määräävän aseman syntymisen
tai sen vahvistumisen, toisin kuin horisontaaliset tai vertikaaliset keskittymät. Näin ollen päinvastainen väittämä edellyttää
aina erityisen vakuuttavaa näyttöä erityisestä mekanismista, joka johtaisi kilpailun heikkenemiseen.
58     Kantaja on väliintulokirjelmistä esittämissään huomautuksissa ja istunnossa nojautunut tältä osin ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen asiassa T-5/02, Tetra Laval vastaan komissio, 25.10.2002 antamaan tuomioon (Kok. 2002, s. II- 4381) ja korostanut
sitä, että monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten toteennäyttäminen edellyttää pitävien todisteiden tukemaa tarkkaa
tutkimusta, että tulevien menettelytapojen huomioon ottaminen edellyttää erityistä huolellisuutta ja että komission selvityksen
täytyy olla erityisen uskottava, kun kyseessä ovat vaikutukset, joiden odotetaan ilmenevän vasta ajan kuluessa. Se on lisäksi
korostanut, että kyseisen tuomion mukaan komission tehtävänä on ottaa huomioon ennalta ehkäisevä vaikutus, joka saattaa aiheutua
yritykselle sen vuoksi, että määräävän aseman väärinkäyttö on kielletty EY 82 artiklassa.
59     Komission ja väliintulijoiden mielestä asetuksessa N:o 4064/89 sen enempää kuin oikeuskäytännössäkään ei edellytetä perusteellisempaa
näyttöä monialakeskittymien osalta.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Yleistä
60     Muistutettakoon aluksi siitä, että komissiolle annetaan asetuksen N:o 4064/89 aineellisten säännösten ja erityisesti sen 2
artiklan soveltamisen osalta tiettyä harkintavaltaa taloudellisten seikkojen arvioinnissa. Tästä seuraa, että yhteisöjen tuomioistuinten
valvonta kohdistuu ainoastaan siihen, että tosiseikat pitävät asiallisesti paikkansa ja että näitä tosiseikkoja ei ole arvioitu
ilmeisen virheellisesti (yhdistetyt asiat C-68/94 ja C-30/95, Ranska ym. v. komissio, ns. Kali & Salz -tapaus, tuomio 31.3.1998,
Kok. 1998, s. I-1375, 223 ja 224 kohta ja asia C-12/03 P, komissio v. Tetra Laval, tuomio 15.2.2005 (Kok. 2005, s. I-987,
38 kohta).
61     Asetuksessa N:o 4064/89 ei myöskään esitetä olettamaa ilmoitetun keskittymän soveltuvuudesta tai soveltumattomuudesta yhteismarkkinoille.
Ei ole syytä katsoa, että komission pitäisi taipua hyväksymään toimivaltaansa kuuluva yrityskeskittymä, mikäli sillä on epäilyksiä,
vaan sen on pikemminkin aina tehtävä nimenomainen päätös suuntaan tai toiseen (ks. vastaavasti edellä 58 kohdassa mainittu
asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 120 kohta).
62     Yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman valvonnan luonteen osalta on korostettava sitä, että yhtäältä tosiseikkoja koskevat
tiedot ja toteamukset, joiden mahdollisen paikkansapitämättömyyden tuomioistuin kykenee toteamaan sille esitettyjen perustelujen
ja todisteiden perusteella, ja toisaalta taloudelliset arvioinnit eroavat olennaisella tavalla toisistaan.
63     Vaikka on katsottava, että komissiolla on harkintavaltaa asetuksen N:o 4064/89 aineellisten sääntöjen soveltamisessa, se ei
tarkoita sitä, että yhteisöjen tuomioistuinten on pidättäydyttävä valvomasta sitä, miten komissio on luonnehtinut oikeudellisesti
taloudellisluonteisia seikkoja. Yhteisöjen tuomioistuinten on sen lisäksi, että sen on muun muassa tutkittava esitettyjen
todisteiden aineellinen paikkansapitävyys, luotettavuus ja johdonmukaisuus, myös tarkistettava, muodostavatko nämä todisteet
merkityksellisten seikkojen kokonaisuuden, joka on otettava huomioon monitahoisen tilanteen arvioinnissa, ja voivatko kyseiset
todisteet tukea päätelmiä, jotka niistä on tehty (edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 39 kohta).
64     Vaikka näitä periaatteita sovelletaan kaikkiin taloudellisiin arviointeihin, tehokas tuomioistuinten harjoittama valvonta
on erityisen välttämätön silloin, kun komissio ennakoi suunnitellusta keskittymästä mahdollisesti aiheutuvia markkinoiden
kehityssuuntauksia. Kuten komissio on todennut edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval antamassaan
tuomiossa (42 ja 43 kohta), sellaiset ennusteet, joita tarvitaan keskittymien valvonnassa, on tehtävä erittäin huolellisesti,
sillä kyse ei ole menneiden tapahtumien tutkimisesta, joiden osalta on usein käytettävissä monia seikkoja, joiden perusteella
tapahtumien syyt voidaan ymmärtää, eikä liioin nykyisten tapahtumien tutkimisesta, vaan kyse on niiden tapahtumien ennustamisesta,
jotka sattuvat tulevaisuudessa suuremmalla tai pienemmällä todennäköisyydellä, jos ei tehdä päätöstä, jolla suunniteltu keskittymä
kielletään tai sen ehtoja täsmennetään (ks. vastaavasti edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion
155 kohta). Ennusteessa tutkitaan siis sitä, miltä osin keskittymä voisi muuttaa niitä tekijöitä, joiden perusteella kilpailutilanne
tietyillä markkinoilla määräytyy, jotta voitaisiin tutkia, estyykö toimiva kilpailu olennaisesti tämän seurauksena. Tällainen
ennuste edellyttää erilaisten syy-seurausketjujen hahmottamista, jotta voidaan hyväksyä ne, joiden todennäköisyys on suurin.
Monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten käsitteleminen
65     Monialakeskittymät eivät aiheuta varsinaisia horisontaalisia päällekkäisyyksiä yrityskeskittymän osapuolten toimintojen eivätkä
vertikaalisia suhteita näiden osapuolten välille. Vaikka tällaisilla yrityskeskittymillä ei yleensä ole kilpailunvastaisia
vaikutuksia, niillä voi kuitenkin tietyissä tapauksissa olla tällaisia vaikutuksia. Mikäli komissio tehdessään ennusteen monialakeskittymän
vaikutuksista voi päätellä toteamiensa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten perusteella, että määräävä asema kaiken
todennäköisyyden mukaan luotaisiin tai sitä vahvistettaisiin verrattain pian ja että sen seurauksena toimiva kilpailu merkityksellisillä
markkinoilla estyisi olennaisesti, sen on kiellettävä tämä keskittymä (edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio,
tuomion 153 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
66     Kuten yhteisöjen tuomioistuinkin on korostanut edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval antamassaan
tuomiossa, monialakeskittymän tyyppinen yrityskeskittymä aiheuttaa tiettyjä erityisongelmia erityisesti sen vuoksi, että ensinnäkin
tällaisen keskittymän tarkasteleminen on ennuste, jossa tulevaisuuteen ulottuvan ajanjakson huomioon ottaminen ja toisaalta
sulautuneen yksikön tietty käyttäytyminen saattaa ratkaista suuren osan tämän keskittymän vaikutuksista. Tämä merkitsee sitä,
että syy-seurausketjut ovat vaikeasti havaittavissa, epävarmoja ja vaikeasti osoitettavissa. Niiden todisteiden laatu, jotka
komissio esittää osoittaakseen sellaisen päätöksen tarpeellisuuden, jossa yrityskeskittymä julistetaan yhteismarkkinoille
soveltumattomaksi, on tässä yhteydessä erityisen tärkeä, sillä näiden todisteiden on tuettava komission arvioita, joiden mukaan
ilman tällaisen päätöksen tekemistä taloudellista kehitystä koskeva skenaario, johon kyseinen toimielin nojautuu, on uskottava
(edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 44 kohta; ks. vastaavasti myös edellä 58 kohdassa mainittu
asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 155 kohta).
67     Tässä tapauksessa komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että keskittymästä aiheutuisi ensinnäkin suora vertikaalinen
yhteys käynnistimien ja moottoreiden valmistuksen välille, toiseksi monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia ja kolmanneksi
horisontaalisia päällekkäisyyksiä tietyillä markkinoilla.
68     Riidanalaiseen päätökseen sisältyvästä monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten kuvauksesta ilmenee lähinnä, että komission
mielestä keskittymällä muutettaisiin välittömästi tai ainakin hyvin lyhyessä ajassa kilpailunedellytyksiä tietyillä markkinoilla
näiden vaikutusten vuoksi, jolloin sillä luotaisiin määräävä asema näille markkinoille tai vahvistettaisiin sitä niiden liiketaloudellisten
vahvuuksien ja mahdollisuuksien vuoksi, joita ensin mainituilla markkinoilla jo olevasta määräävästä asemasta koituisi (ks.
jäljempänä 325 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä 399 kohta ja sitä seuraavat kohdat). On kuitenkin todettava, että nämä
seuraukset olisivat aiheutuneet yrityskeskittymästä ainoastaan siltä osin kuin sulautunut yksikkö olisi keskittymän toteutumisen
jälkeen ryhtynyt tiettyihin menettelytapoihin, mitä komissio on pitänyt todennäköisenä. Kyseessä on komission mukaan niiden
tiettyjen kilpailun kannalta haitallisten liiketoiminnallisten menettelytapojen odotettavissa oleva laajentaminen uusille
markkinoille keskittymän toteutumisen jälkeen, jotka se on todennut keskittymän jommankumman osapuolen osalta ennen keskittymää.
69     Näin ollen komission tehtävänä oli esittää pitäviä todisteita tukeakseen päätelmäänsä, jonka mukaan sulautunut yksikkö todennäköisesti
ryhtyisi menettelytapoihin, joita sen osalta on ennakoitu. Mikäli näitä menettelytapoja ei olisi toteutettu, keskittymän molempien
osapuolten asemien yhdistyminen läheisillä mutta erillisillä markkinoilla ei olisi voinut johtaa määräävien asemien syntymiseen
eikä vahvistumiseen, koska näillä asemilla ei olisi ollut kaupallista vaikutusta mihinkään niistä.
Niiden tekijöiden käsitteleminen, jotka saattavat estää sulautunutta yksikköä ryhtymästä riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettuihin
tiettyihin menettelytapoihin
70     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio antamassaan
tuomiossa, että vaikka komission on arvioinnin yhteydessä asianmukaista ottaa huomioon kilpailunvastaisten menettelytapojen
toteuttamista edistävät tekijät, sen on myös tutkittava, missä määrin näiden edistävien tekijöiden vaikutusta pienentää tai
jopa poistaa kyseisten menettelytapojen lainvastaisuus, kun erityisesti otetaan huomioon EY 82 artiklassa vahvistettu määräävän
markkina-aseman väärinkäyttöä koskeva kielto, niiden paljastumisen todennäköisyys sekä yhteisön että kansallisen tason toimivaltaisten
viranomaisten valvonta ja niistä mahdollisesti seuraavat rahamääräiset seuraamukset (tuomion 159 kohta). Kantaja on väliintulokirjelmistä
esittämissään huomautuksissa vedonnut tähän oikeuskäytäntöön tukeakseen väitettään, jonka mukaan tietyt menettelytavat, joiden
komissio on katsonut olevan omiaan luomaan tai vahvistamaan määrääviä asemia, eivät todellisuudessa toteutuisi.
71     Yhteisöjen tuomioistuin totesi tältä osin edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval muutoksenhaun
yhteydessä antamansa tuomion 74–78 kohdassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli perustellusti katsonut, että tiettyjen
tulevien menettelytapojen toteuttamisen todennäköisyyttä piti tutkia kokonaisvaltaisesti eli ottamalla huomioon sekä tällaisten
menettelytapojen toteuttamista edistävät tekijät että seikat, jotka voivat vähentää näiden edistävien tekijöiden vaikutusta
tai jopa poistaa sen, mukaan lukien kyseisten menettelytapojen mahdollinen lainvastaisuus.
72     Se katsoi kuitenkin myös, että olisi asetuksen N:o 4064/89 ehkäisemistarkoituksen vastaista edellyttää, että komission olisi
tutkittava kunkin keskittymähankkeen osalta, missä määrin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin ryhtymistä edistävien tekijöiden
vaikutusta pienentää tai ne jopa poistaa kyseisten menettelytapojen lainvastaisuus, niiden paljastumisen todennäköisyys, sekä
yhteisön että kansallisen tason toimivaltaisten viranomaisten valvonta ja niistä mahdollisesti seuraavat seuraamukset. Tästä
syystä se katsoi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehneen oikeudellisen virheen, kun se oli hylännyt komission päätelmät,
jotka koskivat sitä, että uusi yksikkö ryhtyisi kyseisen asian kohteena olleisiin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin (edellä
60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion 76 ja 77 kohta).
73     Edellä esitetyn perusteella komission on lähtökohtaisesti otettava huomioon menettelytavan mahdollinen lainvastaisuus ja siten
siitä mahdollisesti seuraavat seuraamukset seikkana, joka voi vähentää yrityksen halukkuutta ryhtyä tiettyyn menettelytapaan
tai jopa poistaa sen. Viimeksi mainittu seikka ei sitä vastoin edellytä mahdollisesti sovellettavien eri oikeusjärjestysten
oikeussääntöjen eikä eri oikeusjärjestyksissä noudatettavan seuraamuskäytännön tyhjentävää ja yksityiskohtaista tutkimista,
koska selvitys, jolla pyrittäisiin osoittamaan todennäköinen kilpailusääntöjen rikkominen ja varmistumaan siitä, että tästä
rikkomisesta määrättäisiin seuraamus useissa oikeusjärjestyksissä, olisi liian spekulatiivinen.
74     Näin ollen siltä osin kuin komissio voi tätä koskevaa erillistä ja yksityiskohtaista tutkimusta tekemättä todeta kyseisen
menettelytavan lainvastaiseksi EY 82 artiklan tai sellaisten yhteisön oikeuden muiden oikeussääntöjen nojalla, joita se on
toimivaltainen soveltamaan, sen on todettava tämä ja otettava se huomioon, kun se arvioi sitä todennäköisyyttä, että sulautunut
yksikkö ryhtyy tällaiseen menettelytapaan (ks. vastaavasti edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio v. Tetra Laval, tuomion
74 kohta).
75     Vaikka komissiolla on oikeus nojautua tiivistetysti esitettyyn kyseisten menettelytapojen laillisuutta ja niistä määrättävien
seuraamusten todennäköisyyttä koskevaan selvitykseen niiden seikkojen perusteella, jotka sillä on käytettävissään, kun se
tekee yrityskeskittymien valvontaa koskevan päätöksensä, sen on arviointinsa yhteydessä kuitenkin yksilöitävä ennakoimansa
menettelytavat ja tarvittaessa arvioitava sitä ennalta ehkäisevää vaikutusta, joka saattaisi aiheutua siitä, että ne mahdollisesti
ovat selvästi tai hyvin todennäköisesti yhteisön oikeuden perusteella lainvastaisia, ja otettava tämä huomioon.
76     Tässä tuomiossa on näin ollen tutkittava, onko komissio perustanut ennusteensa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten
todennäköisyydestä riittävän pitäviin todisteisiin ja ottanut siinä huomioon kaikki edellä esitetyt säännöt.
5.
Näytön puuttuminen siitä, että toimiva kilpailu olennaisesti estyisi
a)     Asianosaisten lausumat
77     Kantaja esittää, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetään, että silloin kun komissio kieltää yrityskeskittymän,
sen on osoitettava ensinnäkin, että tällä keskittymällä luodaan määräävä asema tai vahvistetaan sitä, ja toiseksi, että tämä
määräävä asema estää olennaisesti tehokasta kilpailua yhteismarkkinoilla. Näiden edellytysten päällekkäisyyden vahvistavat
asetuksen N:o 4064/89 esityöt, joista ilmenee, että jälkimmäinen edellytys otettiin asetukseen talous- ja sosiaalikomitean
ehdotuksesta ja Ranskan hallituksen vaatimuksesta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on vahvistanut edellytysten päällekkäisyyden
muun muassa asiassa T-2/93, Air France vastaan komissio, 19.5.1994 antamassaan tuomiossa (Kok. 1994, s. II‑323, Kok. Ep. XV,
s. II-49, 79 kohta) ja edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio antamassaan tuomiossa.
78     Komission on kantajan mukaan näytettävä toteen, että kaikki nämä edellytykset täyttyvät. Komission on erityisesti osoitettava,
että kilpailunvastaiset vaikutukset ilmenevät erittäin todennäköisesti, eikä ainoastaan, että ne saattavat ilmetä, ilmoitettava
nämä vaikutukset numeerisesti sekä näytettävä toteen, että ne aiheutuvat keskittymästä eivätkä markkinoilla jo ennestään vallinneista
olosuhteista. Tällä vaatimuksella on erityinen merkitys sellaisissa tapauksissa, joissa, kuten nyt käsiteltävässä asiassa,
keskittymä on monialakeskittymä, jolla on todettu vain harvoin olevan kilpailunvastaisia vaikutuksia.
79     Kantajan mielestä komissio ei ole riidanalaisen päätöksen perusteella tutkinut sitä, merkitsisikö keskittymä tehokkaan kilpailun
olennaista estymistä. Kaikkien niiden markkinoiden osalta, joilla komissio on katsonut määräävän aseman syntyvän tai vahvistuvan,
se on ainoastaan päätellyt heikoin väittämin, joita se ei ole esittänyt numeerisesti, että kilpailijat syrjäytettäisiin näiltä
markkinoilta ja että vaikutukset kilpailuun olisivat kielteisiä.
80     Kantaja väittää, että ainoa riidanalaiseen päätökseen sisältyvä asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäistä edellytystä
koskeva maininta sisältyy 567 perustelukappaleen yleispäätelmään. Sen mielestä on ilmeistä, että komissio on vain tyytynyt
olettamaan, että väitetty määräävien asemien syntyminen tai vahvistuminen relevanteilla markkinoilla aiheuttaisi automaattisesti
kyseisen asetuksen 2 artiklan jälkimmäisen edellytyksen mukaisia kilpailunvastaisia vaikutuksia.
81     Komissio ei voi sen mielestä myöskään väittää, että jälkimmäisen edellytyksen täyttyminen olisi implisiittisesti osoitettu
tutkittaessa määräävien asemien syntymistä tai vahvistumista. Ei ole riittävää ”kierrättää” tosiseikkoja, joita on jo käytetty
määräävän aseman toteennäyttämiseen, ja käyttää niitä uudelleen ilman tarkempaa selvitystä olennaista estymistä koskevan päätelmän
perustelemiseen. Tällaisen selvitykseen sisältyvän puutteen väistämätön seuraus on kantajan mielestä riidanalaisen päätöksen
kumoaminen. Kantaja vetoaa siihen, että riidanalaisen päätöksen on riitettävä sellaisenaan. Ei siis pidä ottaa huomioon todisteita,
joita komissio ja väliintulijat ovat esittäneet kyseisen päätöksen tekemisen jälkeen.
82     Se, ettei asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäisen edellytyksen soveltamisesta ole esitetty mitään näkemyksiä, merkitsee
lisäksi perusteluvelvollisuuden törkeää laiminlyömistä, koska kantaja ei sen vuoksi saa tietää perusteluja, joiden vuoksi
komissio katsoo, että keskittymä on todellisuudessa tehokkaan kilpailun olennainen este.
83     Komissio myöntää, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan yksi- tai kaksiosaisuudesta käydään akateemista keskustelua, mutta
väittää sen olevan vähäistä. Se katsoo omalta osaltaan, että on korostettava määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen
liittyvää edellytystä ja käsiteltävä kilpailun vääristymistä sen seurauksena. Mikäli edellytystä on pidettävä kaksiosaisena,
komissio ja Rockwell katsovat joka tapauksessa, että keskittymän todennäköisiä vaikutuksia on tutkittu tässä tapauksessa perusteellisesti
ja yksityiskohtaisesti.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
84     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen nyttemmin vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja
3 kohdassa asetetaan kaksi päällekkäistä edellytystä, joista ensimmäinen koskee määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista
ja jälkimmäinen sitä, että kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyy (ks. vastaavasti edellä 77 kohdassa mainittu asia
Air France v. komissio, tuomion 79 kohta; asia T-290/94, Kaysersberg v. komissio, tuomio 27.11.1997, Kok. 1997, s. II-2137,
156 kohta ja edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 146 kohta). Näin ollen yrityskeskittymä voidaan
kieltää ainoastaan siinä tapauksessa, että molemmat 2 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyvät.
85     Tässä yhteydessä on muistettava, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu määräävä markkina-asema
on sellainen yhdellä tai useammalla yrityksellä oleva taloudellinen valta-asema, jonka perusteella nämä yritykset voivat estää
tehokkaan kilpailun jatkumisen relevanteilla markkinoilla, koska tämä valta-asema antaa niille mahdollisuuden toimia huomattavan
itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaisiinsa ja lopulta myös kuluttajiin (asia T-102/96, Gencor v. komissio, tuomio
25.3.1999, Kok. 1999, s. II‑753, 200 kohta).
86     Lisäksi on korostettava, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut EY 82 artiklassa tarkoitetun määräävän markkina-aseman väärinkäytön
osalta, että väärinkäytöstä voi olla kyse, kun yritys, jolla on määräävä markkina-asema, vahvistaa tätä asemaansa niin paljon,
että siten saavutettu määräävyyden aste rajoittaa olennaisesti kilpailua, jolloin markkinoilla voisivat pysyä ainoastaan sellaiset
yritykset, jotka toiminnassaan ovat riippuvaisia määräävässä asemassa olevasta yrityksestä (asia 6/72, Europemballage ja Continental
Can v. komissio, tuomio 21.2.1973, Kok. 1973, s. 215, Kok. Ep. II, s. 89, 26 kohta). Tästä oikeuskäytännöstä ilmenee, että
määräävän aseman vahvistuminen voi jo sellaisenaan estää kilpailua jopa niin olennaisesti, että se voi yksinäänkin merkitä
tämän aseman väärinkäyttöä.
87     Näin ollen sitä suuremmalla syyllä asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräävän aseman syntyminen tai
vahvistuminen voi tietyissä tapauksissa olla osoitus tehokkaan kilpailun olennaisesta estymisestä. Tämä toteamus ei missään
tapauksessa merkitse sitä, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklassa asetettu jälkimmäinen edellytys olisi oikeudellisesti päällekkäinen
ensin mainitun kanssa, vaan ainoastaan sitä, että samasta tiettyjen markkinoiden tilannetta koskevasta selvityksestä voi ilmetä,
että molemmat edellytykset täyttyvät.
88     Seikat, joihin komissio voi vedota osoittaakseen sen, että yrityksen kilpailijoilla ei ole toimintavapautta, mikä on välttämätöntä
sen päätelmän tekemiseksi, että yritykselle on syntynyt määräävä asema tai se on vahvistunut, ovat usein samat kuin ne, joilla
on merkitystä arvioitaessa, seuraako tästä määräävän aseman syntymisestä tai vahvistumisesta tehokkaan kilpailun olennainen
estyminen yhteismarkkinoilla. Seikka, joka vähentää huomattavasti kilpailijoiden vapautta määrittää kilpailupolitiikkansa
itsenäisesti, on niin ikään omiaan estämään tehokasta kilpailua.
89     Tästä seuraa, että siltä osin kuin ilmoitetun keskittymän yhteismarkkinoille soveltumattomaksi toteavan päätöksen perustelukappaleista,
niistäkin, jotka muodollisesti liittyvät määräävän aseman syntymistä tai vahvistumista koskevaan selvitykseen, ilmenee, että
tällä keskittymällä on huomattavia kilpailunvastaisia vaikutuksia, tätä päätöstä ei voida pitää lainvastaisena pelkästään
sillä perusteella, että komissio ei ole nimenomaisesti ja erityisesti yhdistänyt näitä seikkoja koskevaa kuvaustaan asetuksen
N:o 4064/89 2 artiklan jälkimmäiseen edellytykseen sen enempää EY 253 artiklan mukaisen perusteluvelvollisuuden kuin asiasisällönkään
osalta. Päinvastainen lähestymistapa näet merkitsisi sitä, että komissiolle asetettaisiin täysin muodollinen velvollisuus,
jonka perusteella sen pitäisi vedota samoihin perusteluihin kahteen eri kertaan, ensin selvittäessään määräävän aseman syntymistä
tai vahvistumista tietyillä markkinoilla ja toisen kerran yhteismarkkinoilla vallitsevan kilpailun olennaisen estymisen osalta.
90     Tässä tapauksessa komissio on nimenomaisesti todennut riidanalaisen päätöksen 567 perustelukappaleessa, että ”kaikista edellä
esitetyistä syistä” ehdotettu keskittymä johtaisi määräävän aseman syntymiseen tai vahvistumiseen useilla eri markkinoilla,
minkä seurauksena toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyisi (ks. laajempi lainaus edellä 46 kohdassa). Toisin
kuin kantaja tältä osin väittää, komission ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, erityisesti istunnossa esittämän näkemyksen
mukaisesti tästä yleispäätelmästä seuraa, että asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan molemmat edellytykset täyttyvät kaikkien nimenomaisesti
mainittujen markkinoiden osalta eivätkä kaikkiin näihin markkinoiden liittyvien toteamusten yhteisvaikutuksen nojalla (ks.
edellä 47 kohta).
91     Komissio on joka tapauksessa todennut nimenomaisesti riidanalaisen päätöksen tietyissä kohdissa, että määräävän aseman syntyminen
sulautuneelle yksikölle tai tällaisen aseman vahvistaminen tietyillä markkinoilla estäisi kilpailua olennaisesti. Varsinkin
erityiset näkökohdat, jotka on otettu huomioon riidanalaisessa päätöksessä ja jotka koskevat keskittymästä suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoille välittömästi aiheutuvia vaikutuksia, riittävät osoittamaan, että kantajan määräävän aseman vahvistumisesta
näillä markkinoilla seuraisi, että toimiva kilpailu estyisi olennaisesti yhteismarkkinoilla (ks. riidanalaisen päätöksen 428
perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet).
B
Suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo ennestään vallitseva määräävä asema
1.
Johdanto
92     Komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että kantajalla oli jo ennen yrityskeskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoilla, minkä kantaja kiistää. Komissio nojautuu tässä päätelmässään lähinnä siihen, että kantajan markkinaosuudet
ovat suuria, kun ne lasketaan yhteen sen ja Snecman yhteisyrityksen CFMI:n markkinaosuuksien kanssa (riidanalaisen päätöksen
45–83 perustelukappale), liiketoiminnallisiin etuihin, joita koituu suurten liikennelentokoneiden moottoreiden valmistustoiminnan
vertikaalisesta integroimisesta GE Capitalin rahoitusvoimaan ja GECAS:n lentokoneiden ostotoimintaan ja leasingtoimintaan
(107–145 perustelukappale), selvitykseen markkinoiden kilpailutilanteesta (163–170 perustelukappale) sekä kantajan kilpailijoiden
ja asiakkaiden taholta tulevien kilpailupaineiden ja kaupallisten paineiden puuttumiseen (173–228 perustelukappale). Se, että
kantajalla on jo ollut tämä määräävä asema, on komission selvityksen olennainen osatekijä siinä mielessä, että useat riidanalaisessa
päätöksessä esitettyjen perustelujen osat, erityisesti seuraavassa kohdassa mainitut, riippuvat siitä.
93     Ensinnäkin vertikaalinen päällekkäisyys, joka johtuu siitä, että kantaja on ostanut Honeywellin käynnistimien valmistustoiminnan,
vahvistaa komission mukaan kantajalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo olemassa olevaa määräävää
asemaa. Toiseksi komission selvitys, joka koskee määräävän aseman syntymistä ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden eri markkinoilla sen vaikutusvallan vuoksi, jota kantaja kykenee käyttämään tytäryhtiöidensä liiketaloudellisesti
vahvan aseman vuoksi, riippuu siitä, että kantajalla on määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
Kolmanneksi se, että tulevaisuudessa on komission mukaan mahdollista käyttää niputtamista, riippuu tällaisen määräävän aseman
olemassaolosta, ja siitä seuraa muun muassa tämän aseman vahvistuminen.
94     Näin ollen tässä jaksossa on tutkittava erikseen riidanalaisen päätöksen perusteltavuus siltä osin kuin kyseessä on kantajan
määräävän aseman olemassaolo suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ja riidanalaisen päätöksen näiden kolmen
osan perusteltavuus tuomion seuraavissa jaksoissa.
2.
Asianosaisten lausumat
95     Kantajan mielestä komissio on menetellyt virheellisesti todetessaan, että GE:llä oli ennen keskittymää määräävä asema suurten
liikennelentokoneiden (eli yli 100-paikkaisten lentokoneiden, joiden toimintasäde on yli 2 000 merimailia ja joiden kulut
ylittävät 35 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (USD)) moottoreiden markkinoilla. GE muistuttaa, että määräävä asema perustuu
kyseisen yrityksen vahvuuteen, jonka vuoksi se kykenee toimimaan riippumattomasti markkinoilla. Merkityksellisillä markkinoilla
vallitseva tilanne, sellaisena kuin se on todettu avaruus- ja lentokoneteollisuutta koskevissa komission viimeaikaisissa päätöksissä,
osoittaa, että GE ei kykene toimimaan riippumattomasti ja että sen tärkeimmät kilpailijat, erityisesti Rolls-Royce ja Pratt & Whitney
(jäljempänä P & W), eivät ole vaarassa tulla syrjäytetyiksi markkinoilta. Koko komission selvitys murenee sen vuoksi, että
GE:llä ei ole ollut aikaisempia määrääviä markkina-asemia.
96     Kantaja toteaa siitä, miten komissio on käyttänyt markkinaosuuslukuja riidanalaisessa päätöksessä, ensinnäkin, että markkinaosuuksista
on vain vähäistä hyötyä arvioitaessa määräävää asemaa sellaisilla markkinoilla, joilla käytetään tarjouskilpailuja. Kuten
komission käytännöstä avaruus- ja lentokoneteollisuuden alalla ilmenee, lentokoneiden moottoreiden markkinat perustuvat tarjouskilpailuihin,
joissa toimittajat kilpailevat harvoin tehtävistä arvokkaista sopimuksista. Lentokoneenvalmistajat valitsevat jokaista uutta
lentokonetyyppiä varten yhden tai useampia moottoreita, jotka on kehitetty erityisesti tätä lentokonetyyppiä varten. Näin
ollen mahdollisista aikaisemmista kilpailuvoitoista riippumatta jokaisella kilpailijalla, jolla on tuote tarjottavaksi, on
vahva intressi tarjouksen tekemiseen seuraavassa tarjouskilpailussa. Aikaisemmat markkinaosuudet eivät siis kuvaa tarkasti
tämänhetkisen kilpailun intensiteettiä markkinoilla, minkä osoittaa tämän teollisuudenalan viimeaikainen kehitys. Kantaja
kiistää sen selvityksen oikeellisuuden, jonka mukaan 50 prosentin markkinaosuudet suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoilla riittäisivät määräävään asemaan.
97     Toiseksi kantajan markkinaosuudet on laskettu riidanalaisessa päätöksessä keinotekoisesti, koska komissio on halunnut mielivaltaisesti
käyttää tiettyjä markkinaosuuksia eikä tiettyjä muita markkinaosuuksia. Komissio ja Rolls-Royce tekevät erityisesti virheen
nojautuessaan tällä hetkellä tuotannossa olevia lentokoneiden moottoreita koskeviin numerotietoihin, sillä tällaisen määritelmän
ulkopuolelle jäävät P & W:n moottorit sellaisia lentokoneita varten, jotka eivät ole enää tuotannossa, ja moottoritilaukset
sellaisia lentokoneita varten, jotka eivät ole enää käytössä, ja tämä viimeksi mainittu seikka on tärkein tutkittaessa kilpailua
markkinoilla.
98     Kantaja vetoaa myös siihen, että komissio on menetellyt virheellisesti laskiessaan sen verrattain vähäiset markkinaosuudet
yhteen kantajan ja ranskalaisyritys Snecman perustaman yhteisyritys CFMI:n (”50/50 joint venture”, riidanalaisen päätöksen
15 perustelukappale; ks. myös 45 ja 46 perustelukappale) markkinaosuuksien kanssa. Kuten Yhdysvaltain oikeusministeriökin
on todennut, GE:n suureksi väitetty markkinaosuus perustuu lisäksi lähinnä siihen, että CFMI on toimittanut yksin moottorit
yhteen ainoaan lentokonetyyppiin eli Boeing B737:ään, joka on avaruus- ja lentokoneteollisuuden historian liiketaloudellisesti
menestynein lentokone. Komissio on tehnyt lisäksi sen mielestä virheen katsoessaan, että kantaja saa tulevaisuudessa kaikki
tuotot näistä markkinaosuuksista. Komissio on myös tehnyt virheen yhdistäessään CFMI:n markkinaosuudet sekaniputtamista koskevaan
teoriaansa, koska Snecmalla ei ole mitään intressiä hyväksyä sellaista hintapolitiikkaa, joilla suosittaisiin Honeywellin
tuotteita. Tämä lähestymistapa on lisäksi ristiriidassa sen lähestymistavan kanssa, jonka komissio on omaksunut EY:n perustamissopimuksen
81 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/36.213/F2 – GEAE/P & W) 14 päivänä syyskuuta 1999 tekemässään päätöksessä 2000/182/EY
(EYVL 2000, L 58, s. 16; jäljempänä Engine Alliance -päätös), jossa se piti kantajaa ja CFMI:tä eri yrityksinä.
99     Kolmanneksi ja viimeiseksi markkinaosuuksien osalta komissio on kantajan mielestä liioitellut näiden aikaisempien markkinaosuuksien
merkitystä, kun se on virheellisesti arvioinut, että kantaja kykenisi näiden osuuksien avulla kehittymään tulevaisuudessa.
Kantaja hylkää tässä yhteydessä komission väitteen, jonka mukaan olisi olemassa ilmiö, jonka mukaan lentoyhtiöt yhdenmukaistaisivat
lentokonekantaansa, jolloin ne pyrkisivät ostamaan moottorinsa yhdeltä ainoalta moottorinvalmistajalta tarkoituksenaan alentaa
lentokoneisiinsa asennettaviin moottoreihin liittyviä ylläpitokustannuksia. GE väittää, että yhdenmukaistamisen vaikutus on
hyvin vähäinen moottoriperheen sisälläkin ja että myöskään Boeing B737 -konetyypissä käytettävän CFM56-moottorin menestyksestä
ei koidu mitään etua CF6- tai GE90-moottoriperheiden käytön kannalta. Lentoyhtiöiden komissiolle antamat vastaukset vahvistavat
sen, että yhdenmukaisuus on moottoreiden hankkimisen kannalta toissijainen seikka.
100   Kantaja arvostelee komissiota lisäksi siitä näkemyksestä, jonka mukaan kantaja kykenisi toimimaan riippumattomasti merkityksellisillä
markkinoilla, koska sen mielestä komissio ei ole viitannut mihinkään sellaiseen merkittävään muutokseen avaruus- ja lentokoneteollisuudessa,
joka voisi olla hyväksyttävä perustelu sille, että sen riidanalaisessa päätöksessä esittämät päätelmät ovat välittömässä ristiriidassa
asiassa Engine Alliance tehdyssä päätöksessä vuonna 1999 omaksuttujen päätelmien kanssa. Kantaja on kuulunut vuosikymmenien
ajan 500 vahvimman yhtiön joukkoon, ja GECAS on ostanut lentokoneita riskisijoitusmielessä ja GE:n moottoreita suosivasti
vuodesta 1996 lähtien, ilman että kilpailijat olisi tämän toiminnan vuoksi syrjäytetty.
101   Riidanalaiseen päätökseen sisältyy kantajan mielestä useita esimerkkejä, jotka osoittavat, että se ei ole voinut toimia riippumattomasti.
Komissio myöntää, että suurten liikennelentokoneiden lentokonetyyppejä varten on usein mahdollista valita eri moottoreita,
mikä mahdollistaa sen, että asiakkaat hyötyvät kilpailusta. Kantaja joutui esimerkiksi myöntämään merkittäviä alennuksia voittaakseen
Boeingin B777X:n varusteluun liittyneen tarjouskilpailun, koska sen moottori ei ollut yhtä kilpailukykyinen kuin P & W:n ja
Rolls-Roycen tämän lentokonetyypin perinteisessä mallissa. Kantaja joutui menettelemään samoin erään lentoyhtiön kanssa Airbus
A330:n osalta korvatakseen sen, että yhdellä sen moottoreista ei ole teknisesti yhtä hyvä maine kuin sen kilpailijoilla, ja
se on joutunut tästä syystä kehittämään uuden moottorin. Nämä kaikkien soveltamat alennukset osoittavat tehokkaan kilpailun
olemassaolon. Kantaja vetoaa tässä yhteydessä asiassa 85/76, Hoffmann-La Roche vastaan komissio, 13.2.1979 annettuun tuomioon
(Kok. 1979, s. 461, Kok. Ep. IV, s. 341, 71 kohta).
102   Lisäksi kantaja kiistää komission niiden väitteiden oikeellisuuden, joiden mukaan sillä on ollut ennen yrityskeskittymää rahoitusvoimaa,
jonka perusteella se on kyennyt tarjoamaan alennuksia ja syrjäyttämään siten kilpailijat. Komissio ei ole osoittanut, millä
tavoin nämä alennukset osoittaisivat määräävän aseman olemassaolon tai miten niillä heikennettäisiin tai syrjäytettäisiin
kilpailijoita.
103   Kantaja toteaa roolista, joka GECAS:llä väitetään olevan suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, että komission
”markkinaosuuksien siirtämistä” koskeva teoria, joka on esitetty myöhäisessä vaiheessa menettelyn aikana, ei ole uskottava,
kun otetaan huomioon GECAS:n pieni markkinaosuus (vähemmän kuin 10 prosenttia). Kantaja korostaa tässä yhteydessä, että toinen
leasingyhtiö ILFC on huomattavasti merkittävämpi suurten liikennelentokoneiden ostaja kuin GECAS. Komissio ei ole ottanut
huomioon sitä, että muut leasingyhtiöt korvaavat sen, että GECAS suosii GE:n tai CFMI:n moottoreita, ottamalla käyttäjien
mieltymykset huomioon. Kun Rolls-Royce vetoaa siihen, että se ei kykene ”jäljittelemään” GECAS:ää, se ei vastaa väitteeseen,
jonka mukaan se ja muut kilpailijat ovat kilpailukykyisiä sen olemassaolosta huolimatta.
104   Tosiseikat eivät kantajan mielestä tue tätä vallitsevan kannan vastaista teoriaa. Komissio ja Rolls-Royce tekevät virheen
pitäessään GECAS:ää konetyyppejä markkinoille tuovana asiakkaana (launch customer) ja katsoessaan, että GECAS:n väitetyt lanseeraustilaukset
olisivat olleet ratkaisevia, kun lentokoneenvalmistajat ovat valinneet GE:n moottorit. Tässä päätelmässä jätetään huomiotta
lentokoneenvalmistajien itsensä (Bombardier, Embraer, BAe, Airbus, Fairchild Dornier ja Boeing) antamat lausumat.
105   Kantajan mukaan ainoa komission esittämä todiste perustuu toteamukseen, jonka mukaan GE:n moottoreiden myynti leasingyhtiöille
on kasvanut 60 prosenttia GECAS:n perustamisen jälkeen, kun taas näiden moottoreiden myynti lentoyhtiöille on pienentynyt
vain 10 prosenttia. Yksistään tämä toteamus ei voi osoittaa sitä, että GE:n kokonaisosuus näistä markkinoista olisi muuttunut,
eikä varsinkaan sitä, mikä rooli GECAS:llä on ollut tässä yhteydessä.
106   Komission näkemys on kantajan mielestä lisäksi ristiriidassa asiassa Engine Alliance tehdyssä päätöksessä esitettyjen päätelmien
kanssa, sillä niiden mukaan P & W ja Rolls-Royce olivat uskottavia kilpailijoita, jotka kykenivät kehittämään uusia moottoreita.
Kantaja korostaa, että asiassa Engine Alliance tehtyyn päätökseen sisältyi perusteellinen suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoita koskenut tutkimus ja että komissio ei ole missään vaiheessa esittänyt perusteluja sille, miksi se on poikennut
kyseisessä päätöksessä esittämästään arvioinnista. Komissio on siten jättänyt huomiotta edellä 86 kohdassa mainitussa asiassa
Europemballage ja Continental Can vastaan komissio annetussa tuomiossa esitetyn edellytyksen, jonka mukaan sen on perusteltava
oikeudellisesti riittävällä tavalla, että jäljelle jäävät kilpailijat eivät kykene muodostamaan riittävää vastapainoa, jotta
se voi todeta määräävän aseman olemassaolon.
107   Kantajan mukaan komission markkinoiden kilpailutilanteesta tekemä selvitys on lisäksi ristiriidassa muiden avaruus- ja lentokoneteollisuutta
koskevien viimeaikaisten päätösten eli yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille ja ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi
(Asia COMP/M.1601 – AlliedSignal/Honeywell) 1 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2001/417/EY (EYVL 2001, L 152,
s. 1; jäljempänä asiassa AlliedSignal/Honeywell tehty päätös) ja yrityskeskittymän julistamisesta yhteismarkkinoille soveltuvaksi
(asia COMP/M.1745 – EADS) 11 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn päätöksen (jäljempänä asiassa EADS tehty päätös) kanssa, sillä
komissio totesi niissä, että sekä lentokoneenvalmistajilla että lentoyhtiöillä oli huomattava ostovoima. Toimittajien ja ostajien
keskinäinen riippuvuus antaa viimeksi mainituille todellista tasapainottavaa voimaa, mikä on tärkeä kilpailutekijä. Komissiolla
oli lisäksi käytettävissään todisteita, muun muassa Airbusin sekä P & W:n ja Rolls-Roycen yhteisyrityksen IAE:n lausumat,
jotka osoittavat tällaisen ostovoiman olemassaolon. Tässä yhteydessä on merkityksellistä, että lentokoneenvalmistajat eivät
ole vastustaneet yrityskeskittymää.
108   Komissio ei ole kantajan mukaan myöskään esittänyt mitään tietoja eikä todisteita, jotka osoittaisivat, miten, miksi ja milloin
Rolls-Royce, P & W ja IAE eivät kykene enää tarjoamaan tehokasta olemassa olevaa tai tulevaa kilpailua. Näiden kolmen yrityksen
uskottavuus ja vahvuus ovat keskeinen kilpailun intensiteetin osatekijä lentokoneiden moottoreiden markkinoilla. Kantaja on
esittänyt väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa asiantuntijalausunnon, joka osoittaa, että GE:llä sen enempää kuin
P & W:llä tai Rolls-Roycellakaan ei ollut mahdollisuutta toimia toisistaan riippumatta. Rolls‑Royce tyytyy vetoamaan vain
siihen, että sillä ei ole kantajan rahoitusvoimaa, mutta se ei esitä, että sen oma rahoitusvoima tai pääoman saanti olisivat
riittämättömiä, sillä sen taloudellinen asema on hyvä, minkä yksi asiantuntijoista, professori Shapiro on vahvistanut. Se
toteaa Rolls-Roycen väitteestä, joka koskee – – ,(
) että tämä seikka on merkki hyvästä taloudellisesta asemasta.
109   Ainoa taloudellinen seikka, joka tukee komission väitettä, jonka mukaan Rolls-Royce ja P & W eivät kykenisi kilpailemaan tehokkaasti
GE:n kanssa tulevaisuudessa, on kantajan mukaan taloudellinen malli, jonka on esittänyt professori Choi ja jonka Rolls‑Royce
oli tilannut asiantuntijayritys Frontier Economicsin välityksellä (jäljempänä Choin malli) mutta jonka komissio oli hylännyt.
Komissio ei ole myöskään hylännyt kilpailevien asiantuntijoiden selvityksiä, joissa päädytään päinvastaisiin päätelmiin. Rolls-Royce
sen enempää kuin P & W:kään eivät ole esittäneet hallinnollisen menettelyn aikana, että ne poistuisivat markkinoilta yrityskeskittymän
seurauksena.
110   Komissio muistuttaa oikeuskäytännössä määräävästä markkina-asemasta esitetystä määritelmästä ja katsoo, että se on kyennyt
perustellusti päättelemään, että tällainen asema oli olemassa merkityksellisillä markkinoilla. Rolls-Royce tukee sitä tältä
osin.
111   Komissio korostaa, että GE on ehdottomasti tärkein moottoreiden toimittaja, ja sen kasvu on nopeinta markkinoilla. Avointen
tilauskantojen perusteella GE on lisäämässä tätä etumatkaansa.
112   Myöskään se, että merkittävä osa GE:n markkinaosuuksista johtuu yhdestä ainoasta lentokonetyypistä eli B737:stä, ei merkitse
sitä, että GE:n markkinavoimaa koskeva arviointi olisi merkityksetön.
113   Komission ja Rolls-Roycen mielestä tiettyjen moottoreiden ostohinnoista annettavat alennukset eivät ole merkki hyödyllisestä
kilpailusta, sillä ostohinta ei merkitse moottoreiden kokonaiskustannusta, joka sisältäisi ylläpidon. Varsinkaan B777X:ää
koskeva esimerkki ei ole esimerkki terveestä kilpailusta vaan kuvaa pikemminkin sellaisia kaupallisia keinoja, joita GE:llä
on käytettävissään erityisesti GE Capitalin ja GECAS:n markkinavoiman ansiosta kilpailijoihinsa verrattuna.
3.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
a)     Alustavia huomautuksia
114   Huomautettakoon aluksi siitä, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan määräävän markkina-aseman osoittaa se, että asianomaisella
yrityksellä on taloudellinen valta-asema, jonka perusteella se voi estää tehokkaan kilpailun relevanteilla markkinoilla, koska
tällainen asema antaa sille mahdollisuuden toimia huomattavan itsenäisesti suhteessa kilpailijoihinsa, asiakkaihinsa ja lopulta
kuluttajiin (ks. esim. asia 322/81, Michelin v. komissio, tuomio 9.11.1983, Kok. 1983, s. 3461, Kok. Ep. VII, s. 339, 30 kohta
ja asia T-65/98, Van den Bergh Foods v. komissio, tuomio 23.10.2003, Kok. 2003, s. II‑4653, 154 kohta). On heti aluksi todettava,
että komission ei tarvitse osoittaa, että yrityksen kilpailijat suljettaisiin pitkälläkään aikavälillä markkinoiden ulkopuolelle,
jotta määräävä markkina-asema voitaisiin todeta.
115   Vaikka markkinaosuuksien merkitys voi vaihdella markkinoittain, voidaan kuitenkin perustellusti katsoa, että erittäin suuret
markkina-osuudet ovat itsessään – poikkeustapauksia lukuun ottamatta – todiste määräävästä markkina-asemasta (edellä 101 kohdassa
mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 41 kohta ja asia T‑221/95, Endemol v. komissio, tuomio 28.4.1999, Kok.
1999, s. II‑1299, 134 kohta). Yhteisöjen tuomioistuin on katsonut asiassa C‑62/86, AKZO vastaan komissio, 3.7.1991 antamassaan
tuomiossa (Kok. 1991, s. I‑3359, Kok. Ep. XI, s. I‑261, 60 kohta), että 50 prosentin markkinaosuus oli tällainen osuus.
116   Kuten kantaja on todennut, edellä 101 kohdassa mainitussa asiassa Hoffmann-La Roche vastaan komissio annetusta tuomiosta (71
kohta) ilmenee lisäksi, että se, että yrityksen on laskettava hintojaan kilpailijoiden hintojen alentamisen aiheuttaman paineen
vuoksi, on yleensä yhteensopimatonta määräävälle asemalle ominaisen markkinakäyttäytymisen itsenäisyyden kanssa.
117   Kiivaankaan kilpailun olemassaolo tietyillä markkinoilla ei kuitenkaan sulje pois määräävän aseman olemassaoloa samoilla markkinoilla,
sillä määräävän aseman ominaispiirteitä ovat ennen kaikkea mahdollisuus toimia niin, ettei markkinastrategiassa tarvitse ottaa
huomioon tätä kilpailua, ilman että tästä kilpailusta kuitenkaan aiheutuisi vahingollisia vaikutuksia (edellä 101 kohdassa
mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 70 kohta ja asia 27/76, United Brands v. komissio, tuomio 14.2.1978,
Kok. 1978, s. 207, Kok. Ep. IV, s. 9). Näin ollen kilpailun mahdollinen olemassaolo markkinoilla on kyllä merkityksellinen
seikka esimerkiksi arvioitaessa määräävän aseman olemassaoloa, mutta se ei ole sinänsä tältä osin ratkaiseva seikka.
118   Kun komissio antaa ratkaisun yrityskeskittymän soveltuvuudesta yhteismarkkinoille ilmoituksen ja keskittymään liittyvän asiakirja-aineiston
perusteella, kantajalla ei ole tässä yhteydessä oikeutta kyseenalaistaa näitä toteamuksia sillä perusteella, että ne poikkeavat
toteamuksista, jotka on tehty aikaisemmin toisessa asiassa eri ilmoituksen ja asiakirja-aineiston perusteella, vaikka oletettaisiin,
että merkitykselliset markkinat ovat samanlaiset tai jopa samat molemmissa asioissa. Siltä osin kuin kantaja vetoaa tässä
tapauksessa selvityksiin, joita komissio on tehnyt aikaisemmissa päätöksissään ja erityisesti asiassa Engine Alliance tehdyssä
päätöksessä, sen perustelujen tällä osalla ei ole siis merkitystä.
119   Vaikka oletettaisiin, että nämä väitteet kyettäisiin luokittelemaan uudelleen siltä osin kuin ne koskevat luottamuksensuojan
periaatteen loukkaamista, taloudelliset toimijat eivät voi perustaa perusteltua luottamustaan siihen, että aikaisempi päätöksentekokäytäntö,
jota voidaan muuttaa, pysyisi ennallaan (ks. vastaavasti asia T‑347/94, Mayr-Melnhof v. komissio, tuomio 14.5.1998, Kok. 1998,
s. II‑1751, 368 kohta ja asia T‑203/01, Michelin v. komissio, tuomio 30.9.2003, Kok. 2003, s. II‑4071, 254, 255, 292 ja 293
kohta). Ne eivät voi varsinkaan vedota perusteltuun luottamukseen kiistääkseen sellaisten toteamusten tai arviointien paikkansapitävyyden,
joita on esitetty tietyssä menettelyssä sellaisten toteamusten tai arviointien perusteella, jotka on esitetty yhden ainoan
aikaisemman asian yhteydessä.
120   Missään tapauksessa komissio tai varsinkaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole tässä tapauksessa sidottu asiassa
Engine Alliance tehdyssä päätöksessä esitettyihin tosiseikkoihin ja taloudellisiin arviointeihin. Vaikka oletettaisiin, että
näissä kahdessa päätöksessä tehty selvitys on erilainen eikä tämä ero ole objektiivisesti perusteltavissa, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen pitäisi kumota riidanalainen päätös tässä oikeudenkäynnissä ainoastaan siinä tapauksessa, että se, eikä asiassa
Engine Alliance tehty päätös, on virheellinen.
121   Lisäksi jo ennestään vallinneen määräävän aseman olemassaoloa koskevan komission selvityksen laillisuuden tutkimisen yhteydessä
on tärkeää erottaa toisistaan todettujen tosiseikkojen paikkansapitävyys ja niiden oikeudellinen luonnehdinta, joka kuuluu
komission harkintavaltaan, ja muistuttaa siitä, että komissiolla on harkintavaltaa sen osalta, voiko se asianmukaisesti toteennäytettyjen
tosiseikkojen perusteella päätellä, että yrityksellä on määräävä asema tietyillä markkinoilla (ks. edellä 60 kohta ja sitä
seuraavat kohdat).
122   Tässä tapauksessa komissio on perustellut päätelmäänsä, jonka mukaan GE:llä oli jo ennestään määräävä asema suurten liikennelentokoneiden
markkinoilla, ensinnäkin sen markkinaosuuksien osalta (ks. riidanalaisen päätöksen 38–83 perustelukappale) ja tämän jälkeen
tiettyjen muiden tekijöiden osalta (riidanalaisen päätöksen 107–229 perustelukappale). Kantaja ei kiistä sitä näiden lentokoneiden
moottoreiden maailmanmarkkinoiden määritelmää, jonka komissio on omaksunut riidanalaisessa päätöksessä (ks. riidanalaisen
päätöksen 10 perustelukappale sekä edellä 95 kohta). Se väittää sitä vastoin, että komissio tekee virheen arvioidessaan, että
sillä oli ennen yrityskeskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
123   On siis tutkittava seikat, jotka komissio on ottanut huomioon riidanalaisessa päätöksessä tukeakseen päätelmäänsä kyseisen
määräävän aseman olemassaolosta, niihin seikkoihin nähden, joita kantaja on esittänyt tätä väitettä vastaan. Aluksi tutkitaan
näkemykset, jotka koskevat kantajan markkinaosuuksia, toiseksi näkemykset, jotka koskevat kantajan vertikaalista integroitumista,
ja kolmanneksi näkemykset, jotka koskevat suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden kilpailutilannetta.
b)     Markkinaosuudet
124   Komissio esittää riidanalaisen päätöksen 41 perustelukappaleessa syyt, joiden vuoksi ”vielä tuotannossa olevien lentokoneiden
käyttöön otettu konekanta ja toimittamattomat tilaukset tarjoavat parhaan mallin, jonka mukaan tällä alalla toimivien kilpailijoiden
asemaa voidaan arvioida ja tulkita”. Lisäksi se katsoo, että kantajaa ja CFMI:tä tulisi tarkastella sekä kaupallisesti että
kilpailullisesti yhtenä ainoana yksikkönä ja että näin ollen CFMI:n koko markkinaosuus pitäisi laskea yhteen GE:n markkinaosuuden
kanssa, kun arvioidaan sen määräävää asemaa (riidanalaisen päätöksen 65 ja 66 perustelukappale).
125   Komissio toteaa riidanalaisen päätöksen 70 perustelukappaleessa, että GE/CFMI:n markkinaosuus vielä tuotannossa oleviin suuriin
liikennelentokoneisiin asennetusta moottorikannasta on 51 prosenttia kapearunkoisten lentokoneiden osalta, 54 prosenttia laajarunkoisten
lentokoneiden osalta ja 52,5 prosenttia kaikkien näiden lentokoneiden osalta, kun taas P & W/IAE:n markkinaosuus on 26,5 prosenttia
ja Rolls-Royce/IAE:n 21 prosenttia. Lisäksi se esittää riidanalaisen päätöksen 74–76 perustelukappaleessa, että asennetun
moottorikannan kehitys oli ollut GE:n kannalta suosiollinen viiden viime vuoden aikana. Vielä tuotannossa olevien lentokoneiden
avoimen tilauskannan osalta komissio esittää riidanalaisen päätöksen 77 perustelukappaleessa taulukon, josta ilmenee, että
kantajalla oli 65 prosentin markkinaosuus tämän mittarin mukaan.
126   Jäljempänä on siis tutkittava ensiksi, onko komissio voinut pätevästi katsoa, että CFMI:n markkinaosuudet oli laskettava kantajan
markkinaosuuksiin tähän tapaukseen liittyvissä olosuhteissa, ja toiseksi, olivatko muut markkinaosuuksia koskevat toteamukset
sekä niiden perusteella tehdyt päätelmät perusteltuja.
CFMI:n markkinaosuuksien laskeminen kantajan markkinaosuuksiin
–       Johdanto
127   Kantaja arvostelee komissiota siitä, että tämä on laskenut yhteen kantajan markkinaosuuden sekä CFMI:n koko markkinaosuuden
(ks. riidanalaisen päätöksen 46–66 perustelukappale).
128   Kantaja toteaa tässä yhteydessä, että sen markkinaosuus oli vain – – prosenttia ja CFMI:n markkinaosuus – – prosenttia (luvut
perustuvat vuoden 2000 avoimeen tilauskantaan) ja että mikäli komissio olisi laskenut sen markkinaosuuteen puolet yhteisyrityksen
markkinaosuudesta eikä koko markkinaosuutta, kuten se on tehnyt sen kilpailijoiden Rolls‑Roycen ja P & W:n osalta, sen markkinaosuus
olisi ollut – – prosenttia eli huomattavasti alle 40 prosentin rajan.
129   Koska komissio on päätellyt riidanalaisen päätöksen 65 ja 66 perustelukappaleessa, että GE:tä ja CFMI:tä ”tulisi tarkastella
sekä kaupallisesti että kilpailullisesti yhtenä ainoana yksikkönä” ja että arvioitaessa GE:n asemaa merkityksellisillä markkinoilla
oli otettava huomioon myös CFMI:n markkinaosuus, on yhtäältä tutkittava, voidaanko toteamuksilla, joita komissio on tehnyt
yhteisyrityksen sisäisestä organisaatiosta, perustella päätelmää, jonka mukaan nämä yritykset muodostavat yhden yksikön ”kaupallisesti”,
ja toisaalta, voidaanko sen toteamuksilla, jotka koskevat GE:n, CFMI:n ja Snecman toimintaa markkinoilla, perustella päätelmää,
jonka mukaan GE ja CFMI muodostavat yhden yksikön ”kilpailullisesti”.
130   Tässä yhteydessä on korostettava, että riidanalaisessa päätöksessä yhteisyritys CFMI:n toiminnasta, sen suhteista osakkeenomistajiinsa
ja sen menettelytavoista markkinoilla esitettyjen toteamusten paikkansapitävyys on tosiseikkoja koskeva kysymys, joten komissiolla
oli harkintavaltaa sen osalta, oliko CFMI:n markkinaosuudet laskettava kantajan markkinaosuuksiksi.
–       CFMI:n sisäisen organisaation selvittäminen
131   Komissio väittää, että yhteisyrityksen sisäinen tekninen ja rahoituksellinen jako (riidanalaisen päätöksen 53–55 perustelukappale)
sekä CFMI:n moottoreiden myynti ja markkinointi (57 ja 58 perustelukappale) viittaavat siihen, että GE:llä on johtava asema
yhteisyrityksessä.
132   Kantaja kiistää kuitenkin tämän selvityksen paikkansapitävyyden ja väittää erityisesti, että komission näkemystä, joka on
esitetty riidanalaisen päätöksen 82 perustelukappaleessa siitä todennäköisyydestä, että CFMI:n tulot investoitaisiin uudelleen
uusien moottoreiden kehittämiseen, eivät tue tosiseikat erityisesti sen vuoksi, että CFMI ei säilytä varoja investoidakseen
ne uuden moottorin kehittämiseen vaan päinvastoin jakaa tulonsa säännöllisesti GE:lle ja Snecmalle.
133   Komissio ei kiistä kantajan tämän väitteen oikeellisuutta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ja on katsottava, että
se on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä tältä osin tosiseikkoja koskevan virheen. Tällä virheellä on merkitystä tässä yhteydessä
siltä osin kuin siinä korostetaan GE:n ja Snecman keskinäistä riippuvuutta yhteisyritys CFMI:ssä, kun komissio puolestaan
korostaa kantajan pääasiallista vaikutusta. Koska CFMI:n tulot jaetaan sen osakkeenomistajille, CFMI:n kehitysmahdollisuudet
riippuvat väistämättä niiden tahdosta.
134   Lisäksi on korostettava, että komissio myöntää itse riidanalaisen päätöksen 56 perustelukappaleessa, että CFMI:n toimitusjohtaja
ja pääjohtaja on aina käytännössä nimitetty Snecman piiristä. Riidanalaisessa päätöksessä CFMI:n toiminnasta esitetystä näiden
seikkojen kuvauksesta ilmenee, että vaikka osakkaiden toiminnallinen osallistuminen ei ilmennä täsmällisesti 50/50‑osakejakoa
kaikilla alueilla, tämä yritys on todellisuudessa yhteisyritys eikä kantajan tytäryhtiön luonteinen yritys.
135   Komissio toteaa tässä yhteydessä perustellusti riidanalaisessa päätöksessä, että kantajan ja Snecman välinen kaupallinen yhteistoiminta
CFMI:n piirissä on erittäin tiivistä ja että sama pätee kaupalliseen yhteistoimintaan kantajan ja CFMI:n välillä erityisesti
CFMI:n moottoreiden markkinoinnin osalta (riidanalaisen päätöksen 57 ja 58 perustelukappale). Snecman olisi erittäin vaikeaa
pysyä suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla muulla tavoin kuin osallistumalla nykyisellä tavalla yhteisyritys
CFMI:hin. Lisäksi riidanalaisessa päätöksessä CFMI:n toiminnasta esitetystä selvityksestä ilmenee, että kaikki CFMI:n markkinaosuuden
kasvu oli aina GE:n ja Snecman kaupallisten intressien mukaista, eikä kantaja ole kiistänyt tämän toteamuksen paikkansapitävyyttä
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Edellä 133 kohdassa todetun tosiseikkoja koskevan virheen ja CFMI:n pääjohtajan
henkilöllisyyttä koskevan toteamuksen merkitystä vähentää huomattavasti CFMI:n ja sen osakkeenomistajien välillä muutoin vallitsevan
liiketaloudellisen integroituneisuuden aste.
136   Siltä osin kuin CFMI:n toisella osakkeenomistajalla eli Snecmalla, joka on kantajasta riippumaton yritys, on niin ikään merkittävä
asema CFMI:n hallinnoinnissa ja se saa osan CFMI:n tuloista, se jää GE-konsernin ulkopuolelle eikä sen voida katsoa kuuluvan
kokonaan kantajan yritykseen. Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että komissio on tietyssä määrin liioitellut kantajan
asemaa yhteisyritys CFMI:ssä, kun se on katsonut, että CFMI muodosti kantajan kanssa yhden kaupallisen yksikön.
–       GE:n, CFMI:n ja Snecman kilpailuaseman tutkiminen
137   Komissio on väittänyt riidanalaisessa päätöksessä, ilman että kantaja olisi tätä kiistänyt, että Snecma ei myy suurten liikennelentokoneiden
moottoreita CFMI:n ulkopuolella tällä hetkellä eikä edes potentiaalisesti eivätkä CFMI:n ja GE:n moottorit kilpaile keskenään
(riidanalaisen päätöksen 50–52 ja 59–61 perustelukappale).
138   Lisäksi komissio toteaa 64 perustelukappaleessa, ilman että kantaja sitä tässä tapauksessa kiistäisi, että soveltaessaan GE:tä
suosivaa ostopolitiikkaansa (”vain GE” -politiikka), jota tutkitaan yksityiskohtaisesti jäljempänä 191 kohdassa ja sitä seuraavissa
kohdissa, GE:n tytäryhtiö GECAS ostaa yksinomaan GE:n ja CFMI:n moottoreita siinä määrin kuin se on mahdollista (riidanalaisen
päätöksen 121 perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet, erityisesti 132 perustelukappale). Se, että GECAS kohtelee
CFMI:n moottoreita samalla tavoin kuin GE:n moottoreita, tukee komission väitettä.
139   Lopuksi komissio huomauttaa, ilman että kantaja tätä kiistäisi, että kantaja on itse laskenut vuosikertomuksissaan markkinaosuutensa
yhteen CFMI:n markkinaosuuksien kanssa vuodesta 1995 lähtien ja että johtavat rahoitusanalyytikot menettelevät samoin (riidanalaisen
päätöksen 65 perustelukappale sekä sen alaviitteet 22 ja 23).
140   Näiden tosiseikkoja koskevien toteamusten perusteella, joiden oikeellisuutta ei ole kiistetty tässä oikeudenkäynnissä, komissio
saattoi ilmeistä virhettä tekemättä päätellä, että kantaja ja CFMI käyttäytyivät markkinoilla yhden yksikön tavoin kilpailijoihinsa
ja asiakkaisiinsa nähden.
–       Yhteenveto ja CFMI:n markkinaosuuksien laskemista kantajan markkinaosuuksiin koskeva päätelmä
141   Aluksi on todettava, että sillä, että CFMI:n markkinaosuudet on laskettu kantajan markkinaosuuksiin, on pyritty ensinnäkin
ensisijaisesti arvioimaan määräävän aseman mahdollista olemassaoloa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
ja toiseksi ja toissijaisesti arvioimaan keskittymään liittyviä muita seikkoja kuten monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia.
142   Siltä osin kuin tämän markkinaosuuksien yhteenlaskemisen tarkoituksena on arvioida tätä määräävää asemaa, se kuuluu selvitykseen,
jolla pyritään yksilöimään kilpailusuhteet markkinoilla eikä yritysten välisiä kauppasuhteita muulta kannalta.
143   On katsottava, että tämän erityisen tehtävän yhteydessä komission päätelmä, jonka mukaan CFMI ja kantaja muodostavat kilpailullisesti
yhden ainoan yksikön (ks. edellä 129 kohta) on olennaisen tärkeä. Sitä vastoin CFMI:n osakkeenomistajien sisäisten suhteiden
täsmällisellä luonteella ja niiden liiketaloudellisen integroitumisen asteella on toissijainen merkitys riidanalaisen päätöksen
tämän osan yleisen rakenteen kannalta, etenkin kun komission toteamus kantajan ja CFMI:n välisestä vahvasta integroitumisesta
on olennaisilta osin paikkansapitävä.
144   Lisäksi kantajan ehdottama markkinaosuuksien laskutapa, jonka mukaan puolet CFMI:n markkinaosuudesta eli – – prosenttia pitäisi
jättää laskematta GE:n markkinaosuuteen, antaisi vääristyneen kuvan GE:n markkina-asemasta. Sitä vastoin se, että komissio
laskee CFMI:n markkinaosuudet GE:n markkinaosuuksiin sillä perusteella, että toisin kuin sen yhtiökumppanilla Snecmalla, sillä
on myös omaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden valmistustoimintaa, kuvaa niitä markkinoiden tosiasiallisia kilpailuolosuhteita,
jotka on todettu täsmällisesti riidanalaisessa päätöksessä.
145   Koska komissio on lisäksi kohdellut yhteisyritys IAE:n, jonka osakkaina ovat kantajan kilpailijat Rolls‑Royce ja P & W, markkinaosuuksia
vastaavalla tavalla eli siten, että se on katsonut, että puolet IAE:n markkinaosuudesta kuuluu niille kummallekin sillä perusteella,
että ne ovat IAE:n osakkeenomistajista ainoat, joilla on omaa toimintaa markkinoilla (riidanalaisen päätöksen 67 perustelukappale),
sen näkemys yhteisyritysten markkinaosuuksien kohdentamisesta on johdonmukainen eikä vaikuta ilmeisen virheelliseltä.
146   Näin ollen sen enempää edellä mainittu CFMI:n tulojen kohtelua koskeva tosiseikkoja koskeva virhe (edellä 133 kohta) kuin
kantajalla yhteisyritys CFMI:n hallinnoinnissa olleen aseman liioittelukaan (edellä 134 kohta) eivät ole yhdessä eivätkä erikseen
sellaisia seikkoja, joiden perusteella voitaisiin kyseenalaistaa komission väite, jonka mukaan kantajaa ja CFMI:tä on pidettävä
yhtenä ainoana yksikkönä. Kun otetaan huomioon edellä esitetty, tämän vuoksi ei ole osoitettu, että komissio olisi tehnyt
ilmeisen virheen arvioidessaan nyt käsiteltävän asian olosuhteita, kun se on päättänyt laskea CFMI:n markkinaosuudet kantajan
markkinaosuuksiin tutkiessaan laajemmin kantajan määräävän aseman olemassaoloa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoilla sekä asennetun lentokonekannan että avoimen tilauskannan osalta.
147   Sitä vastoin siltä osin kuin markkinaosuudet lasketaan yhteen asiaan liittyvien muiden seikkojen yhteydessä, kantaja toteaa
perustellusti, että Snecmalla ei ole intressiä tehdä taloudellisia uhrauksia sen hyväksi, että sulautunut yksikkö kykenisi
edistämään Honeywellin ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden myyntiä. Tämä väite on otettava
huomioon jäljempänä tutkittaessa riidanalaisen päätöksen niitä jaksoja, jotka koskevat näitä asiaan liittyviä muita seikkoja,
erityisesti jaksoja, jotka koskevat monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia. Siltä osin kuin tämä kantajan korostama
seikka voi vaikuttaa asiaan liittyvien muiden seikkojen taloudelliseen ja kilpailuoikeudelliseen arviointiin, komission olisi
pitänyt ottaa se huomioon (ks. erityisesti Cournot’n laskentamallin tutkiminen riidanalaisen päätöksen 374 perustelukappaleessa
ja sitä seuraavissa perustelukappaleissa).
Markkinaosuudet, jotka komissio on ottanut huomioon arvioidessaan suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
toimivien valmistajien markkinavoimaa
–       Näkemykset, jotka liittyvät suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden luonteeseen
148   Kantaja väittää, että riidanalaisessa päätöksessä on menetelty epäasianmukaisesti, kun siinä on vedottu sen markkinaosuuksiin
sen osoittamiseksi, että sillä olisi määräävä asema suurten lentokoneiden moottoreiden markkinoilla, kun otetaan huomioon
markkinoiden luonne, koska kyseessä ovat tarjouskilpailujen perusteella toimivat markkinat.
149   On näet todettava, että tietyn päivän markkinaosuudet ovat vähemmän merkityksellisiä tarkasteltaessa suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoiden kaltaisia markkinoita kuin esimerkiksi tarkasteltaessa kertakulutustavaroiden markkinoita. Vaikka
komissio ei virallisesti myönnä, että suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinat olisivat ”tarjouskilpailuihin perustuvat
markkinat”, se on ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa todennut, että näille markkinoille on tunnusomaista, että niillä
tehdään rajoitettu määrä erittäin arvokkaita sopimuksia. Tällaisilla markkinoilla se, että tietty yritys on voittanut viimeisimmät
tarjouskilpailut, ei välttämättä merkitse sitä, ettei jokin sen kilpailijoista voisi voittaa seuraavaa. Kunhan kilpailijalla
on kilpailukykyinen tuote eivätkä muut tekijät suosi ensin mainittua yritystä ratkaisevalla tavalla, kilpailija voi aina saada
merkittävän sopimuksen ja lisätä yhdellä kertaa markkinaosuuksiaan huomattavasti.
150   Tämän toteamuksen perusteella ei voida kuitenkaan tehdä päätelmää, jonka mukaan markkinaosuuksilla ei olisi juuri mitään arvoa
arvioitaessa eri valmistajien markkinavoimaa tällaisilla markkinoilla, etenkin sen vuoksi, että nämä markkinaosuudet pysyvät
verrattain vakaina tai niistä ilmenee yhden yrityksen aseman vahvistumissuuntaus. Tässä tapauksessa komissio päättelee perustellusti
riidanalaisessa päätöksessä esitettyjen ja edellä 125 kohdassa mainittujen numerotietojen perusteella, että riidanalaista
päätöstä edeltäneiden viiden vuoden aikana ”GE on onnistunut säilyttämään johtavan toimittajan asemansa ja lisäksi se on osoittanut
nopeinta markkinaosuuden kasvua” (riidanalaisen päätöksen 74 perustelukappale).
151   Sellaisillakin markkinoilla, jotka perustuvat tarjouskilpailuihin, se, että valmistaja kykenee säilyttämään markkinaosuutensa
ja jopa vahvistamaan niitä useiden peräkkäisten vuosien aikana, on merkki markkinavoimasta. Tulee näet väistämättä hetki,
jolloin valmistajan ja sen kilpailijoiden markkinaosuuksien välisen eron ei enää voida katsoa johtuvan markkinoiden kysynnän
muodostavien tarjouskilpailujen vähäisestä määrästä. Siten dynaaminen näkökohta, joka liittyy siihen, että GE on viime aikoina
kasvattanut markkinaosuuttaan, on erityisen vakuuttava seikka komission selvityksessä, joten komission ei voida katsoa tehneen
ilmeistä arviointivirhettä.
–       Jälkimarkkinoihin (aftermarkets) liittyvät näkemykset
152   Komissio toteaa, että moottorinvalmistajat pyrkivät yhä enemmän saamaan investointejaan takaisin huoltopalvelujen ja varaosamyynnin
ansiosta eikä niinkään moottorin myynnin yhteydessä alun perin saadun katteen perusteella (riidanalaisen päätöksen 79–82 ja
90–106 perustelukappale). Tämä komission esittämä tosiseikkoja koskeva toteamus, jonka oikeellisuutta kantaja ei kiistä ja
joka jopa perustuu asianosaisten itsensä esittämiin väitteisiin (39 ja 95 perustelukappale), riittää osoittamaan, että moottorinvalmistajan
tämänhetkisten tulojen suuruus riippuu suureksi osaksi sen aikaisemmasta myynnistä.
153   Kantaja tosin toteaa perustellusti, että siltä osin kuinka suuri osa siitä markkinaosuudesta, joka sillä on katsottu olevan,
liittyy CFMI:n moottorinmyyntiin, siitä sille koituvat tulot ovat vähäisempiä kuin siinä tapauksessa, että kyseessä olisi
suoraan sille kuuluva myynti (ks. edellä 147 kohta). Tästä syystä markkinavoima, joka kantajalle seuraa sen markkinaosuudesta,
joka mitataan moottoreiden asennetun kannan perusteella, ei ole yhtä merkittävä kuin komission riidanalaisessa päätöksessä
huomioon ottaman markkinaosuuden bruttoluvusta ilmenee. Koska sekä Snecmalla että kantajalla on kuitenkin intressi varmistaa
CFMI:n menestyminen tulevaisuudessa, ei ole syytä jättää CFMI:n Snecmalle jakamien tulojen osuutta kokonaan huomiotta. Tämä
perustelu ei viime kädessä vaikuta mitenkään kantajan suuren markkinaosuuden merkitykseen avoimen tilauskannan osalta, kun
otetaan huomioon erityisesti se edellä 140 kohdassa mainittu seikka, jonka mukaan CFMI ja kantaja muodostavat kilpailullisesti
yhden yksikön kolmansiin osapuoliin, kilpailijoihin ja asiakkaisiin nähden.
154   Komissio toteaa lisäksi riidanalaisen päätöksen 104 perustelukappaleessa, ilman että kantaja olisi tätä kiistänyt, että GE
tarjoaa moottoreiden huoltopalveluja kilpailijoidensa tuotteisiin enemmän kuin kilpailijat. Kun otetaan huomioon edellä mainittu
huoltopalveluista saatavien tulojen merkitys, tämä seikka on tärkeä, koska siitä seuraa, että GE:n markkinaosuus asennettujen
moottoreiden kannasta on tietyssä määrin pienempi kuin sen markkinavoima suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
huoltopalvelujen osalta.
–       Näkemykset, jotka koskevat ”yhdenmukaistamisen” käsitettä suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
155   Komissio viittaa myös ”yhdenmukaistamisen” (commonality, yhtäläisyys) käsitteeseen, jonka mukaan siitä, että lentoyhtiö varustaa
kaikki lentokoneensa samoilla moottoreilla tai ainakin saman sarjan moottoreilla, koituu säästöjä (riidanalaisen päätöksen
41 ja 146–162 perustelukappale). Se korostaa tältä osin, että ”moottoreiden yhtäläisyydestä koituu kuitenkin etuja myös lentoyhtiön
toiminnan eri tasoilla, ja sellaisena lentoliikenteen harjoittajat ottavat sen väistämättä huomioon tehdessään lentokonetilauksia”
(riidanalaisen päätöksen 161 perustelukappale).
156   On muistettava, että tämä ilmiö korostaa etua, joka moottorinvalmistajalle koituu siitä, että se on vakiintunut toimittaja
useiden lentokonetyyppien tai hyvin myyvien lentokonetyyppien osalta, siinä mielessä, että se myy näitä samoja moottoreita
tulevaisuudessa enemmän. Se, miten merkittävä tämä etu on moottorinvalmistajalle, riippuu väistämättä näiden moottoreiden
asennetusta kannasta, erityisesti sellaisten lentokoneiden osalta, jotka ovat edelleen tuotannossa. Yhdenmukaistaminen on
näin ollen erityisen tärkeä tekijä komission selvityksessä, ja sen vuoksi on perusteltua käyttää kantajan markkinaosuuteen
liittyviä lukuja kantajan markkinavoiman toteennäyttämiseen. Kantaja kyseenalaistaa kuitenkin yhdenmukaistamisesta koituvat
edut (edellä 99 kohta).
157   Tutkiessaan GECAS:n asemaa komissio lainaa riidanalaisen päätöksen 135 perustelukappaleessa GE:n vuoden 1999 vuosikertomuksen
katkelmaa, jossa todetaan seuraavaa: ”Me [GECAS] edistyimme huomattavasti pyrkimyksissämme auttaa asiakkaitamme saavuttamaan
lentokonekantaansa ja taseitaan koskevat tavoitteensa. Esimerkiksi China Eastern, joka kuuluu Kiinan suurimpiin lentoyhtiöihin,
sai GECAS:ltä apua voidakseen supistaa lyhyen aikavälin kapasiteettiaan, standardoida konekantaansa CFM[I]-moottorilla varustettujen
kapearunkoisten Airbus-koneiden ympärille ja kerätä vapaasti vaihdettavaa valuuttaa.” Tämä esimerkki on asianmukainen ja merkittävä
osoitus moottoreiden yhdenmukaistamisen todellisista myönteisistä vaikutuksista. Kantaja näyttää tässä kertomuksessa pitävän
selvyytenä sitä, että lentoyhtiölle koituu tiettyjä taloudellisia etuja sen lentokonekannan yhdenmukaisuudesta.
158   Toisin kuin kantaja väittää, suurin osa lentoyhtiöiltä tähän kysymykseen saaduista vastauksista ei ole ristiriidassa komission
väitteen kanssa (edellä 99 kohdan viimeinen virke).
159   Lufthansa toteaa tältä osin, että yhdenmukaistamisen vaikutus on vähäinen sen tapauksessa, koska kolmannet osapuolet huoltavat
sen moottorit, mutta se toteaa, että lentokonekannan yhdenmukaisuus on toiminnallisesti tärkeää. United Airlines toteaa yksiselitteisesti,
että yhdenmukaisuus on yksi tärkeä tekijä moottorin valinnassa muiden joukossa, ja Alitalia myöntää, että samanlaisten moottoreiden
ostaminen saattaa vähentää keskimääräisiä kokonaiskustannuksia huoltokustannusten pienenemisen takia, vaikka tiettyjä muita
etuja saattaa koitua siitä, että lentokonekanta on heterogeeninen. US Airways toteaa, että se pyrkii yhdenmukaistamaan lentokonekantaansa
mutta että se on aikaisemmin valinnut moottoreita muiden tekijöiden perusteella ja että näin ollen sen lentokonekanta ei ole
kovin pitkälle yhdenmukainen tällä hetkellä eikä siten vaikuta tällä hetkellä kovin merkittävästi sen moottorivalintaan. Iberian
mukaan ei ole mahdollista väittää yleisellä tasolla, että yhdenmukaisuus olisi ratkaisevaa, koska mikäli moottorivalinta on
selvä taloudellisten, teknisten ja rahoituksellisten seikkojen sekä riskin arvioinnin perusteella, yhdenmukaistaminen ei ole
merkittävä tekijä. Sen sijaan se toteaa, että se arvioi laitteistojen yhdenmukaisuudesta koituvia etuja silloin, jos muut
tekijät ovat samanarvoisia. Lopuksi British Airwaysin vastaus, joka on kannekirjelmän liitteenä, koskee yksinomaan ilmailutekniikan
tuotteita, mutta se tukee yleisesti ajatusta, jonka mukaan laitteistojen yhdenmukaisuus mahdollistaa säästöjä. Kun luetaan
kaikki kantajan mainitsemat vastaukset, ei siis ilmene, että moottoreiden yhdenmukaisuus lentokonekannan sisällä ei vaikuttaisi
millään tavoin lentoyhtiön moottorivalintaan.
160   Todettakoon lisäksi, että komissio on esittänyt riidanalaisessa päätöksessä ja erityisesti 154 ja 155 perustelukappaleessa
useita erityisiä esimerkkejä, joissa lentoyhtiöt ovat nimenomaisesti pitäneet jotain moottoria parempana kuin toista sillä
perusteella, että ensin mainittua jo käytettiin niiden lentokonekannassa. Ei ole väitetty eikä varsinkaan toteennäytetty,
että näitä esimerkkitapauksia ei olisi olemassa, joten on katsottava, että ne tukevat komission väitettä.
161   On korostettava, että komissio ei ole väittänyt riidanalaisessa päätöksessä, että yhdenmukaistaminen olisi aina ratkaiseva
tekijä moottorin valinnassa, koska se toteaa riidanalaisen päätöksen 148 perustelukappaleessa, että ”vaikka moottorikannan
yhtäläisyys on vain yksi peruste, jonka lentoliikenteen harjoittajat ottavat huomioon koneidensa ostopäätöksissä, komission
tutkimus on osoittanut, että lentoyhtiön huoltotoiminnan järjestäminen on tärkeä lentoyhtiön moottorinostopäätökseen vaikuttava
osatekijä”. Tältä osin komissio ei ole tehnyt tosiseikkoja koskevaa virhettä katsoessaan, että lentokonekannan yhdenmukaisuudesta
koituu etuja ainakin saman moottoriperheen sisällä ja ne saattavat lähtökohtaisesti edistää sitä, että lentoyhtiöt ostavat
moottoreita, joita on jo käytössä sen lentokonekannassa, mieluummin kuin moottoreita, joita ne eivät ole vielä koskaan ostaneet.
Se ei ole myöskään tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan, että tämä ilmiö edistää myös GE:n määräävää asemaa.
–       Niiden markkinaosuuksien mittaaminen, jotka komissio on ottanut huomioon arvioidessaan kantajan markkinavoimaa suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoilla
162   Komissio on jättänyt kantajan markkinaosuutta koskevan selvityksensä ulkopuolelle asennetun kannan osalta lentokoneet, jotka
eivät enää ole tuotannossa, sillä perusteella, että ne ”ovat moottoreiden toimittajille myös vähemmän merkittävä tulonlähde
kuin vielä tuotannossa olevat koneet” (riidanalaisen päätöksen 42 perustelukappale). Se korostaa erityisesti, ilman että kantaja
olisi tätä kiistänyt, että vanhemmat moottorit ovat yksinkertaisempia kuin uudenaikaiset moottorit, että niistä koituu siten
vähemmän huoltopalvelutuloja ja että ne häviävät vähitellen lentoyhtiöiden lentokonekannasta. Näiden selvitysten perusteella
on todettava, että komissio ei ole myöskään tehnyt ilmeistä arviointivirhettä päättäessään olla ottamatta tätä asennetun kannan
osaa huomioon arvioidessaan eri valmistajien tämänhetkistä markkinavoimaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
163   Kantaja toteaa avointa tilauskantaa koskevista luvuista, että komissio ei ole ottanut suurten liikennelentokoneiden osalta
huomioon niitä lentokoneita koskevaa avointa tilauskantaa, joita ei ole vielä otettu käyttöön, vaikka se on ottanut huomioon
tämän osuuden suurten alueliikennesuihkukoneiden osalta (riidanalaisen päätöksen 85 perustelukappale). Kantaja viittaa tältä
osin kannekirjelmänsä liitteessä 8 olevaan taulukkoon (”GE:n ja Honeywellin kalvoesitys suullisessa käsittelyssä” mappi 8/14,
välilehti 3, sivulla 9 oleva taulukko, joka on otsikoitu ”Backlog of Engine Sales for Aircraft not Yet in Service”), jonka
mukaan vielä käyttöön ottamattomien lentokoneiden avoin tilauskanta osoittaa, että GE:n markkinaosuus on 38 prosenttia, P & W:n
21 prosenttia ja Rolls‑Roycen 40 prosenttia.
164   Siitä kantajan korostamasta seikasta, että komissio on käyttänyt vielä käyttöön ottamattomien lentokoneiden avointa tilauskantaa
osoittavia lukuja, kun se on arvioinut suurten aluelentokoneiden moottoreiden markkinatilannetta, on todettava, että kantaja
ei ole kiistänyt niiden käytön oikeellisuutta viimeksi mainitussa tilanteessa, joten ei ole tarpeen tutkia, onko niiden käyttö
asianmukaista kyseisten markkinoiden osalta (jäljempänä 540 kohta). Näiden lukujen huomioon ottaminen voidaan joka tapauksessa
perustella suurten aluelentokoneiden moottoreiden markkinoiden osalta näiden markkinoiden nopealla kasvulla, joka todetaan
jäljempänä 552 kohdassa ja joka poikkeaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoista jäljempänä 165 kohdassa ja
sitä seuraavissa kohdissa esitetyistä syistä. Se, että vielä käyttöön ottamattomia lentokoneita koskevaa avointa tilauskantaa
kohdellaan eri tavoin näillä kaksilla markkinoilla, ei siten merkitse ristiriitaa komission lähestymistavassa eikä varsinkaan
sitä, että se olisi tehnyt ilmeisen arviointivirheen.
165   Molempien asianosaisten istunnossa antamista tiedoista ilmenee lisäksi, että edellä 163 kohdassa mainitussa taulukossa esitetyt
luvut samoin kuin riidanalaisen päätöksen 77 perustelukappaleessa olevassa taulukossa esitetyt luvut, jotka koskevat edelleen
tuotannossa olevien suurten liikennelentokoneiden moottoreiden avointa tilauskantaa, liittyvät moottoreiden määrään. Näin
ollen on huomautettava, että vielä käyttöön ottamattomia lentokoneita varten tehtyjen moottoritilausten lukumäärä on kantajan
esittämän taulukon mukaan (936 tilattua moottoria) hyvin pieni verrattuna edelleen tuotannossa olevia lentokoneita varten
tilattujen moottoreiden määrään (5 466 tilattua moottoria). Se, että Rolls‑Roycella on hieman enemmän tilauksia kuin kantajalla
vielä käytössä olemattomien lentokoneiden osalta, vaikuttaa siten vain vähän niiden väliseen kilpailutilanteeseen, kun kaikki
tilaukset otetaan huomioon.
166   Mikäli edellä 163 kohdassa mainittu taulukko ja riidanalaisen päätöksen 77 perustelukappaleessa oleva taulukko yhdistetään,
kantajalla on avoimesta tilauskannasta 60,9 prosentin markkinaosuus (3 542 + 360 = 3 902 tilattua moottoria), P & W:llä 17,0
prosentin markkinaosuus (887 + 200 = 1 087 tilattua moottoria) ja Rolls-Roycella 22,1 prosentin markkinaosuus (1 037 + 376 = 1
413 tilattua moottoria).
167   On todettava, että lukumäärät, jotka ilmenevät näiden kahden taulukon yhdistelmästä, ovat riittävän lähellä niitä lukumääriä,
jotka komissio on esittänyt riidanalaisen päätöksen 77 perustelukappaleessa, joten niistä on pääteltävä, että näiden lukujen
vähäinen ero ei ole vaikuttanut komission tekemään päätelmään, jonka mukaan kantajan markkinaosuus tilatuista moottoreista
viittasi määräävään asemaan.
168   Komissio on lisäksi todennut istunnossa vastauksenaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen, että
vielä käyttöön ottamattomia lentokoneita koskevat luvut eivät kuvasta edustavalla ja luotettavalla tavalla kilpailutilannetta
markkinoilla. Tältä osin on näet todettava sellaisen useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavan lentokonetyypin osalta – eli
sellaisen suuren liikennelentokoneen osalta, jolle lentokoneen valmistaja on hyväksynyt kaksi tai useampia eri moottoreita,
jolloin lentoyhtiö tekee lopullisen moottorivalinnan – joka ei ole vielä käytössä, että tähän lentokonetyyppiin liittyvät
eri moottorinvalmistajien väliaikaiset markkinaosuudet saattavat muuttua sittemmin huomattavasti, mikäli lentokonetyyppi on
markkinoinnin varhaisessa vaiheessa. Toisin kuin liikesuihkukoneet ja suuret alueliikennesuihkukoneet, jotka ovat siinä mielessä
aina yhden moottorivaihtoehdon mahdollistavia, että kunkin lentokonetyypin osalta annetaan todistus vain yhdelle moottorille,
suuret liikennelentokoneet voivat olla yhden tai useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavia.
169   Komissio huomauttaa tässä yhteydessä, että edellä 163 kohdassa mainitussa taulukossa esitetty P & W:n markkinaosuus, johon
kantaja on viitannut A318-100 ‑konetyyppien osalta, eli 69 prosenttia (200 tilausta 290:stä), on nykyään vain – – prosenttia,
kun taas kantajan markkinaosuus on kasvanut sittemmin – – prosenttiin. Lisäksi komissio toteaa, että Rolls-Roycen markkinaosuus
eli taulukossa mainittu – – prosentin osuus A380-konetyypin moottoreiden tilauksista, ei vastaa markkinoiden myöhempää kehitystä,
koska kantajalla oli – – prosentin osuus tämän lentokoneen moottoreiden tilauksista maaliskuussa 2004. On otettava huomioon,
että vaikka nämä luvut eivät vaikuta suoraan riidanalaisessa päätöksessä tehtyyn selvitykseen, koska ne liittyvät päätöksen
tekemistä edeltäneeseen ajanjaksoon, ne tukevat komission perusteluja, joiden mukaan ei olisi ollut asianmukaista, että se
olisi ottanut huomioon sellaisia suuria liikennelentokoneita varten tehdyt tilaukset, joita ei ollut vielä otettu käyttöön.
170   Kantaja ei ole näihin perusteluihin antamassaan vastauksessa kiistänyt näiden esimerkkien paikkansapitävyyttä. Se on ainoastaan
todennut, että – – A318-100‑konetyyppiä varten – – , mikä selittää tämän yhtiön markkinaosuuden pienentymisen kyseisen lentokonetyypin
osalta, ja että komissio oli esittänyt tästä valikoituja lukuja, koska muun muassa ”Rolls-Roycen markkinaosuus oli kasvanut
– – prosentista – – prosenttiin maaliskuussa 2004”. Kantaja ei ole selittänyt, mihin moottoreihin liittyy luku – – prosenttia,
johon se vetoaa. Mikäli oletetaan asiayhteyden perusteella, että se liittyy moottoreiden tilauksiin sellaisia lentokoneita
varten, jotka eivät olleet vielä tuotannossa istuntopäivänä, se ei kumoa komission näkemystä, koska sen istunnossa antamista
esimerkeistä ilmenee, että luvut, jotka koskevat moottorinvalmistajan väliaikaista markkinaosuutta useita moottorivaihtoehtoja
mahdollistavan lentokonetyypin varustamisen osalta, ovat lähtökohtaisesti siinä mielessä verrattain epäluotettavia, että ne
voivat sittemmin vaihdella huomattavasti.
171   A318-100‑konetyyppiä koskevan – – osalta tämä kantajan esittämä perustelu vahvistaa esimerkiksi komission väitettä, jonka
mukaan sellaisia useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavia lentokonetyyppejä varten tehtyihin tilauksiin perustuvat luvut,
jotka eivät ole markkinoilla, saattaisivat antaa vääristyneen kuvan lopullisista voimasuhteista markkinoilla toimivien moottorinvalmistajien
välillä. Kun otetaan huomioon tavoite, jonka vuoksi komissio on vedonnut kyseisiin esimerkkeihin, eli selittääkseen sen, että
tulevia lentokonetyyppejä varten tehtyjä tilauksia ei ole otettu huomioon, on todettava, että kantajan vastaväitteet eivät
heikennä edellisessä kohdassa esitettyjä perusteluja.
172   Edellä esitetyn perusteella komission selvitystä ei vääristä se, että se ei ole ottanut riidanalaisessa päätöksessä huomioon
tilauksia, joita on tehty sellaisia lentokoneita varten, joita ei ollut vielä otettu käyttöön, eikä se siten ole tehnyt tältä
osin ilmeistä arviointivirhettä, kun se on jättänyt nämä luvut laskelmiensa ulkopuolelle.
–       Boeing 737:n käsitteleminen
173   Kantaja esittää myös väitteen, joka liittyy erityisesti Boeingin B737 ‑konetyyppiin. Kuten Yhdysvaltain oikeusministeriö on
todennut, GE:n vahva markkinaosuus koostuu lähinnä siitä, että CFMI on yksin toimittanut moottorit yhteen lentokonetyyppiin
eli B737:n toiseen ja kolmanteen versioon, ja tämä malli on ollut liiketaloudellisesti suurin menestys siviili-ilmailun historiassa.
174   Kantajan tässä yhteydessä esittämät perustelut ovat lähinnä sen edellä tutkitun yleisemmän väitteen toistoa, jonka mukaan
markkinaosuuksilla ei ole merkitystä arvioitaessa kilpailutilannetta markkinoilla, jotka perustuvat tarjouskilpailuihin. Edellä
esitetyistä syistä, ja kun otetaan erityisesti huomioon se, että moottorinvalmistajan valmistamien moottoreiden asennettu
kanta vaikuttaa sen tämänhetkisiin ja tuleviin tuloihin, liiketaloudellisen menestyksen suorat ja epäsuorat vaikutukset tällaisiin
markkinoihin säilyvät edelleen, vaikka aikaa kuluisi huomattavastikin.
175   Näin ollen on katsottava, että sillä, että GE toimittaa moottorit B737-konetyyppiin, on tässä tapauksessa merkitystä, koska
se lisää kantajan markkinaosuutta ja mahdollistaa sen, että se saa vielä nykyäänkin lisätuloja ja myönteisiä liiketaloudellisia
vaikutuksia, joita koituu tietyn lentokonetyypin vakiintuneelle moottorinvalmistajalle niistä eduista, joita lentoyhtiöt saavat
yhdenmukaistaessaan lentokonekantansa.
176   Kantaja on todennut istunnossa, että ekonomisti, jonka komissio otti palvelukseensa neuvomaan sen virkamiehiä hallinnollisen
menettelyn aikana, eli professori Vives on kuvannut komission ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen
antamassaan vastauksessa 26.4.2004 toimittamassa sähköpostiviestissä sitä, että kantajalle B737:n varustamiseen liittyvien
sopimusten saaminen on ”pikemminkin onnenpotku (jolla on valtava vaikutus) kuin esimerkki markkinaosuuksien muuttumattomuudesta”
(”more a case of luck (with tremendous impact) than a case of market share inertia”). Professori Vivesillä ei ollut mitään
erityistä asemaa hallinnollisessa menettelyssä, eikä se, että hän on esittänyt näkemyksen, jonka voitaisiin katsoa olevan
ristiriidassa komission riidanalaisessa päätöksessä omaksuman lopullisen kannan kanssa, voi kumota kyseisen päätöksen perusteltavuutta.
Tämä seikka viittaa pikemminkin siihen, että komissio on vapaaehtoisesti käsitellyt erilaisia näkemyksiä.
177   Missään tapauksessa komissio ei ole väittänyt riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja olisi ollut määräävässä markkina-asemassa
silloin kun kyseiset sopimukset tehtiin 1980‑ ja 1990-lukujen alussa. Tässä yhteydessä on merkityksellistä se, että tällä
aikaisemmalla liiketaloudellisella menestyksellä on sellaisenaankin edelleen vaikutuksia kantajan nykyiseen kilpailuasemaan,
kuten edellä on kuvattu.
178   Vaikka kantajan menestys B737:n varustamista koskeneessa tarjouskilpailussa ”vääristää” eri moottorinvalmistajien markkinaosuuslukuja
siinä mielessä, että se lisää kantajan osuutta huomattavasti, komissio on kyennyt perustellusti päättelemään, että kantajan
merkittävä markkinaosuus, joka osittain johtui tästä, saattoi muuttaa kilpailutilannetta itse markkinoilla kantajan eduksi.
Sitä vastoin se, että komissio olisi jättänyt huomiotta kantajan voittaman tarjouskilpailun, joka edustaa merkittävintä liiketaloudellista
menestystä kyseisillä markkinoilla, olisi varmasti saattanut vääristää sen selvitystä tältä osin.
179   Sillä kantajan mainitsemalla seikalla, että Yhdysvaltain oikeusministeriö on ilmeisesti katsonut, että oli asianmukaista jättää
tämän lentokoneen myyntiin liittyvä moottorimyynti tarkastelun ulkopuolelle arvioitaessa kantajan voimavaroja tällä sektorilla,
ei ole merkitystä tämän oikeudenkäynnin kannalta. Tältä osin se, että yhden tai useamman kolmannen valtion toimivaltaiset
viranomaiset arvioivat jotain kysymystä tietyllä tavalla omien menettelyjensä yhteydessä, ei sinänsä riitä heikentämään toimivaltaisten
yhteisön viranomaisten mahdollisesti omaksumaa erilaista arviointia. Yhteisön tason hallinnollisen menettelyn yhteydessä esitetyt
seikat ja väitteet samoin kuin sovellettavat oikeussäännöt eivät välttämättä ole samat kuin ne, jotka kyseisen kolmannen valtion
viranomaiset ovat ottaneet huomioon, minkä seurauksena niiden arvioinnit voivat poiketa toisistaan. Mikäli yksi osapuoli katsoo,
että perustelut, joihin kolmannen valtion viranomaisten päätelmässä nojaudutaan, ovat erityisen asianmukaisia ja sovellettavissa
yhteisön oikeudenkäyntiin, se voi aina vedota niihin asiasisällön osalta, kuten kantaja on tehnyt tässä tapauksessa, mutta
tällaisen perustelun todistusarvo ei voi olla ratkaiseva.
180   Edellä esitetyn perusteella komissio ei ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä ottaessaan huomioon B737-konetyyppiin tarkoitettujen
moottoreiden myynnin.
Markkinaosuuksia koskeva päätelmä
181   Edellä esitetyn selvityksen perusteella on pääteltävä, että tosiseikat, jotka komissio on ottanut huomioon kantajan markkinaosuuksia
koskevassa selvityksessään, on olennaisilta osin näytetty toteen. Komissio ei ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan,
että kantajan markkinaosuus saattoi nyt käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa merkitä sitä, että sillä oli määräävä
asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ennen yrityskeskittymän toteuttamista. Lisäksi on todettava,
että se on perustanut päätelmänsä kantajalla jo ennestään olleesta määräävästä asemasta riidanalaisessa päätöksessä muihin
tekijöihin, jotka tutkitaan seuraavassa.
c)     Vertikaalinen integroituminen – GE Capital ja GECAS
Johdanto
182   Komissio nojautuu GE:n asemaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla koskevassa selvityksessään myös riidanalaisessa
päätöksessä GE:n kahden tytäryhtiön eli GE Capitalin ja GECAS:n käyttämään taloudelliseen ja liiketaloudelliseen vaikutusvaltaan,
kun se päättelee, että sillä on määräävä asema. Komissio esittää 107–120 perustelukappaleessa syyt, joiden vuoksi se katsoo,
että GE Capitalin rahoitusvoima vahvistaa kantajan määräävää asemaa, ja 121–139 perustelukappaleessa syyt, joiden vuoksi se
katsoo, että GECAS:n olemassaolo ja kauppapolitiikka edistävät sitä niin ikään. Komissio toteaa seuraavaksi 140–145 perustelukappaleessa,
että kantajan kilpailijoiden olisi mahdotonta hankkia markkinavoimaa, joka vastaisi kantajan markkinavoimaa. Lopuksi komissio
esittää 163–172 perustelukappaleessa otsikolla ”GE:n määräävä asema” vielä tiettyjä esimerkkejä ja muita seikkoja, jotka liittyvät
GE Capitalin ja GECAS:n vaikutukseen.
183   Kantaja arvostelee tätä selvitystä ja korostaa erityisesti, että se ei ole kovin puhdasoppinen etenkään siltä osin kuin se
perustuu GECAS:n osalta siihen väitteeseen, että toimija, jonka ostojen osuus on vähemmän kuin 10 prosenttia, käyttäisi markkinoilla
vaikutusvaltaa ostajana (edellä 103 ja 104 kohta). Kantajan väite ei perustu minkäänlaiseen taloudelliseen selvitykseen, joka
voisi tukea sitä. Siltä osin kuin komissio vetoaa tiettyihin esimerkkeihin väitteensä tueksi, kantaja korostaa, että sen tytäryhtiöiden
toimenpiteet, joiden tarkoituksena on edistää sen moottoreiden myyntiä, viittaavat siihen, että kilpailu on erittäin kovaa.
184   On muistettava, ettei se, että markkinoilla on jonkin verran kilpailua, ole ristiriidassa sen kanssa, että samoilla markkinoilla
olisi määräävä asema (ks. edellä 101 kohdassa mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 39 ja 70 kohta ja edellä
117 kohdassa mainittu asia United Brands v. komissio, tuomion 113 kohta). Tässä tapauksessa komissio on näet todennut, että
suurten liikennelentokoneiden moottoreiden eri valmistajien välillä on kilpailusuhde. Se toteaa kuitenkin niin ikään, että
toisin kuin sen kilpailijoilla, kantajalla oli tytäryhtiöidensä ansiosta käytettävissään keinot, joiden avulla se kykeni tulemaan
säännöllisesti valituksi voittamalla tarjouskilpailuja, joita se ei olisi välttämättä kyennyt voittamaan yksinomaan teknisen
kilpailun ja hintojen perusteella. Se, että on olemassa tarjouskilpailuja, joissa kilpailua on käyty, mihin kantaja on vedonnut,
ei ole ristiriidassa sen komission näkemyksen mukaan, joka koskee näiden muiden vaikutuskeinojen merkitystä.
185   Lisäksi GE Capitalin pelkkä olemassaolo ja se seikka, että GE-konsernilla on näin ollen paras luottokelpoisuus ”AAA” (riidanalaisen
päätöksen 142 perustelukappale), eivät ole seikkoja, jotka sellaisenaan viittaisivat siihen, että kantajalla olisi määräävä
asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla. Kantaja toteaa tältä osin perustellusti, että kilpailuoikeudessa
ei määrätä yrityksille seuraamuksia yksinomaan niiden koon tai niiden taloudellisten voimavarojen perusteella.
186   Myöskään se, että GECAS toimii suurten liikennelentokoneiden osto‑, rahoitus‑ ja leasingalalla, ei sellaisenaan heikennä kilpailua.
Pelkästään se seikka, että yritys on yhden tytäryhtiönsä, tässä tapauksessa GECAS:n välityksellä yksi omien asiakkaidensa
eli Boeingin ja Airbusin tärkeimmistä asiakkaista, ei ole riittävä peruste katsoa, että sillä olisi markkinoilla markkinavoimaa,
joka merkitsee määräävää asemaa.
187   On kuitenkin todettava, että komissio ei esitä riidanalaisessa päätöksessä taloudellista teoriaa, jonka mukaan moottoreiden
ostajalla, joka edustaa 8–10:tä prosenttia ostojen kokonaismäärästä, olisi pelkästään tämän perusteella markkinavoimaa, jonka
avulla sillä olisi mahdollisuus poistaa jokin näiden moottoreiden valmistajista markkinoilta. Se ei väitä myöskään, että siitä,
että yksi suurten liikennelentokoneiden moottoreiden valmistajista on taloudellisesti kilpailijoitaan vahvempi, seuraisi jo
sellaisenaan, että se kykenisi syrjäyttämään nämä kilpailijat, eikä se vetoa siihenkään, että näiden kahden seikan yhteisvaikutus
johtaisi tähän päätelmään tilanteessa, jossa lentokoneiden ostaja ja moottoreiden valmistaja kuuluvat samaan yrityskonserniin.
188   Komissio on sen sijaan todennut tarkastellessaan kantajalla jo ennestään ollutta määräävää asemaa, että kantaja käyttää tytäryhtiöidensä
markkinavoimaa ”strategisesti” lisätäkseen vaikutusvaltaa, joka sillä jo on myyntimääriensä merkittävyyden vuoksi moottoreiden
markkinoilla. Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee, että tämä tosiseikkoja koskeva toteamus, siltä osin kuin kyseessä ovat
suurten liikennelentokoneiden moottorit, ei perustu taloudelliseen selvitykseen, joka koskisi sitä, oliko tällainen menettely
sekä tehokas että objektiivisesti kantajan liiketaloudellisten intressien mukainen, vaan niihin tosiseikkoihin, joita on kerätty
hallinnollisen menettelyn aikana ja jotka viittaavat siihen, että tämä menettelytapa on olemassa ja että sillä edistetään
käytännössä kantajan moottoreiden myyntiä sen kilpailijoiden myyntiin nähden.
189   Komissio on todennut tämän strategisen menettelytavan olemassaolon ja se on päätellyt siitä, että kantajan vertikaalinen integroituminen
tytäryhtiöidensä GE Capitalin ja GECAS:n kanssa edistää sillä ennestään olevaa määräävää asemaa moottoreiden markkinoilla
ja erityisesti suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla (ks. riidanalaisen päätöksen 107 perustelukappale ja
sitä seuraavat perustelukappaleet sekä 121 perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet).
190   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on selvittää tässä yhteydessä, onko komissio tehnyt tosiseikkoja koskevia
virheitä todetessaan edellä kuvatun strategisen menettelytavan olemassaolon, ja lisäksi, onko komissio tehnyt ilmeisen arviointivirheen
tehdessään päätelmän, jonka mukaan tämä menettely edisti kantajalla suurten liikennelentokoneiden markkinoilla jo ennestään
ollutta määräävää asemaa. Näitä kahta kysymystä koskevat näkemykset liittyvät läheisesti toisiinsa etenkin esitettyjen erityisten
esimerkkien osalta, ja ne tutkitaan jäljempänä yhdessä, kun tutkitaan peräkkäin ensinnäkin GECAS:n liiketaloudellista vaikutusvaltaa,
toiseksi GE Capitalin rahoitusvoimaa, kolmanneksi seikkoja, jotka liittyvät siihen, miten GECAS ja GE Capital käyttävät vaikutusvaltaansa
GE:n asiakkaisiin, ja neljänneksi näkemyksiä, jotka liittyvät lukuihin, jotka koskevat kantajan markkinaosuuksien kehitystä
sen jälkeen, kun GECAS perustettiin sen konsernin yhteyteen.
GECAS:n liiketaloudellinen vaikutusvalta
–       GECAS:n ”GE-only”‑politiikka
191   On kiistatonta, että GECAS:llä on ”GE-only”‑ostopolitiikka, jonka mukaan se ostaa yksinomaan GE:n moottoreilla varustettuja
lentokoneita. Ainoa poikkeus tästä politiikasta on kahdeksan B757‑konetyypin osto (kaiken kaikkiaan 1 040 lentokoneesta, ks.
riidanalaisen päätöksen 122 ja 132 perustelukappale), ja tälle lentokoneelle ei ole saatavissa GE:n moottoria. GECAS:n lentokonekanta
koostuu siten yli 99-prosenttisesti lentokoneista, joiden moottorin on toimittanut kantaja tai yhteisyritys CFMI.
192   Kantajan mielestä komissio ei saisi katsoa, että tämä seikka edistää sen merkittävää asemaa. Kantaja vetoaa tältä osin kannekirjelmässään
erityisesti sen liitteenä olevaan Lexeconin raporttiin, jonka mukaan on luonnollista, että leasingyhtiö, joka on integroitunut
moottorinvalmistajan kanssa, ostaa sen moottoreita, koska toisenlainen ratkaisu saattaisi antaa sen vaikutelman, että konsernin
sisällä ei luoteta sen omiin moottoreihin, koska tietyt ostoihin liittyvät kustannukset ovat pienemmät ja koska tällaisen
leasingyhtiön olisi vaikea saada edullisia ehtoja sen omaan konserniin kuuluvan yhtiön suorilta kilpailijoilta.
193   Tältä osin on todettava, että jotta komissio osoittaisi oikeaksi väitteensä, joka koskee GECAS:n menettelytavan vaikutuksia
suurten liikennelentokoneiden markkinoihin, sen ei tarvitse tässä yhteydessä kiistää GECAS:n menettelytavan luonnollisuutta
eikä edes osoittaa, että kantajan tavoitteena sen tullessa leasingmarkkinoille oli sen omien moottoreiden myynnin edistäminen.
Mikäli näet osoitetaan, että GECAS:n yksinostopolitiikalla edistetään kantajan moottoreiden myyntiä markkinoilla, tämä toteamus
on riittävä, jotta komissio on voinut perustellusti katsoa, että tämä seikka edistää kantajan määräävää asemaa. Tästä seuraa,
että perusteluilla, joiden mukaan GECAS:n menettelytapa olisi täysin luonnollinen, ei ole tässä tapauksessa merkitystä.
194   Joka tapauksessa edellä 192 kohdassa mainitut perustelut eivät ole kovinkaan vakuuttavia, koska se, että GECAS rajoittaa toimintansa
vain kantajan moottoreihin, on väistämättä tietynlainen liiketaloudellinen rasite. Se, että kuka tahansa ostaja rajoittaa
vapaaehtoisesti hankintalähteitään periaatesyistä eikä objektiivisin liiketaloudellisin perustein, merkitsee sille lähtökohtaisesti
kustannusta sitä poikkeustapausta lukuun ottamatta, että tuotteet, joihin se rajoittaa toimintansa, ovat järjestelmällisesti
parempia ja halvempia kuin vaihtoehtoiset tuotteet. Sitä vastoin väitetyt kielteiset seuraukset, joita kantajan mukaan aiheutuisi
siitä, että GECAS ottaisi käyttöön neutraalin ostopolitiikan, ovat epävarmoja ja spekulatiivisia erityisesti siltä osin kuin
ne perustuvat lähinnä liiketaloudellisiin asemiin, joita kolmannet toimijat omaksuisivat siinä tapauksessa, että GECAS valitsisi
tällaisen politiikan.
195   Kun nämä väitteet jätetään siis huomiotta, on todettava, että mikäli kantajan väite, jonka mukaan se, että GECAS suosii GE:n
moottoreita, ei lisää GE:n moottoreiden kokonaismyyntiä, pitäisi paikkansa, sen omalla GECAS:ää koskevalla kauppapolitiikalla
ei olisi enää mieltä. Se, että tämä GECAS:n harjoittama GE:n moottoreiden suosiminen on lähes ehdotonta, on sellaisenaan vahva
viite tämän politiikan strategisesta luonteesta.
–       GECAS:n liiketaloudellinen asema
196   Kantaja vetoaa siihen, että ILFC on huomattavasti merkittävämpi suurten liikennelentokoneiden ostaja kuin GECAS. Se väittää
erityisesti, että ILFC:llä oli 1.3.2001 tilauksessa lähes kaksinkertainen määrä suuria liikennelentokoneita kuin GECAS:llä
eli 529 konetta GECAS:n 268 koneeseen verrattuna. Komissio toteaa sitä vastoin riidanalaisessa päätöksessä, että GECAS on
suurin lentokoneiden ostaja maailmassa ja että se on kaksi kertaa suurempi kuin ILFC lentokonekantaansa kuuluvien lentokoneiden
lukumäärän osalta, koska sillä on kaiken kaikkiaan 1 040 lentokonetta, kun ILFC:llä on [400–500]. Komissio mainitsee lisäksi
kokonaismääriä kaikkien suihkukoneiden osalta, ja niiden mukaan GECAS:n tilaukset olivat vuoden 2000 lopussa 796, kun ILFC:n
tilaukset olivat 535. Viimeksi mainittujen lukujen osalta on todettava, että ne koskevat sekä suuria alueliikennesuihkukoneita
että suuria liikennelentokoneita, mikä selittää eron kantajan esittämiin lukuihin nähden.
197   Kun otetaan huomioon GECAS:n lentokonekannan koko, siitä seikasta, että ILFC on muiden mittareiden perusteella suurempi, ei
seuraa, että komissio olisi tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen tai ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että GECAS on
suurin leasingyhtiö tai että se olisi ollut maailman suurin lentokoneiden ostaja yrityskeskittymää edeltävien vuosien aikana.
198   Lisättäköön, että komission perustelujen pätevyys ei riipu siitä, oliko GECAS:n ostojen täsmällinen osuus suurten liikennelentokoneiden
ostoista ja näin ollen niissä olevista moottoreista 10 prosenttia – kuten komissio väittää riidanalaisen päätöksen 122 perustelukappaleessa
– vai 7–8 prosenttia – kuten kantaja väittää. Näiden lukujen välinen ero ei näet vaikuta komission selvitykseen merkittävästi.
Tässä asiayhteydessä tärkeää on nimittäin se, kykenikö GECAS käytännössä lentokoneiden osto‑ ja leasingtoimintansa ansiosta
käyttämään huomattavaa vaikutusvaltaa sen osalta, mitä moottoreita lentokoneenvalmistajat ja lentoyhtiöt valitsivat.
199   Tässä yhteydessä se, että kantajalla oli 7–10 prosentin markkinaosuus, jonka se oli saanut GECAS:n sitä suosivan ostopolitiikan
ansiosta, on jo sellaisenaan etu, joka ei ole sen kannalta merkityksetön. Vaikka nimittäin oletettaisiin, että GECAS:n sitä
suosivien ostojen vastapainona olisivat käytännössä ainakin jossain määrin olleet muiden leasingyhtiöiden ostot, kantaja,
toisin kuin sen kilpailijat, kykeni ennakoimaan tietyn osuuden myynnistään hyvin varmasti, kun muiden leasingyhtiöiden mahdolliset
kompensoivat ostot olivat muiden moottorinvalmistajien kannalta parhaimmillaankin potentiaalisia myyntejä siihen saakka, kunnes
ne toteutuivat.
200   Komissio esittää lisäksi riidanalaisen päätöksen 140–145 perustelukappaleessa, että kantajan kilpailijoiden oli mahdotonta
saada aikaan GECAS:ää vastaavaa leasingyhtiötä, ja toteaa 209 ja 210 perustelukappaleessa, että Pembroke, joka on Rolls-Roycen
50-prosenttisesti omistama leasingyhtiö, ei vastaa GECAS:ää eikä sillä ole ostopolitiikkaa, jolla suosittaisiin yksinomaan
Rolls-Roycen moottoreita. Kantaja ei kiistä näiden tosiseikkoja koskevien toteamusten paikkansapitävyyttä, vaan vastaa, että
kilpailijat kykenevät vastaamaan kantajan kilpailuun GECAS:n olemassaolosta huolimatta. On pääteltävä, että kyseiset perustelukappaleet
ovat paikkansapitäviä ja asianmukaisia siltä osin kuin niissä todetaan, että yksi mahdollisista keinoista, joilla kantajan
kilpailijat voisivat kilpailla kantajan kanssa, on poissuljettu.
GE Capitalin rahoitusvoima
201   Komissio on todennut, ilman että kantaja olisi tätä kiistänyt, että GE Capitalin rahoitusvoima hyödyttää koko konsernia, johon
se kuuluu, erityisesti sen vuoksi, että niillä on AAA-luottokelpoisuusluokitus, jonka ansiosta ne pääsevät kilpailijoitaan
helpommin rahoitusmarkkinoille (ks. riidanalaisen päätöksen 142 perustelukappale ja alaviite 32).
202   Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on otettava tämä seikka huomioon.
Näkemykset, jotka liittyvät siihen, että GECAS ja GE Capital ovat käyttäneet vaikutusvaltaansa kantajan asiakkaisiin nähden
suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
203   Komissio tarkastelee perusteluissaan kahta eri tilannetta eli ensinnäkin tilannetta, jossa lentokoneenvalmistaja valitsee
vain yhden moottorin uuden lentokonetyypin voimanlähteeksi, ja toiseksi tilannetta, jossa lopullisen moottorivalinnan tekee
lentoyhtiö useista moottoreista, jotka on hyväksytty useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavaa lentokonetyyppiä varten. Sen
mielestä ensin mainitussa tilanteessa tulee kyseeseen kantajan tytäryhtiöiden lentokoneenvalmistajaan kohdistama vaikutusvalta,
kun jälkimmäisessä tilanteessa niiden lentoyhtiöihin kohdistama vaikutusvalta on merkityksellisempi.
204   Kantaja vastustaa näitä molempia perusteluja ja vetoaa erityisesti siihen, että kun otetaan huomioon talousteoriat, ei voida
hyväksyä sitä, että ostaja, jonka osuus ostoista tietyillä markkinoilla on vähemmän kuin 10 prosenttia, voisi käyttää huomattavaa
liiketaloudellista vaikutusvaltaa markkinoilla. Näin ollen komission tältä osin esittämillä eri esimerkeillä ja näkemyksillä
ei ole sen mielestä mitään merkitystä.
–       GE:n lentokoneenvalmistajiin käyttämä vaikutusvalta, joka perustuu sen vahvoihin tytäryhtiöihin
205   Komissio nojautuu GE Capitalin ja GECAS:n lentokoneenvalmistajiin käyttämän vaikutusvallan osalta erityisesti suurten liikennelentokoneiden
osalta Boeingin B777X-konetyyppiä (B777:n pidennetty versio) koskevaan esimerkkiin. Komissio toteaa riidanalaisen päätöksen
166 perustelukappaleessa, että kantaja onnistui saamaan tämän yksinoikeuden yhdistämällä eri tekijöitä tavalla, johon sen
kilpailijoilla ei ole mahdollisuuksia, vaikka niiden kaikkien tekninen kyky riittäisi moottorin toimittamiseen. Se vetoaa
tässä yhteydessä GE:n sisäisiin asiakirjoihin, joissa vahvistetaan, että voittoisa tarjousyhdistelmä sisälsi – – .
206   Erityisesti kaksi 12.5.1999 päivättyä asiakirjaa, jotka on numeroitu 120 CID 000168 ja 120 CID 000166, sisältävät seuraavat
kappaleet: ” – – ” ja ” – – ”.
207   Kantaja on myöntänyt istunnossa, että GECAS:llä oli ”oma osuutensa” tämän lentokonetyypin moottorin valinnassa, mutta se vetoaa
siihen, että kantajan ja Boeingin lokakuussa 1999 allekirjoittama sopimus ei vastaa näiden asiakirjojen sisältöä etenkään
siltä osin kuin GECAS:n ennakoimia tilauksia ei käsitelty konetyyppejä markkinoille tuovina tilauksina ja niistä piti myöhemmin
neuvotella uudelleen. Kyseistä sopimusta ei ole kuitenkaan esitetty ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Komissio on
sitä vastoin todennut vastinekirjelmässään, ilman että kantaja olisi tätä kiistänyt, että Boeing ilmoitti heinäkuussa 2000,
että GECAS:llä oli – – , mikä tukee edellä mainittuihin kahteen sisäiseen asiakirjaan sisältyviä tietoja.
208   Edellä esitetyn perusteella on osoitettu oikeudellisesti riittävällä tavalla, että GECAS oli sitoutunut ennen Boeingin B777X-konetyypin
markkinoilletuloa, olipa kyseessä oikeudellisesti sitova tai ainoastaan kaupallisella tasolla annettu sitoumus, – – ja että
tämä sitoumus auttoi kantajaa saamaan yksinoikeudella sopimuksen moottoreista, joita piti asentaa kyseiseen lentokonetyyppiin.
209   Mitä tulee – – , kantaja on todennut istunnossa, että GE Capitalilla ei ollut mitään osuutta tähän hankkeeseen liittyneissä
neuvotteluissa, – – . Tämä seikka ei ole ristiriidassa komission näkemyksen kanssa, koska komissio ei ole väittänyt riidanalaisessa
päätöksessä, että nimenomaan GE Capital – – . Sen GE-konserniin kuuluvan oikeushenkilön nimellä, joka – – , ei ole merkitystä,
koska on kiistatonta, että kyseessä on – – .
210   Komissio toteaa niin ikään tästä esimerkistä riidanalaisen päätöksen 160 perustelukappaleessa, että GE oli B777-konetyypin
klassisen version osalta ”moottoritilausten määrässä jäljessä [Rolls-Roycea] mutta hyvin lähellä P & W:n myyntilukuja” mutta
että se korjasi tämän yhtäläisyyttä mahdollisesti rajoittavan seikan varmistamalla itselleen yksinoikeuden B777X-version moottoritoimituksiin.
Komission mielestä tapahtumat, jotka ovat johtaneet siihen, että Boeing valitsi kantajan moottorin B777X-versiota varten,
osoittavat, että kantaja kykeni tytäryhtiöidensä kaupallisen panoksen turvin saamaan tämän sopimuksen yksinoikeudella huolimatta
tuotteensa tietyistä heikkouksista, joiden olemassaoloa kantaja ei kiistä.
211   Kantaja väittää tässä yhteydessä itsekin, että se joutui myöntämään huomattavia alennuksia B777X-version moottoreiden toimittamisen
yhteydessä, koska sen moottori ei ollut yhtä kilpailukykyinen kuin P & W:n ja Rolls‑Roycen moottorit tämän lentokonetyypin
klassisessa versiossa. Se päättelee tästä, että kilpailu suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla on kiivasta.
212   Siltä osin kuin kantaja väittää, että se on joutunut myöntämään alennuksia voittaakseen B777X-versioon liittyneen tarjouskilpailun,
se, että moottoreiden toimittaja – – (ks. edellä 205 kohta), ei vastaa alennusten myöntämistä. On näet todettava, että – –
.
213   On katsottava, että se, että kantaja kykenee tarjoamaan sellaisia liiketaloudellisia ehtoja kuin se on tarjonnut tässä tapauksessa
Boeingille, osoittaa sen riippumattomuuden kilpailijoistaan edellä 117 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetulla
tavalla. Se, että se ei ole kyennyt kehittämään moottoria, joka olisi objektiivisesti samanarvoinen kuin sen kilpailijoiden
moottorit, ei näet ole estänyt sitä voittamasta tätä tarjouskilpailua. GE on kyennyt päättämään tilanteessa, jossa se olisi
todennäköisesti hävinnyt tarjouskilpailun, mikäli sen tuotteen laatu ja toimitushinta olisivat olleet ainoita merkityksellisiä
perusteita, että tämä tilanne oli muutettava käyttämällä merkityksellisille markkinoille kuulumattomia keinoja.
214   Tästä seuraa, että kantaja on kyennyt käyttäytymään riippumattomasti tämän kauppapolitiikkaansa kuuluvan oleellisen seikan
osalta. Komissio on siten menetellyt lainmukaisesti katsoessaan riidanalaisessa päätöksessä (ks. erityisesti 121 perustelukappale
ja sitä seuraavat perustelukappaleet, 162 perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet sekä 229 perustelukappale),
että sillä, että kantaja teki nämä uhraukset, toisin kuin sen kilpailijat tai ainakin suuremmassa määrin kuin ne, osoittaa
sen kaupallisen riippumattomuuden. Se on näet säästynyt käytettävissään olevien eri kaupallisten mahdollisuuksien ansiosta
huomattavassa määrin niiden välittömien kaupallisten paineiden vaikutuksilta, joita P & W:n ja Rolls‑Roycen taholta tulevasta
kilpailusta aiheutuu. Se voi siten sallia itselleen – – ilman että sille kuitenkaan aiheutuisi haittaa tämän menettelyn vuoksi.
215   Tässä yhteydessä on muistutettava myös siitä, että edellä 101 kohdassa mainittu asiassa Hoffmann-La Roche vastaan komissio
annettu tuomio koskee kertakulutushyödykkeiden markkinoita, kun nyt käsiteltävä asia koskee tuotteita, joita myydään aika
ajoin järjestettävissä tarjouskilpailuissa, joista jokainen koskee hinnaltaan merkittäviä kauppoja ja joihin liittyvät pitkälliset
neuvottelut. Tällaisessa yhteydessä tarjoajat joutuvat väistämättä tekemään taloudellisia myönnytyksiä muodossa tai toisessa,
koska nämä ilmiöt kuuluvat olennaisena osana tällaisiin sopimusneuvotteluihin. Tällaisessa asiayhteydessä pelkästään se seikka,
että yritys on antanut alennuksia voittaakseen tietyt tarjouskilpailut, ei sinänsä ole yhteensoveltumatonta sen kanssa, että
sillä on määräävä markkina-asema.
216   Edellä esitetyn perusteella on katsottava, että komissio on ilmeistä arviointivirhettä tekemättä voinut arvioida, että se,
että kantaja on voittanut tarjouskilpailun B777X-version moottoreiden toimittamisesta yksinoikeudella tytäryhtiöidensä kaupallisen
avun ansiosta, ei ollut merkki terveestä kilpailusta vaan sen vahvuudesta markkinoilla.
217   Kantaja kiistää niin ikään komission sen väitteen paikkansapitävyyden, jonka mukaan GECAS olisi toiminut ”konetyyppejä markkinoille
tuovana asiakkaana” (launch customer) tai ”myyntiä vauhdittavana asiakkaana” (boost customer) (riidanalaisen päätöksen 133
ja 193 perustelukappale), erityisesti – – osalta, ja väittää, että mikäli GECAS ei ole toiminut näin, komission väite, joka
koskee GECAS:n liiketaloudellisen vaikutusvallan merkitystä, on sen vuoksi vääristynyt. Kantaja väittää, että – – sekä – –
ja – – antamat todistajanlausunnot vahvistavat sen, että GECAS ei toimi konetyyppejä markkinoille tuovana asiakkaana. Kantajan
mielestä konetyyppejä markkinoille tuova asiakas on asiakas, joka tekee esitilauksia, joiden perusteella lentokoneenvalmistaja
ratkaisee, aloittaako se tietyn koneen valmistamisen. Sen mukaan leasingyhtiöitä ei yleisesti pidetä konetyyppejä markkinoille
tuovina asiakkaina. Komissio pitää – – asennetta tässä yhteydessä ”merkillisenä”. Se korostaa, että – – ilmoitti alun perin
toimineensa konetyyppejä markkinoille tuovana asiakkaana useiden lentokoneiden – – ja – – osalta mutta että – – näyttää sittemmin
muuttaneen tälle käsitteelle antamaansa määritelmää ja on virallisesti myöntänyt tämän – – vastakohtana pelkälle markkinoille
tuomiseen osallistumisena ainoastaan – – osalta.
218   Aluksi on todettava, että riidanalaisen päätöksen viittaukset käsitteeseen ”myyntiä vauhdittava asiakas” eivät lisää mitään
sen perusteluihin. Vaikka se, että GECAS tilaa myöhemmin lentokoneita, saattaa lisätä lentoyhtiöiden lentokonekannassa niiden
lentokoneiden lukumäärää, joihin GE on toimittanut moottorin, tällaiset myöhemmät tilaukset tehdään liian myöhään, jotta niillä
voitaisiin vaikuttaa suoraan lentokoneenvalmistajan valintaan. Lentokoneenvalmistaja päättää lentokoneen ensimmäisen markkinoilletulon
yhteydessä, minkä moottorin se siihen valitsee, tai tarvittaessa sen, mitkä moottorit ovat käytettävissä lentokonetyypissä.
Tästä seuraa lähtökohtaisesti, että GECAS kykenee vaikuttamaan lentokoneenvalmistajan moottorin tai moottoreiden valintaan
vain lentokonetyypin markkinoilletulohetkellä.
219   On kuitenkin todettava, että ilmaisun ”konetyypin markkinoille tuova asiakas” sattumanvaraisuudella tai käsitteen ”myyntiä
vauhdittava asiakas” hyödyllisyydellä tai hyödyttömyydellä on hyvin vähäinen merkitys siihen rooliin nähden, joka leasingyhtiöillä
on yleisesti ja GECAS:llä erityisesti lentokoneenvalmistajien suhteen, kun kyseessä on komission perustelujen laajempi asiayhteys.
Tässä yhteydessä merkityksellistä on se, kykeneekö GECAS vaikuttamaan lentokoneenvalmistajien moottorivalintaan tiettyjen
lentokonetyyppien konkreettisen varustelun yhteydessä. Edellä tutkitusta B777X-versioon liittyvästä konkreettisesta esimerkistä
ilmenee, että GECAS:n toiminta on vaikuttanut huomattavasti siihen, että Boeing on päättänyt valita yksinomaan kantajan moottorin.
Näin ollen on katsottava, että GECAS:llä on todellisuudessa komission toteamaa vaikutusvaltaa, ilman että olisi tarpeen ratkaista,
ovatko lentokoneenvalmistajat pitäneet sitä ”markkinoille tuovana asiakkaana” tai ”myyntiä vauhdittavana asiakkaana”.
–       GE:n käyttämä vaikutusvalta, joka perustuu sen tytäryhtiöiden vahvaan asemaan lentoyhtiöihin nähden
220   Komissio toteaa kantajan tytäryhtiöiden vaikutusvallasta lentoyhtiöihin nähden, että GECAS:n vaikutusvalta ylittää merkittävästi
sen, että se ostaa noin 10 prosenttia maailmassa myydyistä suurista liikennelentokoneista, koska se ostaa lentokoneita, joihin
on asennettu GE:n moottori, riskisijoitusmielessä eli ennen kuin on olemassa tietty lopullinen asiakas näille lentokoneille
(riidanalaisen päätöksen 123 perustelukappale), joten se kykenee ”levittämään” (seed) pienehköihin lentoyhtiöihin GE:n moottoreita,
millä luodaan GE:n asema ja ylläpidetään ja vahvistetaan sitä erityisesti edellä tutkittujen konekannan yhdenmukaistamiseen
liittyvien seikkojen ansiosta (ks. riidanalaisen päätöksen 125 perustelukappale).
221   Komissio vetoaa tältä osin riidanalaisen päätöksen 135 perustelukappaleessa edellä 157 kohdassa yhdenmukaistamisen vaikutusten
yhteydessä kuvattuun China Easternin tapaukseen. Kyseisessä perustelukappaleessa lainatusta GE:n vuoden 1999 vuosikertomuksen
kappaleesta ilmenee, että GECAS on auttanut kyseistä yhtiötä usein tavoin, muun muassa siinä tarkoituksessa, että sen lentokonekanta
standardoitaisiin ”CFM[I]-moottorilla varustettujen kapearunkoisten Airbus-koneiden ympärille”. Tällainen lentokonekannan
yhdenmukaistaminen GECAS:n toimenpitein vastaa komission kuvaamaa ”levittämisilmiötä” siinä mielessä, että GECAS edistää sellaisen
tilanteen syntymistä, jossa yhdenmukaistaminen puoltaa sitä, että tietty lentoyhtiö ostaa tulevaisuudessa kantajan moottoreita.
Näin ollen kyseinen kappale tukee komission väitettä tämän ilmiön olemassaolosta.
222   Komissio on vedonnut riidanalaisen päätöksen 136 perustelukappaleessa ja erityisesti sen alaviitteessä 45 – – liittyvään esimerkkiin,
jota se kuvaa yksityiskohtaisesti 192 perustelukappaleessa riidanalaisen päätöksen siinä jaksossa, joka koskee sen P & W:stä
tekemää selvitystä. Kyseisessä 192 perustelukappaleessa lainatusta kantajan sisäisestä sähköpostiviestistä ilmenee erityisesti
seuraavaa: ” – – ”. Kyseisen sähköpostiviestin laatija onnittelee itseään myös siitä, että tämä onnistuminen oli – – . Hän
toteaa lisäksi, että ” – – ”.
223   Näistä erityisistä esimerkeistä ilmenee, että kantaja on itsekin katsonut, että tietyissä tapauksissa leasingpalveluilla,
joita GECAS kykenee tarjoamaan lentoyhtiöille, on ollut suuri merkitys, jotta kantaja on kyennyt saamaan sopimuksen lentoyhtiön
lentokoneiden moottoreiden toimittamisesta.
224   Toinen seikka, GECAS:n sisäinen asiakirja nro 702 CID 000080, johon komissio on vedonnut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
sen kantajan väitteen hylkäämiseksi, jonka mukaan GECAS:n strategisena tavoitteena ei ollut kantajan moottoreiden myynnin
edistäminen, on sanamuodoltaan seuraava: ” – – ”. Tämä asiakirja näet vahvistaa tällaisen strategisen tavoitteen olemassaolon.
225   Komissio lainaa riidanalaisen päätöksen 117 perustelukappaleessa GE Capitalin strategisesta panoksesta lentoyhtiöihin nähden
lisäksi artikkelia, jonka se esittää olevan kantajan hallituksen puheenjohtajana ja pääjohtajana tosiseikkojen tapahtuma-aikana
olleen Jack Welchin kirjoittama:
”Ja mitä annettavaa [GE] Capitalilla on GE:lle? Ensinnäkin arvokkaita asiakkaita: [GE] Capital rahoittaa GE:n toimialojen
kuten ilmailuteollisuuden, sähkövoimajärjestelmien ja autoteollisuuden asiakkaita, mikä lisää näiden toimialojen mahdollisuuksia
saada suuria tilauksia. Yksi merkittävimmistä tapauksista, joissa yhteys oli mahdollinen, oli Continental Airlinesin taistelu
selviytyäkseen konkurssitilasta vuonna 1993. GE Capitalin myöntämät lainat auttoivat nostamaan Continentalin jälleen siivilleen.
Seuraavaksi Continental teki suuren tilauksen uusista lentokoneista, joista useimmissa oli GE:n moottorit. Konsultti Tichy sanoo:
’[GE] Capital kuuluu GE:n teollisuuspuolen asevarastoon, jolla se taistelee kilpailijoidensa lyömiseksi’.”
226   Kantaja toteaa vastinekirjelmässä esitetyn saman artikkelin lainauksen osalta, että tämän artikkelin on laatinut Fortune-aikakauslehden
toimittaja. Komissio on kuitenkin todennut muun muassa riidanalaisen päätöksen alaviitteissä 37 ja 38, ilman että kantaja
olisi tätä kiistänyt, että kantaja oli itse julkaissut kyseisen artikkelin internet-sivuillaan. Tästä sähköisestä julkaisemisesta
ilmenee, että kantaja ei kiistänyt siinä esitetyn selvityksen paikkansapitävyyttä vaan jopa omaksui sen.
227   Komissio esittää tämän jälkeen riidanalaisen päätöksen 118–120 perustelukappaleessa, että kyseisessä lainauksessa kuvatun
rahoitustoimenpiteen jälkeen Continental Airlines on aina valinnut kantajan moottorit joka kerta, kun se on ostanut suuria
liikennelentokoneita, joihin ne on ollut mahdollista valita. Komissio päättelee tämän perusteella, että GE Capitalin Continental
Airlinesille antaman rahoitustuen edellytyksenä näyttää olleen se, että viimeksi mainittu omaksuu politiikan, jolla se suosii
kantajan moottoreita.
228   Kantaja ei sinänsä kiistä näihin esimerkkeihin liittyviä tosiseikkoja. Se ei esitä huomautuksia China Easterniin liittyvästä
esimerkistä, ja se toteaa edellä 222 kohdassa tutkitun esimerkin osalta, että kyseisessä sähköpostiviestissä viitataan myös
siihen, että kyseinen myyntitapahtuma oli ollut erittäin hankala. Kantaja väittää Continental Airlinesin esimerkin olevan
yksittäistapaus ja katsoo, että komissio ei pyri määrittämään kuvaamansa käytännön merkitystä eikä vaikutusta. On katsottava,
että nämä väitteet eivät heikennä komission näkemystä, koska se on esittänyt riittävällä tavalla riidanalaisessa päätöksessä
näiden esimerkkien merkityksen sen roolin osalta, joka GECAS:llä ja GE Capitalilla on ollut kantajan suuria liikennelentokoneita
varten valmistamien moottoreiden lentoyhtiöille kohdistuvan myynnin edistämisessä.
–       Päätelmä siitä, miten GE on käyttänyt vahvojen tytäryhtiöidensä vaikutusvaltaa
229   Edellä esitetyn perusteella, ja kun otetaan huomioon erityisesti konkreettiset esimerkit, jotka komissio on ottanut huomioon
osoittaessaan sen, että GE on käyttänyt liiketaloudellisesti vahvojen tytäryhtiöidensä vaikutusvaltaa, minkä todenperäisyyttä
ja merkitystä ei ole kumottu tämän oikeudenkäynnin yhteydessä, kantajan väite, joka koskee tällaisen vaikutusvallan puuttumista,
on hylättävä. Erityisesti sen väitteet, jotka perustuvat komission toteamusten väitettyyn vallitsevien talousteorioiden vastaisuuteen,
eivät voi olla painavampia kuin komission esittämät pitävät todisteet.
Näkemykset, jotka liittyvät kantajan markkinaosuuksien kehittymistä koskeviin lukuihin sen jälkeen, kun GECAS aloitti lentokoneiden
osto- ja leasingtoimintansa
230   Komissio on verrannut riidanalaisen päätöksen 138 perustelukappaleessa kantajan markkina-asemaa ennen kuin GECAS aloitti riskisijoitusmielessä
tekemänsä ostot (1988–1995) asemaan, joka sillä on ollut tämän päivämäärän jälkeen (1996–2000). Se toteaa, että vaikka GE:n
moottoreiden myynti leasingyhtiöille, GECAS mukaan lukien, on kasvattanut markkinaosuuksia yli 20 prosenttiyksikköä (eli lisäys
on yli 60 prosenttia), lentoyhtiöiden tekemät suorat GE:n moottoreiden ostot ovat vähentyneet ainoastaan vähemmän kuin 5 prosenttiyksikköä
(eli vähemmän kuin 10 prosenttia). Komissio päättelee tämän perusteella, että muut leasingyhtiöt ja lentoyhtiöt eivät ole
kompensoineet GECAS:n puolueellisia ostoja ja että sen toiminta on siten aiheuttanut nettomääräisesti markkinaosuuksien uudelleenmuotoutumisen
GE:n hyväksi.
231   Kantaja toteaa perustellusti, että edellä mainittujen perustelujen avulla ei kyetä vertaamaan leasingyhtiöiden ostojen edustaman
markkinoiden osan kokoa ja lentoyhtiöiden suorien ostojen edustaman markkinoiden osan kokoa keskenään. Tästä näet seuraa,
että komissio ei ole osoittanut näillä tilastoilla, että GECAS olisi lisännyt kokonaisuutena kantajan markkinaosuutta suurten
liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
232   Kantaja toteaa lisäksi, että sen itsensä esittämät luvut, erityisesti luvut, jotka sisältyvät sen kannekirjelmän liitteeseen,
eli professori Nalebuffin selvitys (liite 7.4), joka koskee kaikkien leasingyhtiöiden, myös GECAS:n ostoja, osoittavat sen,
että GECAS:n toiminta ei ole vaikuttanut myönteisesti kantajan myyntiin ja että todellisuudessa muut leasingyhtiöt kompensoivat
tilannetta suosimalla muiden moottorinvalmistajien kuin GE:n ostoja vastauksena siihen, että GECAS suosii niitä politiikassaan.
Kantaja vetoaa tältä osin komission väitteeseen, joka sisältyy sen vastauskirjelmään ja jonka mukaan kantajan myynti on vähentynyt
– – prosenttiin eikä – – prosenttiin GECAS:n ostojen ansiosta, osoittaakseen sen, että komission väite, jonka mukaan kantajan
markkinaosuus on kasvanut GECAS:n ansiosta, on virheellinen.
233   On todettava, että professori Nalebuffin raportissa esitetyt luvut liittyvät ainoastaan useita moottorivaihtoehtoja mahdollistaviin
lentokonetyyppeihin, joiden osalta voidaan valita CFMI/GE:n moottori tai jokin toinen moottori. Näiden lukujen ulkopuolelle
jäävät siis kaikki lentokoneet, joihin on hyväksytty vain yksi moottori, ja erityisesti B737, johon kantaja toimittaa moottorit
yksinoikeudella. Siltä osin kuin kantaja toteaa, että sen markkinaosuus on pienentynyt komission itsensäkin mielestä, kyseessä
on siis väite, joka on irrotettu asiayhteydestään, joka liittyy vain yhteen osaan suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoista.
234   Lisäksi komissio arvostelee tapoja, joilla professori Nalebuff on halunnut käsitellä tilastoja, erityisesti siltä osin kuin
hän on olettanut, että lopullisten käyttäjien jo tekemät valinnat, jotka koskevat rajallista määrää lentokoneita, näkyisivät
tulevissa valinnoissa, joita tehdään sellaisia muita lentokoneita varten, joita leasingyhtiöt tilaavat ja joita varten moottoria
ei ole vielä valittu. On näet todettava, että aivan viime vuosina niiden tilausten määrä, joiden osalta moottoria ei ollut
vielä valittu, oli erityisen suuri professori Nalebuffin käyttämissä luvuissa, mikä on väistämätöntä, mutta mikä vähentää
suuresti näiden lukujen luotettavuutta. Koska professori Nalebuff on tehnyt päätelmänsä, jonka mukaan muut leasingyhtiöt olivat
reagoineet GECAS:n GE:tä suosivaa politiikkaa vastaan, vertaamalla viimeisimpiä kolmea vuotta eli vuosia 1998, 1999 ja 2000
aikaisempaan ajanjaksoon eli vuosiin 1991–1997, tämä luotettavuuden puute rasittaa myös kyseistä päätelmää.
235   On todettava, että on väistämätöntä, että kantajan kilpailijoiden valmistamien moottoreiden osuus leasingyhtiöiden ostoista
kasvaa jonkin verran, paitsi jos ajatellaan, että GECAS:n ostoista aiheutuva markkinaosuuksien siirtymisvaikutus on siinä
mielessä täysin tehokas, että jokainen kantajan valmistama ja GECAS:n ostama moottori merkitsee lisämyyntiä siihen nähden,
mikä tilanne olisi ollut ilman tätä ostoa. Kantajan kilpailijoiden moottoreille on väistämättä kysyntää, kun otetaan huomioon
erityisesti edellä mainitut yhdenmukaistamisesta koituvat edut, sillä tietyt lentoyhtiöt ovat aikaisemmin valinneet nämä moottorit.
Koska GECAS on vallannut merkittävän osuuden leasingmarkkinoista eikä lähtökohtaisesti osta kantajan kilpailijoiden valmistamia
moottoreita, muut leasingyhtiöt välttämättä vastaavat tähän muihin moottoreihin kohdistuvaan kysyntään.
236   Kantajan väitteellä, jonka mukaan muut leasingyhtiöt reagoivat tietoisesti GECAS:n GE:tä suosivaan politiikkaan ja edistävät
muiden moottoreiden myyntiä, voi olla merkitystä ainoastaan siltä osin kuin nämä yritykset valitsevat itse lentokoneeseen
moottorin. Komissio toteaa riidanalaisessa päätöksessä, että ILFC:n viimeaikaisten tilausten osalta moottorin valinta jäi
suurimmassa osassa tapauksia ”myöhemmin määriteltäväksi”, toisin kuin GECAS:n ”GE-only”-politiikassa, mikä mahdollistaa siis
sen, että ILFC:n tulevat asiakkaat eli lentoyhtiöt voivat osallistua moottorin valintaan (riidanalaisen päätöksen 137 perustelukappale).
Tämän tosiseikan vahvistavat kantajan itsensä esittämät luvut, jotka sisältyvät professori Nalebuffin raporttiin.
237   Kuten edellä on todettu, komissio on korostanut riidanalaisessa päätöksessä, että kantajan markkinaosuus asennetulla moottorikannalla
mitattuna on kasvanut vuoden 1995 lopusta lähtien (riidanalaisen päätöksen 74–76 perustelukappale ja liite I). Kantaja toteaa
kuitenkin, että kantajan asennetun moottorikannan kasvua vuodesta 1995 lähtien ei voida pitää GECAS:n ansiona, koska tästä
– – moottorin suuruisesta kasvusta ainoastaan – – moottoria johtuu GECAS:n tekemistä tilauksista. Komissio ei kiistä näiden
lukujen oikeellisuutta, mutta vetoaa siihen, että GECAS:n toiminnan alkamisen jälkeen tehtyjen tilausten vaikutus on viivästynyt
asennetun moottorikannan osalta, koska kyseinen kanta on sellainen markkinaosuuden mittari, joka riippuu lentokoneen tosiasiallisesta
toimittamisesta yhdessä siihen asennetun moottorin kanssa. Se korostaa lisäksi, että kantajan asennettu moottorikanta on selvästi
kasvanut vuodesta 1999, josta alkaen GECAS:n vaikutukset ovat voineet tuntua.
238   On siis todettava, että vaikka GECAS:n ostamat moottorit lisäävät osaltaan tietyssä määrin riidanalaisessa päätöksessä mainittua
kantajan asennettua moottorikantaa ja tämä osuus näyttää sinänsä tulevan vähitellen yhä tärkeämmäksi, se on kuitenkin vähäinen.
Tämä ei kuitenkaan osoita sitä, ettei GECAS:llä olisi merkittävää vaikutusta suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden
voimasuhteisiin. Todellisuudessa, ja kun otetaan huomioon erityisesti edellisessä kohdassa esitetyt toteamukset, on liian
aikaista arvioida sen vaikutuksen laajuutta, joka GECAS:llä on asennetun moottorikannan kehitystä kuvaaviin lukuihin. Vaikka
siis riidanalaisesta päätöksestä ilmenee, että GECAS:n tekemien ostojen alku ajoittuu samaan aikaan kantajan markkinaosuuden
kasvun kanssa asennetun moottorikannan osalta, komissio ei ole riidanalaisessa päätöksessä osoittanut, että näiden kahden
seikan välillä olisi tosiasiallinen syy-yhteys.
239   Edellä esitetyn perusteella on todettava, että komissio ei ole osoittanut tosiseikkojen osalta, että GECAS:n ostotoiminta
olisi lisännyt kantajan kokonaismarkkinaosuutta suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla. Kantaja ei sitä vastoin
ole myöskään onnistunut osoittamaan, että GECAS:llä ei olisi ollut mitään myönteistä vaikutusta kantajan kokonaismarkkinaosuuteen
tai että muut leasingyhtiöt olisivat reagoineet GECAS:n GE:tä suosivaan politiikkaan siten, että ne olisivat omaksuneet päinvastaisen
eli sen kilpailijoiden moottoreita suosivan politiikan.
240   Näiden toteamusten perusteella on pääteltävä, että edellä tutkittu asianosaisten välinen tilastoja koskeva väittely on lopputulokseltaan
neutraali. Se, että komission päätelmille ei ole olemassa tilastollista tukea, on otettava huomioon arvioitaessa päätelmien
pätevyyttä kokonaisuutena. On kuitenkin otettava huomioon myös se, että kantajan päinvastaista väitettä, jonka mukaan GECAS:n
toiminnalla ei ole ollut mitään vaikutusta markkinoihin, ei ole myöskään näytetty toteen numerotiedoin.
Vertikaalista integroitumista koskeva päätelmä
241   Edellä mainittujen todisteiden perusteella komissio on kyennyt perustellusti arvioimaan, että kantajalla oli sen tytäryhtiöiden
toiminnan ansiosta käytettävissään liiketaloudellisia keinoja, joita se oli käyttänyt ainakin tietyissä tapauksissa voittaakseen
tarjouskilpailuja, joita se todennäköisesti ei olisi voittanut ilman niiden toimenpiteitä. Tietyissä tapauksissa GECAS:llä
ja/tai GE Capitalilla on näet ollut ratkaiseva asema, kun lentokoneenvalmistaja tai lentoyhtiö on valinnut moottorin. Lisäksi
komission mainitsemat asiakirjat osoittavat, että kantaja noudattaa kauppapolitiikkaa, jonka mukaan tätä mahdollisuutta käytetään
lisäämään sen markkinavoimaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
242   Se, että komissio ei ole kyennyt osoittamaan tilastotietojen perusteella riidanalaisessa päätöksessä, että se, että kantaja
on käyttänyt tätä mahdollisuutta, olisi vaikuttanut myönteisesti sen kokonaisosuuteen suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoista, ei kumoa komission näkemystä, joka koskee GECAS:n harjoittamaa liiketaloudellista vaikutusvaltaa. Koska komissio
on osoittanut näiden erityistapausten osalta, että kantaja on harkitusti käyttänyt GECAS:n toimintaan ja GE Capitalin rahoitusvoimaan
perustuvia liiketaloudellisia mahdollisuuksia moottoreidensa myynnin edistämiseen ja että tämä politiikka on kantanut hedelmää,
se on osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla oikeaksi selvityksensä, jonka mukaan näiden kaupallisten nostetekijöiden
käyttö edistää sen määräävää markkina-asemaa.
d)     Kilpailutilanne suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
243   Kantaja kyseenalaistaa komission väitteen, jonka mukaan kantaja kykeni poistamaan kaiken tehokkaan kilpailun P & W:n ja Rolls-Roycen
taholta suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla (riidanalaisen päätöksen 163 perustelukappale sekä edellä
109 kohta). Tältä osin on riittävää korostaa, että komission ei tarvinnut osoittaa, että tällainen poistaminen olisi seurausta
kantajan asemasta kyseisillä markkinoilla, näyttääkseen toteen, että kyseessä oli määräävä markkina-asema (ks. edellä 114
kohta). Vaikka tällainen seuraus ilmentäisi äärimmäisellä tavalla tällaisen aseman olemassaoloa, se ei näet olisi sen välttämätön
seuraus. Näin ollen kantajan perusteluilla, joissa nojaudutaan poissulkemista koskevien todisteiden väitettyyn puuttumiseen,
ei ole tässä yhteydessä merkitystä.
244   Lisäksi on todettava, että komissio on ilmoittanut riidanalaisen päätöksen 164 perustelukappaleessa, että kantaja on onnistunut
saamaan tuotteensa 10:een 12:sta viimeisimmästä lentokonetyypistä, joille lentokoneenvalmistajat ovat tarjonneet yksinoikeutta.
Komissio on todennut tästä vastinekirjelmässään, että kantaja on voittanut kaikki lentokonetyyppejä koskevat tarjouskilpailut,
joihin se on osallistunut. Kantaja kiistää tämän selvityksen oikeellisuuden ja katsoo sitä vastoin, että kilpailu on merkityksellisillä
markkinoilla kiivasta.
245   Kantaja toteaa perustellusti, että useat näistä lentokonetyypeistä eivät olleet suurten liikennelentokoneiden tyyppejä vaan
suurten tai pienten alueliikennesuihkukoneiden tyyppejä. Koska komissio on määritellyt kolmet erilliset markkinat, jotka vastaavat
näitä kolmea lentokoneluokkaa, arvioidessaan määräävän aseman olemassaoloa, tältä osin esitetyllä luvulla ei sinänsä ole merkitystä
kunkin näiden kolmien markkinoiden osalta, varsinkaan suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden osalta.
246   Samoin esimerkki, johon kantaja on vedonnut osoittaakseen, että se ei ole voittanut kaikkia yksinoikeuteen perustuneita tarjouskilpailuja,
joihin se on osallistunut, liittyy pieneen alueliikennesuihkukoneeseen eli ERJ‑145-tyyppiin. Tällä esimerkillä ei siis ole
merkitystä nyt käsiteltävän asian kannalta, koska komissio ei ole tutkinut näitä markkinoita riidanalaisessa päätöksessä.
247   Kantaja on istunnossa tarkastellut neljää viimeisintä tarjouskilpailua, jotka koskivat moottoreiden toimittamista suuriin
liikennelentokoneisiin. Se vetoaa siihen, että Airbusin A318-konetyypin osalta hyväksyttiin alun perin vain yksi moottori
eli P & W:n moottori ja että CFMI:n moottori hyväksyttiin lisäksi myöhemmin. GE:n ja Airbusin välillä käytiin neuvotteluja
moottoreiden toimittamisesta A340 500‑600 -konetyyppiin, mutta ne jäivät tuloksettomiksi, jolloin Airbus valitsi yksinoikeudella
Rolls-Roycen moottorin. A380-konetyypille hyväksytyt kaksi moottoria ovat Rolls-Roycen ja Engine Alliancen, ja kantaja voitti
B777X-versioon liittyneen tarjouskilpailun Rolls-Roycen kanssa käydystä ankarasta kilpailusta huolimatta. Kantaja päättelee
näistä esimerkeistä kokonaisuutena, että sillä ei ole määräävää asemaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
248   Moottorin toimittamista A340 500-600 -konetyyppiin koskevan esimerkin osalta on todettava erikseen, että komissio on tutkinut
kyseistä tarjouskilpailua riidanalaisen päätöksen 170 perustelukappaleessa, jossa se toteaa, että – – . Kantaja ei kiistä
tätä, mutta katsoo, että – – . Tämä perustelu ei kuitenkaan – – , kumoa komission päätelmää, jonka mukaan tämä esimerkki ei
ole ristiriidassa GE:n määräävän aseman ilmenemisen kanssa.
249   Yleisemmin arvioiden kantajan istunnossa käsittelemät neljä tarjouskilpailua eivät osoita, että komissio olisi tehnyt ilmeisen
virheen kantajan määräävän markkina-aseman osalta. Näistä esimerkeistä ilmenee todellisuudessa, että suurten liikennelentokoneiden
markkinoilla oli kilpailua. Kuten edellä on todettu, pelkkä kilpailun olemassaolo markkinoilla ei ole ristiriidassa sen ajatuksen
kanssa, että yksillä markkinoilla toimivilla kilpailijoilla on käytettävissään sellaiset keinot, että se on suuressa määrin
riippumaton kilpailijoistaan. Määräävän aseman olemassaolo ei näet tarkoita monopolia; näin ollen se, että määräävässä asemassa
olevan yrityksen kilpailijat voittavat tarjouskilpailuja, ei sellaisenaan riitä heikentämään päätelmää, jonka mukaan se on
määräävässä asemassa.
250   Myöskään toteamukset, joita on esitetty edellä 244 ja 245 kohdassa tiettyjen riidanalaiseen päätökseen sisältyvien väitteiden
merkityksettömyydestä, eivät ole ratkaisevia kantajalla merkityksellisillä markkinoilla ennestään ollutta määräävää asemaa
koskevan selvityksen yleisen rakenteen kannalta. Ne eivät siis heikennä komission päätelmää, joka koskee tätä kantajalla ennestään
ollutta määräävää markkina-asemaa.
e)     Kilpailupaineen ja liiketaloudellisen paineen puuttuminen tai vähäisyys
Kilpailijoiden harjoittama paine
251   Komissio toteaa riidanalaisessa päätöksessä kantajan kilpailijoista suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla,
että P & W:n markkinaosuudet suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla pienenevät jatkuvasti (riidanalaisen
päätöksen 174–195 perustelukappale) ja että Rolls-Royce on teknisesti pelottava kilpailija mutta se – – , kun otetaan huomioon
erityisesti sen pieni koko kantajaan verrattuna (196–223 perustelukappale).
252   Kantaja korostaa, että komissio katsoi asiassa Engine Alliance tekemässään päätöksessä, että P & W ja Rolls-Royce olivat kantajan
vakavasti otettavia ja elinkelpoisia kilpailijoita. Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että asiassa Engine Alliance
tehdyssä päätöksessä esitetyt toteamukset eivät sido komissiota eivätkä varsinkaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta
(ks. edellä 118 ja 120 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
253   On korostettava, että keskenään kilpailevien eri yritysten välisten voimasuhteiden arviointi markkinoilla kuuluu lähtökohtaisesti
monitahoiseen taloudelliseen arviointiin, jota varten komissiolla on harkintavaltaa (ks. erityisesti edellä 60 kohta ja sitä
seuraavat kohdat oikeuskäytäntöviittauksineen).
254   Komissio ei kiistä tässä tapauksessa sitä, että P & W ja Rolls-Royce kilpailevat tietyssä määrin suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoilla.
–       P & W:n asema
255   Komissio esittää erikseen P & W:n osalta asiakirjatodisteita ja lukuja, joista ilmenee, että tämän moottorinvalmistajan valmistamia
moottoreita on lähinnä lentokoneissa, joita ei ole enää tuotannossa, ja että sen markkinaosuus pienenee.
256   Tämä pieneneminen näkyy erityisesti siinä, että sen markkinaosuus sellaisiin lentokoneisiin asennetusta moottorikannasta,
jotka eivät ole enää tuotannossa, on suurempi kuin sen markkinaosuus moottoreista, jotka on asennettu lentokoneisiin, jotka
ovat edelleen tuotannossa (riidanalaisen päätöksen 81 perustelukappale). Lisäksi sen osuus moottorikannasta, joka on asennettu
lentokoneisiin, jotka ovat edelleen tuotannossa (26,5 prosenttia), on suurempi kuin sen markkinaosuus tilatuista moottoreista,
joka on ainoastaan 16 prosenttia.
257   Komissio vetoaa erityisesti P & W:n emoyhtiön UTC:n pääjohtajan 22.9.1999 esittämiin väitteisiin, jotka kantajan työntekijä
on maininnut sisäisessä muistiossa ja joiden mukaan käytöstä poistetaan tällä hetkellä enemmän P & W:n moottoreita kuin muiden
moottorinvalmistajien moottoreita ja puolet 450 lentokoneesta, jotka oli ”poistettu liikenteestä” (parked) vuonna 1999, oli
varustettu sen moottorilla (riidanalaisen päätöksen 177 perustelukappale). UTC:n vuoden 2000 vuosikertomuksen mukaan P & W:n
tulot laskivat 202 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria eli 3 prosenttia vuosien 1998 ja 1999 aikana liikenne- ja sotilaslentokoneisiin
tarkoitettujen moottoritoimitusten vähenemisen ja liikennelentokoneiden moottoreihin tarkoitettujen varaosatoimitusten vähenemisen
vuoksi, mitä tasoitti osittain muun muassa liikennelentokoneiden moottoreiden huolto- ja korjaustoiminnan lisääntyminen (181
perustelukappale). Komissio toteaa lisäksi riidanalaisen päätöksen 183 perustelukappaleessa, että – – .
258   Komissio jatkaa riidanalaisen päätöksen 185–187 perustelukappaleessa, että vaikuttaisi siltä, että – – . Komissio päättelee
tästä, että P & W kohdistaa riippumattoman liiketoimintansa tulevaisuudessa lähinnä muille moottorimarkkinoille kuin suurten
liikennelentokoneiden moottoreihin.
259   Kantaja ei kiistä suoraan komission tältä osin esittämien tosiseikkojen paikkansapitävyyttä mutta toteaa, että P & W investoi
edelleen moottoreidensa parantamiseen ja osallistuu kantajan kanssa Engine Allianceen kehittääkseen täysin uuden moottorin
A380- ja B747‑400-konetyyppeihin. Se toteaa niin ikään, että P & W:n moottorin myynti A318:n voimanlähteeksi on suurempi kuin
CFRI:n vaihtoehtoisen moottorin myynti tätä lentokonetyyppiä varten. On katsottava, että vaikka nämä seikat todellisuudessa
viittaavat siihen, että P & W toimii edelleen suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, tämä ei kuitenkaan
kumoa komission näkemystä.
260   Kuten kantaja toteaa riidanalaisen päätöksen 192 perustelukappaleen lainauksesta, – – , sen ja P & W:n välillä on kyllä tietyillä
markkinoilla kilpailua, joka saattaa aika ajoin olla kiivastakin. Sitä vastoin P & W:n markkinaosuuden kehitys ja taso korostavat
tämän kilpailun rajallisuutta, ja se edellä todettu seikka, että kantaja on kuitenkin voittanut kyseisen tarjouskilpailun
erityisesti GECAS:n toiminnan ansiosta yhdenmukaisuuteen liittyvistä näkökohdista huolimatta, on merkityksellisempää kuin
se, että sopimuksesta on käyty kilpailua. Kuten riidanalaisen päätöksen 192 kohdassa mainitun sähköpostiviestin laatija on
todennut, ” – – ”, ja tämä esimerkki kuvaa konkreettisesti sitä, että tietynasteinen kilpailu ja yhden kilpailijan ylivoimainen
markkinavoima, voivat olla olemassa rinnakkain.
261   Edellä esitetyn perusteella komissio on voinut perustellusti päätellä 194 perustelukappaleessa muun muassa niiden numerotietojen
ja asiakirjatodisteiden perusteella, joihin se nimenomaisesti vetoaa riidanalaisessa päätöksessä, että P & W ei enää toiminut
tehokkaasti ja suoraan itsenäisenä GE:n kilpailijana valtaosalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoista.
–       Rolls-Roycen asema
262   Komissio esittää Rolls-Roycen osalta riidanalaisessa päätöksessä, että sen kilpailuasemaa kantajaan nähden heikentää – – (196
perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet).
263   Komissio vetoaa erityisesti GECAS:n hallituksen puheenjohtajan lähettämään sähköpostiviestiin, jossa hän toteaa – – (riidanalaisen
päätöksen 200 ja 204 perustelukappale).
264   Komissio viittaa niin ikään sisäiseen asiakirjaan – – (205 perustelukappale).
265   Komission mukaan – – Rolls-Royce joutui turvautumaan ulkopuoliseen rahoitukseen uusien moottoreiden kehittämiseksi riskien
ja tulojen jakamiseen perustuvien ohjelmien (RRSP) kautta. Se vetoaa tässä yhteydessä Schroder Salomon Smith Barneyn rahoitusanalyytikkojen
lausuntoon, josta ilmenee, että näistä ohjelmista on tullut Rolls-Roycelle erittäin tärkeitä. Deutsche Bankin selvityksen
mukaan on huolestuttavaa, että noin 60 prosenttia Rolls-Roycen kasvusta mitattuna nettovoitolla ennen korkoja ja veroja on
peräisin RRSP-ohjelmista, joiden ennustettavuus on rajallinen, ja se toteaa, että odotettavissa oleva kyseisten ohjelmien
rahavirran suunnanmuutos lisää Rolls-Roycen pitkän aikavälin toimintaan kohdistuvia paineita, sillä sen vastaanottamien osuuksien
odotetaan supistuvan vuoden 2001 jälkeen (riidanalaisen päätöksen 201–203 perustelukappale).
266   Komissio esittää, että – – (211–214 perustelukappale).
267   Komissio korostaa lopuksi tässä yhteydessä, että kantaja on ”vakiintunut toimittaja” useille lentoyhtiöille, eli se on toimittanut
yli 60 prosenttia vielä tuotannossa oleviin lentokoneisiin asennetuista moottoreista (riidanalaisen päätöksen 215–217 perustelukappale).
Se lainaa kyseisen päätöksen 218 perustelukappaleessa Rolls‑Roycen omaa lausumaa, josta ilmenee, että – – .
268   Kantaja väittää, että Rolls-Royce on teknisesti erittäin vahva kilpailija, ja korostaa, että komissio katsoi asiassa Engine
Alliance tekemässään päätöksessä, että sen ”markkinaosuus on kasvussa, ja sillä [oli] hyvät edellytykset kehittää uusia moottoreita
ja muunnoksia nykyisistä moottoreista”. Kantaja katsoo erityisesti, että on omituista vedota siihen, että – – , kun tämä seikka
todellisuudessa kuvaa kyseisen yrityksen huomattavaa liiketaloudellista menestystä.
269   Riidanalaisen päätöksen tätä koskevien toteamusten ja kantajan tältä osin esittämien näkemysten perusteella on katsottava,
että Rolls-Roycen suurten liikennelentokoneiden moottoreiden valmistustoiminta on todellakin liiketaloudellisesti terveellä
pohjalla eikä sillä ole välittömiä liiketaloudellisia eikä rahoituksellisia vaikeuksia. Lisäksi pitää paikkansa, että – –
on lähtökohtaisesti liiketaloudellisen menestyksen merkki ja rahoitusaseman vakauden tae.
270   Komissio ei ole kuitenkaan kiistänyt Rolls-Roycen liiketaloudellista menestystä riidanalaisessa päätöksessä. Se ei ole varsinkaan
katsonut, että se, että – – oli liiketaloudellinen heikkous, kuten kantaja väittää. Se korostaa sen sijaan, että näistä ominaisuuksista
huolimatta kyseinen yhtiö – – , eikä sen näin ollen voida katsoa olevan riittävä vastapaino yleisesti suurten liikennelentokoneiden
markkinoilla, jotta se kykenisi estämään sen, että kantaja käyttäytyy suureksi osaksi riippumattomasti.
271   Komissio on näet todennut riidanalaisessa päätöksessä, että – – (riidanalaisen päätöksen 211–213 perustelukappale). Kantaja
ei kiistä kirjelmissään niiden seikkojen paikkansapitävyyttä, joihin tässä selvityksessä nojaudutaan, vaan toteaa ainoastaan,
että – – . On kuitenkin katsottava, että tämä päätelmä tukee komission riidanalaisen päätöksen 214 perustelukappaleessa esitettyä
komission erityistä päätelmää, jonka mukaan – – .
272   Rolls-Roycen rahoitustilanteen osalta edellä 263–265 kohdassa esitetyistä komission perusteluista ilmenee, että – – ja että
se, miten se on rahoittanut viimeisimmät hankkeensa, eli turvautumalla RRSP-ohjelmiin, vaikuttaa kielteisesti sen tuloihin
tulevina vuosina. Komissio on vedonnut päätelmiensä tämän osan tueksi riippumattomien rahoitusanalyytikkojen toteamuksiin,
jotka koskevat erityisesti seurauksia, joita Rolls‑Roycelle aiheutuu siitä, että se on rahoittanut hankkeensa tällä tavoin.
Kantaja tyytyy sitä vastoin toteamaan, että Rolls-Royce on yleisesti hyvässä liiketaloudellisessa tilanteessa, selittämättä
miltä osin komission selvitys Rolls-Roycen – – on virheellinen.
273   Edellä esitetyn perusteella komissio ei ole tehnyt ilmeistä arviointivirhettä, kun se on todennut riidanalaisen päätöksen
196 perustelukappaleessa, että ”vaikka [Rolls-Royce] onkin teknisesti katsoen hyvin pystyvä toimittaja, sitä ei voi vain tällä
perusteella pitää uskottavana tarjoajana kaikkien moottoreiden myynnissä kaikilla markkinoilla eikä varsinkaan sellaisena,
jolle myönnetään yksinoikeus moottoritoimituksiin”.
Ostajien harjoittama paine
274   Lopuksi komissio esittää riidanalaisessa päätöksessä syyt, joiden vuoksi Boeingilta ja Airbusilta puuttuu tasapainottava neuvotteluvoima,
vaikka nämä kaksi ovat ainoita suurten liikesuihkukoneiden valmistajia, ja sama pätee lentoyhtiöihin (224–228 perustelukappale).
275   Komissio toteaa lähinnä, että useat lentoyhtiöt ovat riippuvaisia kantajasta, koska se on niiden lentokonekannan vakiintunut
toimittaja. Se korostaa lisäksi, että kysyntä näiden moottoreiden loppukäyttäjinä olevien lentoyhtiöiden taholta on hajanaista,
koska minkään yksittäisen lentoyhtiön osuus ostoista ei ylitä 5:tä prosenttia (226 perustelukappale), mitä kantaja ei kiistä.
276   Komissio toteaa lentokoneen rungonvalmistajien osalta, että kantajalla on niihin suuri vaikutusvalta niiden asiakkaiden kautta
sen osuuden ansiosta, joka sillä on niiden lentokoneisiin asennetusta kannasta. Se muistuttaa tässä yhteydessä siitä, että
GECAS kykenee ”levittämään” kantajan moottorilla varustettujen lentokoneiden kysyntää lentoyhtiöiden keskuudessa ja että GE
Capital ja GECAS ovat jopa kyenneet vaikuttamaan suoraan niiden moottorivalintoihin (228 perustelukappale).
277   Kantaja esittää tässä yhteydessä kahdenlaista arvostelua. Se toteaa ensinnäkin, että komissio on todennut asiassa Allied Signal/Honeywell
tekemässään päätöksessä, että Boeing ja Airbus ovat vahvoja ostajia, ja kyseisessä päätöksessä samoin kuin asiassa EADS tekemässään
päätöksessä, että lentoyhtiöt ovat ostajina huomattavan vahvoja. Tässä yhteydessä on riittävää todeta komission tavoin, että
kyseisissä päätöksissä todettu ostajien vahvuus oli olemassa muihin yhtiöihin kuin kantajaan nähden ja muiden tuotteiden osalta.
Koska komissio nojautuu tältä osin etuihin, jotka ovat ominaisia kantajalle ja sen erityiselle asemalle moottoreiden markkinoilla,
tällä perustelulla ei ole tässä tapauksessa merkitystä.
278   Toiseksi kantaja korostaa, että Boeing sen enempää kuin Airbuskaan eivät ole vastustaneet yrityskeskittymää. Tällaisen vastustuksen
puuttumisella ei ole merkitystä ratkaistaessa sitä, oliko kantajalla määräävä markkina-asema ennen yrityskeskittymää. Tällainen
vastustuksen puuttuminen saattaisi selittyä monilla eri syillä ja muun muassa sillä komission istunnossa esittämällä syyllä,
jonka mukaan Boeingilla ja Airbusilla ei ole erityistä intressiä moottoreiden hinnan alentamiseen koska verrattain korkeat
hinnat vaikuttavat molempiin samalla tavoin. Lisäksi se, että tällaisen vastustuksen puuttumiselle annettaisiin liian suuri
painoarvo, saattaisi vastata sitä, että katsottaisiin, että yrityksen asiakkaat voivat päättää eräänlaisen yrityskeskittymien
yksityisen valvonnan avulla, onko toimittajalla määräävä asema tietyillä markkinoilla.
279   Näin ollen kantajan tätä koskevat perustelut on hylättävä tältä osin. Tässä tilanteessa, ja kun otetaan huomioon edellä esitetyt
eri toteamukset kantajan vahvasta asemasta suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, komissio ei ole tehnyt
tosiseikkoja koskevaa virhettä eikä ilmeistä arviointivirhettä katsoessaan, että Boeing, Airbus ja lentoyhtiöt eivät kohdista
kantajaan sellaista kaupallista painetta, että tämä saattaisi kumota sen päätelmän kantajan määräävän aseman olemassaolosta.
f)     Määräävää markkina-asemaa koskeva päätelmä
280   Edellä esitetyn perusteella komissio on voinut päätellä riidanalaisen päätöksen 229 perustelukappaleessa tätä koskevaa ilmeistä
arviointivirhettä tekemättä, että GE:llä oli määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ennen
yrityskeskittymää.
C
Vertikaalinen päällekkäisyys
1.
Asianosaisten lausumat
281   Kantaja katsoo riidanalaisen päätöksen sen osan osalta, joka koskee vertikaalista päällekkäisyyttä, joka johtuu Honeywellin
moottorinkäynnistimien ja GE:n moottoreiden yhdistämisellä syntyvästä yhdistelmästä, että komissio on jättänyt huomiotta sen,
että Honeywell toimittaa käynnistimiään GE:n kanssa kilpaileville moottorinvalmistajille. Komissio ei esitä sen mielestä mitään
näyttöä siitä, että yrityskeskittymä johtaisi siihen, että keskittymän seurauksena syntyvän yksikön kilpailijat syrjäytettäisiin,
kun otetaan erityisesti huomioon se, että käynnistin muodostaa vain 0,2 prosenttia moottorin hinnasta.
282   Kantaja on lisännyt Rolls-Roycen ja Rockwellin huomautuksiin antamassaan vastauskirjelmässä ja istunnossa, että komission
olisi pitänyt edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio annetun tuomion mukaisesti ottaa huomioon
keskittymän seurauksena syntyvän yksikön EY 82 artiklaan perustuvat velvoitteet.
283   GE on ehdottanut käynnistimiin liittyvien sitoumusten yhteydessä, että se luopuisi Honeywellin toiminnoista lentokoneiden
moottorinkäynnistimien valmistuksessa. Riidanalaisessa päätöksessä tätä sitoumusta vastaan esitetyt vastaväitteet ovat sen
mielestä täysin perusteettomia.
284   Komissio muistuttaa Rolls-Roycen tukemana, että Honeywell on ainoa riippumaton ja luotettava suurten liikennelentokoneiden
moottorinkäynnistimien toimittaja, kun otetaan markkinatilanne huomioon, ja että sen yhdistäminen samaan yritykseen määräävässä
asemassa olevan moottoreiden toimittajan kanssa antaisi sulautuman seurauksena syntyvälle yksikölle mahdollisuuden käyttäytyä
riippumattomasti, mikä ei ollut aikaisemmin mahdollista. Komissio huomauttaa niin ikään, että kantajan näitä markkinoita koskevien
sitoumusten hylkäämiseen kohdistama arvostelu koostuu pelkistä väitteistä.
285   Rolls-Royce korostaa erityisesti, että moottorinkäynnistimet ovat jokaisen moottorin olennainen osa ja että sulautunut yksikkö
voisi yrityskeskittymän toteuduttua saada tämän osan edullisemmin ehdoin. Rolls-Roycen mielestä olisi rahoituksellisesti ja
teknisesti vaikeaa valita muuta toimittajaa kuin Honeywell.
2.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
286   Komissio on kuvannut riidanalaisen päätöksen 331–340 perustelukappaleessa Honeywellin asemaa tiettyjen liitännäisten tuotteiden
ja moottoreiden tilausten eri markkinoilla. Se on korostanut erityisesti, että Honeywellilla oli [50–60] prosentin osuus yhden
tällaisen tuotteen eli moottorinkäynnistinten markkinoilla, ja P & W:n sisaryhtiö Hamilton Sundstrand oli tuotantomäärien
perusteella toiseksi suurin valmistaja [40–50] prosentin markkinaosuudella (riidanalaisen päätöksen 337 ja 338 perustelukappale).
287   On muistettava myös, että komissio ei ole katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että yrityskeskittymän seurauksena olisi luotu
Honeywellille määräävä asema näillä markkinoilla tai vahvistettu sitä.
288   Komissio on sen sijaan todennut riidanalaisen päätöksen 419 perustelukappaleessa, että ”tuotepakettitarjouksista aiheutuvien
vaikutusten lisäksi ehdotettu keskittymä vahvistaa myös GE:n määräävää asemaa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
Tämä johtuu kilpailevien moottorinvalmistajien vertikaalisesta sulkemisesta markkinoiden ulkopuolelle sen vertikaalisen suhteen
vuoksi, joka moottorinvalmistaja GE:llä on Honeywelliin, joka on moottorinkäynnistinten toimittaja GE:lle ja sen kilpailijoille”.
Sen mukaan ”ehdotetun keskittymän toteuduttua sulautuneella yksiköllä olisi kannustimia viivyttää tai häiritä Honeywellin
moottorinkäynnistinten toimittamista kilpaileville moottorinvalmistajille, mikä vahingoittaisi moottorimarkkinoilla toimivien
GE:n kilpailijoiden toimituksia, jakelua, kannattavuutta ja kilpailukykyä. Sulautunut yksikkö voisi myös nostaa moottorinkäynnistinten
tai niiden varaosien hintoja ja lisätä näin kilpailevien moottorinvalmistajien kustannuksia sekä vähentää entisestään niiden
mahdollisuuksia kilpailla sulautuneen yksikön kanssa” (riidanalaisen päätöksen 420 perustelukappale).
289   Tämän jälkeen komissio on hylännyt eri väitteet, joita kantaja on esittänyt pyrkiessään hylkäämään sen selvityksen. Se korostaa
erityisesti, että Hamilton Sundstrand valmistaa nykyään moottorinkäynnistimiä yksinomaan P & W:n moottoreita varten, ja väittää,
ettei sillä ole kaupallista intressiä myydä käynnistimiään muille moottoreiden valmistajille siinäkään tapauksessa, että hinnat
nousisivat (338 ja 421 perustelukappale). Komissio katsoo näin ollen, että Hamilton Sundstrandia ei voida pitää Honeywellin
kilpailijana (338 perustelukappale). Komissio toteaa, että ei ole mitään toista kilpailijaa, joka kykenisi kohdistamaan tehokasta
kilpailupainetta Honeywellin toimintaan markkinoilla, ja että markkinoilletulon esteet ovat huomattavia, joten se mahdollisuus,
että markkinoille tulee uusia yrityksiä, ei myöskään ole todellinen rajoitus (422 ja 423 perustelukappale).
290   Lisäksi komissio tutkii hallinnollisen menettelyn aikana esitetyn väitteen, jonka mukaan Honeywellin tekemät sopimukset estävät
sen riskin, että se kieltäytyisi toimittamasta moottorinkäynnistimiään tietyille asiakkaille tai jopa vetäytyisi markkinoilta
siltä osin kuin kyseessä olisi tavaran toimittaminen kolmansille osapuolille. Se hylkää sen ajatuksen, että tämä rajoitus
olisi tehokas, ja toteaa, että näistä sopimusmääräyksistä huolimatta Honeywellin kieltäytyminen myymisestä aiheuttaisi häiriöitä
ja huomattavia kustannuksia GE:n kanssa kilpaileville moottoreiden valmistajille erityisesti sen vuoksi, että ”tällaiset tiukat
sopimukselliset keinot, joilla estetään jommankumman sopimuspuolen kilpailua rajoittavat toimet ilman asianmukaista syytä
ovat tyypillisiä viime aikoina toteutetuissa moottoreiden kehittämisohjelmissa. Vanhempiin ohjelmiin ei sisälly sopimusjärjestelyjä”
(424 perustelukappale).
291   Komissio hylkää myös väitteen, jonka mukaan kilpailijoita ei olisi tähän mennessä syrjäytetty markkinoilta Honeywellilla ilmaturbiinien
käynnistimien osalta olleesta markkinaosuudesta huolimatta, ja toteaa tältä osin, että näistä pienistä moottoreista on tehty
yksinoikeussopimuksia, joten niihin ei liity läheskään yhtä vahvoja kilpailijoiden markkinoilta syrjäyttämiseen houkuttelevia
kannustimia kuin sulautuneella yksiköllä olisi suurten liikennelentokoneiden markkinoilla, koska siellä moottorintoimittajia
voi olla useita (riidanalaisen päätöksen 425 perustelukappale). Lopuksi komissio toteaa väitteestä, jonka mukaan käynnistimet
voidaan toimittaa myös suoraan lentokoneenvalmistajille ja kieltäytyminen toimittamasta moottoreiden valmistajille voitaisiin
kiertää lentokoneenvalmistajien suoraan tekemillä käynnistintilauksilla, että useimpien moottoreiden käynnistimet myydään
moottorinvalmistajille sisällytettäväksi moottoripaketteihin, jotka toimitetaan lentokoneenvalmistajalle (riidanalaisen päätöksen
426 perustelukappale).
292   On todettava, että kantaja ei ole riitauttanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sitä, että komissio on riidanalaisessa
päätöksessä esitetyistä ja edellisissä kohdissa toistetuista syistä hylännyt hallinnollisessa menettelyssä esitetyt väitteet.
Näin ollen tässä oikeudenkäynnissä on katsottava, että tämä hylkääminen on lähtökohtaisesti perusteltavissa näillä syillä.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on sen sijaan tutkia kantajan väitteet, jotka on esitetty lyhyesti edellä
281–283 kohdassa.
293   Komission näkemys, joka koskee kantajalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo ennestään olevan määräävän
aseman vahvistumista, perustuu erityisesti siihen, että yrityskeskittymän toteuduttua sulautuneella yksiköllä olisi kannustin
”viivyttää tai häiritä Honeywellin käynnistimien toimituksia kilpaileville moottoreiden valmistajille” ja että se kykenisi
nostamaan hintoja. Hylätessään väitteet, jotka koskevat sopimuspakotteita, jotka estäisivät sen, että Honeywell kieltäytyisi
myymisestä, komissio on lisäksi korostanut, että tällaisesta kieltäytymisestä aiheutuisi käytännössä häiriöitä ja huomattavia
kustannuksia kilpaileville moottoreiden toimittajille.
294   On kiistatonta, että Honeywellin moottoreiden lisävarusteita ja säätimiä, joihin kuuluvat sen moottorinkäynnistimet, käytetään
huomattavan monissa sen kilpailijoiden moottoreissa, muun muassa Rolls-Roycen moottoreissa. Kun otetaan huomioon Honeywellin
tärkeimmän kilpailijan (Hamilton Sundstrand) kauppapolitiikka, jonka paikkansapitävyyttä kantaja ei ole kiistänyt ja jonka
mukaan se ei enää myy käynnistimiään markkinoilla, Rolls-Royce on nykyään riippuvainen Honeywellista, ja Honeywellin [50–60] prosentin
markkinaosuus ei siis kuvasta riittävällä tavalla sitä, miten laaja liiketaloudellinen vaikutusvalta sillä on Rolls-Royceen.
Komissio on lisäksi todennut riidanalaisen päätöksen 425 perustelukappaleessa, että se, että usein on mahdollista valita moottori
suuriin liikennelentokoneisiin, toisin kuin ilmaturbiinimoottorilla varustettuihin lentokoneisiin, antaa erityisen kannustimen
syrjäyttää kilpailijat välittömästi, mitä mahdollisuutta moottoreiden valmistajilla ei ole muissa yhteyksissä.
295   Tuomion tässä osassa kuvatut riidanalaisen keskittymän vaikutukset eivät ole monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia,
koska ne johtuvat suorasta vertikaalisesta suhteesta toimittajan ja asiakkaan välillä. Edellä ja erityisesti 293 kohdassa
esitetystä kuvauksesta ilmenee, että komission näkemys tästä suhteesta aiheutuvista keskittymän kilpailunvastaisista vaikutuksista
riippuu sulautuneen yksikön tulevasta käyttäytymisestä, jota ilman sulautumisen tällä tekijällä ei ole mitään haitallisia
vaikutuksia. Komission on siten esitettävä pitävä näyttö tämän käyttäytymisen todennäköisyydesta (ks. vastaavasti edellä 58
kohdasssa mainittu asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 65 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
296   Tietyissä tapauksissa näitä todisteita voivat olla taloudelliset tutkimukset, jotka osoittavat markkinatilanteen todennäköisen
kehityksen ja viittaavat siihen, että sulautuneella yksiköllä olisi kannustin käyttäytyä tietyllä tavalla. Kuten kantaja toteaa,
komissio ei ole tässä tapauksessa esittänyt tällaisia todisteita.
297   On kuitenkin muistutettava siitä, että koska yhteisön oikeuden ensisijainen periaate on vapaan todistelun periaate (ks. vastaavasti
julkisasiamiehenä toimineen tuomari Vesterdorfin ratkaisuehdotus asiassa T-1/89, Rhône-Poulenc vastaan komissio, jossa annettiin
tuomio 24.10.1991 (Kok. 1991, s. II‑867, 869 ja 954 oikeuskäytäntöviittauksineen), tällaisten todisteiden puuttuminen ei sinänsä
ole ratkaisevaa. Erityisesti sellaisessa tilanteessa, jossa on ilmeistä, että yrityksen kaupallinen intressi on niin painava,
että se puoltaa erityisesti tiettyä käyttäytymistä, kuten kilpailijan yrityksen häiritsemistä koskevan mahdollisuuden käyttöä,
komissio ei tee ilmeistä arviointivirhettä todetessaan riidanalaisessa päätöksessä, että on todennäköistä, että sulautunut
yksikkö todellisuudessa ryhtyy käyttäytymään ennakoidulla tavalla. Sellaisessa tapauksessa jo tiettyyn yksittäistapaukseen
liittyvät taloudelliset ja kaupalliset realiteetit voivat olla oikeuskäytännössä edellytettyjä pitäviä todisteita.
298   Komissio on tässä tapauksessa todennut ensinnäkin, että moottorinkäynnistimien markkinoiden tarjonta on erittäin keskittynyttä,
minkä vuoksi kantaja ja sen kilpailijat, erityisesti Rolls-Royce ovat suuressa määrin riippuvaisia Honeywellista, ja toiseksi,
että yrityskeskittymästä seuraa vertikaalisesti integroitunut kaupallinen rakenne, joka yhdistää olennaisen osan (käynnistimen)
valmistustoiminnan tuotantoketjussa myöhemmän vaiheen markkinoille kuuluvan lopputuotteen valmistustoimintaan, ja jo tämä
synnyttää määräävän aseman viimeksi mainituille markkinoille. Näiden markkinaolosuhteiden perusteella komissio on katsonut,
että sulautuneen yksikön kaupallinen intressi saisi sen käyttämään tietyissä tapauksissa vaikutusvaltaansa suhteellisesti
arvioiden hyvin edullisen mutta moottorin toiminnan kannalta olennaisen osan välttämättömänä toimittajana häiritäkseen kilpailijoidensa
moottorituotantoa, riippumatta tässä vaiheessa mahdollisista oikeudellisista pakotteista, jotka saattavat vaikuttaa tähän.
299   Komission tätä koskeva selvitys on vakuuttava taloudellisten tutkimusten puuttuessakin, koska ilmenee selvästi, että ennakoidut
menettelytavat, joilla kantaja voi aiheuttaa huomauttavaa haittaa kilpailijoidensa intresseille, olisivat olleet sulautuneen
yksikön kaupallisten intressien mukaisia. Asianosaisten kesken on näet kiistatonta, että käynnistimen osuus moottorin kustannuksista
on erittäin vähäinen, kantajan väliintulokirjelmistä esittämissään huomautuksissa esittämien tietojen mukaan 0,2 prosenttia.
Näin ollen voitot, joita sulautunut yksikkö voisi saada tämän tuotteen myynnistä Rolls-Roycelle ja P & W:lle, ovat väistämättä
hyvin pieniä verrattuna niihin voittoihin, joita se voisi saada lisäämällä markkinaosuuttaan suurten liikennelentokoneiden
markkinoilla niiden kustannuksella.
300   Tarkastellessaan sitä mahdollisuutta, että Hamilton Sundstrand ryhtyisi myymään moottorinkäynnistimiään vapailla markkinoilla,
komissio on todennut tästä erikseen riidanalaisessa päätöksessä, että ”tuotantoketjun alkupäässä sijaitsevilta markkinoilta
odotettavissa olevat voitot moottorinkäynnistinten myynnistä [Rolls‑Roycelle] eivät kuitenkaan voisi muodostua merkittävämmiksi
kuin tappiot, joita P & W:lle saattaisi koitua moottorimarkkinoilla” (riidanalaisen päätöksen 338 perustelukappale; ks. myös
riidanalaisen päätöksen 421 perustelukappale). Tämä liiketaloudellinen logiikka tukee myös soveltuvin osin sen näkemystä,
jonka mukaan sulautuneella yksiköllä on kannustin rajoittaa tai häiritä sen suurten liikennelentokoneiden moottoreihin tarkoitettujen
moottorinkäynnistimien toimituksia kilpailijoille.
301   Siitä mahdollisuudesta, että oikeudelliset sopimuspakotteet voisivat estää komission ennakoiman käyttäytymisen, on edellä
290–292 kohdassa esitetyistä syistä ja erityisesti siitä syystä, että 292 kohdassa mainitulla tavalla tätä ei ole riitautettu
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, todettava aluksi, että tässä oikeudenkäynnissä ei ole osoitettu, että sopimusmääräykset,
joissa kielletään mahdollinen kieltäytyminen myymisestä, voisivat estää komission ennakoiman sulautuneen yksikön kilpailijoiden
kannalta haitallisen käyttäytymisen.
302   Kantaja vetoaa kuitenkin myös väitteeseen, joka perustuu näkemyksiin, jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on omaksunut
edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio antamassaan tuomiossa, joka annettiin nyt käsiteltävään
asiaan liittyvän kannekirjelmän jättämisen jälkeen ja jonka mukaan komission olisi pitänyt ottaa huomioon velvoitteet, joita
keskittymän seurauksena syntyneellä yksiköllä oli EY 82 artiklan nojalla (tuomion 156–160 kohta). Se katsoo, että mikäli oletetaan,
että näiden markkinoiden kaupallista tilannetta ja kilpailutilannetta koskeva selvitys on paikkansapitävä, komission ennakoima
käyttäytyminen eli se, että sulautunut yksikkö häiritsisi tahallaan kilpailijoidensa moottoreiden valmistustoimintaa, merkitsisi
selvästi sitä, että se käyttäisi väärin sillä jo ennestään ollutta määräävää markkina-asemaa, jonka komissio on todennut suurten
liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden osalta. Koska komissio ei ole tutkinut sitä ennalta ehkäisevää vaikutusta,
joka tässä tapauksessa saattaa aiheutua EY 82 artiklan mahdollisesta soveltamisesta, sen esittämä selvitys siitä, olisiko
sulautuneella yksiköllä kannustin käyttäytyä ennakoidulla tavalla, on vääristynyt.
303   Tässä yhteydessä on muistettava, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut muutoksenhaun yhteydessä edellä 60 kohdassa mainitussa
asiassa komissio vastaan Tetra Laval antamassaan tuomiossa (74–78 kohta), että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin oli perustellusti
katsonut edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio antamassaan tuomiossa, että tiettyyn käyttäytymiseen
ryhtymisen todennäköisyyttä oli tutkittava kokonaisvaltaisesti eli ottamalla huomioon sekä tällaisten menettelytapojen toteuttamista
edistävät tekijät että seikat, jotka voivat vähentää näiden edistävien tekijöiden vaikutusta tai jopa poistaa sen, mukaan
lukien kyseisten menettelytapojen mahdollinen lainvastaisuus. Yhteisöjen tuomioistuin katsoi kuitenkin lisäksi muun muassa,
että olisi asetuksen N:o 4064/89 ehkäisevän tarkoituksen vastaista edellyttää, että komission olisi tutkittava kunkin keskittymähankkeen
osalta, missä määrin kilpailunvastaisiin menettelytapoihin ryhtymistä edistävien tekijöiden vaikutusta pienentää tai ne jopa
poistaa kyseisten menettelytapojen lainvastaisuus, niiden paljastumisen todennäköisyys ja toimivaltaisten viranomaisten määräämät
seuraamukset (ks. edellä 72 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
304   Komission on siis lähtökohtaisesti otettava huomioon menettelyn mahdollinen lainvastaisuus ja näin ollen se, että siitä voidaan
määrätä seuraamuksia, tekijänä, joka saattaa vähentää yritysten halukkuutta ryhtyä tiettyyn menettelytapaan tai jopa poistaa
sen (edellä 74 kohta). Sen ei sitä vastoin tarvitse osoittaa sitä, että ennakoitu tuleva käyttäytyminen todellakin merkitsisi
EY 82 artiklan rikkomista, eikä myöskään sitä, että tämä kilpailusääntöjen rikkominen voidaan mahdollisesti havaita ja siitä
voidaan määrätä seuraamuksia, vaan se voi tässä yhteydessä tyytyä tiivistettyyn selvitykseen, joka perustuu sen käytettävissä
oleviin tietoihin.
305   Tässä tapauksessa komissio ennakoi sellaista tulevaa käyttäytymistä moottorinkäynnistimien markkinoilla, jonka tavoitteena
ja, mikäli se osoittautuisi tehokkaaksi, vaikutuksena olisi määräävän aseman vahvistuminen suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinoilla erityisesti siten, että sulautuneen yksikön kilpailijoiden asemaa markkinoilla heikennettäisiin. Kyseinen käyttäytyminen
eli käynnistintoimitusten keskeyttäminen kilpailijoille tai jopa tämän osan myynnistä kieltäytyminen sekä hinnankorotukset
vaikuttaisivat suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ainoastaan siltä osin kuin niillä aiheutettaisiin huomattavaa
haittaa sulautuneen yksikön kilpailijoiden moottorinvalmistustoiminnalle.
306   Tässä yhteydessä on muistettava, että vaikka määräävän markkina-aseman olemassaolo ei voi viedä tällaisessa asemassa olevalta
yritykseltä oikeutta suojella kaupallisia intressejään, vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan tällaista käyttäytymistä ei kuitenkaan
voida hyväksyä silloin, kun sen nimenomaisena tarkoituksena on tämän määräävän markkina-aseman vahvistaminen ja sen väärinkäyttö
(edellä 117 kohdassa mainittu asia United Brands v. komissio, tuomion 189 kohta; asia T-65/89, BPB Industries ja British Gypsum
v. komissio, tuomio 1.4.1993, Kok. 1993, s. II‑389, Kok. Ep. XIV, s. II-1, 117 kohta ja sitä seuraavat kohdat; ks. myös yhdistetyt
asiat T-24/93–T-26/93 ja T-28/93, Compagnie maritime belge transports ym. v. komissio, tuomio 8.10.1996, Kok. 1996, s. II‑1201,
149 kohta). Näin ollen se, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys kieltäytyy myymästä olennaista osaa kilpailijoilleen,
merkitsee jo sellaisenaan tämän aseman väärinkäyttöä (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat 6/73 ja 7/73, Istituto Chemioterapico
Italiano ja Commercial Solvents v. komissio, tuomio 6.3.1974, Kok. 1974, s. 223, Kok. Ep. II, s. 229, 25 kohta).
307   Siitä mahdollisuudesta, että sulautunut yksikkö korottaisi moottorinkäynnistimiensä hintaa, on todettava, että jotta tällä
olisi olennainen vaikutus Rolls-Roycen kilpailukykyyn suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, korotuksen
pitäisi olla niin suuri, että se selvästi merkitsisi määräävän aseman väärinkäyttöä. Käynnistimien hinnan mahdollinen 50 prosentin
korotus, jolle ei ole ilmeisiä liiketaloudellisia perusteita, merkitsisi ainoastaan 0,1 prosentin korotusta moottorin hintaan,
eikä sillä siten olisi käytännössä mitään vaikutusta moottoreiden markkinoihin. Todettakoon lisäksi, että mikäli käynnistimien
hintaa korotettaisiin sellaisella tavalla, joka ei olisi syrjivä, sillä saatettaisiin ärsyttää tiettyjä sulautuneen yksikön
asiakkaita, jolloin sillä olisi haitallisia kaupallisia vaikutuksia sille itselleen. Tämä saattaisi erityisesti heikentää
sen suhteita lentoyhtiöihin, jotka ovat käynnistinasiakkaita sekä epäsuorasti lentokoneiden ostajina että suoraan huoltopalvelujen
markkinoilla ja jotka voivat lisäksi olla sulautuneen yksikön asiakkaita moottoreiden sekä ilmailutekniikan tuotteiden ja
muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden osalta. Mikäli sitä vastoin korotus toteutettaisiin siten, että sen kilpailijoita
syrjittäisiin, tämän korotuksen tavoite eli markkinoilta syrjäyttäminen olisi ilmeinen ja merkitsisi siten myös määräävän
aseman väärinkäyttöä.
308   Samoin mahdolliset häiriöt sulautuneen yksikön toimituksissa keskittymän seurauksena ärsyttäisivät sen asiakkaita siinä tapauksessa,
että niitä käytettäisiin yleisesti, ja merkitsisivät selvästi väärinkäyttöä, mikäli niitä käytettäisiin syrjivästi esimerkiksi
Rolls-Royceen nähden.
309   Edellä esitetyn perusteella komission tässä tapauksessa ennakoima käyttäytyminen merkitsee määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että mitä vakuuttavampi komission näkemys kyseisten menettelytapojen tehokkuudesta
on ja mitä selvempi on näin ollen kaupallinen kannustin panna ne täytäntöön, sitä suurempi on se mahdollisuus, että nämä menettelytavat
todetaan kilpailunvastaisiksi. Nimenomaan komission ennakoimat kaikkein räikeimmät menettelytavat ovat nimittäin samalla kertaa
sekä tehokkaimpia kilpailijoiden toiminnan häiritsemiseksi että todennäköisimpiä ja ilmeisimpiä sulautuneen yksikön määräävän
aseman väärinkäyttötapauksia, jolloin niistä todennäköisimmin määrätään myös seuraamus.
310   Tässä yhteydessä se, että määräävää asemaa käytettäisiin väärin tietyillä markkinoilla (tässä tapauksessa moottorinkäynnistimien
markkinoilla), ei merkitse sitä, ettei voitaisi ajatella, että merkitykselliset markkinat määräävän aseman olemassaoloa arvioitaessa
olisivat liitännäiset valmistusketjun myöhemmän vaiheen markkinat (tässä tapauksessa suurten liikennelentokoneiden moottoreiden
markkinat), koska komission ensin mainituilla markkinoilla ennakoima käyttäytyminen tähtää nimenomaan yrityksellä jälkimmäisillä
markkinoilla olevan määräävän aseman säilyttämiseen tai vahvistamiseen (ks. vastaavasti edellä 115 kohdassa mainittu asia
AKZO v. komissio, tuomion 40–45 kohta ja asia T-219/99, British Airways v. komissio, tuomio 17.12.2003, Kok. 2003, s. II‑5917,
270–300 kohta).
311   Kun otetaan huomioon toteamus, joka koskee kantajalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ennen keskittymää
ollutta määräävää asemaa (ks. edellä 280 kohta), komissiolla oli väistämättä käytettävissään kaikki selvityksen osatekijät,
jotka olivat tarpeen, jotta tässä tapauksessa olisi kyetty ilman tätä koskevan yksityiskohtaisen tutkimuksen tekemistä arvioimaan,
voisiko sen itsensä ennakoima käyttäytyminen käynnistimien markkinoilla merkitä EY 82 artiklan rikkomista ja voitaisiinko
siitä määrätä tällä perusteella seuraamuksia. Se on siten tehnyt oikeudellisen virheen, kun se ei ole ottanut huomioon sitä
ennalta ehkäisevää vaikutusta, joka tällä seikalla olisi voinut olla sulautuneeseen yksikköön.
312   Lisäksi vaikuttaa siltä, että tämän ennalta ehkäisevän vaikutuksen huomioon ottaminen olisi todellisuudessa voinut vaikuttaa
arviointiin, jonka komissio teki kyseisen käyttäytymisen todennäköisyydestä. Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen
tehtävänä ei ole korvata komission arviointia omallaan, kun se pyrkii toteamaan, mitä tämä olisi tehnyt, mikäli se olisi ottanut
tämän EY 82 artiklan ennalta ehkäisevän vaikutuksen huomioon. Siten selvitystä, jonka komissio on tehnyt asian tämän osan
osalta, rasittaa ilmeinen arviointivirhe, koska se ei ole ottanut huomioon merkityksellistä seikkaa, joka liittyi EY 82 artiklan
ennalta ehkäisevään vaikutukseen.
3.
Päätelmä
313   On pääteltävä, että riidanalaisen päätöksen osa, joka koskee kantajalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
jo ennestään olleen määräävän aseman vahvistumista sen moottorinvalmistustoiminnan ja Honeywellin näihin moottoreihin tarkoitettujen
käynnistimien valmistustoiminnan välisen vertikaalisen päällekkäisyyden vuoksi ei ole näytetty toteen oikeudellisesti riittävällä
tavalla.
314   Tässä oikeudenkäynnissä ei ole näin ollen tarpeen tutkia sitä, onko komissio menetellyt perustellusti hylätessään keskittymän
ilmoittaneiden osapuolten moottorinkäynnistimien osalta ehdottaman sitoumuksen.
D
Monialakeskittymälle tunnusomaiset vaikutukset
1.
Rahoitusvoima ja vertikaalinen integroituminen
a)     Asianosaisten lausumat
315   Kantaja toteaa riidanalaisen päätöksen osasta, joka koskee GE:n rahoitusyhtiön GE Capitalin ja GE:n lentokoneita leasingvuokraavien
yritysten GECAS:n ja GE Capital Corporate Aviation Groupin (GECCAG) rahoitusvoimaa ja vertikaalista integroitumista, että
komissio ei ole näyttänyt toteen, että näiden yhtiöiden vuoksi syntyisi määräävä asema tai vahvistettaisiin sitä joillain
moottoreiden markkinoilla tai joillain muilla ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla.
Rahoitusvoima
316   Kantaja toteaa GE Capitalin osalta, että komission väitteillä, jotka koskevat tämän yhtiön ja Honeywellin väitetyn rahoitusvoiman
yhdistämisestä aiheutuvia kilpailunvastaisia vaikutuksia, ei ole mitään oikeudellista, taloudellista eikä tosiseikkoihin perustuvaa
perustaa. Koska tällainen näkemys on taloudellisessa tarkastelussa epätavallinen, komission tehtävänä on ollut esittää pitävä
oikeudellinen ja taloudellinen selvitys.
317   Komissio muistuttaa riidanalaisen päätöksen 107 perustelukappaleessa mainituista objektiivisista tekijöistä, jotka edistävät
GE:n määräävää asemaa. Se väittää kuitenkin, että se ei ole määrännyt GE:lle seuraamusta sen merkittävän pääoma-arvon perusteella,
vaan on ottanut huomioon tämän rahoitusvoiman nimenomaan avaruus- ja lentokoneteollisuuden alalla. Tämän teollisuudenalan
investointien määrän ja keston vuoksi rahoituskyky on ratkaisevan tärkeä kilpailutekijä. GE:n rahoituskyky on omaa luokkaansa
kilpailijoiden rahoituskykyyn verrattuna.
318   Nämä objektiiviset tekijät, jotka jo omalta osaltaan antavat GE:lle määräävän aseman ennen yrityskeskittymää, koska rahoitusvoimaa
voidaan käyttää sen kauppa- ja teollisuuspolitiikan tukemiseen lentokoneiden moottoreiden markkinoilla, olisivat komission
mukaan auttaneet sulautunutta yksikköä saavuttamaan määräävän aseman myös ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden markkinoilla.
319   Rockwell korostaa tässä yhteydessä, että GE Capital toimii sekä sisäisenä pankkina että rahoittajana kantajan asiakkaisiin
nähden. Rolls-Royce muistuttaa, että se on toimittanut komissiolle useita esimerkkejä siitä, että GE on käyttänyt rahoitusvoimaansa
saadakseen yksinoikeuden moottoreiden toimittamiseen.
Vertikaalinen integroituminen
320   Kantaja kiistää GECAS:n ja GECCAG:n osalta komission ”markkinaosuuksien siirtämistä” (share-shifting) koskevan teorian oikeellisuuden,
sillä teorian mukaan nämä kaksi yhtiötä suosivat Honeywellin tuotteiden ostoa sen kilpailijoiden vahingoksi. Vaikka oletettaisiin,
että GECAS:n toiminta olisi vaikuttanut tällä tavoin moottoreiden markkinoihin ennen keskittymää, mikään ei osoita, että tällaisia
Honeywellille edullisia vaikutuksia aiheutuisi keskittymän toteuduttua ja vieläpä muilla kuin ilmailutekniikan tuotteiden
ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla. Kantaja on todennut tältä osin istunnossa, että komissio ei ole tarkastellut
tilannetta eri markkinoilla vaan on sitä vastoin tyytynyt esittämään yleisiä väittämiä, joissa näiden markkinoiden väliset
erot on jätetty huomiotta.
321   Komissio täsmentää, että GECAS on suurin suurten liikennelentokoneiden ostaja, jolla on 10 prosentin markkinaosuus, ja että
se edistää jo osaltaan sitä määräävää asemaa, joka kantajalla on suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla.
322   Niiden vaikutusten osalta, jotka liittyvät Honeywelliä koskevaan vertikaaliseen integroitumiseen, komissio viittaa tässä yhteydessä
riidanalaiseen päätökseen ja väittää Rockwellin tavoin, että on ennakoitavissa, että GE ulottaa menetelmänsä Honeywellin tuotteisiin.
Se muistuttaa erityisesti siitä, että valmistajan toimittamat laitteet (SFE, supplier-furnished equipment) valitsee yksinomaan
lentokoneenvalmistaja, ja ne takaavat pitkän aikavälin tulonlähteen. Komission ja Rockwellin mukaan Honeywell olisi keskittymän
toteuduttua välittömästi hyötynyt GE Capitalin vahvuuksista ja halukkuudesta varmistaa tuotteidensa yksinoikeusasema GECAS:n
välityksellä.
323   Komissio ei väitä, että GECAS ei ostaisi muita kuin ”kokonaan Honeywell” -lentokoneita vaan että GECAS:ää käytettäisiin nosteena
kannustamaan lentokoneenvalmistajia ja lentoyhtiöitä valitsemaan Honeywell tai myöntämään sille yksinoikeusasema. Komissio
korostaa tässä yhteydessä epätasapainoista suhdetta keskittymän seurauksena syntyvän yksikön ja sen asiakkaiden välillä, koska
se toimittaa merkittävän osan lentokoneesta. Komissio ja Rockwell väittävät, että Honeywellin kilpailijat syrjäytetään vähitellen
ja ne pakotetaan siirtymään sellaisille liiketoiminnan aloille, joilla Honeywell ei toimi.
324   Komissio myöntää GECCAG:n osalta, että kyseisellä yrityksellä ei ollut aikaisemmin intressiä noudattaa riskisijoituksiin perustuvaa
ostopolitiikkaa. Tämä tilanne muuttuisi täysin Honeywellin oston myötä, sillä se on merkittävä liikennelentokoneiden varusteiden
ja palvelujen toimittaja keskittymän toteuduttua.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Johdanto
325   Aluksi on todettava, että komissio on edellä 182 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esitetyistä syistä voinut perustellusti
katsoa, että GECAS:n toiminta sekä kaupallinen noste, jota GE Capitalin rahoitusvoimaan perustuvat kantajan voimavarat edustavat,
edistävät osaltaan kantajalla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo ennestään olevaa määräävää asemaa.
326   Kuten kantaja perustellusti toteaa, näistä toteamuksista ei sitä vastoin välttämättä seuraa, että sulautunut yksikkö olisi
keskittymän toteuduttua käyttänyt ilmailutekniikan tuotteidensa ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteidensa myyntiä edistääkseen
samankaltaisia menettelytapoja kuin aikaisemmin on todettu suurten liikennelentokoneiden markkinoilla, jolloin näiden tuotteiden
markkinoille olisi syntynyt määräävä asema tai sitä olisi vahvistettu.
327   Edellä 58 kohdassa mainittuun asiassa Tetra Laval vastaan komissio annettuun tuomioon liittyvän ja yhteisöjen tuomioistuimen
edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval annetulla tuomiolla vahvistaman oikeuskäytännön mukaisesti
komission tehtävänä oli osoittaa paitsi se, että sulautuneella yksiköllä olisi edellytykset panna nämä menettelytavat täytäntöön
ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla, lisäksi pitävien todisteiden perusteella
myös se, että olisi todennäköistä, että sulautunut yksikkö käyttäytyisi näin. Lisäksi komission piti osoittaa, että näillä
menettelytavoilla olisi luotu lähitulevaisuudessa määräävä asema ainakin tietyille merkityksellisille ilmailutekniikan tuotteiden
ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoille (ks. vastaavasti edellä 58 kohdassa mainittu asia Tetra Laval v. komissio,
tuomion 146–162 kohta, jonka yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut tältä osin edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio
v. Tetra Laval antamansa tuomion 37–45 kohdassa, sekä edellä 60 kohta ja sitä seuraavat kohdat). Jäljempänä tutkitaan peräjälkeen
näitä kahta näkökohtaa, jotka liittyvät selvitykseen, joka komission piti tehdä.
Komission ennakoiman tulevan käyttäytymisen todennäköisyys
328   Komission näkemys, joka koskee ”markkinaosuuksien siirrosta” aiheutuvien ”vertikaalisten” monialakeskittymälle tunnusomaisten
vaikutusten toimintaa, on erilainen sen mukaan, ovatko kyseessä yhtäältä standardoidut valmistajan toimittamat (SFE, supplier-furnished
equipment) ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin ilmailutekniikan tuotteet (riidanalaisen päätöksen 342–348 perustelukappale)
vai toisaalta ostajan spesifioimat laitteet (BFE, buyer-furnished equipment) taikka valmistajan toimittamat vaihtoehtoiset
laitteet (ehdotetaan kahta tai useampaa vaihtoehtoista valmistajan toimittamaa laitetta) (riidanalaisen päätöksen 405–411
perustelukappale). Lentokoneenvalmistaja näet valitsee standardoidut valmistajan toimittamat laitteet lopullisesti lentokonetta
suunnitellessaan, kun lentoyhtiö puolestaan valitsee tilausta tehdessään lopullisesti ostajan spesifioimat laitteet sekä valmistajan
toimittamat vaihtoehtoiset laitteet ainakin kahden ennalta valitun laitteen väliltä.
–       Standardoidut valmistajan toimittamat laitteet
329   Komissio toteaa standardoitujen valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
osalta, muistutettuaan ensin päätelmästään, joka koskee kantajan kykyä saada lentokonetyyppien moottorintoimittajana yksinoikeus
(riidanalaisen päätöksen 343 perustelukappale), että keskittymän seurauksena tämä kyky hyödyttää välittömästi Honeywelliä.
Komissio väittää tässä yhteydessä, että lentoyhtiöt suhtautuvat suhteellisen välinpitämättömästi ilmailutekniikan tuotteiden
ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden komponenttien valintaan, joten ”jonkin muun yhtiön kuin GE:n lentokoneenvalmistajalle
tekemän tarjouksen hyödyt jäisivät merkitykseltään vähäisemmiksi kuin hyödyt, joita niille voisi koitua GECAS:n uusista lentokonehankinnoista”
(riidanalaisen päätöksen 344 perustelukappale).
330   Riidanalaisen päätöksen mukaan ”käyttämällä hyväkseen rahoitusvoimaansa ja vertikaalista integroituneisuuttaan uusien lentokonetyyppien
markkinoilletulon yhteydessä (esimerkiksi rahoituksella ja/tai GECAS:n tekemillä tilauksilla) sulautunut yksikkö pystyy edistämään
Honeywellin tuotteiden valintaa valmistajan toimittamiksi laitteiksi ja estämään samalla kilpailijoilta mahdollisuuden saada
omia tuotteitaan asennetuiksi kyseisiin uusiin lentokonetyyppeihin” (riidanalaisen päätöksen 344 perustelukappale) ja lisäksi
”Honeywell saa keskittymän toteuduttua aseman, jossa se voi hyödyntää GE:n rahoitusvoimaa ja kykyä tukea ristiin eri liiketoimintasegmenttejään”
(riidanalaisen päätöksen 345 perustelukappale). Tämän vuoksi komissio ennakoi, että sulautuma heikentäisi vakavalla tavalla
Honeywellin kilpailijoiden tilannetta (riidanalaisen päätöksen 347 ja 348 perustelukappale) ja että ”GE:n mahdollisuus käyttää
strategisesti hyväkseen GECAS:n markkinayhteyksiä ja GE Capitalin rahoitusvoimaa Honeywellin tuotteiden eduksi tekee Honeywellistä
määräävässä asemassa olevan toimijan valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden markkinoilla, joilla se on jo johtoasemissa” (riidanalaisen päätöksen 346 perustelukappale).
331   Komissio on siis esittänyt edellä mainituissa perustelukappaleissa, että sulautunut yksikkö olisi kykenevä vaikuttamaan lentokoneenvalmistajien
tekemään valmistajan toimittamien laitteiden valintaan ja kannustamaan niitä valitsemaan Honeywellin laitteet. Sitä vastoin
sen esittämästä kuvauksesta, joka koskee prosessia, jonka välityksellä kantajan tytäryhtiöiden markkinavoima synnyttäisi sen
mielestä määräävän aseman sulautuneelle yksikölle, ei voida saada selville, mistä syistä sulautuneen yksikön ”strateginen”
käyttäytyminen, joka aiheuttaisi nämä seuraukset, olisi ennakoitavissa riittävän suurella todennäköisyydellä.
332   Komission tehtävänä olisi ollut osoittaa pitävin todistein tällaisen todennäköisyyden olemassaolo. Koska oli osoitettava ennen
yrityskeskittymän toteuttamista, miten sulautunut yksikkö käyttäytyisi sulautumisen toteuduttua markkinoilla, joilla ei ennen
keskittymää ollut minkäänlaista mahdollisuutta käyttäytyä komission ennakoimalla tavalla, tällaisia todisteita eivät lähtökohtaisesti
voi olla yksinomaan aikaisempaan käyttäytymiseen liittyvät seikat. Tästä seuraa, että komission selvitys, joka on hyväksytty
edellä GECAS:llä ja GE Capitalilla suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla olleen aseman osalta, ei riitä
täyttämään tätä vaatimusta, vaikka se voikin olla siinä osana.
333   Näin ollen pitäviä todisteita saattoivat lähtökohtaisesti olla joko asiakirjat, jotka osoittavat kantajan ja/tai Honeywellin
johdon vakaan aikomuksen jatkaa myös ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla GECAS:n
ja GE Capitalin voimavarojen kaupallista hyödyntämistä edellä suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden osalta
kuvatulla tavalla keskittymän toteuduttua, tai taloudellinen selvitys, joka osoittaa, että tällainen käyttäytyminen olisi
ollut objektiivisesti arvioiden sulautuneen yksikön liiketaloudellisten intressien mukaista. Koska komissio ei ole esittänyt
seikkoja, joilla osoittaa, että GE:n kyseisillä markkinoilla käyttämiä menettelytapoja on aioittu soveltaa myös ilmailutekniikan
tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla keskittymän toteuduttua, on tutkittava, onko riidanalaisessa
päätöksessä näytetty toteen, että tällainen soveltaminen olisi ollut sulautuneen yksikön liiketaloudellisten intressien mukaista.
334   Kantaja väittää tässä yhteydessä, ettei olisi sulautuneen yksikön liiketaloudellisten intressien mukaista painostaa lentokoneenvalmistajia
valitsemaan entisen Honeywellin ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita valmistajan toimittamiksi
laitteiksi. Se korostaa, että kantajan alueliikennesuihkukoneille ja suurille liikennelentokoneille valmistamien moottoreiden
ja jokaisen ilmailutekniikan tuotteen tai muun kuin ilmailutekniikan tuotteen välinen hintaero on valtava. Se väittää näin
ollen, että sulautuneella yksiköllä ei olisi ollut liiketaloudellista intressiä edistää ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden
kuin ilmailutekniikan tuotteiden myyntiä tällä tavoin.
335   Komission riidanalaisessa päätöksessä huomioon ottamassa taloudellisessa selvityksessä myönnetään, että suurten liikesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoilla on tiettyä kilpailua. Komissio on erityisesti vedonnut Boeingin B777X-version moottorin toimittamista
koskenutta tarjouskilpailua kuvatessaan siihen, että kantaja oli kyennyt – – vaikuttamaan Boeingin tekemään moottorivalintaan
(edellä 205 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
336   Tässä yhteydessä se, että kantaja on kyennyt tekemään lyhyellä aikavälillä tietyn kaupallisen uhrauksen saadakseen moottorinsa
myydyksi, oli tärkeää arvioitaessa kantajalla jo ennestään olleen määräävän aseman olemassaoloa. On korostettava, että kyseiset
menettelytavat merkitsevät tai voivat merkitä tiettyä kustannusta kantajalle ainakin lyhyellä aikavälillä, mitä edustaa B777X:n
tapauksessa – – . Tällainen kustannus saattaa olla perusteltavissa moottoreiden huoltopalveluista tulevaisuudessa saatavilla
tuloilla.
337   Tässä asiayhteydessä keskittymän voidaan katsoa vaikuttavan potentiaalisesti ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden markkinatilanteeseen vain siltä osin kuin sulautunut yksikkö olisi saanut lentokoneenvalmistajat valitsemaan entisen
Honeywellin tuotteita tilanteissa, joissa ne eivät olisi valinneet niitä ilman tällaista kaupallista painetta. Kun otetaan
huomioon se edellä mainittu seikka, että se, että kantaja on saanut B777X-version moottoritoimitukset yksinoikeudella hoidettavikseen,
merkitsee tiettyä kaupallista ”kustannusta”, ei voida poissulkea sitä, että lentokoneenvalmistaja olisi voinut vaatia – –
siinä tapauksessa, että myös sulautunut yksikkö olisi harjoittanut painostusta valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden
ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden valitsemisessa, mitä mahdollisuutta komissio ei ole kuitenkaan ottanut huomioon.
Mikään ei takaa sitä, että tulevat lisätulot olisivat kattaneet tämän kustannuksen. Komissio ei ainakaan saanut olettaa, että
sulautuneelle yksikölle ei olisi aiheutunut lisäkustannuksia tässä hypoteettisessa tilanteessa.
338   Riidanalaisten menettelytapojen soveltaminen standardoitujen valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden
kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla olisi näin ollen merkinnyt keskittymän toteuduttua järkiperäistä liiketaloudellista
käyttäytymistä ainoastaan siinä tapauksessa, että siitä sulautuneelle yksikölle koituvat tulot olisivat korvanneet nämä mahdolliset
kustannukset. Komissio ei siis saanut pitää johdonmukaisena ja väistämättömänä kehityksenä ennustettaan, jonka mukaan sulautunut
yksikkö soveltaisi näitä menettelytapoja ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla.
339   Koska ei ole olemassa taloudellisia tutkimuksia, joiden perusteella voitaisiin vertailla näitä kustannuksia ja tuloja edes
arvioiden perusteella, komissio ei siis ole tässä tapauksessa osoittanut, mitkä olisivat olleet kantajan menettelytapojen
tällaisen soveltamisen todennäköiset liiketaloudelliset seuraukset. Riidanalaisessa päätöksessä ei vastata siihen kysymykseen,
olisiko se, että sulautunut yksikkö olisi painostanut valitsemaan valmistajan toimittamiksi laitteiksi sen tuotteet, merkinnyt
sille liiketaloudellista lisäkustannusta, eikä näin ollen myöskään siihen kysymykseen, olisivatko tulot, joita se olisi saanut
lentokoneenvalmistajien valittua nämä tuotteet, korvanneet nämä mahdolliset kustannukset. Näiden tietojen puuttuessa on nyt
käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa mahdotonta määrittää, olisiko sulautunut yksikkö päättänyt soveltaa kyseisiä
menettelytapoja valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla,
mikäli keskittymä olisi toteutunut.
340   Tästä seuraa, että komissio ei ole osoittanut pitävin todistein ja riittävällä todennäköisyydellä, että sulautunut yksikkö
olisi käyttänyt GECAS:n markkinavoimaa sekä GE Capitalin asemasta johtuvaa rahoitusvoimaa edistääkseen entisen Honeywellin
valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden myyntiä tulevaisuudessa.
–       Ostajan spesifioimat laitteet ja valmistajan toimittamat vaihtoehtoiset laitteet
341   Komissio katsoo ostajan spesifioimien ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin
ilmailutekniikan tuotteiden osalta, että ”Honeywellin toimintojen yhdistyminen GE:n rahoitukselliseen vahvuuteen ja vertikaalinen
integroituminen rahoituspalveluihin, lentokoneiden osto- ja leasingtoimintaan sekä jälkimarkkinoilla tarjottaviin palveluihin
edistää markkinoita sulkevaa vaikutusta, jota on jo kuvattu tarkasteltaessa valmistajan toimittamia ilmailutekniikan tuotteita
ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita” (riidanalaisen päätöksen 405 perustelukappale). Se korostaa, että ”GE:llä on myös
kannustimia nopeuttaa lentokoneenvalmistajien keskuudessa meneillään olevaa suuntausta muuttaa ostajan spesifioimat tuotteet
valmistajan toimittamiksi tuotteiksi, koska se voisi myöhemmin pyrkiä hankkimaan kyseisten tuotteiden valmistuksen itselleen
ja saamaan yksinoikeuteen perustuvia asemia soveltamalla aiemmissa kappaleissa kuvattuja liiketoimintakäytäntöjä” (riidanalaisen
päätöksen 408 perustelukappale).
342   Komissio väittää lisäksi, että ”Honeywellin ostajan spesifioimien tuotteiden valikoima hyötyy GE Capitalin kyvystä varmistaa
kyseisille tuotteille erikoisasema lentoyhtiöissä (katso Continental Airlines ‑yhtiötä koskeva esimerkki) ja GECAS:n hyödyllisistä
mahdollisuuksista edistää GE:n tuotteiden asentamista lentokoneisiin laajentamalla GE:n tuotteita suosiva toimintaperiaatteensa
koskemaan myös Honeywellin tuotteita” (riidanalaisen päätöksen 406 perustelukappale). Lisäksi ”Honeywellin ostajan spesifioimat
tuotteet hyötyvät myös siitä, että GE:n tuote- ja palveluvalikoima kilpailee muiden toimittajien komponenttien kanssa käyttäen
hyväksi GECAS:n mahdollisuuksia suosia GE:n tuotteita suhteessa lentoyhtiöihin” (riidanalaisen päätöksen 407 perustelukappale).
343   Komissio päättelee tämän perusteella, että ”GE:n mahdollisuus käyttää strategisesti hyväkseen GECAS:ää ja GE Capitalin rahoitusvoimaa
tekee Honeywellistä määräävässä asemassa olevan toimijan ostajan spesifioimien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin
ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla, joilla sillä on jo johtoasemia” ja ennakoi, että kilpailijat alkavat vähitellen
arvioida uudelleen osallistumistaan näille markkinoille (riidanalaisen päätöksen 409 perustelukappale).
344   Edellä 341 kohdassa esitetyistä perustelujen osatekijöistä, jotka viittaavat siihen, että valmistajan toimittamien ilmailutekniikan
tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinatilanteen tarkastelun yhteydessä esitetyllä selvityksellä olisi
merkitystä ostajan spesifioimien ilmailutekniikan tuotteiden markkinoiden kannalta, on muistettava, että tätä selvitystä on
edellä pidetty riittämättömänä. Koska ostajan spesifioimien laitteiden ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten laitteiden
asiakkaat ovat lentoyhtiöitä, kun standardoitujen valmistajan toimittamien laitteiden asiakkaat ovat puolestaan lentokoneenvalmistajia,
samaa liiketaloudellista logiikkaa ei missään tapauksessa voida soveltaa molemmissa tapauksissa. Siitä mahdollisuudesta, että
sulautunut yksikkö edistäisi valmistajan toimittamien laitteiden ryhmän laajentamista, on todettu, että koska komission viimeksi
mainittuja laitteita koskeva näkemys on hylätty, tällä seikalla ei ole mitään merkitystä siinäkään tapauksessa, että se pitäisi
paikkansa.
345   Todettakoon edellä 342 kohdassa erityisesti ostajan spesifioimien laitteiden ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten laitteiden
markkinoiden osalta esitetyistä perusteluista, että komissio saattoi perustellusti ennakoida, että GECAS itse suosisi vahvasti
entisen Honeywellin tuotteita keskittymän toteuduttua, koska molemmat yhtiöt kuuluisivat silloin samaan konserniin. Kantaja
toteaa perustellusti, että tämä suosiminen ei voisi olla ehdotonta, koska Honeywell ei valmista kaikkia lentokoneeseen tarvittavia
ostajan spesifioimia ja valmistajan toimittamia vaihtoehtoisia ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita,
joten mikään lentokone ei voi olla ”kokonaan Honeywell”. Tämä perustelu ei kuitenkaan heikennä komission näkemystä, koska
GECAS:n GE:n tuotteita suosivan politiikan ei tarvise välttämättä olla ehdotonta kantajan tarkoittamalla tavalla, jotta se
olisi tehokasta, siltä osin kuin GECAS valitsee järjestelmällisesti entisen Honeywellin tuotteet silloin, kun se on mahdollista.
346   Komissio korostaa sitä vastoin riidanalaisen päätöksen 396 perustelukappaleessa, että yrityskeskittymän osapuolet olivat väittäneet
hallinnollisessa menettelyssä, että ehdotettu keskittymä ei todennäköisesti muuttaisi sanottavasti GECAS:n ostokäyttäytymistä,
koska – – sopimuksen vuoksi – – . Komissio hylkää nämä kantajan perustelut riidanalaisen päätöksen 397 perustelukappaleessa
sillä perusteella, että keskittymä ”muuttaa yhtiön sisäiseksi” kyseisen sopimuksen ja että keskittymällä muutetaan siten markkinoiden
rakennetta kyseisen sopimuksen vastaisesti. Lisäksi se toteaa, että sopimuksessa – – . Se toteaa vielä, että – – (riidanalaisen
päätöksen 396 perustelukappale).
347   On todettava, että vaikka komission toteamat seikat ovat osittainen vastaus keskittymän osapuolten tältä osin esittämiin väitteisiin,
riidanalaisen sopimuksen olemassaolo heikentää kuitenkin komission näkemystä ostajan spesifioimien laitteiden osalta huomattavalla
tavalla. Vaikka vaikuttaa siltä, että sulautuman toteuduttua GECAS:n GE:n tuotteita suosivan politiikan perusteella olisi
syntynyt hieman ostajan spesifioimien laitteiden ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten laitteiden lisämyyntiä, on pääteltävä,
että mikä tahansa onkin tämän ilmiön selittävä oikeudellinen tai kaupallinen syy, keskittymällä olisi ollut vain vähäinen
vaikutus kyseisiin markkinoihin.
348   Tässä tapauksessa olisi – – puuttuessa voitu olettaa, kuten Rockwell toteaa väliintulokirjelmässään, että koska GECAS:n kantajan
konsernin sisällä valmistettuihin tuotteisiin kohdistama suosio olisi luontaisesti ulottunut myös uusiin tuotteisiin, se,
että kantaja ostaisi Honeywellin, johtaisi automaattisesti Honeywellin markkinaosuuden kasvuun noin viidellä prosentilla sellaisen
ostajan spesifioiman tuotteen osalta, jonka markkinaosuus oli jo 50 prosenttia, koska GECAS:n markkinaosuus lentokoneiden
ostoista on noin 10 prosenttia.
349   Sopimuksen olemassaolo – – .
350   Komissio ei ole riidanalaisessa päätöksessä myöskään arvioinut, missä määrin – – . Tämä puute rasittaa sen perustelujen luotettavuutta
näiden tuotteiden osalta ja myös sen osalta, onko GECAS:llä mahdollisuutta ”levittää” entisen Honeywellin ostajan spesifioimia
laitteita ja valmistajan toimittamia vaihtoehtoisia laitteita lentoyhtiöihin.
351   Komissio myöntää lisäksi riidanalaisen päätöksen 410 perustelukappaleessa asiakkaiden mieltymysten ja yhdenmukaisuuden vaikutukset
ostajan spesifioimien laitteiden osalta. Se katsoo, että tällä seikalla ei ole tässä tapauksessa merkitystä, koska ”lentoyhtiöillä
ei ole pienten voittojensa vuoksi varaa hylätä kaupallisia tarjouksia, jotka merkitsevät lyhytaikaisia kustannussäästöjä”
ja että näille yhtiöille ”lyhyen aikavälin kustannussäästöt ovat tärkeämpiä kuin mahdollisuus, että kilpailu pitkällä aikavälillä
heikkenee”. Komissio ei ole esittänyt mitään näyttöä tukeakseen väitettään, joka koskee lentoyhtiöiden rahoituksellista heikkoutta.
Se ei myöskään esitä konkreettisia seikkoja, jotka voisivat tukea sen arviointia, jonka mukaan mieltymykset ja ostajan spesifioimien
laitteiden komponenttien yhdenmukaistamisesta lentoyhtiön lentokonekannassa johtuva kustannusten alentuminen ovat vähemmän
tärkeitä tekijöitä valittaessa ostajan spesifioimia tuotteita kuin ”lyhyen aikavälin säästöt”, joita edustavat osto- tai leasingehdot,
joita GECAS sen näkemyksen mukaan tarjoaa. Komission näkemyksen uskottavuutta on tältä osin mahdotonta arvioida, koska taloudellinen
arviointi tai ainakin näistä ehdoista saatavia etuja koskeva arvio puuttuu.
352   Kuten standardoitujen valmistajan toimittamien laitteidenkin osalta, komission näkemys perustuu ajatukseen, jonka mukaan GECAS
tarjoaa lentoyhtiöille edullisia ehtoja saadakseen ne hyväksymään lentokoneita, jotka on varustettu sulautuneen yhtiön ostajan
spesifioimilla laitteilla, joita ne eivät olisi valinneet, mikäli ne olisivat voineet valita itse. On todettava, että tällaisen
kannustimen luominen on omiaan aiheuttamaan tiettyjä ”kustannuksia” sulautuneelle yksikölle siltä osin kuin lentoyhtiö lähtökohtaisesti
hyväksyy varustelun tai tarvittaessa GECAS:n jo ostaman niillä varustellun lentokoneen vain siinä tapauksessa, että sulautuneen
yksikön tekemä kokonaistarjous on riittävän kiinnostava, jotta tämä valinta olisi sen liiketaloudellisten intressien mukainen.
353   Koska komissio on myöntänyt, että lentoyhtiöt suosivat tiettyjä tuotteita, sulautuneen yksikön on siinä tapauksessa ylitettävä
este, joka liittyy siihen, että lentoyhtiö suosii toisen ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
valmistajan tuotteita. On mahdollista, että nämä kustannukset ovat vähäisiä verrattuna tuloihin, joita sulautunut yksikkö
saa kyseisten ostajan spesifioimien tuotteiden komponenttien myynnistä, missä tapauksessa tämä menettelytapa on sulautuneen
yksikön kannalta järkiperäistä kaupallista toimintaa, mutta komission tehtävänä oli tutkia tätä kysymystä nyt käsiteltävään
asiaan liittyvien seikkojen perusteella.
Määräävien markkina-asemien syntyminen tulevaisuudessa ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
markkinoille
354   Vaikka oletettaisiin, toisin kuin edellä esitetystä selvityksestä ilmenee, että komissio olisi osoittanut oikeudellisesti
riittävällä tavalla, että sulautunut yksikkö olisi käyttänyt tytäryhtiöidensä markkinavoimaa ilmailutekniikan tuotteiden ja
muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla, sen olisi pitänyt vielä osoittaa, että tämä ilmiö loisi määräävän aseman
merkityksellisille markkinoille. Komission riidanalaisessa päätöksessä esittämä näkemys merkitsee näet sitä, että se väittää,
että Honeywell oli markkinajohtaja näillä markkinoilla, vaikka se ei ollutkaan määräävässä asemassa ennen sulautumista, mutta
että yrityskeskittymä olisi vahvistanut sitä sellaisella tavalla, että se olisi ollut sulautumisen jälkeen määräävässä asemassa
(riidanalaisen päätöksen 241–243 ja 341 perustelukappale). Tässä yhteydessä on todettava, että komissio on katsonut riidanalaisessa
päätöksessä, että jokaisella ilmailutekniikan tuotteella ja muulla kuin ilmailutekniikan tuotteella oli erilliset markkinat
(riidanalaisen päätöksen 242 perustelukappale ja alaviite 89), ja että se on kunkin ilmailutekniikan tuotteen osalta erottanut
vielä toisistaan suuriin liikennelentokoneisiin tarkoitettujen tuotteiden markkinat sekä alueliikennesuihkukoneisiin ja liikesuihkukoneisiin
tarkoitettujen tuotteiden markkinat (riidanalaisen päätöksen 231 perustelukappale).
355   On todettava, että sulautuneen yksikön tytäryhtiöiden markkinavoimaa koskevassa komission selvityksessä ei oteta millään tavoin
huomioon eroja kantajan toiminnan ja sen tytäryhtiöiden toiminnan välillä kunkin lentokoneryhmän osalta. Komissio on todennut
riidanalaisessa päätöksessä, että GE:llä oli ennen keskittymää määräävä asema suurten liikennelentokoneiden moottoreiden ja
suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoilla ja se toimi jossain määrin myös liikesuihkukoneiden moottoreiden
markkinoilla, ja että GECAS osti suuria liikennelentokoneita ja alueliikennesuihkukoneita riskisijoitusmielessä, mutta riidanalaiseen
päätökseen ei sisälly mitään tietoja niiden mahdollisesta toiminnasta pienten alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla. Kantajan
toinen tytäryhtiö GECCAG, joka ei ostanut lentokoneita riskisijoitusmielessä, toimi ostajana liikesuihkukoneiden markkinoilla.
356   Näin ollen esimerkiksi vaikutusvaltaa, jota GECAS olisi kyennyt käyttämään alueliikennesuihkukoneisiin ja liikesuihkukoneisiin
tarkoitettujen ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla, olisi vähentänyt huomattavasti se, että se osti lähtökohtaisesti
lentokoneita vain yhdellä kolmesta sektorista eli suurten alueliikennesuihkukoneiden sektorilla. Koska komissio ei ole ottanut
näitä merkityksellisten markkinoiden välisiin eroihin liittyviä eri seikkoja huomioon sen enempää kuin syitä, jotka mahdollisesti
muuttaisivat näitä seikkoja keskittymän seurauksena, se ei ole osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että näille
markkinoille olisi syntynyt määrääviä asemia.
357   Lisäksi on todettava, että kun komissio on erottanut riidanalaisen päätöksen 239 perustelukappaleessa toisistaan standardoidut
valmistajan toimittamat laitteet, jotka lentokoneenvalmistaja valitsee lopullisesti, ja valmistajan toimittamat vaihtoehtoiset
laitteet, jotka lentokoneenvalmistaja hyväksyy ja joista lentoyhtiö tekee lopullisen valinnan kahden tai jopa kolmen mahdollisen
tuotteen välillä, komissio ei ole riidanalaisessa päätöksessä todennut, mitkä riidanalaisessa päätöksessä tutkitut valmistajan
toimittamat ilmailutekniikan tuotteet kuuluvat kuhunkin näistä kahdesta ryhmästä. Kuten edellä on todettu, komission selvitys
prosessista, jonka välityksellä kantajan tytäryhtiöiden vaikutusvalta voi ilmetä, on hyvin erilainen sen mukaan, tekeekö ilmailutekniikan
tuotteen lopullisen valinnan lentokoneenvalmistaja vai lentoyhtiö (ks. edellä 328 kohta). Näin ollen riidanalaisesta päätöksestä
ei ilmene, mihin osaan komission selvityksestä kunkin valmistajan toimittaman erillisen laitteen markkinat kuuluvat.
358   Komissio ei ole myöskään ilmoittanut riidanalaisessa päätöksessä, mitä tutkituista muista kuin ilmailutekniikan tuotteista
myydään valmistajan toimittamana laitteena, valmistajan toimittamana vaihtoehtoisena laitteena ja ostajan spesifioimana laitteena.
Jälleen on todettava, että riidanalaista päätöstä luettaessa ei ole mahdollista yksilöidä, mikä osa komission selvityksestä
koskee tietyn tuotteen markkinoita.
359   Komissio ja Rockwell Collins ovat ilmoittaneet ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen antamissaan
vastauksissa kunkin ilmailutekniikan tuotteen ja muun kuin ilmailutekniikan tuotteen osalta, kuuluuko se standardoitujen valmistajan
toimittamien laitteiden ryhmään vai valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten laitteiden ryhmään taikka, muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden osalta, ostajan spesifioimien laitteiden ryhmään. Mikäli ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ottaisi nämä vastaukset
huomioon ja jakaisi nämä tuotteet edellä mainittuihin kolmeen ryhmään yksilöidäkseen sen asiakkaan, joka valitsee tuotteen,
ja näin ollen sen, mitä osaa komission selvityksestä siihen sovelletaan, se ylittäisi kuitenkin riidanalaisen päätöksen tavanomaisen
tulkinnan rajat, mikä merkitsisi myös sitä, että tuomioistuin korvaisi perustelut uusilla perusteluilla.
360   Edellä 359 kohdassa mainituista komission ja Rockwell Collinsin vastauksista ilmenee joka tapauksessa, että ei ole aina selvää,
mihin tuoteryhmään (standardoidut valmistajan toimittamat laitteet, valmistajan toimittamat vaihtoehtoiset laitteet, ostajan
spesifioimat laitteet) kukin tuote on luokiteltava, koska nämä kaksi vastausta poikkeavat tiettyjen tuotteiden osalta toisistaan.
Näistä vastauksista ilmenee lisäksi, että tietyt ilmailutekniikan tuotteet ja erityisesti muut kuin ilmailutekniikan tuotteet
ovat asianomaisen lentokonetyypin mukaan molempiin ryhmiin kuuluvia tuotteita, joita toisinaan myydään standardoituna valmistajan
toimittamana laitteena ja toisinaan valmistajan toimittamana vaihtoehtoisena laitteena. Näin ollen tiedot, joita päätöksestä
puuttuu yksittäisten tuotteiden ryhmittelyn osalta, eivät ole välttämättä itsestään selviä edes avaruus- ja lentokoneteollisuuden
asiantuntijoille.
361   Lisäksi on todettava, että komissio on tarkastellut kaikkia merkityksellisiä ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden markkinoita hyvin lyhyesti riidanalaisen päätöksen 245–275 perustelukappaleessa. Se on lähinnä ilmoittanut kunkin
tuotteen osalta sen laadun, tuotteen eri valmistajien nimet ja niiden markkinaosuuden ilmailutekniikan tuotteiden osalta molemmilla
markkinoilla, jotka on määritelty sen lentokoneen koon mukaan, johon tuote on tarkoitus toimittaa.
362   On todettava, että näistä riidanalaiseen päätökseen sisältyvistä eri markkinoiden erityisistä kuvauksista ennen yrityskeskittymää
sen enempää kuin edellä käsitellyistä yleisistä kuvauksistakaan, jotka koskevat sitä, miten kantajan tytäryhtiöt käyttävät
markkinavoimaansa yhtäältä standardoitujen valmistajan toimittamien laitteiden markkinoilla ja toisaalta valmistajan toimittamien
vaihtoehtoisten laitteiden ja ostajan spesifioimien laitteiden markkinoilla, ei voida päätellä, mikä olisi ollut keskittymän
tämän osatekijän todennäköinen vaikutus eri merkityksellisiin markkinoihin. Riidanalaisesta päätöksestä näet ilmenee, että
kilpailutilanne on erilainen kaikilla markkinoilla, sillä niillä toimivien kilpailijoiden suhteellinen asema ja jopa itse
kilpailijat vaihtelevat markkinoiden mukaan.
363   Komissio ei ole näin ollen osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että riidanalaisessa päätöksessä ennakoiduilla
menettelytavoilla olisi luotu määräävä asema joillain tai varsinkaan kaikilla markkinoilla, vaikka ne olisi pantu täytäntöön.
Päätelmä
364   Edellä esitetystä seuraa, että komissio ei ole osoittanut riittävällä todennäköisyydellä, että sulautunut yksikkö olisi keskittymän
seurauksena soveltanut ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla menettelytapoja,
jotka komissio oli todennut suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla ja joihin kuuluu GE-konsernin GE Capitalista
johtuvan rahoitusvoiman ja GECAS:n lentokoneostoihin liittyvän kaupallisen nosteen hyväksikäyttö, edistääkseen tuotteidensa
myyntiä. Se ei ole ainakaan osoittanut riittävällä tavalla, että näillä menettelytavoilla, mikäli ne olisi toteutettu, olisi
todennäköisesti luotu määrääviä asemia ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden eri markkinoille.
Komissio on näin ollen tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että sulautuneen yksikön rahoitusvoima ja vertikaalinen
integroituminen johtaisivat siihen, että ilmailutekniikan tuotteiden tai muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoille
luotaisiin määrääviä asemia tai niitä vahvistettaisiin.
365   Edellä esitetyn perusteella ei ole tarpeen tutkia, miten komissio on käsitellyt asian tähän osaan liittyviä sitoumuksia, erityisesti
sitoumusta, joka koskee GECAS:n tulevaa käyttäytymistä.
2.
Niputtaminen
a)     Asianosaisten lausumat
Alustavia huomautuksia
366   Kantaja väittää komission perustelujen siitä osasta, joka koskee keskittymän seurauksena syntyvän yksikön edellytyksiä ja
kannustimia käyttää niputtamista, että tämän tueksi ei ole esitetty tosiseikkoihin perustuvia todisteita eikä minkäänlaista
taloudellista mallia.
367   Sen mukaan on erotettava toisistaan erityisesti vaikutusten kannalta erityyppiset tuotepaketit, eli ”sekaniputtaminen” (mixed
bundling), ”puhdas niputtaminen” (pure bundling) ja ”tekninen niputtaminen” (technical bundling).
368   Kantajan mielestä määräävässä asemassa olevan yrityksen harjoittamaa puhdasta niputtamista ja teknistä niputtamista pidetään
yleensä kilpailunvastaisena, koska kyseinen yritys sitoo tuotteiden tai palvelujen ostot markkinoilla, joilla se on vahva
(sitovat markkinat), tuotteiden tai palvelujen ostoihin toisilla markkinoilla (sidotut markkinat) joko täysin kaupallisista
syistä, mutta ilman rahallista vastiketta, tai teknisistä syistä.
369   Sekaniputtamista, jossa tuotepaketin ostaminen johtaa kokonaishinnan alennukseen, pidetään puolestaan yleisesti kilpailua
edistävänä. Kantaja esittää, että sekaniputtaminen voi olla poikkeuksellisesti kilpailunvastaista vain silloin, jos se aiheuttaa
kilpailijoiden poissulkemisen markkinoilta tai pysyvän syrjäyttämisen. Tällaisten vaikutusten osoittaminen edellyttäisi kuitenkin
yksityiskohtaista taloudellista tutkimusta.
370   Kantajan mukaan komissio on esittänyt vastineessaan uuden teorian monialakeskittymälle tunnusomaisista vaikutuksista käyttämällä
verukkeena ”nostevaikutusta” (leveraging), joka mahdollistaa markkinavoiman strategisen käyttämisen kilpailijoiden syrjäyttämiseksi
toisilta markkinoilta. Vaikka oletettaisiin, että tämä teoria kyettäisiin yhdistämään riidanalaisen päätöksen toteamuksiin,
siihen ei voida vedota ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, koska sitä ei ole esitetty väitetiedoksiannossa.
371   Väitetiedoksiannossa esitettyyn niputtamista koskevaan ja Choin malliin perustuvaan teoriaan ei sitä vastoin kuulunut nostevaikutuksen
käyttäminen. Myöskään riidanalaisessa päätöksessä ei käsitelty ainakaan riittävästi nostevaikutuksen käyttämisen mahdollisuutta
vaan säilytettiin ennakoitavissa olevia kilpailunvastaisia vaikutuksia koskenut tarkastelu, joka on selitettävissä ainoastaan
Choin mallin perusteella, vaikka se väitettiin hylätyn.
372   Riidanalaisessa päätöksessä ei myöskään mainita saalistushintapolitiikkaa, eikä komissio ole osoittanut, että GE:llä olisi
kannustin harjoittaa tällaista politiikkaa. Komissio ei ole myöskään selittänyt, mikä merkitys on riidanalaisessa päätöksessä
esitetyillä viittauksilla ristikkäistuista aiheutuviin väitettyihin kilpailunvastaisiin vaikutuksiin.
373   Komissio, Rolls-Royce ja Rockwell väittävät, että riidanalaiseen päätökseen sisältyy vakuuttavia todisteita niputtamisen olemassaolosta
ja keskittymän seurauksena syntyvän yksikön tätä koskevista uusista mahdollisuuksista.
374   Komissio esittää merkityksellisten markkinoiden pääasialliset ominaispiirteet, joiden perusteella voidaan päätellä, että keskittymän
perusteella syntyvällä yksiköllä on kannustin ja edellytykset kilpailun poissulkemiseen. Näihin ominaispiirteisiin kuuluvat
muun muassa keskittymän kummankin osapuolen markkinaosuudet, lentokoneenmoottoreiden sekä ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden
kuin ilmailutekniikan tuotteiden toisiaan täydentävyys, merkityksellisille markkinoille tulon huomattavat esteet, merkittävät
tutkimus- ja tuotekehityskulut, pitkät kuoletusajat ja asiakkaiden tasapainottavan voiman tai kilpailijoiden taholta tulevan
merkittävän kaupallisen paineen puuttuminen.
375   Laajan toisiaan täydentävien tuotteiden valikoiman yhdistelmä antaisi keskittymän seurauksena syntyvälle yksikölle mahdollisuuden
myöntää syrjiviä alennuksia ristikkäistukien avulla sellaisille asiakkaille, jotka ostavat koko tuotevalikoiman. Vaikka tällaisella
menettelytavalla on lyhyellä aikavälillä suotuisia vaikutuksia hintoihin, se johtaa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä
kilpailijoiden syrjäyttämiseen.
376   Komissio esittää, että se on koko menettelyn ajan katsonut, että keskittymän seurauksena syntyvällä yksiköllä on, toisin kuin
sen kilpailijoilla, edellytykset ja kannustin käyttää niputtamista myöntämällä alennuksia GE:n ja Honeywellin tuotteista,
kun niistä tehdään yhteistarjous. Tämä ajatus ei ole uusi, koska tämä ongelma oli jo keskittymäilmoitusta edeltäneiden neuvottelujen
kohteena. Komissio ja Rolls-Royce korostavat, että nostevaikutusteoria oli esitetty jo riidanalaisessa päätöksessä (riidanalaisen
päätöksen 415 perustelukappale).
377   Komissio korostaa lisäksi sitä, että niputtaminen alentaa hintoja vain tilapäisesti tiettyjen tuoteyhdistelmien osalta etenkin
sen vuoksi, että keskittymästä ei seuraa mitään merkittävää tehokkuusetua. Loppujen lopuksi tällä menettelytavalla syrjäytetään
tuotteiden paremmuuteen perustuva kilpailu useilla markkinoilla.
378   Riidanalaisessa päätöksessä esitetään selvästi niputtamisen eri muodot. Keskittymän seurauksena syntyvällä yksiköllä on edellytykset
hyödyntää markkinavoimaansa, rahoitusvoimaansa ja täydentävien tuotteiden valikoimaansa erityisesti ristikkäistukia käyttämällä.
Puhdas tai tekninen niputtaminen
379   Kantaja katsoo, että vaikka komissio mainitsee riidanalaiseen päätökseen sisältyvän selvityksensä aluksi puhtaan niputtamisen
ja teknisen niputtamisen, se ei sittemmin viittaa enää millään tavoin puhtaaseen niputtamiseen ja tyytyy vain mainitsemaan
kahdesti teknisen niputtamisen esittämättä sen olemassaolosta tosiseikkoihin tai taloudellisiin seikkoihin perustuvia todisteita.
380   Käsitteestä MEE-moottori (More Electrical Engine) se toteaa, että tätä esimerkkiä ei ollut väitetiedoksiannossa ja että käsite
jää erittäin hypoteettiseksi. Rockwellin mainitsema esimerkki Primus Epic -lentojärjestelmästä ei koske keskittymää eikä sitä
ole otettu huomioon riidanalaisessa päätöksessä.
381   Komissio toistaa, että keskittymän seurauksena syntyvällä yksiköllä on edellytykset asettaa Honeywellin ilmailutekniikan tuotteiden
ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden myynnin edellytykseksi GE:n moottoreiden myynti ja päinvastoin ja harjoittaa siten
puhdasta niputtamista. Komissio korostaa tässä yhteydessä, että hankkeesta olisi seurannut ennennäkemätön keskittymä tarjonnan
puolelle, ja mainitsee tässä yhteydessä Honeywellin EGPWS-järjestelmän (Enhanced Ground Proximity Warning System, maan läheisyydestä
varoittava järjestelmä). Rockwell mainitsee kaksi esimerkkiä tuotteista osoittaakseen Honeywellin paketointikyvyn ja sen,
miten se on käyttänyt kiinteitä käyttäjäliittymiä. Rockwell vetoaa myös Honeywellin Primus Epic -järjestelmään esimerkkinä
Honeywellin harjoittamasta niputtamisesta.
382   Komissio muistuttaa, että riidanalaisen päätöksen sanamuodon mukaan lentokoneiden moottoreita ja muita järjestelmiä ei ole
vielä nimenomaisesti niputettu toisiinsa. MEE-käsite kuvaa Honeywellin paketointikykyä ja sen merkitystä riippumattomana toimittajana
tämän käsitteen kehittämisessä.
Sekaniputtaminen
383   Kantajan mielestä se, että sekaniputtamista pidetään yleensä kilpailun kannalta edullisena, velvoittaisi komission osoittamaan
ensinnäkin, että keskittymän seurauksena syntyvä yksikkö todellakin turvautuisi tähän menettelytapaan, ja toiseksi, että tämä
menettelytapa todellisuudessa aiheuttaisi kilpailijoiden poissulkemisen tai syrjäytymisen. Riidanalaisessa päätöksessä ei
kuitenkaan osoiteta näistä kumpaakaan.
384   Kantaja korostaa, että komissio väittää nimenomaisesti, että ei ollut tarpeen nojautua kumpaankaan esitetyistä malleista sen
päätelmän tekemiseksi, että pakettitarjoukset, joita keskittymän seurauksena syntyvä yksikkö kykenee tekemään, sulkevat kilpailijat
moottoreiden ja ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilta (riidanalaisen päätöksen
352 perustelukappale). Komissio on erityisesti luopunut nojautumasta Choin malliin. GE katsoo, että kun komissio on esittänyt,
että mikään taloudellinen malli ei ollut tarpeen sen päätelmien tukemiseksi, se on todellisuudessa jättänyt huomiotta sen
esittämät todisteet, jotka perustuivat professoreiden Nalebuff, Rey ja Shapiro töihin, näiden paikkansapitävyydestä huolimatta.
385   Kantaja korostaa, että huomautukset, joita väliintulijat ovat esittäneet muusta kuin strategisesta niputtamisesta, ovat ristiriidassa
komission näkemyksen kanssa, jonka mukaan se on hylännyt staattisen Choin mallin. Riidanalaisessa päätöksessä jälkikäteen
esitetyt strategista käyttäytymistä koskevaan teoriaan liittyvät perustelut pitäisi jättää tutkimatta, sillä ne eivät sisältyneet
väitetiedoksiantoon, joka perustui yksinomaan Choin malliin (edellä 40 kohdassa mainitussa asiassa Schneider Electric v. komissio,
annettu tuomio). Komissio on niin ikään tehnyt virheen yhdistäessään CFMI:n markkinaosuudet sekaniputtamista koskevaan teoriaansa,
koska Snecmalla ei ollut mitään intressiä ottaa käyttöön hintapolitiikkaa, jolla olisi suosittu Honeywellin tuotteita.
386   Joka tapauksessa nostevaikutuksen käyttämisen edellytyksiä ei ole näytetty toteen sekaniputtamisen eikä ristikkäistukia tai
saalistushintoja koskevien lisäteorioiden osalta. Komissio ei ole näet tutkinut kyseisiä markkinoita eikä ottanut huomioon
sitä, että moottoreiden arvo ylittää huomattavasti ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
hinnat ja että sekaniputtamista on mahdotonta ottaa käyttöön, jos toimittajan ja lentokoneenvalmistajan välillä on jo sopimus,
joka velvoittaa viimeksi mainitun ostamaan tietyn tuotteen kiinteään hintaan.
387   Ei ole myöskään esitetty mitään täsmällistä tietoa monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten ilmenemisestä lähitulevaisuudessa.
Komissio ei ole ottanut myöskään millään tavoin huomioon EY 82 artiklan ennalta ehkäisevää vaikutusta tältä osin.
388   Kantaja korostaa tältä osin väliintulokirjelmiin antamassaan vastauksessa, että vaikka oletettaisiin, että komission strategisesta
käyttäytymisestä (nostevaikutukset) esittämä teoria on tutkittava, komissio ei ole täyttänyt mitään edellä 58 kohdassa mainitussa
asiassa Tetra Laval vastaan komissio annetussa tuomiossa vahvistetuista edellytyksistä.
389   Ainoa riidanalaiseen päätökseen sisältyvä esimerkki (368 perustelukappale) moottoreiden sekaniputtamisesta muiden tuotteiden
kanssa, on Honeywellin yhden valmistajan lentokonetyypille tekemä tarjous. Komissio ei ole kuitenkaan tässä yhteydessä maininnut
alennuksia. Tämä valmistaja lisäksi hylkäsi Honeywellin tarjouksen, joka koski lisäjärjestelmiä, mikä osoittaa sen, että lentokoneenvalmistajilla
on mahdollisuus yhdistää eri toimittajien tuotteita.
390   Komissio muistuttaa siitä, että sille esitetyt taloudelliset mallit olivat keskenään ristiriitaisia. Oman selvityksensä lisäksi
komissio arvioi Choin mallia ja esitti sen väitetiedoksiannossa vertailua varten. Se ei kyennyt nojautumaan tähän malliin,
koska siihen sisältyi luottamuksellisia numerotietoja, joita se ei voinut ilmoittaa keskittymän osapuolille. Omalta osaltaan
se ei hyväksynyt eikä hylännyt Choin mallia, jota ei otettu päätöksen perustaksi muutoin kuin voittojen lyhyen aikavälin optimointia
koskevien kannustimien määrittämiseksi. Se haluaa muilta osin irrottautua siitä, sillä mallissa ei oteta huomioon keskittymän
seurauksena syntyvän yksikön strategista tahtoa eikä jo aikaisemmin vallinnutta määräävää asemaa. Strategisen käyttäytymisen
huomiotta jättäminen on lisäksi yhteistä Choin ja Nalebuffin malleille, joissa esitetään vain staattinen näkemys. Näissä kahdessa
mallissa tutkitaan sitä, lisääkö niputtaminen yrityksen voittoja ja vähentääkö se yrityksen kilpailijoiden voittoja lyhyellä
aikavälillä, jolloin yrityksellä olisi kannustin omaksua tämä menettelytapa.
391   Komissio katsoo, että dynaamisen näkemyksen mukaan niputtaminen olisi houkuttelevaa myös keskittymän seurauksena syntyvälle
yksikölle, vaikka se joutuisi uhraamaan lyhyen aikavälin voittoja. Komissio ja Rockwell väittävät, että kun otetaan huomioon
moottoreiden arvo, keskittymän seurauksena syntyvällä yksiköllä olisi ollut vertaansa vailla olevat edellytykset käyttää ristikkäistukia,
jotka ilmentävät strategista käyttäytymistä. Komissio vetoaa lisäksi siihen, että yrityskeskittymän seurauksena syntyvällä
keskittymällä olisi todellisuudessa edellytykset ja kannustin käyttää saalistushintoja. Sen mielestä tämä menettelytapa on
mainittu riidanalaisen päätöksen 369 perustelukappaleessa.
392   Komissio korostaa tutkineensa riidanalaisessa päätöksessä, olisivatko poissulkevat menettelytavat kuten niputtaminen mahdollisia
ja kannattavia alan ominaispiirteiden vuoksi. Nämä ominaispiirteet osoittavat, että GE:llä olisi ollut mahdollisuus ulottaa
moottoreita koskevat määräävät asemansa johtoasemiin, joita Honeywellilla oli liikesuihkukoneiden moottoreiden sekä ilmailutekniikan
tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden alalla. Komissio ei ole missään vaiheessa poikennut tästä vakiintuneesta
taloudellisesta teoriasta.
393   Komissio katsoo vastanneensa riidanalaisessa päätöksessä Shapiron raporttiin sisältyneisiin huomautuksiin erityisesti 359–386
perustelukappaleessa etenkin kahden aikaisemman esimerkin perusteella. Se on näin ollen tarkastellut osapuolten näkemyksiä
kaikilta osin.
394   Rolls-Royce katsoo, että niputtamisteoria ei ole uusi ja että komissio on jo käyttänyt sitä. Siitä huolimatta, että arvostelu,
jota GE on kohdistanut omaksuttuun taloudelliseen malliin, on epäselvää, Rolls-Royce esittää, että Frontier Economicsin raportti
osoittaa joko sen, että komissio hyväksyy Choin ja Nalebuffin mallit, tai sen, että nämä mallit ovat itse sopusoinnussa, taikka
sen, että se on nojautunut riittäviin empiirisiin todisteisiin.
395   Komissio vetoaa lisäksi siihen, että se on ottanut kaikilta osin huomioon asiassa AlliedSignal/Honeywell tehdyn päätöksen
mutta että kyseisen päätöksen päätelmiä ei voida sellaisenaan soveltaa tässä asiassa. Nyt käsiteltävälle asialle on ominaista
GE:n markkinavoima ja asianomaisten tuotteiden valikoima.
396   Rolls-Royce arvioi, että on laajasti osoitettu, että alalla on pyrkimystä niputtamiseen ja että keskittymällä luotaisiin uusia
tähän liittyviä mahdollisuuksia ja kannustimia.
397   Komissio korostaa arvosteltujen menettelytapojen ja keskittymän välisen syy-yhteyden puuttumisen osalta, että keskittymä vahvistaa
näiden menettelytapojen vaikutuksia sillä aikaansaadun tuotevalikoiman ja GE:n markkinavoiman vuoksi. Keskittymän seurauksena
syntyvällä yksiköllä on sillä moottoreiden markkinoilla olevien määräävien asemien ansiosta edellytykset ulottaa tämä markkinavoima
Honeywellin täydentävien tuotteiden markkinoille, joilla se ei ole vielä määräävässä asemassa, ja syrjäyttää kilpailijansa.
Markkinoiden ominaispiirteet mahdollistavat tällaisen syrjäyttämisen ainakin osittain.
398   Komissio vetoaa lisäksi useisiin esimerkkitapauksiin, jotka on mainittu riidanalaisessa päätöksessä niputtamisen yhteydessä.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Alustavia huomautuksia
399   Komissio on korostanut riidanalaisessa päätöksessä lähinnä, että sulautuneella yksiköllä olisi keskittymän seurauksena, toisin
kuin sen kilpailijoilla, mahdollisuus tarjota asiakkaille suuria liikennelentokoneita, suuria alueliikennesuihkukoneita ja
liikesuihkukoneita varten tuotepaketteja (packages), jotka sisältävät sekä moottoreita että ilmailutekniikan tuotteita ja
muita kuin ilmailutekniikan tuotteita. Se on lisäksi katsonut, että tällainen käyttäytyminen olisi selvästi sulautuneen yksikön
kaupallisten intressien mukaista, joten se todennäköisesti tapahtuisi keskittymän seurauksena (riidanalaisen päätöksen 350–404,
412–416, 432–434, 443 ja 444 sekä 445–458 perustelukappale). Tämän seurauksena entiselle Honeywellille syntyisi määräävä asema
ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla ja GE:n määrääviä asemia vahvistettaisiin,
etenkin suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla (riidanalaisen päätöksen 458 perustelukappale).
400   Komission näkemys perustuu siihen, että yhtäältä moottorit ja toisaalta ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin ilmailutekniikan
tuotteet ovat toisiaan täydentäviä, koska kaikki nämä tuotteet ovat välttämättömiä lentokoneen rakentamiseksi. Lopullisen
asiakkaan eli lentokoneen käyttäjän on näin ollen ostettava kaikki suoraan tai välillisesti niiden valmistajalta. Komissio
on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että kaikkien näiden tuotteiden asiakkaat ovat olennaisilta osin samat ja että tuotteet
voidaan siten niputtaa. Komissio toteaa myös, että kantajan konserni on taloudellisesti erittäin vahva verrattuna sen pääasiallisiin
kilpailijoihin sekä moottoreiden markkinoilla että ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
markkinoilla (ks. viimeksi mainittujen osalta riidanalaisen päätöksen 302–304, 323 ja 324 perustelukappale; ks. myös riidanalaisen
päätöksen 398 perustelukappale ja sitä seuraavat perustelukappaleet). Sulautunut yksikkö kykenisi siten vähentämään ilmailutekniikan
tuotteista ja muista kuin ilmailutekniikan tuotteista saamaansa katetta markkinaosuutensa lisäämiseksi ja suurempien voittojen
saamiseksi tulevaisuudessa.
401   Aluksi on todettava, että sulautuneen yksikön tulevan käyttäytymisen ennakointi on välttämätön osatekijä komission tässä tapauksessa
tekemässä niputtamista koskeneessa tutkimuksessa. Siitä, että kantaja ei toiminut lainkaan ilmailutekniikan tuotteiden ja
muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla ennen keskittymää, ja siitä, että Honeywell ei toiminut lainkaan suurten
liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, seuraa näet, että keskittymällä ei olisi ollut mitään horisontaalisia kilpailunvastaisia
vaikutuksia edellä mainituilla markkinoilla. Keskittymällä ei olisi siten lähtökohtaisesti ollut mitään vaikutuksia näihin
markkinoihin.
402   Lisäksi siltä osin kuin komissio ennakoi riidanalaisen päätöksen 443 ja 444 perustelukappaleessa, että niputtamisilmiö olisi
vaikuttanut liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoihin, on todettava, että kantajan markkinaosuus näillä markkinoilla oli
ennen keskittymää ainoastaan [10–20] prosenttia asennetusta kannasta, kun Honeywellin markkinaosuus oli [40–50] prosenttia,
ja ainoastaan [0–10] prosenttia vielä tuotannossa oleviin lentokoneisiin asennetusta kannasta, verrattuna Honeywellin [40–50] prosentin
osuuteen (riidanalaisen päätöksen 88 perustelukappale). Vaikka siis oletettaisiin, että olisi osoitettu, että sulautunut yksikkö
ryhtyisi keskittymän toteuduttua moottoreiden sekä ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
niputtamiseen, on todettava, että keskittymän ja tällaisten pakettitarjousten välillä ei olisi mitään syy-yhteyttä, lukuun
ottamatta sellaisia vähälukuisia tapauksia, joissa tämä moottori olisi entisen GE:n tuote. Riidanalaisesta päätöksestä ei
myöskään ilmene, että jompikumpi keskittymän osapuolista valmistaisi moottoreita pieniin alueliikennesuihkukoneisiin. Tästä
seuraa, että mahdollinen niputtaminen, johon sulautunut yksikkö saattaisi ryhtyä alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla,
koskisi joka tapauksessa ainoastaan suuria alueliikennesuihkukoneita.
403   Komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä, että on olemassa yhdet markkinat jokaiselle kaikkiin alueliikennesuihkukoneisiin
ja liikesuihkukoneisiin asennettavalle ilmailutekniikan tuotteelle sekä yhdet markkinat jokaiselle kaikkiin lentokoneisiin,
myös suuriin liikennelentokoneisiin asennettavalle muulle kuin ilmailutekniikan tuotteelle. Näin ollen komission perusteluja,
jotka koskevat määräävien asemien syntymistä ilmailutekniikan eri tuotteiden markkinoille niputtamisen kautta, ei voida hyväksyä
niiden ilmailutekniikan eri tuotteiden markkinoiden osalta, joita asennetaan liikesuihkukoneisiin ja alueliikennesuihkukoneisiin.
Keskittymästä johtuva niputtaminen – mikäli oletetaan, että sitä todellisuudessa ilmenisi keskittymän seurauksena – ei näet
voi vaikuttaa kuin osaan näistä markkinoista eli suurten alueliikennelentokoneiden markkinoihin. Komission perustelut ovat
heikot myös, joskin vähemmässä määrin, muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoiden osalta, sillä komissio on määritellyt
yhdet markkinat jokaiselle eri tuotteelle tuotteella varustetun lentokoneen koosta ja muista ominaisuuksista riippumatta.
404   Näin ollen komission niputtamista koskeva näkemys voitaisiin mahdollisesti hyväksyä lähtökohtaisesti suurten liikennelentokoneiden
alalla, jolla komissio on määritellyt erilliset markkinat sekä moottoreiden että kunkin ilmailutekniikan tuotteen osalta.
405   Keskittymästä suurten liikennelentokoneiden ja suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoille sekä suurten liikennelentokoneiden
ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoille mahdollisesti aiheutuvien vaikutusten
osalta on tutkittava, onko komissio osoittanut, että sulautuneella yksiköllä ei olisi ollut ainoastaan aineelliset edellytykset
käyttää riidanalaisessa päätöksessä kuvattuja niputtamiseen liittyviä menettelytapoja vaan että se olisi pitävien todisteiden
perusteella todennäköisesti myös käyttänyt näitä menettelytapoja keskittymän toteuduttua, jolloin olisi luotu määräävä asema
yksille tai useammille merkityksellisille markkinoille lähitulevaisuudessa tai vahvistettu sitä (edellä 58 kohdassa mainittu
asia Tetra Laval v. komissio, tuomion 146–162 kohta).
406   Lisäksi on erotettava toisistaan, kuten kantaja perustellusti korostaa, kolme ilmiötä eli puhdas niputtaminen (pure bundling),
jolla tarkoitetaan myyntiä, joka sidotaan siten, että asetetaan yksinomaan kaupallisessa tarkoituksessa velvoite ostaa kaksi
tai useampia tuotteita yhdessä, tekninen niputtaminen (technical bundling), jolla tarkoitetaan myyntiä, joka sidotaan siten,
että tuotteet integroidaan teknisesti toisiinsa, ja sekaniputtaminen (mixed bundling), jolla tarkoitetaan sitä, että useampia
tuotteita myydään yhdessä edullisempiin hintoihin kuin niitä tarjottaisiin, jos ne ostettaisiin erikseen. Selvitystä, jonka
komissio on tehnyt kunkin näiden kolmen niputtamistyypin osalta, käsitellään jäljempänä kolmen eri otsikon alla. Aluksi on
kuitenkin tutkittava tiettyjä käytännön rajoituksia, jotka vaikuttavat komission kaikkiin niputtamista koskeviin perusteluihin
ja jotka ilmenevät riidanalaisesta päätöksestä.
Niputtaminen yleisesti
407   Komission niputtamisesta tekemään selvitykseen liittyy käytännön ongelma siltä osin kuin eri moottoreiden sekä ilmailutekniikan
tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden lopullinen asiakas ei ole aina sama.
408   Jos näet lentokoneenvalmistaja valitsee moottorin yksinoikeudella, jolloin lentokonetyyppi on yhden moottorivaihtoehdon mahdollistava
(sole source platform), valmistajan asiakkaana on lähinnä lentokoneenvalmistaja, ja tilanne on sama myös standardoitujen valmistajan
toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden osalta. Siinä tapauksessa lentoyhtiö tekee
ensi arviolta ainoastaan päätöksen lentokoneen ostamisesta tai sen ostamatta jättämisestä.
409   Sitä vastoin niissä tapauksissa, joissa lentokoneenvalmistaja hyväksyy lentokonetyypilleen useita moottoreita, millä käytännössä
tehdään lentokonetyypistä useita moottorivaihtoehtoja mahdollistava (multi‑source platform), lentoyhtiö valitsee moottorin
käytettävissä olevien moottorien joukosta, kuten se tekee myös ostajan spesifioimien ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten
ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden osalta. Edellä esitetystä ilmenee, että ensi arviolta
niputtaminen on lentokoneenvalmistajiin nähden mahdollista ainoastaan ”yhden moottorivaihtoehdon mahdollistaviin” lentokonetyyppeihin
tarkoitettujen GE:n moottoreiden ja Honeywellin standardoitujen valmistajan toimittamien laitteiden kesken ja lentoyhtiöihin
nähden vain useita moottorivaihtoehtoja mahdollistaviin lentokonetyyppeihin tarkoitettujen GE:n moottoreiden ja Honeywellin
ostajan spesifioimien laitteiden ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten laitteiden kesken.
410   Näiden toteamusten perusteella puhdasta niputtamista ei lähtökohtaisesti ole mahdollista käyttää muissa kuin edellä mainituissa
tapauksissa, eli se on mahdotonta sellaisissa tapauksissa, joissa moottorin valitseva asiakas ja kyseisen ilmailutekniikan
tuotteen tai muun kuin ilmailutekniikan tuotteen valitseva asiakas eivät ole samat.
411   Riidanalaisessa päätöksessä ei ole myöskään millään tavoin tutkittu edellä 408 kohdassa mainittua ongelmaa, joka liittyy standardoitujen
valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden myynnin edistämiseen niputtamisen
avulla useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavien lentokonetyyppien osalta. Komissio tyytyy toteamaan riidanalaisen päätöksen
349 perustelukappaleessa, että ”GE:n ja Honeywellin tuotetarjonnan toisiaan täydentävä luonne yhdistettynä niiden nykyisiin
markkina-asemiin antaa sulautuneelle yksikölle mahdollisuuden ja taloudellisesti perustellut kannustimet rakentaa niputettuja
tarjouksia tai tukea toisiaan ristiin eri tuotteiden myynnissä molemmille asiakasryhmille”, ja viittaamaan muulta osin riidanalaisen
päätöksen 350 perustelukappaleessa ja sitä seuraavissa perustelukappaleissa esittämäänsä valmistajan toimittamia vaihtoehtoisia
laitteita ja ostajan spesifioimia laitteita koskevaan selvitykseen.
412   Vaikeuksia liittyy myös sulautuneen yksikön mahdollisuuteen edistää ostajan spesifioimien laitteiden tai ostajan toimittamien
vaihtoehtoisten laitteiden myyntiä niputtamisella yhden moottorivaihtoehdon mahdollistavien lentokonetyyppien osalta, koska
se on lähtökohtaisesti velvollinen toimittamaan moottorinsa lentokoneenvalmistajalle kiinteään hintaan riippumatta siitä,
mitä ostajan spesifioimia ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita lentoyhtiöt ovat valinneet.
413   Vaikka riidanalaisen päätöksen 391 perustelukappaleesta ilmenee, että se, että moottorille on vahvistettu etukäteen hinta,
ei välttämättä merkitse sitä, että sekaniputtaminen ei olisi mahdollista, tämä toteamus vähentää kuitenkin huomattavasti tämän
moottorin sisältävän niputtamisen mahdollisuuksia ja tekee sen sulautuneelle yksikölle vaikeammaksi toteuttaa.
414   Keskittymän osapuolet ovat lisäksi hallinnollisessa menettelyssä vedonneet käytännön ongelmiin, jotka johtuvat siitä, että
yhteen konetyyppiin tarkoitetut moottorit valitaan lähtökohtaisesti aikaisemmin uuden lentokoneen suunnitteluvaiheessa kuin
ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin ilmailutekniikan tuotteet, vaikka ne olisivat valmistajan toimittamia laitteita (ks.
riidanalaisen päätöksen 371 perustelukappale). Komissio mainitsee riidanalaisessa päätöksessä vastauksena tähän arvosteluun
esimerkkejä tapauksista, joissa moottorit sekä ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin ilmailutekniikan tuotteet on valittu
suurin piirtein samaan aikaan (372 perustelukappale), ja päättelee siitä, että ”ei voida pitää toteen näytettynä, että järjestelmien
valintaprosessia ei olisi mahdollista mukauttaa sellaisen aikataulun mukaiseksi, joka mahdollistaa niputuksen” (373 perustelukappale).
415   Näistä seikoista, jotka komissio on ottanut riidanalaiseen päätökseen ja joita kantaja ei ole erikseen kyseenalaistanut ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa, ilmenee, että niputtaminen ei ole mahdotonta eri tuotteiden valinta-aikataulun vuoksi. Kyseiset
kaupalliset menettelytavat eivät kuitenkaan kuulu luonnostaan näiden markkinoiden tavanomaiseen toimintatapaan, mikä merkitsee
ylimääräistä kaupallista toimenpidettä sellaiselle yritykselle, joka toivoo saavansa asiakkaansa noudattamaan sitä.
416   Vaikka nämä käytännön ongelmat eivät teekään niputtamista mahdottomaksi, ne lisäävät kuitenkin sen toteuttamiseen liittyviä
ongelmia ja tekevät sen näin ollen vähemmän todennäköiseksi.
Puhdas niputtaminen
417   Komissio ennakoi puhtaan niputtamisen osalta, että moottori tai jokin ilmailutekniikan tuotteista tai muista kuin ilmailutekniikan
tuotteista voisi olla sitova tuote eli välttämätön komponentti tai ainakin ensimmäinen valinta, jota sulautunut yksikkö kieltäytyisi
myymästä muista tuotteistaan erillään (riidanalaisen päätöksen 351 ja 415 perustelukappale).
418   Koska edellä erityisesti 408–410 kohdassa esitetyistä syistä puhdas niputtaminen on mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa,
että kaikkien tuotteiden asiakkaat ovat samat, on lisäksi todettava, että niissä tapauksissa, joissa lentokonetyyppi on moottorivalinnan
kannalta ”useita moottorivaihtoehtoja mahdollistava” ja kyseiset ilmailutekniikan tuotteet ovat ostajan spesifioimia laitteita
tai valmistajan toimittamia vaihtoehtoisia laitteita, puhtaan niputtamisen mahdollisuudet ovat hyvin vähäisiä. Ainoastaan
siinä tapauksessa, että lentoyhtiö haluaa teknisistä tai muista syistä nimenomaan sulautuneen yksikön moottorin, tällainen
strategia saattaisi mahdollisesti pakottaa sen ostamaan ostajan spesifioiman ilmailutekniikan tuotteen tai muun kuin ilmailutekniikan
tuotteen sulautuneelta yksiköltä. On todettava, että komissio ei ole käytännössä tutkinut riidanalaisessa päätöksessä, minkä
konetyyppien ja/tai minkä erityisten tuotteiden osalta tällainen kaupallinen strategia olisi saattanut osoittautua tehokkaaksi.
419   Lisäksi tässä yhteydessä on muistettava edellä, erityisesti 362 kohdassa, mainitusta puutteesta eli siitä, että komissio ei
ole tutkinut keskittymän vaikutuksia määrittelemiensä ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
eri markkinoihin. Koska lisäksi tuotemieltymykset ovat useimmiten suhteellisia eli eivät ehdottomia, tällaisen tutkimuksen
yhteydessä olisi ollut tarpeen ottaa huomioon myös tällaisesta puhtaasta niputtamisesta mahdollisesti aiheutuvat haitalliset
kaupalliset seuraukset, koska tällainen asenne saattaisi mahdollisesti heikentää sulautuneen yksikön moottorin ostajan ostohalua
hänen tähän tuotteeseen kohdistuvasta mahdollisesti vähentyneestä mieltymyksestään huolimatta. Koska komissio ei ole tehnyt
mitään tämäntyyppistä yksityiskohtaista tutkimusta riidanalaisessa päätöksessä, se ei ole osoittanut, että sulautuneen yksikön
niputtamiskäytäntö olisi ollut ennakoitavissa niiden tapausten osalta, joissa yksi sen useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavaan
lentokonetyyppiin asennettavista moottoreista olisi sitova tuote.
420   Komissio ei ole esittänyt yhtään konkreettista esimerkkiä ennakoimiensa menettelytapojen tulevasta toteuttamisesta yksinoikeudella
lentokoneeseen asennetun moottorin sekä valmistajan toimittamien ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden mahdollisen niputtamisen osalta. Tässäkin tapauksessa markkinoiden erityisen tutkimuksen puuttuminen merkitsee
sitä, että komission perustelut eivät ole riittävän täsmälliset, jotta sen niiden perusteella tekemä päätelmä olisi perusteltavissa.
Vaikka komissio on päätellyt määräävän aseman olemassaolon suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, se on
kuitenkin katsonut, että markkinoille on jäänyt jonkin verran kilpailua, joten siitä, että sulautunut yksikkö ”pakottaisi”
lentokoneenvalmistajan valitsemaan valmistajan toimittamia ilmailutekniikan tuotteita tai muita kuin ilmailutekniikan tuotteita,
saattaisi aiheutua sille haitallisia kaupallisia seurauksia, koska lentokoneenvalmistaja saattaisi valita tietyissä tapauksissa
toisen valmistajan tuotteen. Koska komissio ei ole tutkinut tätä mahdollisuutta riidanalaisessa päätöksessä, se ei ole osoittanut,
että niputtaminen olisi mahdollistanut ostajan toimittamien laitteiden asentamisen suuriin liikennelentokonetyyppeihin.
421   Komissio esittää riidanalaisen päätöksen 415 perustelukappaleessa siitä mahdollisuudesta, että jokin entisen Honeywellin ilmailutekniikan
tuotteista tai muista kuin ilmailutekniikan tuotteista voisi olla sitovana tuotteena ja pakottaa asiakkaat ostamaan sulautuneen
yksikön moottorin, yhden ainoan käytännön esimerkin mahdollisesta puhtaasta niputtamisesta. Se toteaa näet seuraavaa: ”Esimerkiksi
sellaisten tuotteiden myynnissä, joissa Honeywellin markkinaosuus on 100 prosenttia (kuten EGPWS-järjestelmissä), sulautunut
yksikkö kykenee asettamaan myynnin ehdoksi moottorinsa myynnin. Saadakseen kyseisiä tuotteita lentoyhtiöillä ei ole muuta
mahdollisuutta kuin ostaa sulautuneen yksikön tarjoama moottori.” Komissio ei ole yhtä varma mahdollisuudesta harjoittaa samanlaista
painostusta lentokoneenvalmistajiin, sillä se tyytyy toteamaan 416 perustelukappaleessa, että ”GE voi myös vahvistaa määräävää
asemaansa pakettitarjouksilla tai sitomalla lentokoneen valmistajille tarjoamiaan tuotteita”.
422   On todettava, että komission tätä koskevassa näkemyksessä edellytetään, että sulautunut yksikkö kykenisi harjoittamaan jonkinlaista
kaupallista kiristystä asiakkaisiinsa nähden kieltäytymällä myymästä ilmailutekniikan tuotetta, joka on olennainen mutta vähäarvoinen,
elleivät asiakkaat suostu ostamaan sen moottoreita. Vaikka kantajan asiakkaiden neuvotteluvoima sen vastustamiseksi on vähäinen
suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, olivatpa kyseessä sitten lentokoneenvalmistajat tai lentoyhtiöt (ks.
edellä 274 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä riidanalaisen päätöksen 224–228 perustelukappale), ja se olisi vieläkin vähäisempi
sulautunutta yksikköä vastaan keskittymän seurauksena, komissio ei ole tässä tapauksessa osoittanut, että asiakkaat olisivat
menettäneet kaiken jäljellä olevan voimansa vastustaa tällaisen käytännön käyttöönottoa.
423   Komission tältä osin erikseen mainitseman tuotteen eli EGPWS:n osalta riidanalaisen päätöksen 253–256 perustelukappaleesta
ilmenee, että on olemassa muita tuotteita, joilla entisen Honeywellin tuotteet voidaan korvata. Komissio toteaa, että mitään
näistä tuotteista ei ole myyty merkittäviä määriä markkinoilla, ja korostaa, että Thalesin mukaan se, ettei sen tuotteella
ole vakiintunutta mainetta, on osoittautunut huomattavaksi esteeksi sen markkinoilletulolle. Siinä tapauksessa, että sulautunut
yksikkö ottaisi käyttöön niin äärimmäisen kaupallisen menettelytavan kuin puhtaan niputtamisen eli todellisuudessa uhkaisi
myynnistä kieltäytymisellä, asiakkaat saattaisivat kuitenkin mieluummin käyttää toista, vaikka huonompaakin tuotetta entisen
Honeywellin EGPWS:n sijasta mieluummin kuin hyväksyisivät moottorin, joka ei ole niiden valitsema. Komission olisi joka tapauksessa
pitänyt tutkia tätä mahdollisuutta. Se ei ole varsinkaan hylännyt sitä mahdollisuutta, että asiakkaat valitsisivat Universal
avionicsin TAWS-järjestelmän (Terrain Avoidance Warning System), kuten Airborne-yhtiö teki tammikuussa 2001, vaan on tyytynyt
toteamaan, että Rockwell Collinsin mukaan Universal Avionics ei liittoutunut sen kanssa voittaakseen tämän tarjouskilpailun
(256 perustelukappale). Tällä seikalla ei ole merkitystä sen kannalta, olisiko Universal Avionicsin tuote varteenotettava
vaihtoehto Honeywellin tuotteelle.
424   Kuten edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio annetussa tuomiossa, jonka yhteisöjen tuomioistuin
on vahvistanut muutoksenhaussa edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval antamassaan tuomiossa, on
esitetty, komission olisi pitänyt ottaa huomioon myös EY 82 artiklassa vahvistetun määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä
koskevan kiellon mahdollisesti ennalta ehkäisevä vaikutus merkityksellisiin markkinoihin.
425   Koska edellä kuvatut menettelytavat, jotka olisivat olleet välttämättömiä puhtaaseen niputtamiseen perustuvan strategian toteuttamiseksi
tässä tapauksessa, ovat kaupallisesti äärimmäisiä menettelytapoja, komission olisi pitänyt ottaa huomioon se mahdollinen vaikutus,
joka yhteisön oikeudessa vahvistetulla määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä koskevalla kiellolla olisi ollut sulautuneen
yksikön halukkuuteen toteuttaa tällainen menettelytapa. Koska komissio ei ole menetellyt näin, se on tehnyt oikeudellisen
virheen, josta seuraa, että sen tutkimus on vääristynyt ja sitä rasittaa näin ollen ilmeinen arviointivirhe.
426   Edellä esitetyn perusteella komissio ei ole osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että sulautunut yksikkö olisi
turvautunut puhtaaseen niputtamiseen keskittymän seurauksena, ja sen tutkimusta rasittavat useat tätä koskevat ilmeiset arviointivirheet.
Tekninen niputtaminen
427   Komissio nojautuu teknisen niputtamisen osalta eri ilmailutekniikan tuotteiden integroimiseen ja ”sähköisempää lentokoneen
moottoria” koskevan hankkeen (More Electrical Aircraft Engine, ks. riidanalaisen päätöksen 291 perustelukappale) tulevaan
kehittämiseen, vaikka se itse myöntää, että ”suoranaista moottorin ja järjestelmien integrointia ei ole vielä tapahtunut”.
Se väittää, että on katsottava, että tällainen integrointi tapahtuu ”lähitulevaisuudessa” kyseisen hankkeen yhteydessä, mutta
ei esitä yksityiskohtaisia tietoja tästä ohjelmasta eikä ilmoita määräpäivää, johon mennessä tämä integrointi on sen mielestä
odotettavissa. Se nojautuu kuitenkin yksinomaan tämän hankkeen tulevaan kehitykseen päätellessään, että se, että Honeywell
lakkaa olemasta potentiaalinen kehityskumppani, vahvistaa yhä edelleen kantajan määräävää asemaa suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoilla (riidanalaisen päätöksen 417 ja 418 perustelukappale).
428   Tämä yksinkertainen kuvaus markkinoiden mahdollisesta kehityksestä ilman edes tiivistettyä esitystä hankkeen yksityiskohdista,
joiden vuoksi tämä kehitys olisi todennäköinen, ei riitä osoittamaan komission väitettä tältä osin oikeaksi.
429   Edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio annetussa tuomiossa (155 kohta ja sitä seuraavat kohdat),
jonka yhteisöjen tuomioistuin on tältä osin hyväksynyt edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa komissio vastaan Tetra Laval
antamassaan tuomiossa (39 kohta ja sitä seuraavat kohdat), on katsottu, että komission tehtävänä on osoittaa markkinoiden
tulevan kehityksen osalta pitävien todisteiden perusteella ja markkinoiden tulevaa kehitystä koskevalla riittävällä todennäköisyydellä
paitsi mahdollinen menettely, jonka se ennakoi tapahtuvan lähitulevaisuudessa, myös se, että tämä menettely johtaisi määräävän
aseman syntymiseen tai vahvistumiseen lähitulevaisuudessa, mitä se ei ole tehnyt tässä tapauksessa. Koska teknisiä siteitä,
joita yhtäältä moottoreiden ja toisaalta ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden välille voidaan
luoda sen enempää kuin näiden siteiden todennäköisiä vaikutuksiakaan eri markkinoiden kehitykseen ei ole tutkittu, tämäkin
vähentää komission väitteen uskottavuutta. Ei riitä, että komissio esittää useita loogisia mutta hypoteettisia vaiheita, joiden
osalta se pelkää, että käytännön toteutuksella olisi haitallisia vaikutuksia kilpailuun useilla eri markkinoilla. Sen tehtävänä
on sen sijaan tutkia erikseen todennäköinen kehitys kaikilla markkinoilla, joilla se pyrkii osoittamaan ilmoitetusta keskittymästä
johtuvan määräävän aseman syntymisen tai vahvistumisen, ja esittää sen tueksi pitäviä todisteita.
430   Edellä esitetyn perusteella komissio ei ole osoittanut riittävällä tavalla, että sulautuneella yksiköllä olisi ollut aineelliset
edellytykset sitoa heti keskittymän toteuduttua tai lähitulevaisuudessa ilmailutekniikan tuotteidensa ja/tai muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteidensa myynti moottoreidensa myyntiin asettamalla teknisiä rajoituksia.
Sekaniputtaminen
431   Sekaniputtamisesta on todettava, sanotun vaikuttamatta edellä 408–411 kohdassa asiakkaan henkilöllisyydestä ja 414 ja 415
kohdassa aikataulusta, jonka mukaan lentokoneen eri komponentit tilataan, esitettyihin toteamuksiin, että sulautunut yksikkö
olisi kyennyt tietyissä tapauksissa ja tiettyjen tuotteiden osalta tarjoamaan alempia hintoja useista tuotteista sillä edellytyksellä,
että ne kaikki olisi valittu. Taloudellinen toimija voi näet aina tehdä kokonaistarjouksen, joka kattaa useita tuotteita,
joita normaalisti myydään erikseen.
432   Tällaisella tarjouksella on taloudellisia vaikutuksia markkinoihin kuitenkin ainoastaan siltä osin kuin asiakkaat hyväksyvät
sen eivätkä etenkään vaadi tarjouksen erittelemistä tuotekohtaisesti. Komission olisi siten pitänyt osoittaa, että sulautunut
yksikkö olisi kyennyt vaatimaan asiakkaitaan hyväksymään tarjouksensa yhteistarjouksena. Kuten edellä on todettu, komission
olisi lisäksi pitänyt osoittaa se, että olisi ollut todennäköistä, että sulautunut yksikkö olisi toteuttanut tämän niputtamisen.
433   On muistettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio
antamassaan tuomiossa antanut verrattain tiukan vastauksen siihen, mitä todisteita komission on esitettävä, mikäli se käyttää
tutkimuksensa osatekijänä sitä, että yritys omaksuu tulevaisuudessa tietyn menettelytavan, jolloin luodaan määräävä asema,
sillä se on katsonut, että sen on sellaisessa tapauksessa esitettävä ”pitäviä todisteita” (ks. erityisesti tuomion 154 kohta
ja sitä seuraavat kohdat). Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut hyväksyessään tuomion tämän osan muutoksenhaun yhteydessä,
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei ole millään tavoin lisännyt näitä sanamuotoja käyttäessään edellytystä vaaditun näytön
tasosta, vaan se on yksinkertaisesti huomauttanut näytön oleellisesta tehtävästä eli siitä, että näytöllä pyritään vakuuttamaan,
että väite tai – kuten tässä tapauksessa – keskittymää koskeva päätös on perusteltu (edellä 60 kohdassa mainittu asia komissio
v. Tetra Laval, tuomion 41 kohta).
434   Komissio on tässä tapauksessa käyttänyt riidanalaisessa päätöksessä lähinnä kolmentyyppisiä perusteluja osoittaakseen todennäköiseksi
sen, että sulautunut yksikkö olisi todellisuudessa käyttänyt sekaniputtamista.
435   Se väittää ensinnäkin, että muun muassa Honeywell on jo aikaisemmin käyttänyt sen ennakoimia menettelytapoja vastaavia menettelytapoja
merkityksellisillä markkinoilla (ks. mm. riidanalaisen päätöksen 361–370 perustelukappale). Tässä yhteydessä on lisäksi korostettava,
että komission mielestä tältä osin merkityksellistä on se, että ”Honeywellillä on vahvat mahdollisuudet integroida [tuotteita]”
(riidanalaisen päätöksen 289–292 perustelukappale), sekä ”Honeywellin vahvuus pakettiratkaisujen tarjoajana” (riidanalaisen
päätöksen 293–297 perustelukappale).
436   Toiseksi se vetoaa siihen, että vakiintuneista taloudellisista teorioista, etenkin Cournot’n laskentamallista (ks. mm. riidanalaisen
päätöksen 374–376 perustelukappale) ilmenee, että sulautuneella yksiköllä olisi taloudellinen kannustin käyttää komission
ennakoimia menettelytapoja, ilman että olisi tältä osin tarpeen nojautua mihinkään erityiseen taloudelliseen malliin.
437   Kolmanneksi komissio väittää, että sulautuneen yksikön strateginen tavoite on lisätä markkinavoimaansa eri markkinoilla, joilla
se toimii, ja että, kun otetaan tämä tahtotila huomioon, se, että se käyttää pakettitarjouksia, on sen kannalta taloudellisesti
järkevää käyttäytymistä ja tämän vuoksi todennäköistä käyttäytymistä (ks. erityisesti riidanalaisen päätöksen 353, 379, 391
ja 398 perustelukappale). Komissio on todennut istunnossa vastauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjalliseen
kysymykseen, että se nojautui kannustimeen, joka perustui sen mukaan kantajan kaupallisen tilanteen ja sulautuneen yksikön
strategisen valinnan yhteisvaikutukseen.
438   Näitä kolmentyyppisiä perusteluja, joita komissio on käyttänyt riidanalaisen päätöksen tässä osassa, tutkitaan jäljempänä
peräjälkeen.
–       Aikaisemmat menettelytavat
439   Aikaisemmista menettelytavoista on todettava aluksi, että komission esittämät esimerkit liittyvät niputtamiseen, jota se väittää
Honeywellin harjoittaneen ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden osalta (ks. mm. riidanalaisen
päätöksen 362–365 ja 367 perustelukappale). Vaikka oletettaisiin, että nämä esimerkit olisi näytetty toteen oikeudellisesti
riittävällä tavalla, niillä ei ole juurikaan merkitystä sen toteennäyttämiseksi, että olisi todennäköistä, että sulautuneella
yksiköllä olisi keskittymän toteuduttua edellytykset tehdä pakettitarjouksia moottoreista sekä ilmailutekniikan tuotteista
ja muista kuin ilmailutekniikan tuotteista ja kaupallinen kannustin menetellä näin. On näet kiistatonta, että moottorin hinta
on huomattavasti suurempi kuin minkä tahansa ilmailutekniikan tuotteen tai muun kuin ilmailutekniikan tuotteen, joten sekapakettitarjousten
kaupallinen dynamiikka vaihtelee hyvin suuresti sen mukaan, ovatko kyseessä yksinomaan ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin
ilmailutekniikan tuotteet vai nämä tuotteet ja moottori. Sellaisin esimerkein, jotka liittyvät ainoastaan ilmailutekniikan
tuotteisiin ja muihin kuin ilmailutekniikan tuotteisiin ei siis voida näyttää toteen, että sekapakettitarjoukset, jotka sisältävät
myös moottoreita, olisivat olleet toteutettavissa ja kaupallisesti edullisia sulautuneelle yksikölle keskittymän toteuttamisen
jälkeen.
440   Ainoa käytännön esimerkki niputtamisesta, jonka komissio esittää ja joka koskee sekä moottoria että ilmailutekniikan / muita
kuin ilmailutekniikan tuotteita, liittyy – – , liikesuihkukoneeseen (ks. riidanalaisen päätöksen 368 perustelukappale). Komissio
myöntää kuitenkin itsekin 368 perustelukappaleen viimeisessä virkkeessä, että kyseinen lentokoneenvalmistaja on – – . Tämä
esimerkki, sellaisena kuin se on esitetty riidanalaisessa päätöksessä, ei siis osoita, että Honeywell olisi kyennyt tekemään
tehokkaasti pakettitarjouksia, jotka sisältäisivät liikesuihkukoneiden moottoreita ja ilmailutekniikan / muita kuin ilmailutekniikan
tuotteita. Päinvastoin, se seikka, että – – , jopa kumoaa komission väitteen tältä osin.
441   Komissio toteaa lisäksi riidanalaisen päätöksen 366 ja 367 perustelukappaleessa, että Honeywellin mahdollisuus tehdä laajoja
pakettitarjouksia, jotka sisältävät sekä moottoreita että ilmailutekniikan / muita kuin ilmailutekniikan tuotteita, on ilmennyt
vasta äskettäin, erityisesti Honeywellin ja AlliedSignalin vuonna 1999 tapahtuneen sulautumisen jälkeen. Vaikka tämä seikka
saattaa selittää sen, miksi komissio on kyennyt löytämään vain yhden esimerkin tällaisesta niputtamisesta, se ei voi korjata
sellaisten vakuuttavien esimerkkien puuttumista, joiden perusteella ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin voisi mahdollisesti
päätellä, että aikaisemmat menettelytavat osoittaisivat todennäköiseksi samanlaisten menettelytapojen käyttämisen tulevaisuudessa.
442   Lisäksi suurten liikennelentokoneiden ala, jolla yrityskeskittymä mahdollistaisi sen, että sulautunut yksikkö tulevaisuudessa
käyttäisi niputtamista ensi kertaa, ja liikesuihkukoneiden ala poikkeavat huomattavasti toisistaan muun muassa siltä osin
kuin suuret liikennelentokoneet ovat toisinaan moottoreiden osalta ”useita moottorivaihtoehtoja mahdollistavia” lentokonetyyppejä,
jolloin moottorinvalmistajan asiakkaana on lentoyhtiö, kun liikesuihkukoneet ovat puolestaan aina ”yhden moottorivaihtoehdon
mahdollistavia” lentokonetyyppejä, jolloin asiakkaana on lentokoneenvalmistaja.
443   Edellä esitetyn perusteella esimerkit, joita komissio on esittänyt Honeywellin aikaisempien menettelytapojen osalta, eivät
osoita, että olisi todennäköistä, että sulautunut yksikkö olisi käyttänyt yrityskeskittymän toteuttamisen jälkeen sekapakettitarjouksia,
joihin kuuluisivat yhtäältä entisen GE:n moottorit ja toisaalta entisen Honeywellin ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin
ilmailutekniikan tuotteet.
–       Taloudelliset tutkimukset
444   Kantaja toteaa taloudellisiin malleihin liittyvien komission perustelujen toisesta osasta, että komissio on nojautunut väitetiedoksiannossa
Choin malliin, jonka mukaan sulautuneen yksikön kaltaisella yrityksellä, jolla on laaja tuotevalikoima, olisi tarvittavat
edellytykset ja intressi käyttää sekapakettitarjouksia. Se väittää lisäksi, että komissio on sittemmin hylännyt tämän mallin
riidanalaisessa päätöksessä. Komissio väittää sitä vastoin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, että se ei ole hyväksynyt
eikä hylännyt tätä mallia, sillä se katsoo, että sulautuneen yksikön kannustin käyttää pakettitarjouksia keskittymän toteutumisen
jälkeen ilmenee joka tapauksessa riidanalaisen päätöksen sisällöstä (ks. erityisesti riidanalaisen päätöksen 374–376 perustelukappale
Cournot’n laskentamallin osalta).
445   Tältä osin on todettava, että komissio on todennut riidanalaisen päätöksen 352 perustelukappaleessa, että ei ollut tarpeellista
nojautua mihinkään tiettyyn malliin, joita oli esitetty hallinnollisessa menettelyssä. Lisäksi kuulemismenettelyistä vastaava
virkamies on todennut raportissaan, että komissio ei päätösluonnoksessaan enää nojautunut Choin malliin.
446   Komissio ei ole myöskään viitannut riidanalaisessa päätöksessä Choin malliin muuta kuin epäsuorasti, sillä se toteaa 352 perustelukappaleessa,
että ”eri taloudelliset analyysit ovat aiheuttaneet teoreettisia kiistoja koskien erityisesti sekalaisen niputuksen taloudellista
mallia, jonka yksi kolmansista on laatinut”. Kuten kantaja toteaa, komissio oli sitä vastoin esittänyt Choin mallin sisällön
yksityiskohtaisesti väitetiedoksiannossa ja nimenomaisesti vedonnut tähän malliin todisteena, joka tuki sen väitettä sulautuneen
yksikön tulevasta käyttäytymisestä ja sen taloudellisista seurauksista. Vaikka komissio ei ole myöntänyt, että Choin mallilla
ei olisi todistusarvoa, se ei näin ollen ole nojautunut riidanalaisessa päätöksessä tähän malliin myönteisesti. Näin ollen
tässä oikeudenkäynnissä on katsottava, että riidanalaista päätöstä ei tue mikään taloudellinen malli, jossa selvitettäisiin
ilmoitetun keskittymän todennäköiset seuraukset nyt käsiteltävään asiaan liittyvien erityisten tietojen perusteella.
447   On siis tutkittava, onko komissio tällaisen taloudellisen mallin puuttuessakin osoittanut, että sulautuneella yksiköllä olisi
ollut keskittymän toteuttamisen jälkeen kannustin käyttää pakettitarjouksia.
448   Riidanalaisen päätöksen 349–355 perustelukappaleessa, jossa komissio esittää mekanismin, jonka mukaisesti niputtamisella luotaisiin
määrääviä asemia ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoille, komissio tyytyy lähinnä
selittämään syyt, joiden vuoksi sulautunut yksikkö kykenisi sen mielestä käyttämään niputtamista yrityskeskittymän toteuduttua.
Päätöksessä mainitaan esimerkiksi valmistajan toimittamien standardituotteiden osalta ”uuden yksikön kyky tarjota lentokoneenvalmistajille
tuotepaketteja” (349 perustelukappale). Ostajan spesifioimien ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten laitteiden osalta
se väittää, että sulautuneelle yksikölle on mahdollista ”sellaisten tuotepakettien tarjoami[n]en, joita ei ole ennen keskittymää
koskaan tarjottu markkinoilla ja joita vastaavia paketteja mikään kilpailijoista ei pysty yksinään tarjoamaan” (350 perustelukappale),
että se voi ”edistää Honeywellin valmistamien ostajan spesifioimien tuotteiden ja valmistajan toimittamien vaihtoehtoisten
tuotteiden valintaa myymällä niitä osana suurempaa tuotekokonaisuutta, joka sisältää myös moottoreita ja GE:n tarjoamia oheispalveluja”
(350 perustelukappale) ja että se voi hinnoitella pakettitarjouksensa ”niin, että se voi houkutella asiakkaat ostamaan GE:n
moottoreita ja Honeywellin ostajan spesifioimia sekä valmistajan toimittamia vaihtoehtoisia tuotteita syrjäyttäen kilpailijoiden
tuotteet” (353 perustelukappale).
449   Kun komissio viittaa kyseisissä 349–355 perustelukappaleessa siihen, että sulautuneella yksiköllä olisi kannustin eikä ainoastaan
edellytykset toteuttaa nämä menettelytavat, se ei ole esittänyt mitään näyttöä eikä mitään selvitystä, joka voisi osoittaa
sen todellisen todennäköisyyden, että tällainen kannustin on olemassa keskittymän toteuttamisen jälkeen. Komissio tyytyy toteamaan
349 perustelukappaleessa, että ”GE:n ja Honeywellin tuotetarjonnan toisiaan täydentävä luonne yhdistettynä niiden nykyisiin
markkina-asemiin antaa sulautuneelle yksikölle mahdollisuuden ja taloudellisesti perustellut kannustimet rakentaa niputettuja
tarjouksia tai tukea toisiaan ristiin eri tuotteiden myynnissä molemmille asiakasryhmille”, selittämättä sitä, miksi se katsoo,
että nämä seikat riittävät täksi kannustimeksi. Se korostaa 354 perustelukappaleessa, että ”sulautuneen yksikön kannustimet
myydä niputettuja tuotteita voivat muuttua lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä esimerkiksi silloin, kun lentokonetyyppien
ja lentokoneen varusteiden uusia sukupolvia kehitetään”, esittämättä kuitenkaan, mitkä olisivat näiden kannustimien syyt ja
mitkä olisivat niiden väliset erot ennen ennakoitua kehitystä tai sen toteutumisen jälkeen.
450   Riidanalaisen päätöksen 349–355 perustelukappaleessa esitetyssä selvityksessä ei esimerkiksi osoiteta, että sulautuneella
yksiköllä olisi ollut kannustin käyttää sekapakettitarjouksia keskittymän toteuttamisen jälkeen. Komissio esittää kuitenkin
muita näkemyksiä otsikolla ”2) Pakettitarjouksia koskevat osapuolten väitteet”. Tämän otsikon alla on puolestaan jakso, jonka
otsikkona on ”Niputuksen vaikutus Cournot’n laskentamalliin”. Käsite ”Cournot’n laskentamalli” on taloudellinen teoria, jossa
kuvataan lähinnä etuja, joita koituu laajaa tuotevalikoimaa myyvälle yritykselle niihin kilpailijoihin nähden, jonka tuotevalikoima
on suppeampi, sen vuoksi, että mikäli se tarjoaa alennuksia koko tuotevalikoimasta ja pienentää siten katettaan niiden kaikkien
osalta, se saa kuitenkin etua tästä menettelytavasta kokonaisuutena arvioiden, koska se myy suuremman määrän kaikkia tuotevalikoimansa
tuotteita.
451   Komissio vastaa tämän otsikon alla olevissa 374–376 perustelukappaleessa lähinnä ilmoituksen tehneiden osapuolten väitteisiin,
joiden mukaan ”niillä on vähäiset kannustimet laskea kyseisten tuotteidensa hintoja, koska lentokoneiden kysyntä on moottoreiden
ja komponenttien suhteen varsin joustamatonta ja lentokoneen kokonaishinta on vain yksi lentoyhtiön uuden lentokoneen ostopäätökseen
vaikuttavista monista tekijöistä”.
452   Komissio toteaa 375 perustelukappaleessa ensin, että se ei pidä lentokoneen laitteiden ja komponenttien kysyntää täysin ”joustamattomana”,
minkä jälkeen se väittää 376 perustelukappaleessa, että yksittäisten yksiköiden kysyntä on joka tapauksessa joustavaa. Se
päättelee tästä, että ”vaikka niputus ei vaikuttaisikaan lentokoneita tai moottoreita ja komponentteja koskevan kysynnän kokonaismäärään,
se kohdentaisi kysynnän uudelleen ja muuttaisi markkinaosuuksien suhteita sulautuneen yksikön hyväksi”.
453   Näistä perusteluista ilmenee, että komission mielestä sulautuneella yksiköllä olisi Cournot’n laskentamallin perusteella ollut
kannustin käyttää sekapakettitarjouksia keskittymän toteuttamisen jälkeen riippumatta siitä, onko kysyntä lentokoneen varustukseen
kuuluvan kunkin tuotteen markkinoilla joustavaa vai ei. Kuten Rolls-Roycen tässä tapauksessa käyttämä asiantuntijayritys Frontier
Economics kuitenkin toteaa kannekirjelmän liitteenä olevassa elokuulta 2001 peräisin olevassa kilpailutiedotteessaan, Cournot’n
laskentamalliin perustuva näyttö edellyttäisi yksityiskohtaista empiiristä tutkimusta sekä hinnanalennusten laajuudesta ja
odotetuista myynnin muutoksista että markkinoiden eri toimijoiden kustannuksista ja katteista.
454   Lisäksi on todettava, että komissio näyttää itse katsoneen hallinnollisessa menettelyssä, että taloudellinen tutkimus oli
tarpeen tällaista näyttöä varten. Väitetiedoksiannon 526–528 kohta ovat näet samat kuin riidanalaisen päätöksen 374–376 perustelukappale
paitsi siltä osin kuin väitetiedoksiannossa on alaviite 175, johon viitataan 528 kohdan lopussa, jossa komissio toteaa, että
professori Choi oli laatinut mallin, jossa tutkittiin sitä tilannetta, että kyseisten tuotteiden kysyntä olisi joustamatonta,
ja mallista ilmeni, että niputtamisella saattaisi olla kilpailunvastaisia vaikutuksia.
455   Kantaja vetoaa lisäksi muiden ekonomistien selvityksiin, erityisesti professoreiden Nalebuff, Rey ja Shapiro raportteihin,
jotka ovat väitetiedoksiantoon annetun vastauksen ja kannekirjelmän liitteinä ja joista ilmenee lähinnä, että sulautuneella
yksiköllä ei todennäköisesti olisi ollut keskittymän toteuttamisen jälkeen kannustinta käyttää sekapakettitarjouksia ainakaan
merkittävässä määrin, toisin kuin professori Choi oli päätellyt. Professorit Nalebuff ja Rey arvostelevat erityisesti professori
Choin lähtöoletuksia, jotka koskevat markkinoiden luonnetta, ja professori Rey korostaa muun muassa, että Choin malli johtaa
sen omien parametrirajoitusten vuoksi pätevästi eri tuloksiin huomioon otettavien lähtöparametrien mukaan.
456   Tässä oikeudenkäynnissä ei ole tarpeen arvioida yksityiskohtaisesti niiden eri päätelmien perusteltavuutta, joita eri ekonomistit
ovat tehneet, eikä professoreiden Nalebuff, Rey ja Shapiro tutkimusten suhteellista painoarvoa professori Choin tutkimukseen
nähden, mutta niistä voidaan päätellä, että siitä, olisiko Cournot’n laskentamalli johtanut siihen, että sulautuneella yksiköllä
olisi ollut kannustin käyttää sekapakettitarjouksia tässä tapauksessa, on olemassa ristiriitaisia käsityksiä. Päätelmä, jonka
komissio on tehnyt tällaisen kannustimen olemassaolon todennäköisyydestä, ei varmuudella perustu suoraan ja väistämättömästi
Cournot’n laskentamallia koskevaan taloudelliseen teoriaan.
457   Lisäksi toinenkin näkökohta, joka liittyy niputuskäytännön toteuttamisen yksityiskohtiin, on tässä tapauksessa ristiriidassa
sen kanssa, että komission väite voitaisiin näyttää toteen Cournot’n laskentamallin perusteella.
458   Kantaja on todennut tältä osin perustellusti hallinnollisessa menettelyssä samoin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa,
että Snecmalla ei olisi ollut mitään intressiä uhrata osaa voitoistaan myöntämällä hinnanalennuksia entisen Honeywellin tuotteiden
myynnin edistämiseksi, joten sekapakettitarjoukset, joihin olisi sisältynyt CFMI:n moottoreita, olisivat olleet mahdottomia.
Komissio ei ole ottanut riidanalaisessa päätöksessä riittävällä tavalla huomioon kaupallisia vaikutuksia, joita tällä seikalla
olisi väistämättä ollut sulautuneen yksikön kannustimeen käyttää keskittymän toteuttamisen jälkeen niputtamista, riidanalaisen
päätöksen 393 perustelukappaleessa, jossa se toteaa, että Snecmalla, joka ei kilpaile GE:n kanssa itsenäisenä moottorinvalmistajana,
ei ole mitään syytä olla suosimatta tällaista toimintatapaa.
459   Siinä tapauksessa, että Snecma suostuisi alentamaan CFMI:n moottorin myyntihintaa lisätäkseen sellaisen kokonaisuuden myyntiä,
johon kuuluvat tämä moottori sekä sulautuneen yksikön valmistamia ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan
tuotteita, se hyötyisi tästä menettelytavasta ainoastaan siltä osin kuin sen moottorimyynti kasvaisi. Ei siis olisi Cournot’n
laskentamalliin perustuvia vaikutuksia, jotka lisäisivät Snecman koko tuotevalikoimasta saamia voittoja. Vaikka Cournot’n
laskentamalliin liittyvä ilmiö merkitsee komission näkemyksen mukaan osoitusta siitä, että on olemassa kannustin käyttää niputtamista,
on todettava, että nämä perustelut eivät oikeuta sen riidanalaisen päätöksen 393 perustelukappaleessa tekemää päätelmää, jonka
mukaan Snecmalla olisi ollut sama kaupallinen intressi kuin sulautuneella yksiköllä.
460   GE:n pitäisi esimerkiksi rahoittaa lähtökohtaisesti yksin moottorin hinnanalennukset, joita asiakkaille tarjotaan CFMI:n moottorin
sisältävien sekapakettitarjousten yhteydessä. Toisin sanoen summa, joka vastaa tällaisen alennuksen absoluuttista arvoa, olisi
pitänyt vähentää suurin piirtein CFMI:n moottorin hinnan puolikkaasta, joka kuuluu GE:lle sillä perusteella, että se osallistuu
yhteisyritykseen, koska Snecmalla ei olisi vastaavaa kaupallista intressiä kuin GE:llä osallistua tällaisen alennuksen rahoittamiseen
huomattavissa määrin. Näin ollen ”noste”, joka sulautuneella yksiköllä olisi ollut käytettävissään suurten liikennelentokoneiden
moottoreiden markkinoilla niputtamisen edistämiseen, olisi ollut lähtökohtaisesti pienempi CFMI:n moottoreiden osalta kuin
GE:n yksin valmistamien moottoreiden osalta.
461   Näin ollen sekapakettitarjoukset, jotka olisivat sisältäneet CFMI:n moottoreita, olisivat olleet kaupallisesti selvästi vähemmän
kannattavia sulautuneen yksikön kannalta kuin jos kantaja olisi valmistanut ne yksin. Vaikka oletettaisiin, että Cournot’n
laskentamallin toimiminen olisi kyetty tässä tapauksessa osoittamaan entisen GE:n moottoreita sisältävien sekapakettitarjousten
osalta, olisi ollut tarpeen, että komissio olisi tehnyt erillisen tutkimuksen, jossa olisi otettu huomioon edellisessä kohdassa
mainittu ilmiö, selvittääkseen sen, olisiko tällainen vaikutus ollut olemassa siinä tapauksessa, että kyseessä olisivat olleet
CFMI:n moottorin sisältävät sekapakettitarjoukset.
462   Edellä esitetyn mukaisesti sen lyhyen viittauksen perusteella, jonka komissio esittää riidanalaisessa päätöksessä Cournot’n
laskentamallista, ei voida päätellä, että olisi ollut todennäköistä, että sulautunut yksikkö olisi käyttänyt sekaniputtamista
keskittymän toteuttamisen jälkeen, koska yksityiskohtainen taloudellinen tutkimus, jossa tätä teoriaa sovellettaisiin tähän
tapaukseen liittyviin erityispiirteisiin, puuttuu. Komissio olisi näet kyennyt esittämään edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa
Tetra Laval vastaan komissio annetussa tuomiossa tarkoitettuja pitäviä todisteita Cournot’n laskentamalliin nojautumalla ainoastaan
siinä tapauksessa, että se olisi osoittanut sen sovellettavuuden käytännössä. Komissio ei ole esimerkiksi kyennyt osoittamaan
riittävällä todennäköisyydellä kuvaamalla yksinkertaisesti taloudellisia olosuhteita, jotka sen mielestä vallitsisivat markkinoilla
keskittymän toteuttamisen jälkeen, että sulautunut yksikkö olisi käyttänyt sekaniputtamista keskittymän toteuttamisen jälkeen.
–       Ennakoitujen menettelytapojen strategisuus
463   Komissio vetoaa kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa siihen, että sen kuvausta niputtamisesta ja sen todellisen
toteuttamisen todennäköisyydestä on luettava siinä valossa, että sulautunut yksikkö käyttäisi kykyään tehdä pakettitarjouksia
strategisesti ”nosteena” erityisesti kilpailijoiden syrjäyttämisen tarkoituksessa. Kantaja katsoo, että tällaista tulkintaa
riidanalaisesta päätöksestä ei voida tutkia, koska kyseessä on selitys, joka on esitetty ensimmäistä kertaa ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa. Se arvostelee komissiota lähinnä siitä, että se pyrkii muuttamaan perustelujaan oikeudenkäyntivaiheessa.
Tässä yhteydessä on riittävää todeta, että komissio on todennut riidanalaisessa päätöksessä, että sulautunut yksikkö käyttäisi
niputtamiskykyään tulevaisuudessa strategisesti syrjäyttääkseen kilpailijansa muun muassa ristikkäistukikäytännön avulla (ks.
erityisesti 353, 379, 391 ja 398 perustelukappale). On siis tutkittava kantajan esittämät muut väitteet.
464   Tässä yhteydessä on aluksi muistutettava siitä, että yhteisöjen tuomioistuin on katsonut edellä 60 kohdassa mainitussa asiassa
komissio vastaan Tetra Laval antamassaan tuomiossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tavoin, että kun komissio nojautuu
tulevaan menettelytapaan, johon sulautunut yksikkö sen mielestä ryhtyy keskittymän toteutumisen jälkeen, sen on osoitettava
pitävin todistein ja riittävällä todennäköisyydellä, että tämä menettelytapa todellisuudessa toteutetaan (ks. myös edellä
64 kohta).
465   Tässä tapauksessa edellä 462 kohdassa (ks. myös 432 kohta) on jo todettu, että komissio ei ole osoittanut asiaan liittyvien
objektiivisten kaupallisten ja taloudellisten seikkojen perusteella, että olisi välttämättä ollut sulautuneen yksikön intressien
mukaista käyttää sekaniputtamista yrityskeskittymän toteuttamisen jälkeen. Sulautuneen yksikön käytettävissä olisi ollut esimerkiksi
kaupallisella tasolla erilaisia strategioita keskittymän toteuttamisen jälkeen. Vaikka komission ennakoima strateginen valinta
olisikin ollut yksi sille mahdollisista vaihtoehdoista, myös voittojen maksimointi lyhyellä aikavälillä siten, että kustakin
tuotteesta erikseen olisi saatu mahdollisimman suuri kate, olisi ollut yksi mahdollinen vaihtoehto.
466   Koska ei siis ole osoitettu oikeudellisesti riittävällä tavalla, että sulautuneella yksiköllä olisi ollut taloudellinen kannustin,
komission olisi pitänyt esittää riidanalaisessa päätöksessä muita seikkoja, joiden perusteella olisi voitu päätellä, että
sulautunut yksikkö tekisi sellaisen strategisen valinnan, että se uhraisi lyhyen aikavälin voitot lisätäkseen markkinaosuuttaan
kilpailijoidensa kustannuksella tarkoituksenaan saada suurempia voittoja tulevaisuudessa. Esimerkiksi sisäiset asiakirjat,
jotka osoittaisivat, että tämä oli kantajan johdon tavoitteena silloin, kun Honeywellin ostohanke pantiin vireille, olisivat
tarvittaessa voineet olla tällainen todiste. Kantajan tämänsuuntaisten väitteiden mukaisesti on todettava, että komissio ei
ole tältä osin esittänyt mitään sellaista seikkaa, joka osoittaisi, että sulautunut yksikkö todellisuudessa tekisi tällaisen
strategisen valinnan. Se tyytyy näet väittämään riidanalaisessa päätöksessä, että sulautunut yksikkö olisi kyennyt tekemään
pakettitarjouksensa strategiseen hintaan tai käyttämään ristikkäistukia tai että se olisi todellisuudessa käyttänyt näitä
menettelytapoja, esittämättä syitä, joilla tämä väite perusteltaisiin (ks. erityisesti 353, 379, 391 ja 398 perustelukappale).
Se, että sulautunut yksikkö olisi kyennyt tekemään tällaisen strategisen valinnan, ei kuitenkaan riitä osoittamaan, että se
olisi todellisuudessa menetellyt näin ja että tämän perusteella ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden eri markkinoille olisi syntynyt määräävä asema.
467   Komissio on todennut vielä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, että oli tarpeen ottaa huomioon sen ennakoiman kantajan
tulevan käyttäytymisen strateginen tavoite tämän käyttäytymisen todennäköisyyden arvioimiseksi. Vaikka tällainen perustelu
voisi mahdollisesti selittää sen, että komissio ei ole nojautunut erikseen taloudelliseen malliin, se ei voi paikata todisteiden
puuttumista siitä, että kantaja todennäköisesti omaksuisi sellaisen kaupallisen politiikan, jolla olisi tällainen strateginen
päämäärä.
468   On lisättävä, että edellä 58 kohdassa mainitussa asiassa Tetra Laval vastaan komissio annetun tuomion mukaan komission olisi
todellakin pitänyt ottaa huomioon se ennalta ehkäisevä vaikutus, joka sulautuneeseen yksikköön saattaa kohdistua sen vuoksi,
että määräävän aseman väärinkäytöstä saatetaan määrätä seuraamuksia EY 82 artiklan nojalla (ks. edellä 70 kohta ja sitä seuraavat
kohdat). Se, että sitä ei ole otettu riidanalaisessa päätöksessä huomioon, rasittaa erityisesti päätöksen sekaniputtamista
koskevaa arviointia.
469   Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että komission perusteluja, jotka koskevat ”strategisen” kauppapolitiikan omaksumista
tulevaisuudessa, ei voida hyväksyä, koska tämän vaihtoehdon todennäköisyyttä koskevat pitävät todisteet puuttuvat.
Päätelmä
470   Edellä esitetyn perusteella komissio ei ole osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että sulautunut yksikkö olisi
keskittymän toteuttamisen jälkeen tehnyt pakettitarjouksia, jotka olisivat sisältäneet sekä entisen GE:n moottoreita että
entisen Honeywellin ilmailutekniikan tuotteita ja muita kuin ilmailutekniikan tuotteita. Tällaisten tarjousten puuttuessa
pelkästään se seikka, että tällä yksiköllä olisi ollut laajempi tuotevalikoima kuin sen kilpailijoilla, ei ole riittävä perustelu
päätelmälle, jonka mukaan sille olisi syntynyt määräävä asema eri merkityksellisillä markkinoilla tai sen määräävää asemaa
olisi vahvistettu.
471   Edellisessä kohdassa esitetyn päätelmän perusteella ei ole tarpeen tutkia kantajan perusteluja, jotka koskevat komission toteamaa
kilpailijoiden väitettyä syrjäyttämistä markkinoilta, koska niputtamista koskevat komission päätelmät on joka tapauksessa
näytetty riittämättömällä tavalla toteen.
472   Ei ole myöskään tarpeen tutkia sitä, miten komissio on käsitellyt asian tätä osaa koskevia sitoumuksia, erityisesti sitä,
että komissio on hylännyt niputtamista koskeneen menettelytapoihin liittyneen sitoumuksen. Koska ei ole myöskään tarpeen tutkia
rakenteellisia sitoumuksia, jotka vaikuttaisivat Honeywellin toimintaan ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden eri markkinoilla eikä GECAS:n tuleviin menettelytapoihin liittyvää sitoumusta (edellä 365 kohta), on merkityksetöntä,
kumpi sitoumuskokonaisuuksista komission piti ottaa huomioon. Kuten edellä 50 kohdassa on näet todettu, ainoat erot näiden
kahden sitoumuskokonaisuuden välillä koskivat näitä kahta ilmoituksen tehneiden osapuolten sitoumusten näkökohtaa.
473   On pääteltävä, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että se, että sulautunut yksikkö käyttäisi tulevaisuudessa
niputtamista, johtaisi määräävien asemien syntymiseen tai vahvistumiseen ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan
tuotteiden markkinoilla tai GE:llä suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo ennestään olevan määräävän aseman
vahvistumiseen.
E
Horisontaaliset päällekkäisyydet
474   Kantaja katsoo riidanalaisen päätöksen niiden perustelujen osalta, jotka koskevat yrityskeskittymän osapuolten tuotteiden
horisontaalisia päällekkäisyyksiä suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden, liikesuihkukoneiden moottoreiden sekä laivojen
pienten kaasuturbiinien osalta, että komissio on tehnyt virheen päätellessään, että syntyisi määrääviä asemia, joilla olisi
kilpailunvastaisia vaikutuksia, tai vahvistettaisiin tällaisia asemia.
1.
Suurten alueliikennesuihkukoneiden moottorit
475   Kantajan mielestä komission selvitystä, joka koskee suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden horisontaalista päällekkäisyyttä,
rasittaa kaksi perustavanlaatuista virhettä eli se, että se on katsonut, että kantajan suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottorit ja Honeywellin moottorit kuuluvat samoille markkinoille, ja joka tapauksessa se, että se ei ole arvioinut oikein
keskittymän vaikutuksia näiden moottoreiden markkinoihin.
a)     Asianosaisten lausumat
Markkinoiden määritelmä ja kantajalla merkityksellisillä markkinoilla jo ennestään ollut määräävä asema
476   Kantaja ei mielestään ollut määräävässä asemassa suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla ennen keskittymää.
477   Se muistuttaa, että merkityksellisten markkinoiden asianmukainen määrittely on välttämätön ennakkoedellytys yrityskeskittymän
kilpailuvaikutusten arvioinnille (yhdistetyt asiat C-68/94 ja C-30/95, Ranska ym. v. komissio, tuomio 31.3.1998, Kok. 1998,
s. I‑1375). Merkityksellisten markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta annetun komission tiedonannon
(EYVL 1997, C 372, s. 5, 13 kohta; jäljempänä merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annettu tiedonanto) mukaan olennaisia
tekijöitä, jotka on otettava huomioon markkinoita määriteltäessä, ovat kysynnän korvattavuus ja tarjonnan korvattavuus, jotka
on osoitettava empiiristen todisteiden perusteella. Komissio ei ole sen mielestä soveltanut kyseisen tiedonannon määräyksiä
tässä tapauksessa.
478   Kuten komissio on todennut asiassa Engine Alliance tekemässään päätöksessä lentokoneiden moottoreiden osalta, jokainen ”moottoriperhe”
edustaa kaiken kaikkiaan ainutlaatuista työntövoiman, painon ja muiden moottorin tehoon liittyvien ominaisuuksien yhdistelmää,
joka tekee siitä tietylle lentokonetyypille sopivan. GE:n lentokoneenmoottorit ovat huomattavasti tehokkaampia, painavampia
ja monimutkaisempia kuin Honeywellin moottorit.
479   Ainoa seikka, jonka perusteella voitaisiin olettaa, että GE:n ja Honeywellin moottorit olisivat keskenään korvattavissa, on
se, että tietyt Honeywellin moottoreilla varustettujen Avro-lentokoneiden ostajat voisivat ostaa muita lentokoneita, joissa
on GE:n moottori. Tällainen ”toisen tason” epäsuora korvattavuus edellyttäisi sitä, että komissio selittäisi tätä uutta menetelmää
siltä osin, miten merkittävää tämä toisen tason korvattavuus on ja miten se johtaisi kilpailijoiden syrjäyttämiseen. Lisäksi
komission tehtävänä olisi merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon mukaisesti esittää empiirisiä todisteita
tällaisesta korvattavuudesta, mitä ei ole tehty tässä tapauksessa.
480   Kantaja väittää, että markkinaosuuksista on joka tapauksessa vain vähän hyötyä arvioitaessa määräävää asemaa suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoiden kaltaisilla tarjouskilpailuihin perustuvilla markkinoilla. Kantaja väittää, että sillä ei ollut
määräävää asemaa kyseisillä markkinoilla ennen keskittymää, koska se ei kyennyt käyttäytymään kilpailijoistaan riippumattomasti
ennen keskittymää.
481   Komissio muistuttaa päätöksen päätelmistä, joiden mukaan GE:llä on suurten alueliikennesuihkukoneiden asennettujen moottoreiden
ja avoimen tilauskannan perusteella määräävä asema. GE:llä ja Honeywellillä on yhdessä markkinaosuus, joka muodostaa vielä
käyttöön ottamattomien lentokoneiden moottoreiden koko kannan ja [90–100] prosenttia asennetuista moottoreista. Tällaista
monopolia tai lähes monopolia ei kyetä tulevaisuudessa hajottamaan etenkään puhtaan tai teknisen niputtamisen vuoksi.
Keskittymän vaikutukset merkityksellisillä markkinoilla
482   Kantaja katsoo, että vaikka oletettaisiin, että suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreille on olemassa yhdet ainoat markkinat,
komissio on myöntänyt, että olemassa olevien lentokonetyyppien osalta ”keskittymän aiheuttama markkinaosuuden lisäys [on]
suhteellisen pieni” (riidanalaisen päätöksen 429 perustelukappale). Komissio on kuitenkin väittänyt ristiriitaisesti, että
keskittymä estäisi hintakilpailun. Se ei kuitenkaan esitä yhtään esimerkkiä GE:n ja Honeywellin moottoreiden välisestä kilpailusta
eikä todisteita keskittymän vaikutuksista markkinoihin, vaikka Avron tuotanto ei ole enempää kuin 20 yksikköä vuodessa Honeywellin
moottoreilla varustettuna.
483   Seikat, joihin komissio on nojautunut, eivät ole sen mielestä asiaankuuluvia. Edut, joita asemasta näillä markkinoilla saadaan,
ovat vähäisiä Avron pienen tuotannon vuoksi. Komissio on nojautunut GE Capitalin ja GECAS:n olemassaoloon, ja perustanut päätelmänsä
seikkoihin, joita se on käyttänyt osoittaakseen määräävän aseman olemassaolon, tarkoituksenaan näyttää toteen sen vahvistuminen.
484   Komissio ei esitä tulevien lentokonetyyppien osalta mitään näyttöä kilpailun heikkenemisestä. GE ja Honeywell eivät ensinnäkään
voi nytkään kilpailla keskenään. Toisaalta Rolls-Royce ja P & W olisivat uskottavia kilpailijoita, kuten lentokoneiden AI(R),
Embraer ja Fairchild Dornier esimerkit osoittavat. Komissio on tyytynyt tältä osin vain toistamaan perustelunsa, jotka liittyvät
sekaniputukseen, ristikkäistukiin ja vertikaaliseen integroitumiseen.
485   Komissio katsoo, että pääsääntö, jonka mukaan moottorit toimitetaan yksinoikeudella kyseisillä markkinoilla, ei estä moottorinvalmistajien
välistä kilpailua lopullisiin ostajiin nähden. Moottorinvalmistajien on edistettävä niiden moottoreilla varustettujen lentokonetyyppien
myyntiä muun muassa esittelemällä suorituskykyisiä moottoreita ja houkuttelevia tarjouksia vaihtomoottoreista tai jälkimarkkinoinnin
tuotteista ja palveluista. Tällainen kilpailu häviäisi keskittymän myötä. Avron avoimen tilauskannan vähäisyys ei merkitse
sitä, että kaikki toisen tason kilpailu joka tapauksessa häviäisi markkinoilta.
486   Kuten riidanalaisessa päätöksessä on todettu, keskittymän seurauksena syntyvän yksikön rahoitusvoima ja vertikaalinen integroituminen
syrjäyttäisivät Rolls-Roycen ja P & W:n merkityksellisiltä markkinoilta, koska niillä vähennettäisiin niiden halua tulla markkinoille,
joilla ne eivät vielä toimi.
Suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreita koskevan rakenteellisen sitoumuksen hylkääminen
487   Kantaja korostaa, että huolimatta erimielisyydestä komission kanssa keskittymän osapuolet ehdottivat luopumista Honeywellin
toiminnoista Avro-sarjan lentokoneiden tämänhetkisten ja tulevien moottoreiden valmistuksessa. Komission tältä osin riidanalaisessa
päätöksessä esittämät huomautukset ovat täysin perusteettomia.
488   Komissio huomauttaa, että erityisesti tässä asiayhteydessä GE:n arvostelu, joka koskee sitoumusten hylkäämistä, rajoittuu
pelkkiin väitteisiin, eikä niiden perusteella voida tehdä mitään päätelmää riidanalaisen päätöksen pätevyydestä.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Markkinoiden määrittely
489   Aluksi on todettava, että sen selvittäminen, onko yrityksellä asianmukaisesti toteennäytettyjen tai kiistattomien tosiseikkojen
perusteella määräävä asema tietyillä markkinoilla, on edellä 62 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa mainitussa oikeuskäytännössä
tarkoitetulla tavalla taloudellista arviointia koskeva kysymys, jonka osalta komissiolla on laaja harkintavalta. Tältä osin
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tehtävänä on ainoastaan valvoa, että tätä taloudellista arviointia ei rasita ilmeinen
virhe.
490   Komissiolla ei sitä vastoin ole mitään harkintavaltaa tosiseikkoja koskevien kysymysten osalta. Tässä yhteydessä on todettava
lisäksi, että siltä osin kuin kantaja kiistää riidanalaiseen päätökseen sisältyvän tosiseikkoja koskevan väitteen oikeellisuuden,
komissiota ei lähtökohtaisesti voida arvostella siitä, että se vastaa tällaiseen kiistämiseen siten, että se esittää ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa todisteen tämän väitteen oikeellisuudesta, kunhan riidanalaisessa päätöksessä esitettyä tosiseikastoa
ei sillä muuteta.
491   Tässä tapauksessa on siis tutkittava kantajan väitteet, joilla se kyseenalaistaa suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden
markkinoiden määritelmän, jonka komissio on omaksunut riidanalaisessa päätöksessä, ja ratkaistava, ovatko ne riittäviä osoittamaan
tosiseikkoja koskevien virheiden tai ilmeisen arviointivirheen olemassaolon.
492   Komissio toteaa riidanalaisen päätöksen yhdeksännessä perustelukappaleessa kuvatessaan moottorimarkkinoiden rakennetta yleisellä
tasolla, että kilpailua käydään kahdella tasolla: ensinnäkin silloin, kun moottorinvalmistajat kilpailevat saadakseen hyväksynnän
tiettyyn kehitteillä olevaan lentokoneen runkotyyppiin (jäljempänä ensimmäisen tason kilpailu), ja toisaalta silloin, kun
lentokonetyyppiä ostavat lentoyhtiöt valitsevat jonkin tarjolla olevista hyväksytyistä moottoreista tai kun lentoyhtiöt päättävät
hankkia lentokoneen, jossa käytetään erilaisia moottoreita (jäljempänä toisen tason kilpailu). Ensin mainitussa tilanteessa
moottorinvalmistajat kilpailevat teknisin ja kaupallisin ehdoin saadakseen moottorinsa tietyn lentokonetyypin voimanlähteeksi,
ja on katsottava, että tällaisen kilpailun olemassaolo riippuu olennaisesti tarjonnan korvattavuudesta. Jälkimmäisessä tilanteessa
moottorit kilpailevat niin ikään teknisin ja kaupallisin perustein tullakseen lentoyhtiön valitsemiksi, joten kilpailu riippuu
sitä vastoin kysynnän korvattavuudesta.
493   Tässä tapauksessa on kiistatonta, että jokainen lentokonetyyppi, jonka komissio katsoo kuuluvan suurten alueliikennesuihkukoneiden
markkinoille, on saatavissa yhdellä ainoalla moottorityypillä varustettuna, joten lentokoneen lopullisella ostajalla ei ole
suoraa ja itsenäistä mahdollisuutta valita moottoria, koska moottorivalinta liittyy erottamattomasti lentokoneen valintaan.
Näin ollen on todettava, että edellisessä kohdassa tarkoitettu toisen tason kilpailu voi vallita kyseisillä markkinoilla ainoastaan
epäsuorasti, kun eri moottoreilla varustetut lentokoneet kilpailevat keskenään.
494   Komissio toteaa tältä osin niin ikään yhdeksännessä perustelukappaleessa, että moottori on lentokonetta täydentävä tuote,
eikä kummankaan myynti ilman toista ole selvästikään mielekästä. Se toteaa, että moottoreiden markkinoita määriteltäessä on
otettava huomioon lentokoneiden markkinoilla vallitseva kilpailu. Tästä syystä komissio on määritellyt suihkukoneiden moottoreiden
markkinat niiden lentokoneiden eri markkinoiden mukaan, joihin ne on asennettu, ja lentokoneiden markkinat on puolestaan määritelty
niiden käyttötarkoituksen mukaan (riidanalaisen päätöksen 10 perustelukappale).
495   Tätä tarkoitusta varten komissio on ottanut huomioon lentokoneen kolme olennaista ominaisuutta eli istuinkapasiteetin, toimintamatkan
ja hinnan. Se on aluksi määritellyt alueliikennesuihkukoneet lentokoneiksi, joissa on vähintään 30 ja enintään ”noin” 90 istumapaikkaa
ja joiden toimintamatka on alle 2 000 meripeninkulmaa ja hinta enintään 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (riidanalaisen
päätöksen 10 perustelukappale). Tämän jälkeen se on määritellyt kahdet erilliset markkinat tämän ryhmän sisällä eli pienten
30–50-paikkaisten alueliikennesuihkukoneiden markkinat ja vähintään 70–90-paikkaisten suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinat
sillä perusteella, että ”näitä kahta alueliikennesuihkukoneiden tyyppiä hyödynnetään erilaisen matkustajakapasiteettinsa,
kokonsa, toimintamatkansa ja näistä johtuvien käyttökustannusten (kustannukset matkustajapaikkaa ja meripeninkulmaa kohti)
vuoksi erilaisissa käyttötarkoituksissa, eivätkä ne ole keskenään korvattavissa” (riidanalaisen päätöksen 20 perustelukappale).
496   Kantaja väittää, ilman että komissio olisi tätä kiistänyt, että sen moottoreiden työntövoima on niin erilainen kuin Honeywellin
moottoreiden, että minkäänlainen suora ensimmäisen tason kilpailu saman suunnitellun lentokonetyypin moottorin toimittamisesta
ei olisi mahdollinen, koska sen omat moottorit sopivat kaksimoottoristen lentokoneiden moottoreiksi ja Honeywellin moottorit
voidaan asentaa vain nelimoottorisiin lentokoneisiin.
497   On kuitenkin todettava, että vaikka lentokoneenvalmistaja ei kykenekään valitsemaan moottoria enää sen jälkeen kun se on valinnut
kaksi- tai nelimoottorisen lentokonetyypin, riidanalaisesta päätöksestä ilmenee, että nämä kaksi vaihtoehtoa ovat käytännössä
olemassa suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla, sellaisina kuin komissio on ne määritellyt. Kun otetaan huomioon
tämän valinnanmahdollisuuden olemassaolo, kantajan ja Honeywellin moottorien välillä oli väistämättä jonkin verran korvattavuutta
tarjonnan tasolla, mikäli lentokoneenvalmistaja, joka halusi kehittää uuden moottorityypin, joutui tekemään tämän valinnan
varhaisessa vaiheessa lentokonetyyppiä suunnitellessaan. Komissio ei ole missään tapauksessa riidanalaisessa päätöksessä sen
enempää kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessakaan missään vaiheessa väittänyt, että kantajan ja Honeywellin välillä
olisi ollut suoraa ensimmäisen tason kilpailua saman suunnitellun konetyypin moottoreiden toimittamisesta. Vaikka siis hyväksyttäisiin
kantajan väite, joka koskee suoran ensimmäisen tason kilpailun puuttumista, tämä ei vaikuta millään tavoin riidanalaisen päätöksen
laillisuuteen.
498   On siis tutkittava, onko kantaja osoittanut, että komissio on tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen tai ilmeisen arviointivirheen,
kun se on nojautunut edellä mainittuun epäsuoran toisen tason kilpailun käsitteeseen tai GE:n moottoreilla ja Honeywellin
moottoreilla varustettujen lentokoneiden väliseen kilpailuun päätellessään, että niiden moottorit kilpailivat keskenään.
499   Kantaja esittää kaksi erillistä perustelujen osaa vastatessaan komission väitteeseen, joka koskee väitetyn epäsuoran toisen
tason kilpailun olemassaoloa moottoreiden välillä näillä markkinoilla. Se väittää ensinnäkin, että tämä väite ei kuulu korvattavuuden
oikeaoppiseen tutkimukseen. Komission olisi näin ollen pitänyt esittää tämä uusi menetelmä ja selittää erityisesti, miksi
tämä toisen tason korvattavuus on merkityksellinen ja miten se johtaisi kilpailijoiden syrjäyttämiseen. Vaikka toiseksi oletettaisiinkin,
että tätä toisen tason kilpailua on olemassa, komissio ei ole osoittanut riidanalaisessa päätöksessä, että lentokoneet, joihin
on asennettu GE:n moottorit, olisivat tosiseikkojen tapahtuma-aikana kilpailleet sellaisten lentokoneiden kanssa, joissa oli
Honeywellin moottorit.
500   On katsottava, että riidanalaisen päätöksen yhdeksänteen perustelukappaleeseen sisältyvä kuvaus (ks. edellä 492 ja 494 kohta)
on ollut riittävä kuvaus komission näkemyksestä nyt käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa. Komissio on näet korostanut,
että moottorinvalmistajat kilpailivat kilpailun toisella tasolla ”teknisin ja kaupallisin ehdoin tuotteensa valinnasta tietyn
lentokonetyypin voimanlähteeksi”. On ilmeistä, että mikäli lentokoneen olennaisen osan, kuten siihen asennetun moottorin,
tekninen suorituskyky on selvästi parempi kuin samaan ryhmään kuuluviin toisen tyyppisiin lentokoneisiin asennetun moottorin
suorituskyky, ensin mainitulla lentokoneella on lähtökohtaisesti kilpailuetu muihin nähden.
501   Samoin moottorin hinta on tekijä, joka voi vaikuttaa lentokoneen kokonaishintaan, ja komissio on todennut nimenomaisesti kuvatessaan
keskittymästä kilpailulle suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoilla aiheutuvia vaikutuksia riidanalaisen
päätöksen 429 perustelukappaleessa, että GE:n ja Honeywellin sulautuminen merkitsee sitä, että ”asiakkaat eivät enää voi hyötyä
toimittajien välisestä hintakilpailusta (esimerkiksi saamalla alennuksia)”.
502   Kantaja on kyseenalaistanut suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoiden moottorinvalmistajien hintakilpailun
mahdollisuuden muistuttamalla siitä, että lentokoneenvalmistaja vahvistaa lopullisen hinnan koko lentokonetyypille/moottorille.
Komissio on kuitenkin todennut riidanalaisen päätöksen 391 perustelukappaleen ensimmäisessä virkkeessä, joka sisältyy sekä
suurten alueliikennesuihkukoneiden että suurten liikennelentokoneiden niputtamista koskevaan riidanalaisen päätöksen osaan,
että silloinkin kun ei ole mahdollista valita moottoria tietylle lentokonetyypille, kuten aina silloin, kun kyseessä ovat
suuret alueliikennesuihkukoneet, moottorinvalmistajalla on mahdollisuus alentaa moottorinsa tai siihen liittyvien jälkimarkkinointipalvelujensa
hintaa edistääkseen lentokonetyypin ja moottorin muodostaman kokonaisuuden myyntiä.
503   Vastatessaan yhteen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjallisista kysymyksistä, joilla on pyritty todellisuudessa
selvittämään onko tämä 391 perustelukappaleessa mainittu alennusten myöntämismahdollisuus olemassa, komissio on esittänyt
istunnossa kolme kantajan yrityksen sisäistä asiakirjaa, joiden viitenumerot ovat 120‑CID-000167, 334-DOC-000827 ja 321-DOC-000816.
On korostettava, että nämä kolme asiakirjaa tukevat komission väitettä, joka koskee toisen tason kilpailun olemassaoloa moottoreiden
välillä.
504   Erityisesti asiakirjassa 321-DOC-000816 todetaan nimenomaan yhden GE:n moottorilla varustetun suuren alueliikennesuihkukoneen
osalta, että se oli – – . On siis todettava, että komission riidanalaisen päätöksen yhdeksännessä perustelukappaleessa kuvamaa
toisen tason kilpailua, erityisesti hintakilpailua, todellakin oli moottoreiden markkinoilla yleensä ja erityisesti suurten
alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla siitä huolimatta, että kussakin lentokonetyypissä on yksinomaan yksi moottori.
505   Tässä yhteydessä on hylättävä väitteet, joita kantaja on esittänyt 8.6.2004 päivätyssä suullisen käsittelyn uudelleenaloittamista
koskevassa vaatimuksessaan ja toistanut 21.7.2004 päivätyissä huomautuksissaan ja joiden mukaan edellä 503 kohdassa mainitut
kolme asiakirjaa on jätettävä todisteina tutkimatta. Aluksi on todettava, että kantaja ei ole vastustanut näiden asiakirjojen
esittämistä istunnossa eikä niiden ottamista asiakirja-aineistoon ole siis sinänsä riitautettu. Kuten yhteisöjen tuomioistuinkin
on todennut, sillä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ottaa huomioon vastaukset, joita yksi asianosainen on antanut
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 64 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuina prosessinjohtotoimina esitettyihin
kysymyksiin, ei rikota saman työjärjestyksen 48 artiklaa, kun toisella asianosaisella on tarvittaessa ollut mahdollisuus ottaa
istunnossa kantaa näihin seikkoihin (ks. vastaavasti asia C-259/96 P, neuvosto v. De Nil ja Impens, tuomio 14.5.1998, Kok.
1998, s. I‑2915, 31 kohta). Tässä tapauksessa kontradiktorisen käsittelyn periaatetta on noudatettu, koska kantaja on voinut
kommentoida näitä seikkoja paitsi istunnossa, myös kirjallisesti sen jälkeen kun suullinen käsittely aloitettiin uudelleen
sen oman vaatimuksen mukaisesti.
506   Kantaja väittää kuitenkin, että nämä asiakirjat eivät sisältyneet komission asiakirja-aineistoon, johon sillä oli tilaisuus
tutustua, ja vetoaa asiassa 107/82, AEG vastaan komissio, 25.10.1983 annettuun tuomioon (Kok. 1983, s. 3151, Kok. Ep. VII,
s. 281, 22–25 kohta), jonka perusteella se päättelee, että nämä seikat on siis hylättävä. Tässä yhteydessä on todettava, että
komissio on ilmoittanut 17.9.2004 päivätyissä huomautuksissaan asiakirja-aineiston sen sivun numeron, jolla kukin näistä asiakirjoista
on, ja esittänyt liitteenä otteita niiden asiakirjojen luetteloista, joihin on annettu tilaisuus tutustua. Se on lisäksi korostanut,
että näistä asiakirjoista kaksi, joiden viitenumerot ovat 120-CID-000167 ja 321-DOC-000816, on jopa mainittu nimenomaisesti
väitetiedoksiannossa. Näin ollen kantajan väite, jonka mukaan nämä kolme asiakirjaa eivät sisältyneet hallinnolliseen asiakirja-aineistoon,
on hylättävä.
507   Myöskään kantajan 15.10.2004 päivätyissä viimeisissä huomautuksissaan esittämä väite, joka koskee sitä, että komissio on ilmoittanut
merkinnällä ”P”, että keskittymän osapuolet olivat itse toimittaneet nämä asiakirjat komissiolle, vaikka todellisuudessa Yhdysvaltain
oikeusministeriön on täytynyt toimittaa ne komissiolle, ei heikennä tätä selvitystä. Komissio toteaa, että keskittymän osapuolet
eivät ole pyytäneet sitä toimittamaan niille jäljennöksiä näistä asiakirjoista. On näet todettava, että kantaja olisi voinut
pyytää niiden esittämistä, mikäli se olisi tällöin halunnut, että ne kirjataan luetteloon hallinnolliseen asiakirja-aineistoon
kuuluvista asiakirjoista, joihin osapuolet voivat tutustua.
508   Nämä kolme asiakirjaa ovat joka tapauksessa kantajan itsensä sisäisiä asiakirjoja, joista se ei voi olla olematta tietoinen.
Olisi järjenvastaista todeta puolustautumisoikeuksien loukkaaminen tai kieltää komissiota esittämästä tiettyjä asianosaisena
olevan yrityksen sisäisiä asiakirjoja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sillä perusteella, että komissio ei ole toimittanut
tälle asianosaiselle jäljennöksiä sen omista asiakirjoista.
509   Siltä osin kuin komissio vetoaa näihin kolmeen asiakirjaan puhtaasti tosiseikkoja koskevan kysymyksen eli sen osalta, vahvistaako
lentokoneenvalmistaja lentokoneen hinnan moottorin hinnasta riippumatta vai onko, kuten komissio on väittänyt riidanalaisessa
päätöksessä, moottorinvalmistajalla vielä mahdollisuus tarjota alennuksia edistääkseen lentokoneen myyntiä ja näin ollen siihen
asennetun moottorin myyntiä, on pääteltävä, että sillä oli oikeus esittää nämä seikat ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
vastatessaan siihen, että kantaja oli kiistänyt riidanalaiset tosiseikat (ks. tältä osin edellä 490 kohta).
510   Edellä esitetyn perusteella komissio ei ole tehnyt tosiseikkoja koskevaa virhettä eikä ilmeistä arviointivirhettä siltä osin
kuin se on nojautunut suurten aluesuihkukoneiden markkinoita määritellessään moottoreiden välisen toisen tason kilpailun olemassaoloon
niillä varustettujen lentokoneiden välisen kilpailun vuoksi.
511   Kantaja vetoaa edellä 499 kohdassa mainittujen perustelujensa toisessa osassa siihen, että harkintavaltaa, jota komissiolla
on markkinoiden määrittelemisessä, rajoittavat ensinnäkin sen oma aikaisempi päätöksentekokäytäntö, erityisesti asiassa Engine
Alliance tehty päätös, ja toiseksi merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annettu tiedonanto, jonka se on julkaissut.
Perustelut, joiden nojalla komissio on päätellyt, että lentokoneet, joissa on GE:n moottori, ja lentokoneet, joissa on Honeywellin
moottori, kilpailevat samoilla markkinoilla, ovat kantajan mukaan ristiriidassa näiden kahden toimenpiteen kanssa.
512   Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan taloudelliset toimijat eivät voi perustaa
luottamustaan aikaisemman päätöksentekokäytännön pysymiseen, koska yhteisön toimielimet voivat muuttaa sitä harkintavaltansa
perusteella (ks. edellä 118 ja 119 kohta ja niissä mainittu oikeuskäytäntö).
513   Siltä osin kuin kantaja vetoaa tässä yhteydessä asiassa C-350/88, Delacre ym. vastaan komissio, 14.2.1990 annetun tuomion
(Kok. 1990, s. I‑395) 15 kohtaan tukeakseen näkemystä, jonka mukaan komissiolla olisi erityinen perusteluvelvollisuus silloin,
kun se poikkeaa aikaisemmasta päätöksentekokäytännöstään, on tässä yhteydessä riittävää muistuttaa, että tämä kohta samoin
kuin yhteisöjen tuomioistuimen asiassa 73/74, Fabricants de papiers peints vastaan komissio, 26.11.1975 antama tuomio (Kok.
1975, s. 1491, Kok. Ep. II, s. 535, 31 kohta), liittyvät poikkeukseen, joka koskee niitä tapauksia, joissa komissio laajentaa
käytäntönsä yleiseksi säännöksi, jonka mukaan komissio voi perustella lyhyesti päätöstä, joka on sen vakiintuneen päätöksentekokäytännön
mukainen. Vaikka komission onkin perusteltava tällaista päätöstä nimenomaisesti, tästä oikeuskäytännöstä ei voida päätellä,
että komission pitäisi sen lisäksi, että se perustelee päätöksensä kyseiseen asiaan liittyvän asiakirja-aineiston perusteella,
esittää erikseen syyt, joiden vuoksi se on tehnyt erilaisen päätelmän kuin aikaisemmassa asiassa, joka koski samankaltaisia
tai samoja tilanteita tai jossa olivat mukana samat taloudelliset toimijat.
514   Kantaja ei näin ollen voi tässä tapauksessa vedota perusteltuun luottamukseen, joka johtuisi siitä, että komissio on määritellyt
markkinat jollain erityisellä tavalla jossain aikaisemmassa päätöksessä, muun muassa siltä osin kuin se on ottanut asiassa
Engine Alliance tekemässään päätöksessä huomioon moottoreiden työntövoiman. Asiassa Engine Alliance tehdyssä päätöksessä esitetyt
toteamukset eivät näet sido komissiota eivätkä varsinkaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta.
515   Komissio korostaa joka tapauksessa perustellusti, että se tutki asiassa Engine Alliance tekemässään päätöksessä sopimuksen,
jonka tarkoituksena oli se, että GE ja P & W kykenisivät yhdessä kehittämään moottorin, joka oli tarkoitettu sellaisiin lentokonetyyppeihin,
jotka olivat itse kehitysvaiheessa, eli Airbus A380:een ja Boeing 747-400:n pidennettyyn versioon. Näin ollen kyseisen asian
kannalta oli merkityksellinen ainoastaan riidanalaisen päätöksen yhdeksännessä perustelukappaleessa mainittu ensimmäisen tason
kilpailu eli moottorinvalmistajien välinen kilpailu yhtä lentokonetyyppiä koskevan hyväksymisen saamiseksi. Tämä selitys on
johdonmukainen ja riittävä vastaus kantajan tältä osin esittämiin perusteluihin.
516   Siitä väitteestä, että merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annettua tiedonantoa ei olisi noudatettu, on aluksi muistutettava,
että komissio ei voi poiketa säännöistä, jotka se on itse itselleen asettanut (asia 148/73, Louwage v. komissio, tuomio 30.1.1974,
Kok. 1974, s. 81, 12 kohta ja vastaavasti asia 81/72, komissio v. neuvosto, tuomio 5.6.1973, Kok. 1973, s. 575, 9 kohta; asia
T-7/89, Hercules Chemicals v. komissio, tuomio 17.12.1991, Kok. 1991, s. II‑1711, Kok. Ep. XI, s. II-79, 53 kohta, joka on
vahvistettu muutoksenhaun yhteydessä asiassa C-51/92 P, Hercules Chemicals v. komissio, 8.7.1999 annetulla tuomiolla, Kok.
1999, s. I‑4235, ja siinä mainittu oikeuskäytäntö). Näin ollen siltä osin kuin merkityksellisten markkinoiden määritelmästä
annetussa tiedonannossa todetaan pakottavin sanamuodoin menetelmä, jonka mukaisesti komissio aikoo määritellä markkinat tulevaisuudessa,
eikä jätetä lainkaan harkintavaltaa, komission on tosiaankin otettava tiedonannon sanamuoto huomioon.
517   Kantaja korostaa, että merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon mukaan kysynnän korvattavuus on yksi
tärkeimmistä huomioon otettavista tekijöistä ja että tällainen korvattavuus puuttuu tässä tapauksessa (ks. edellä 496 kohta).
Tässä yhteydessä on riittävää muistuttaa siitä, että merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa
on yksilöity kysynnän korvattavuus, tarjonnan korvattavuus ja mahdollinen kilpailu kolmeksi tärkeimmäksi yrityksiin kohdistuvien
kilpailurajoitusten syyksi, minkä jälkeen sen 13 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Merkityksellisten markkinoiden määrittelyssä
kysynnän korvaaminen on taloudelliselta kannalta välittömin ja tehokkain tekijä, joka rajoittaa tietyn tuotteen toimittajien
käyttäytymistä erityisesti niiden hinnoittelupäätösten suhteen.” Näin ollen merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun
tiedonannon sanamuodosta ei ilmene, että kantajan moottoreiden ja Honeywellin moottoreiden tarjonnan korvattavuuden puuttuminen
kumoaisi tässä tapauksessa markkinoiden määritelmän, jonka komissio on ottanut huomioon riidanalaisessa päätöksessä siltä
osin kuin se on pätevästi päätellyt, että kysyntäpuolella korvattavuus oli olemassa.
518   Kantaja arvostelee kysynnän korvattavuuden osalta komissiota siitä, että se ei ole näyttänyt sitä toteen empiiristen todisteiden
tai taloudellisten tutkimusten perusteella, kuten merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa edellytettäisiin.
Tässä yhteydessä on muistettava, että komissio toteaa 25 kohdassa otsikolla ”Merkityksellisten markkinoiden määrittelemisessä
käytettävät todisteet” seuraavaa:
”On useita erilaisia tietoja, jotka auttavat arvioimaan, missä määrin korvaamista esiintyisi. Yksittäisten tapausten kannalta
tietyt todisteet ovat ratkaisevia riippuen suuresti tutkittavan teollisuuden ja tutkittavien tuotteiden tai palveluiden ominais-
ja erityispiirteistä. Samantyyppisillä tiedoilla ei ehkä ole merkitystä muissa tapauksissa. Useimmissa tapauksissa päätöksen
on perustuttava useiden perusteiden ja erilaisten todisteiden huomioon ottamiseen. Komissio suhtautuu avoimesti empiirisiin
todisteisiin tavoitteenaan hyödyntää tehokkaasti kaikki käytettävissä olevat tiedot, jotka voivat olla yksittäisen asian kannalta
merkityksellisiä. Komissio ei aseta eri tietolähteitä tai erilaisia todisteita tiukkaan hierarkkiseen järjestykseen.”
519   On katsottava, että komissiolla on laaja toimintavapaus tilanteessa, jossa se käyttää tiedonannossa sanamuotoa, joka jättää
sille mahdollisuuden valita todisteista tai lähestymistavoista, joilla saattaa teoriassa olla merkitystä, ne, jotka sopivat
parhaiten tietyn tapauksen olosuhteisiin (ks. vastaavasti asia T-48/00, Corus UK v. komissio, tuomio 8.7.2004, 179–182 kohta
oikeuskäytäntöviittauksineen, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa). Tässä tapauksessa on näin ollen todettava, että
komissio ei ole sitoutunut merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetussa tiedonannossa käyttämään tiettyä ja erityistä
menetelmää arvioidessaan kysynnän korvattavuutta. Se on sitä vastoin todennut, että lähestymistavan, jonka se omaksuu, on
vaihdeltava kuhunkin yksittäistapaukseen liittyvien olosuhteiden mukaan, ja varannut itselleen huomattavaa harkintavaltaa,
jotta se voi käsitellä jokaista yksittäistapausta asianmukaisella tavalla.
520   Väitteitä, joita kantaja pyrkii esittämään merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon muiden kohtien
perusteella, on tutkittava siten, että komission huomattava harkintavalta otetaan huomioon.
521   Merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon 36 kohta, johon kantaja vetoaa, on sanamuodoltaan seuraava:
”Analysoimalla tuotteen ominaisuudet ja sen käyttötarkoituksen komissio voi ensimmäisenä askeleena rajata mahdollisten korvaavien
tuotteiden tutkimista. Tuotteen ominaisuudet ja sen käyttötarkoitus eivät kuitenkaan riitä sen päättelemiseen, ovatko tuotteet
kysynnän kannalta toisensa korvaavia. Toiminnallinen vaihdettavuus tai samanlaiset ominaisuudet eivät itsessään ehkä ole riittäviä
perusteita, koska asiakkaiden herkkyys suhteellisten hintojen muutoksiin voi riippua myös muista seikoista. Esimerkiksi autojen
osien ja varaosien alkuperäistuotteiden markkinoilla voi olla erilaisia kilpailurajoituksia, mikä voi johtaa kaksien erillisten
tuotemarkkinoiden määrittelemiseen. Tuotteen erilaiset ominaisuudet eivät puolestaan riitä sulkemaan pois kysynnän korvattavuutta,
koska tämä riippuu suuressa määrin siitä, kuinka asiakkaat arvostavat erilaisia ominaisuuksia.”
522   Komissio esittää tämän jälkeen merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon 37–43 kohdassa eri tietolähteitä,
joita se aikoo käyttää osoittaakseen korvattavuusmahdollisuuden olemassaolon.
523   On todettava, että mikäli merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon 36 kohtaa ja sitä seuraavia kohtia
pitäisi tulkita siten, että niiden mukaan komissio on jokaisessa tutkimassaan kilpailuasiassa velvollinen keräämään ja ottamaan
huomioon tietyn tyyppisiä erityisiä todisteita, tämä velvollisuus ja edellä 518 ja 519 kohdassa todettu harkintavalta, joka
komissiolla on käytettävissään sen määrittämiseksi, onko korvattavuusmahdollisuus olemassa kussakin tapauksessa siihen liittyvien
erityispiirteiden perusteella olemassa, olisivat ilmeisessä ristiriidassa keskenään.
524   Joka tapauksessa siltä osin kuin merkityksellisten markkinoiden määritelmästä annetun tiedonannon 36 kohdassa täsmennetään,
että ”toiminnallinen vaihdettavuus tai samanlaiset ominaisuudet eivät itsessään ehkä ole riittäviä perusteita, koska asiakkaiden
herkkyys suhteellisten hintojen muutoksiin voi riippua myös muista seikoista”, tästä lainauksesta ilmenee vastakohtaispäätelmänä,
että tietyissä tapauksissa tai jopa yleensä tuotteet, jotka ovat toiminnallisesti vaihdettavissa keskenään ja joiden ominaisuudet
ovat samanlaisia, ovat korvattavissa, sanotun vaikuttamatta erityisiin päinvastaisiin tilanteisiin, kuten kyseisen kohdan
lopussa esitetyssä varaosia koskevassa esimerkissä.
525   Komissio on todennut riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja oli esittänyt hallinnollisessa menettelyssä kaksi konkreettista
vastaväitettä siitä, miten se oli määritellyt markkinat (riidanalaisen päätöksen 23 perustelukappale). Kantaja on ensinnäkin
vedonnut siihen, että BAe Systemsin valmistama lentokonetyyppi, johon Honeywell toimittaa moottorit ja joka on nimeltään Avro,
ei ole kaikilta osin kilpailija suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla, koska se on ”tietyn kapean markkinalohkon”
tuote. Toiseksi kantaja on väittänyt, että tällaisten markkinoiden pitäisi sisältää myös pienet kapearunkoiset Airbusit ja
Boeingit eli A318 ja B717.
526   Vaikka komissio ei ole esittänyt konkreettisia esimerkkejä kilpailullisista yhteentörmäyksistä Honeywellin moottoreilla varustettujen
suurten nelimoottoristen alueliikennesuihkukoneiden ja GE:n moottoreilla varustettujen suurten kaksimoottoristen alueliikennesuihkukoneiden
välillä, se on kuitenkin maininnut näiden lentokoneiden välisen keskinäisen toiminnallisen korvattavuuden erityistapauksia
vastatessaan ensimmäiseen edellisessä kohdassa mainituista huomautuksista ja muun muassa viitannut siihen, että lehtoyhtiö
Sabena on käyttänyt Avroa. Komissio on päätellyt tästä riidanalaisen päätöksen 25 perustelukappaleessa seuraavaa: ”Tehdyt
markkinatutkimukset viittaavat siihen, että vaikka lentoyhtiöt saattavat arvostaa Avron erityisominaisuuksia, ne käyttävät
Avroa itse asiassa samaan tapaan kuin mitä tahansa suurta alueliikennesuihkukonetyyppiä, eivätkä rajoita sen lentoja yksinomaan
kapeisiin markkinasektoreihin. Näin ollen Honeywellin moottorilla varustettu Avro on todellinen kilpaileva vaihtoehto muille
suurille alueliikennesuihkukoneille, joissa käytetään GE:n moottoria.” On siis todettava, että komissio ei ole missään tapauksessa
tyytynyt pelkkään teoreettiseen selvitykseen, jota edustaisi sen abstraktin tehtäväkuvauksen perusteella tekemä markkinoiden
määritelmä, vaan se on hankkinut tietoja Avron ja kantajan moottoreilla varustettujen lentokoneiden välisestä todellisesta
keskinäisestä korvattavuudesta. Tältä osin sen päätelmä, joka koskee suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoiden määritelmää,
perustuu todellakin empiirisiin todisteisiin, jotka liittyvät konkreettisiin esimerkkitapauksiin.
527   Komissio on hylännyt edellä 525 kohdassa mainitun toisen vastaväitteen riidanalaisen päätöksen 27–29 perustelukappaleessa
sillä perusteella, että kantajan tässä yhteydessä mainitsemien kahden lentokonetyypin hankintahinta on huomattavasti korkeampi
kuin muiden suurina alueliikennesuihkukoneina pidettyjen lentokoneiden hankintahinta.
528   Kantaja ei ole kyseenalaistanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tosiseikkoja koskevia toteamuksia, jotka perustuvat
komission tekemään markkinatutkimukseen ja jotka liittyvät Avron ja muiden suurten alueliikennesuihkukoneiden keskinäiseen
korvattavuuteen, eikä ole vedonnut siihen, että A318 ja B717 ovat suuria alueliikennesuihkukoneita. Se ainoastaan korostaa
tässä yhteydessä, että komissio ei ole esittänyt korvattavuutta koskevia konkreettisia esimerkkejä eikä taloudellisia tutkimuksia,
sillä perusteella, että komissio on määrännyt tällaisten todisteiden käyttämisestä.
529   On katsottava, että sillä, että kantaja korostaa tätä puutetta selittämättä kuitenkaan konkreettisesti, miltä osin komission
omaksuma markkinoiden määritelmä on sen mielestä virheellinen, ei voida kääntää todistustaakkaa, joten komission tehtävänä
oli esittää tällaisia esimerkkejä markkinoita koskevan määritelmänsä oikeellisuuden osoittamiseksi. Kun otetaan tässä tapauksessa
huomioon se, että komissio oli lähtökohtaisesti esittänyt riittävät perustelut tukeakseen merkityksellisiä markkinoita koskevaa
määritelmäänsä muun muassa vetoamalla lentokoneiden käyttötarkoitukseen liittyviin perusteisiin, kantajan tehtävänä olisi
ollut osoittaa, että nämä perusteet eivät olleet asianmukaisia suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoiden määrittelemiseksi
tässä tapauksessa.
530   Näin ollen komissio saattoi ilmeistä arviointivirhettä tekemättä pitäytyä eri lentokonetyyppien käyttötarkoituksia koskeneessa
selvityksessään määritellessään suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinat tässä tapauksessa. On siis katsottava, että komissio
on perustellut oikeudellisesti riittävällä tavalla päätelmänsä, joka koskee suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoiden
määrittelyä.
531   Lisäksi on todettava yleisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esitettyjen väitteiden ja tosiseikkojen perusteella
on katsottava, että Avro-perheeseen kuuluvat lentokoneet kilpailivat paitsi teoriassa, myös käytännössä GE:n moottoreilla
varustettujen suurten alueliikennesuihkukoneiden kanssa.
532   Komissio väittää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, ilman että kantaja olisi tätä kiistänyt, että BAe Systemsin suuret
alueliikennesuihkukoneet tuotiin ensimmäisinä markkinoille, ilmeisesti vuonna 1994. Näin ollen Honeywellin moottoreilla varustetut
lentokoneet kilpailivat väistämättä GE:n moottoreilla varustettujen uusien mallien kanssa silloin kun viimeksi mainitut mallit
tuotiin markkinoille. Sittemmin nämä muut mallit ovat ilmeisesti saavuttaneet sellaisen suosion, että BAe Systemsin markkinaosuudet
ovat pienentyneet huomattavasti, minkä vuoksi se on tuonut markkinoille uuden Avro-mallin, joka on nimeltään Avro RJX ja johon
on tarkoitus asentaa Honeywellin uusi moottori AS 900. Näin ollen olisi epäjohdonmukaista katsoa, että Avron lentokoneet ja
GE:n moottorilla varustetut suuret alueliikennesuihkukoneet eivät kilpailisi keskenään sillä perusteella, että Avron lentokonetyypit
ovat menettäneet johtoasemansa markkinoilla niiden markkinoilletulon ja siitä johtuvan kilpailun vuoksi.
533   Tässä yhteydessä on myös todettava, että komissio on esittänyt vastauskirjelmänsä liitteinä olevissa kolmessa asiakirjassa
todisteita, joista ilmenee, että Avro-koneet todellakin kilpailivat muiden suurten alueliikennesuihkukoneiden kanssa. Vaikka
näihin todisteisiin ei voida vedota ensimmäistä kertaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa komission riidanalaisessa
päätöksessä esittämän arvioinnin välittömäksi tukemiseksi, komissiolla on oikeus viitata siihen, kun se vastaa tosiseikkojen
perusteella kantajan väitteisiin, joiden mukaan komissio ei ole kyennyt esittämään esimerkkejä Avro-koneiden ja muiden suurten
alueliikennesuihkukoneiden välisestä kilpailusta, koska tällaista kilpailua ei ollut. Näin ollen näiden todisteiden sisältö
on tutkittava lyhyesti.
534   Ensimmäinen näistä kolmesta asiakirjasta on BAe Systemsin 16.2.1999 päivätty lehdistötiedote, jossa se kuvaa uutta lentokonettaan
eli Avro RJX -mallia, johon toimitti moottorin AlliedSignal eli yhtiö, joka on sittemmin sulautunut Honeywellin kanssa, ”tavarantoimittajien
ja potentiaalisten asiakkaiden kannalta hankkeeksi, johon liittyy hyvin vähän riskejä verrattuna muiden valmistajien uusiin
ja kunnianhimoisiin hankkeisiin, joiden kulut ylittävät 1 miljardia Yhdysvaltain dollaria” (”low risk for suppliers and potential
customers compared with the ambitious, all new $1 billion-plus airframe programmes which other manufacturers are proposing”).
535   Toinen asiakirja on kokoelma BAe Systemsin suuria alueliikennesuihkukoneita käsitteleviä lyhyitä artikkeleja, jotka on otettu
ajankohtaisjulkaisusta ”Smiliner” vuodelta 2001. Erityisesti yhdestä, 29.1.2001 julkaistusta artikkelista ilmenee, että Flight
International -nimisen aikakauslehden mukaan eräs eurooppalainen lentoyhtiö oli järjestänyt tarjouskilpailun tilatakseen 100
alueliikennesuihkukonetta, missä yhteydessä se harkitsi Avro RJX:ää (varustettuna Honeywellin moottorilla) sekä Bombardier
CRJ 700/900:aa, Embraer 170/190:tä ja Fairchild Dornier 728JET/928JET:tä (joissa kaikissa oli GE:n moottori). Toisessa, 30.10.2001
julkaistussa artikkelissa todetaan muun muassa, että Embraer 170 ”on Avro RJX-70:n (josta ei ole vielä tehty tilauksia) samoin
kuin vanhempien mallien BAe 146-100:n ja Avro RJ70:n suora kilpailija”.
536   Myös kolmas asiakirja koostuu kokoelmasta lyhyitä artikkeleja, jotka on otettu ”Smiliner”-aikakauslehdestä vuodelta 1999.
Yhdessä niistä todetaan, että ”sillä aikaa kun BAe Regional Aircraft viimeistelee uudella moottorilla varustetun Avro RJX:nsä
lopulliseen muotoonsa virallista markkinoilletulopäätöstä ennakoiden, sen kilpailijat ovat vieneet siltä kaksi tärkeää asiakasta”
(”[w]hile BAe Regional Aircraft completes final design on the re-engined Avro RJX in anticipation of a formal launch decision,
competitors have poached two of its high-profile customers”). Artikkelissa kuvataan vielä kahta lentoyhtiöiden tekemää merkittävää
tilausta, joista toisen kohteena on ollut Fairchild Dornier 728JET ja toisen Embraerin ERJ‑170 ja ERJ‑190/200.
537   Näistä kolmesta asiakirjasta ilmenee kokonaisuutena, että todellisuudessa Honeywellin moottorilla varustetut Avro-perheen
lentokoneet kilpailivat GE:n moottorilla varustettujen Embraerin, Fairchild Dornierin ja Bombardierin lentokoneiden kanssa.
Tästä syystä on pääteltävä, että sen lisäksi, että kantajan esittämät todisteet eivät tue sen esittämää väitettä, jonka mukaan
Avron ja muiden suurten alueliikennesuihkukoneiden välillä ei olisi kilpailua, sen osoittavat lisäksi virheelliseksi komission
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa esittämät todisteet.
538   Edellä esitetyn perusteella tässä tapauksessa ei ole osoitettu, että komissio olisi tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen todetessaan,
että Honeywellin moottoreilla varustetut suuret nelimoottoriset alueliikennesuihkukoneet ja GE:n moottoreilla varustetut suuret
kaksimoottoriset alueliikennesuihkukoneet kilpailevat keskenään. Ei ole myöskään osoitettu, että komissio olisi tehnyt ilmeisen
arviointivirheen soveltaessaan markkinoiden määrittelemistä koskevaa järjestelmäänsä sen käyttötarkoituksen mukaan, johon
kukin lentokone soveltuu, ja päätellessään, että Honeywellin valmistamat moottorit ja GE:n valmistamat moottorit kuuluvat
samoille suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoille.
Kantajalla jo ennestään ollut määräävä asema
539   Kun komissio on määritellyt suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinat tällä tavoin, se on katsonut, että kantaja oli määräävässä
asemassa kyseisillä markkinoilla ja että tämä asema vahvistuisi keskittymän seurauksena. Tukeakseen tätä väitettään se korostaa,
että keskittymä mahdollistaisi sen, että GE:n markkinaosuus tähän ryhmään kuuluvien lentokoneiden asennetusta moottorikannasta
kasvaisi [40–50] prosentista [90–100] prosenttiin kaikkien näiden lentokoneiden osalta ja [60–70] prosentista 100 prosenttiin
pelkästään vielä tuotannossa olevien lentokoneiden osalta (riidanalaisen päätöksen 84 perustelukappale). Sellaisten lentokoneiden
osalta tehdyistä tilauksista, joita ei ollut vielä otettu käyttöön, kantajan markkinaosuus olisi kasvanut [90–100] prosentista
100 prosenttiin (riidanalaisen päätöksen 85 perustelukappale).
540   Kantajalla tässä tapauksessa jo ennestään olleen määräävän aseman olemassaolon osalta on riittävää huomauttaa, että vakiintuneessa
oikeuskäytännössä on katsottu, että vaikka markkinaosuuksien merkitys voi vaihdella markkinoittain, voidaan kuitenkin perustellusti
katsoa, että erittäin suuret markkina-osuudet ovat itsessään – poikkeustapauksia lukuun ottamatta – todiste määräävästä markkina-asemasta
(edellä 101 kohdassa mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 41 kohta ja 115 kohdassa mainittu asia Endemol v.
komissio, tuomion 134 kohta). Se kantajan jo ennestään olemassa olleiden määräävien asemiensa osalta korostama seikka, että
suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinat ovat tarjouskilpailuihin perustuvat markkinat, joilla perinteisillä
markkinaosuuksilla on vähemmän merkitystä kuin muilla markkinoilla, ei voi kumota tätä päätelmää, kun otetaan huomioon se,
että GE:n markkinaosuus oli murskaavan ylivoimainen sellaisten lentokoneiden osalta, joita ei ollut otettu vielä käyttöön,
kun riidanalainen päätös tehtiin, eli [90–100] prosenttia. Kantaja ei riitauta suurten alueliikennesuihkukoneiden yhteydessä
sellaisiin lentokoneisiin liittyvien lukujen käyttämistä, joita ei ole otettu vielä käyttöön, ja se vetoaa niihin nimenomaisesti
keskittymästä näille markkinoille aiheutuvia vaikutuksia koskevien väitteidensä yhteydessä. Joka tapauksessa on todettava,
että näiden lukujen huomioon ottaminen oli erityisen perusteltua suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoiden osalta, koska
suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinat ovat kasvaneet nopeasti, kuten riidanalaisen päätöksen 431 perustelukappaleessa
todetaan.
541   Kantajan väitteistä, joiden mukaan P & W ja Rolls‑Royce ovat uskottavia kilpailijoita suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla,
on riittävää todeta, että nämä moottorinvalmistajat eivät myyneet lainkaan moottoreita suurten alueliikennesuihkukoneiden
markkinoilla siinä vaiheessa, kun riidanalainen päätös tehtiin. Niiden osallistuminen tiettyjen suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden toimittamista koskeviin tarjouskilpailuihin ei näytä olleen menestyksekästä. Huolimatta siitä, että suurten alueliikennesuihkukoneiden
markkinoille ovat tyypillisiä harvoin toistuvat tarjouskilpailut, komissio on siten kyennyt tältä osin ilmeistä arviointivirhettä
tekemättä katsomaan, että kilpailu, jota mahdollisesti saattaisi olla odotettavissa sellaisten moottorinvalmistajien taholta,
joilla ei ollut lainkaan myyntiä kyseisillä markkinoilla tosiseikkojen tapahtuma-aikana, ei ollut vakavasti otettava ja todellinen
rajoitus, jonka perusteella olisi voitu päätellä, että kantaja ei ollut määräävässä asemassa näillä markkinoilla.
542   Kun otetaan huomioon kantajan murskaavan ylivoimainen markkinaosuus ennen keskittymää, komissio on kyennyt pätevästi toteamaan
riidanalaisen päätöksen 86 ja 87 perustelukappaleessa, että kantajalla oli määräävä asema näillä markkinoilla, ilman että
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen olisi tarpeen tutkia niiden eri tekijöiden vaikutusta, jotka komission mukaan vaikuttavat
tähän määräävään asemaan ennen keskittymää (riidanalaisen päätöksen 107–229 perustelukappale; ks. tältä osin edellä 114 kohta
ja sitä seuraavat kohdat).
Määräävän aseman vahvistuminen
543   Kantaja väittää, että sillä jo ennestään ollut määräävä markkina-asema vahvistuu tällä hetkellä tuotannossa olevien lentokonetyyppien
tilausten määrällä mitatun markkinaosuuden [10–20] prosentin lisäyksen vuoksi joka tapauksessa vain vähän, ja nojautuu tässä
yhteydessä siihen, että komissio on itsekin myöntänyt riidanalaisen päätöksen 429 perustelukappaleessa, että tämä lisäys oli
”suhteellisen pieni”. Aluksi on muistutettava siitä, että kyseisistä markkinoista [30–40]:tä prosenttia vastaava markkinaosuuden
kasvu edelleen tuotannossa olevien lentokoneiden asennetun moottorikannan osalta on merkittävästi suurempi kuin edellä mainittu
luku [10–20] prosenttia. Tämän jälkeen on todettava, että markkinoista noin [10–20]:tä prosenttia vastaavaa markkinaosuuksien
kasvua edelleen tuotannossa olevien lentokonetyyppien avoimen tilauskannan osalta on pidettävä merkittävänä, koska se kasvattaa
sulautuman seurauksena syntyvän yksikön markkinaosuuden 100 prosenttiin (ks. riidanalaisen päätöksen 428 ja 429 perustelukappale).
Sama pätee kasvuun, joka on todettu [0–10] prosentiksi markkinoista niiden tilausten osalta, jotka koskevat lentokoneita,
joita ei ole vielä otettu käyttöön (edellä 539 kohta). Joka tapauksessa vähämerkityksisen vahvistumisen käsitteen kattaa asetuksen
N:o 4064/89 2 artiklan yhteydessä toinen laajempi edellytys, joka koskee sitä, että määräävän aseman syntymisen tai vahvistumisen
seurauksena on oltava se, että toimiva kilpailu estyy olennaisesti yhteismarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla. Tätä
edellytystä tutkitaan suurten alueliikennesuihkukoneiden osalta jäljempänä otsikolla ”Vaikutukset kilpailuun”.
544   Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että komissio ei ole tehnyt oikeudellista virhettä eikä ilmeistä arviointivirhettä
päätellessään tässä tapauksessa, että keskittymä vahvistaisi kantajalla jo ennestään olevaa määräävää asemaa suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoilla.
Määräävän markkina-aseman vahvistumisen vaikutukset kilpailuun
545   Siltä osin kuin kantaja arvostelee komissiota siitä, että se ei ole tutkinut keskittymän vaikutuksia suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoihin asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdan toisen edellytyksen mukaisesti (ks. edellä 84–91 kohta),
on aluksi todettava, että komissio katsoo nimenomaisesti suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden horisontaalisen päällekkäisyyden
osalta, että tällä olisi välitön kilpailunvastainen vaikutus olemassa olevien lentokonetyyppien osalta. Se korostaa erityisesti
riidanalaisen päätöksen 429 perustelukappaleessa, että ”vaikka keskittymän aiheuttama markkinaosuuden lisäys onkin suhteellisen
pieni (voimassa olevien tilausten perusteella [10–20] prosenttia)”, asiakkaat eivät enää voi hyötyä moottorien hintakilpailusta
tällä hetkellä markkinoilla olevien suurten alueliikennesuihkukoneiden osalta. Koska komissio on jo todennut riidanalaisen
päätöksen 84–87 perustelukappaleessa, että sulautuneella yksiköllä olisi 100 prosentin markkinaosuus tällä hetkellä tuotannossa
olevien lentokonetyyppien asennetun moottorikannan osalta ja niiden moottoreiden osalta, jotka on valittu lentokonetyyppeihin,
joita ei ollut vielä otettu käyttöön, tämä toteamus merkitsee sitä, että tästä kilpailusta koituva hyöty jää ehdottomasti
saamatta.
546   Kuten edellä 502 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa on todettu suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinoiden määrittelemisen
yhteydessä, on hylättävä kantajan väite, jonka mukaan moottoreiden välinen hintakilpailu olisi käytännössä täysin mahdotonta,
koska jokaisessa lentokonetyypissä on vain yksi ainoa moottori ja lentokoneen hinta on jo vahvistettu. Asiakirjatodisteista
ilmenee näet (ks. erityisesti edellä 504 kohta), että siinäkin tilanteessa, että lentokonemalliin on valittu vain yksi moottorityyppi
ja lentokoneenvalmistaja on vahvistanut moottorin hinnan, moottorinvalmistaja voi vielä tarjota alennuksia muun muassa huoltopalveluista
ja varaosista edistääkseen lentokoneen ja siten moottorinsa myyntiä (ks. myös riidanalaisen päätöksen 391 perustelukappale).
Näin ollen toisin kuin kantaja väittää, komissio ei ole tehnyt ilmeistä tosiseikkoja koskevaa virhettä todetessaan, että oli
olemassa todellinen välillisen hintakilpailun mahdollisuus jo markkinoilla olevien suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden
välillä ja että se olisi poistettu, mikäli keskittymä olisi toteutunut.
547   Lisäksi komissio on todennut riidanalaisen päätöksen yhdeksännessä perustelukappaleessa, että toisen tason kilpailu eri moottoreiden
markkinoilla ilmenee kilpailuna ”teknisin ja kaupallisin perustein lentoyhtiön suosiosta”. Komissio on todennut ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa, että ennen keskittymää Honeywellilla oli täysi syy houkutella asiakkaita hankkimaan Avro RJ
ja RJX asettamalla moottorinsa sekä hinnan että teknisen kehityksen osalta niin kilpailukykyiseen asemaan kuin mahdollista
GE:n moottoreilla varustettuihin suuriin alueliikennesuihkukoneisiin nähden, mutta tämä kannustin olisi hävinnyt keskittymän
myötä. Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee lisäksi, että päätöksen 429 perustelukappaleessa todettujen hintakilpailulle aiheutuvien
vaikutusten lisäksi myös suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoiden horisontaalisella päällekkäisyydellä
olisi ollut kielteisiä vaikutuksia kilpailuun näillä markkinoilla yleisemminkin.
548   Kantajan väitteestä, jonka mukaan keskittymän vaikutus kyseisiin markkinoihin olisi ollut vähäinen, on hylättävä. Vaikka markkinaosuuden
kasvu on verrattain pieni verrattuna kantajalla jo olleeseen markkinaosuuteen, tämä johtuu juuri siitä, että kantajalla oli
jo erittäin suuri markkinaosuus ja sillä oli tästä syystä jo ennestään edellä kuvattu hyvin vahva määräävä asema, ja Honeywell
oli ainoa kilpailija, joka myi moottoreita näillä markkinoilla, kun riidanalainen päätös tehtiin. Siitä komission perustellusti
korostamasta seikasta, että keskittymä olisi poistanut välittömästi kaiken hintakilpailun, koska sulautuneelle yksikölle olisi
syntynyt monopoliasema tällä hetkellä tuotannossa olevien lentokoneiden tai sellaisten lentokoneiden osalta, joita ei ollut
vielä otettu käyttöön mutta joille lentokoneenvalmistaja oli jo valinnut moottorin, seuraa, että keskittymän vaikutus näihin
markkinoihin olisi ylittänyt sen vaikutuksen, joka normaalisti seuraa markkinaosuuden [10–20] prosentin kasvusta, kun lähtökohtana
on pienempi markkinaosuus. Honeywellin lopullinen häviäminen markkinoilta riippumattomana moottorinvalmistajana ei olisi ainoastaan
muuttanut voimasuhteita vaan itse kilpailutilanteen laatua markkinoilla muuttamalla markkinoiden rakennetta pitkäaikaisesti
ellei jopa pysyvästi. Ainoa kilpailu, sekin täysin potentiaalista, joka olisi jäänyt jäljelle, olisi kohdistunut suurten alueliikennesuihkukoneiden
tulevien alustojen varustamiseen, ja kilpailijoina olisivat olleet moottorinvalmistajat, jotka tällä hetkellä harjoittavat
myyntiä ainoastaan muilla läheisillä markkinoilla. Kun otetaan huomioon lentokoneen kehittämisprosessin kesto, tällaisella
kilpailulla olisi lähtökohtaisesti voinut olla myönteisiä vaikutuksia suurten alueliikennesuihkukoneiden ostajien kannalta
vasta usean vuoden kuluttua riidanalaisen päätöksen tekemisestä.
549   Lisäksi on muistettava, että EY 82 artiklan soveltamista koskevan vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yrityksen määräävän
aseman toteaminen ei sellaisenaan ole kyseisen yrityksen kannalta syytös, vaan se merkitsee ainoastaan, että kyseisellä yrityksellä
on erityinen velvollisuus olla toiminnallaan rajoittamatta toimivaa ja vääristymätöntä kilpailua yhteismarkkinoilla, riippumatta
siitä, mihin tämä asema perustuu (ks. esim. edellä 114 kohdassa mainitussa asiassa Michelin v. komissio 9.11.1983, annetun
tuomion 57 kohta ja yhdistetyt asiat T-191/98, T-212/98 ja T-214/98, Atlantic Container Line ym. v. komissio, tuomio 30.9.2003,
Kok. 2003, s. II‑3275, 1109 kohta). EY 82 artiklassa tarkoitettu väärinkäytön käsite on lisäksi objektiivinen käsite, joka
tarkoittaa määräävässä asemassa olevan yrityksen käyttäytymistä, joka on omiaan vaikuttamaan sellaisten markkinoiden rakenteeseen,
joilla juuri kyseessä olevan yrityksen olemassaolon vuoksi kilpailuaste on jo heikentynyt ja joka estää markkinoilla vielä
olemassa olevan kilpailuasteen säilymisen ja tämän kilpailun kehittymisen sen vuoksi, että tämä yritys käyttää muita kuin
niitä keinoja, joita taloudellisten toimijoiden liiketoimiin perustuvassa tuotteiden tai palvelujen tavallisessa kilpailussa
käytetään (edellä 101 kohdassa mainittu asia Hoffmann-La Roche v. komissio, tuomion 91 kohta).
550   Nyt käsiteltävän kaltaisessa tilanteessa, jossa ainoa tietyillä markkinoilla vallitseva kilpailu on epäsuoraa ja jo verrattain
heikkoa, on erityisen haitallista, että yritys ostaa ainoan kilpailijan, joka vielä harjoittaa myyntiä kyseisillä markkinoilla.
On sovellettava analogisesti edellä mainittuja periaatteita, jotka on laadittu määräävän aseman väärinkäyttöä koskevan kiellon
osalta yrityskeskittymien valvontaa lähellä olevalla oikeudellisella alueella, ja katsottava, että mitä määräävämmässä asemassa
yritys on, sitä erityisempi vastuu sillä on pidättäytyä kaikesta toiminnasta, joka saattaa heikentää kilpailua vielä lisää,
ja varsinkin toiminnasta, joka saattaa poistaa markkinoilla vielä vallitsevan kilpailun.
551   Näin ollen on lähtökohtaisesti hylättävä perustelut, joiden mukaan se, että määräävässä asemassa oleva yritys ostaa ainoan
senhetkisen kilpailijansa markkinoilla, ei vahvistaisi tätä määräävää asemaa, joten toimiva kilpailu estyisi merkittävällä
tavalla yhteismarkkinoilla, koska kilpailijan asema markkinoilla on jo heikko ja sen tarjoama kilpailu on täysin epäsuoraa
eli toisen tason kilpailua. Sellaisessa tilanteessa keskittymän osapuolten tehtävänä on esittää näyttö siitä, että markkinoilla
ei ollut lainkaan tehokasta kilpailua ennen keskittymää. Kun tällaista näyttöä ei ole esitetty, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
ei voi päätellä, että komissio olisi tehnyt ilmeisen arviointivirheen nojautuessaan siihen, että viimeinen tämänhetkinen kilpailija
häviää markkinoilta, ja katsoessaan sen perusteella, että toimiva kilpailu estyisi olennaisesti yhteismarkkinoilla.
552   Komissio on todennut riidanalaisen päätöksen 431 perustelukappaleessa, että suurten alueliikennesuihkukoneiden markkinat ovat
kasvaneet voimakkaasti ja että nämä markkinat ovat ilmailun tulevaisuuden kannalta merkittävät. Se on niin ikään todennut
tältä osin 20 perustelukappaleessa, että nämä koneet muodostivat 14 prosenttia Euroopan lentokonekannasta vuonna 1992, mutta
33 prosenttia vuonna 1998. On ilmeistä, että tämä lentokonemarkkinoiden kasvu vaikuttaa suoraan niihin asennettavien moottoreiden
markkinoihin. Kun komissio katsoi, että sulautumalla olisi huomattavia haitallisia vaikutuksia kilpailuun yhteismarkkinoilla,
se menetteli perustellusti pannessaan merkille ja ottaessaan huomioon sen, että niiden erityisten markkinoiden merkitys, joille
sulautuman yhteydessä syntyisi monopoli, oli kasvamassa lentokoneiden ja ylipäänsä moottoreiden markkinoiden laajemmassa yhteydessä.
553   Edellä esitetyn perusteella on todettava, että komissio on esittänyt riidanalaisessa päätöksessä riittävällä tavalla kilpailunvastaiset
vaikutukset, joita keskittymällä olisi ollut suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoihin etenkin välittömästi
sen vuoksi, että keskittymän osapuolten toiminta näillä markkinoilla on horisontaalisesti päällekkäistä. Riidanalaista päätöstä
ei näin ollen rasita tältä osin oikeudellinen virhe, joka koskisi asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdassa säädettyjen
kahden edellytyksen soveltamista, eikä perustelujen puuttuminen. Komissio ei ole myöskään tehnyt tosiseikkoja koskevaa virhettä
eikä ilmeistä arviointivirhettä päätellessään, että kilpailu näillä markkinoilla olisi tämän seurauksena olennaisesti estynyt.
554   Ei siis ole tarpeen tutkia riidanalaisen päätöksen 432–434 perustelukappaletta, jotka koskevat keskittymän vaikutuksia – erityisesti
monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia – tuleviin tarjouskilpailuihin merkityksellisillä markkinoilla. Koska komissio
on näet osoittanut riidanalaisessa päätöksessä erikseen, että molemmat asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdan edellytykset
täyttyivät suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoiden osalta keskittymästä aiheutuvan horisontaalisen päällekkäisyyden
välittömän vaikutuksen vuoksi, tällainen tutkimus olisi tarpeeton tässä oikeudenkäynnissä.
Se, että komissio hylkäsi suuriin alueliikennesuihkukoneisiin liittyvän sitoumuksen
555   On todettava, että asetuksella N:o 4064/89 komissiolle on annettu toimivalta hyväksyä ainoastaan sellaiset sitoumukset, joiden
vuoksi kyseinen komissiolle ilmoitettu keskittymä muuttuu yhteismarkkinoille soveltuvaksi (ks. vastaavasti edellä 85 kohdassa
mainittu asia Gencor v. komissio, tuomion 318 kohta). Tältä osin on katsottava, että osapuolten ehdottomat rakenteelliset
sitoumukset täyttävät tämän edellytyksen ainoastaan siltä osin kuin komissio kykenee varmuudella päättelemään, että ne olisi
mahdollista toteuttaa ja että siitä seuraavat uudet liiketoiminnalliset rakenteet ovat riittävän elinkelpoisia ja kestäviä,
jotta määräävän aseman syntyminen tai vahvistuminen tai tehokkaan kilpailun esteet, joita sitoumuksilla pyritään ehkäisemään,
eivät toteudu lähitulevaisuudessa.
556   Komissio toteaa tässä tapauksessa riidanalaisen päätöksen 519 perustelukappaleessa, että mikäli osapuolten ehdottama luopuminen
Honeywellin suurten alueliikennelentokoneiden moottoreiden valmistustoiminnasta olisi toteutettavissa, se lähtökohtaisesti
riittäisi ratkaisemaan kilpailuongelman, joka on yksilöity näiden markkinoiden osalta.
557   Se päättelee kuitenkin, että tällainen luopuminen olisi hankala toteuttaa lähinnä sen vuoksi, että – – sitä vastustetaan käytännön
syistä ja kaupallisista syistä, jotka liittyvät muun muassa suunnitellun luovutuksen seurauksena syntyvän yrityksen elinkelpoisuuden
puuttumiseen – – .
558   Komissio korostaa tältä osin riidanalaisen päätöksen 520 perustelukappaleessa, – – että on epävarmaa, voidaanko todettu kilpailuongelma
poistaa ehdotetulla keinolla. Se huomauttaa niin ikään, että sitoumus ei sisällä luovutuksen lisäksi vaihtoehtoista ratkaisua.
Komissio luettelee 522 perustelukappaleessa ilmeisesti toissijaisesti tiettyjä käytännön ongelmia, joita sitoumuksella ei
ainakaan ratkaista riittävällä tavalla.
559   Koska kantaja tyytyy ainoastaan väittämään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, että komission esiin tuomat tämän sitoumuksen
aiheuttamat väitetyt hankaluudet ovat täysin perusteettomia, on todettava, että se ei ole esittänyt konkreettisia perusteita
eikä todisteita, joilla voitaisiin kyseenalaistaa komission arviointi, jonka mukaan ehdotettu luopuminen ei ole toteutettavissa.
560   On erityisesti korostettava seikkaa, jonka komissio on todennut riidanalaisen päätöksen 520 perustelukappaleessa, ilman että
kantaja olisi tätä kiistänyt, ja jonka mukaan – – . Edellä mainittuja 14.6.2001 ehdotettuja sitoumuksia esittelevän asiakirjan
– – kohdasta näet ilmenee, että – – . Tästä seuraa, että mikäli – – , sulautunut yksikkö olisi vapautunut sillä komissiota
kohtaan olleesta velvoitteesta ilman että luovutusta olisi tapahtunut, kunhan se olisi – – .
561   Edellä esitetystä seuraa, että komissio on kyennyt perustellusti katsomaan, että sitoumusta, sellaisena kuin sitä oli ehdotettu,
ei voitu hyväksyä. Näin ollen ei ole syytä ottaa tätä sitoumusta huomioon nyt käsiteltävän kanteen yhteydessä.
Suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoihin vaikuttavaa horisontaalista päällekkäisyyttä koskeva päätelmä
562   Komission väitteestä, jonka mukaan sen päätöksen perustelut tukevat toisiaan, joten olisi keinotekoista arvioida kaikkia markkinoita
erikseen (ks. edellä 40 ja 48 kohta), on todettava, että tätä yleisluonteista toteamusta ei voida missään tapauksessa soveltaa
tuomion tässä jaksossa tutkittavien seikkojen yhteydessä. Erityisesti siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on todennut edellä virheitä, jotka rasittavat suurten liikennelentokoneiden käynnistimien ja moottoreiden vertikaalista päällekkäisyyttä
koskevia komission arviointeja, sekä virheitä, jotka koskevat erilaisia monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia, yksikään
näistä virheistä ei vaikuta komission toteamukseen, joka koskee kantajan määräävän aseman vahvistumista suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoilla yrityskeskittymästä johtuvan horisontaalisen päällekkäisyyden vuoksi, mistä seuraa, että toimiva
kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyy.
563   Tässä oikeudenkäynnissä on pääteltävä, että riidanalaisen päätöksen osa, joka koskee kantajan määräävän aseman vahvistumista
suurten alueliikennelentokoneiden markkinoilla keskittymän molempien osapuolten valmistustoiminnan välillä vallitsevan horisontaalisen
päällekkäisyyden vuoksi, mistä seuraa, että kilpailu näillä samoilla markkinoilla olennaisesti estyy yhteismarkkinoilla, on
näytetty toteen oikeudellisesti riittävällä tavalla.
2.
Liikesuihkukoneiden moottorit
a)     Asianosaisten lausumat
564   Kantaja katsoo, että komission selvitys, joka koskee liikesuihkukoneiden markkinoiden määritelmää, sisältää samat puutteet
kuin selvitys, joka koskee suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreita. GE:n ja Honeywellin moottorit eivät ole tällä hetkellä
eivätkä tulevaisuudessakaan keskenään korvattavissa työntövoimaan ja rakenteeseen liittyvien erojen vuoksi. Komissio nojautuu
tämän jälkeen vertikaalisesta integroitumisesta GECCAG:n osalta aiheutuviin toteennäyttämättä jääneisiin vaikutuksiin. Lisäksi
komissio on menetellyt virheellisesti hylätessään sitoumukset, jotka koskevat liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoita.
565   Komissio viittaa soveltuvin osin selvitykseensä, joka koskee suurten alueliikennelentokoneiden moottoreita, ja väittää, että
keskittymällä luotaisiin määräävä asema liikesuihkukoneiden markkinoille muun muassa sen vuoksi, että keskittymän seurauksena
syntyneen yksikön markkinaosuudet ja sen kilpailijoiden markkinaosuudet eroavat toisistaan. Komissio huomauttaa niin ikään,
että kantajan moitteet, jotka koskevat näitä markkinoita koskevien sitoumusten hylkäämistä, ovat pelkkiä väitteitä eivätkä
johda mihinkään riidanalaisen päätöksen pätevyyttä koskevaan päätelmään.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
566   Komissio on määritellyt tässä tapauksessa yhdet markkinat, jotka sisältävät kaikki liikesuihkukoneet, vaikka se toteaa riidanalaisen
päätöksen 32 perustelukappaleessa, että ”nämä kolme lentokoneluokkaa [raskaat, keskiraskaat ja kevyet] eivät voi korvata toisiaan
myöskään kysyntäpuolella. Syinä ovat erot hinnoissa ja käyttökustannuksissa sekä käyttötarkoituksissa, joissa kuhunkin luokkaan
kuuluvia koneita voidaan hyödyntää”. Vaikka se jakaa nämä markkinat kolmeen ”luokkaan” (sektoriin), se täsmentää, että tätä
kysymystä ei tarvitse ratkaista lopullisesti, mikäli nämä kolme luokkaa muodostavat erilliset markkinat, koska se ei vaikuta
arviointiin kilpailun kannalta.
567   Komissio hylkää riidanalaisen päätöksen 436 perustelukappaleessa keskittymän osapuolten väitteet, jotka koskevat markkinoiden
määritelmää, ja korostaa, että ne perustuvat kilpailuun, jota käydään lentokonetyypeittäin. Komissio toteaa, että ”tuotemarkkinoita
ei ole kuitenkaan määritelty liikesuihkukoneiden osalta tällä tavoin, sillä tämä ei ole tarjonta- ja kysyntäpuolen korvattavuuden
kannalta markkinoiden määrittelyperiaatteen mukaista”.
568   Kantajan ensisijainen väite ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa sisältää samat moitteet, jotka se on esittänyt suurten
alueliikennesuihkukoneiden markkinoiden määritelmän osalta ja jotka koskevat lähinnä sitä, että komissio on määritellyt moottoreiden
markkinat niiden lentokoneiden mukaan, joihin ne on asennettu, eikä niiden omien ominaisuuksien mukaan. Kuten edellä 492 kohdassa
ja sitä seuraavissa kohdissa on todettu suurten alueliikennesuihkukoneiden yhteydessä, komissio on esittänyt riidanalaisen
päätöksen yhdeksännessä perustelukappaleessa syyt, joiden vuoksi on otettava huomioon lentokoneiden välinen kilpailu, kun
määritellään niihin asennettujen moottoreiden markkinoita.
569   On todettava, että kantaja ei ole esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa mitään täsmällistä väitettä, joka koskisi
liikesuihkukoneiden markkinoiden määritelmää. Koska yhteisöjen tuomioistuinten harjoittaman valvonnan aineellinen laajuus
määritetään lähinnä kantajan kannekirjelmässään esittämien kanneperusteiden ja väitteiden perusteella, tätä kysymystä ei ole
tarpeen tutkia tässä tapauksessa. Koska ei ole olemassa pienintäkään erityistä todistetta, jolla kyseenalaistettaisiin komission
selvityksen soveltaminen liikesuihkukoneisiin toisen tason kilpailun osalta, tässä oikeudenkäynnissä on katsottava, että komissio
ei ole tehnyt tosiseikkoja koskevaa virhettä eikä ilmeistä arviointivirhettä määritellessään liikesuihkukoneiden moottoreiden
markkinat. Siltä osin kuin kantaja viittaa kokonaisvaltaisesti väitteisiin, joita se on esittänyt suurten alueliikennesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoiden määritelmää vastaan, nämä väitteet on hylättävä samoista syistä soveltuvin osin (ks. edellä 492
kohta ja sitä seuraavat kohdat).
570   Kun kyseessä on määräävän aseman syntyminen liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoille, komissio nojautuu riidanalaisen
päätöksen 435 perustelukappaleessa yksinomaan lukuihin, jotka koskevat sulautuneen yksikön markkinaosuuksia, ja päättelee,
että markkinoille syntyy määräävä asema. Se toteaa kyseisessä perustelukappaleessa, että ”ehdotetun keskittymän välittömänä
seurauksena on horisontaalinen päällekkäisyys liikesuihkukoneiden moottorimarkkinoilla, minkä tuloksena syntyy määräävä asema”.
Se vetoaa tässä yhteydessä [50–60] prosentin markkinaosuuteen (GE: [10–20] prosenttia, Honeywell: [40–50] prosenttia) koko
näillä markkinoilla asennetun moottorikannan osalta sekä [80–90] prosentin markkinaosuuteen (GE: [10–20] prosenttia, Honeywell:
[70–80] prosenttia) pelkästään liikesuihkukoneisiin asennettujen moottoreiden keskimääräisen vielä tuotannossa olevan kannan
osalta, sillä komission mukaan tämä markkinaosuuden mittari on asianmukainen arvioitaessa moottorinvalmistajien markkinavoimaa
näillä markkinoilla.
571   Tältä osin on korostettava, että [50–60] prosentin osuus liikesuihkukoneiden markkinoista koko asennetun moottorikannan osalta
viittaa lähtökohtaisesti määräävään asemaan. Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on katsottu, että vaikka markkinaosuuksien merkitys
voi vaihdella markkinoittain, voidaan kuitenkin perustellusti katsoa, että erittäin suuret markkina-osuudet ovat itsessään
– poikkeustapauksia lukuun ottamatta – todiste määräävästä markkina-asemasta (edellä 101 kohdassa mainittu asia Hoffmann-La
Roche v. komissio, tuomion 41 kohta ja 115 kohdassa mainittu asia Endemol v. komissio, tuomion 134 kohta). Lisäksi yhteisöjen
tuomioistuin on katsonut edellä 115 kohdassa mainitussa asiassa AKZO vastaan komissio antamassaan tuomiossa (60 kohta), että
50 prosentin markkinaosuus oli tällainen osuus.
572   Kantaja ei ole osoittanut eikä edes väittänyt, että liikesuihkukoneiden markkinoiden osalta olisi olemassa sellaisia edellä
115 kohdassa mainitussa asiassa AKZO vastaan komissio annetussa tuomiossa tarkoitettuja ”poikkeustapauksia”, jotka voisivat
heikentää päätelmää, jonka komissio on tehnyt riidanalaisessa päätöksessä nojautuessaan markkinaosuuteen, joka sulautuneella
yksiköllä on ollut koko asennetun moottorikannan osalta, ja jonka mukaan näille markkinoille syntyy määräävä asema.
573   Joka tapauksessa on todettava, että riidanalaisen päätöksen 88 perustelukappaleessa mainittu [80–90] prosentin markkinaosuus,
joka koskee ainoastaan vielä tuotannossa olevien keskikokoisten liikesuihkukoneiden asennettua moottorikantaa, mikä on komission
mukaan erityisen asianmukainen mittari arvioitaessa moottorinvalmistajan markkinavoimaa (riidanalaisen päätöksen 41 perustelukappale),
osoittaa selvästi, että sulautunut yksikkö olisi ollut tällä alalla määräävässä asemassa keskittymän toteuduttua. Koska komissio
ei ole pitänyt tätä lentokoneiden ryhmää erillisinä markkinoina, tämä toteamus ei sellaisenaan osoita määräävän aseman olemassaoloa
asetuksen N:o 4064/89 2 artiklassa tarkoitetuilla erillisillä markkinoilla. Tämä markkinaosuus osoittaa kuitenkin sen, että
sulautunut yksikkö olisi ollut tietyillä merkityksellisten markkinoiden sektoreilla vieläkin vahvempi kuin markkinoilla yleensä,
mikä tukee komission päätelmää, jonka mukaan sulautuneella yksiköllä olisi ollut sulautumisen jälkeen määräävä asema markkinoilla
kokonaisuutena arvioiden.
574   Edellä esitetyn perusteella on todettu, että tässä oikeudenkäynnissä ei ole osoitettu, että komissio olisi tehnyt ilmeisen
arviointivirheen päätellessään, että yrityskeskittymällä olisi luotu määräävä markkina-asema kantajan ja Honeywellin liikesuihkukoneiden
moottoreiden valmistustoiminnan horisontaalisen päällekkäisyyden vuoksi.
575   Kantaja arvostelee lisäksi nimenomaisesti liikesuihkukoneiden markkinoita koskevia komission päätelmiä sen väitetyn vaikutusvallan
osalta, joka GECCAG:llä on ostajana sen GE:tä suosivan ostopolitiikan vuoksi. On todettava, että GECAS:n aikaisempaa käyttäytymistä
koskevan komission selvityksen taustalla olevat olennaiset empiiriset todisteet (riidanalaisen päätöksen 121 perustelukappale
ja sitä seuraavat perustelukappaleet sekä edellä 182 kohta ja sitä seuraavat kohdat) puuttuvat GECCAG:n osalta. Koska riidanalaisessa
päätöksessä ei ole tehty perusteellista selvitystä, joka osoittaisi, että se, että GECCAG on ottanut käyttöön ostopolitiikan,
jonka mukaisesti se on ostanut lentokoneita riskisijoitusmielessä ja suosinut vahvasti sen omalla moottorilla varustettuja
lentokoneita tai jopa ostanut yksinomaan niitä, olisi ollut sulautuneen yksikön kaupallisen intressin mukaista ja että tällaisen
politiikan omaksuminen olisi tämän vuoksi ollut todennäköistä, on katsottava, että komission perustelujen tämä osa on tässä
tapauksessa perusteeton.
576   Riidanalaisen päätöksen 443 ja 444 perustelukappaleeseen sisältyvästä selvityksestä, joka koskee liikesuihkukoneisiin vaikuttavan
niputtamisen mahdollisuutta ja jota kantaja on niin ikään arvostellut, on todettava, että tällainen niputtaminen oli mahdollista
jo ennen keskittymää yhtä hyvin kuin sen toteuttamisen jälkeen, koska Honeywellillä oli jo vahva asema liikesuihkukoneiden
markkinoilla sekä useilla näiden lentokoneiden ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden markkinoilla.
Sitä vastoin GE:n markkinaosuus oli liikesuihkukoneiden moottoreiden osalta pieni ennen keskittymää. Vaikka siis oletettaisiin,
että olisi näytetty toteen, että niputtaminen olisi tulevaisuudessa todennäköistä liikesuihkukoneiden sektorilla, ei ole osoitettu,
että keskittymä olisi sen pääasiallinen syy tai että siitä aiheutuisi tältä osin huomattavia vaikutuksia.
577   Joka tapauksessa on todettava, että edellä 399 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esitetyistä syistä komissio ei ole koonnut
pitäviä todisteita, jotka osoittaisivat, että sulautunut yksikkö olisi todennäköisesti turvautunut tällaisiin menettelytapoihin.
Näin ollen on todettava, että komission väitteen tätä osaa, joka koskee liikesuihkukoneisiin vaikuttavaa tulevaa niputtamiskäytäntöä,
ei voida pitää ilmoitetun keskittymän seurauksena, joka olisi edistänyt määräävän aseman syntymistä sulautuneelle yksikölle
näillä markkinoilla.
578   Liikesuihkukoneiden markkinoiden kilpailulle aiheutuvia vaikutuksia koskevaan selvitykseen liittyvästä riidanalaisen päätöksen
jaksosta (435–444 perustelukappale) ja erityisesti sen 437 perustelukappaleen sanamuodosta ilmenee yksiselitteisesti, että
jokainen kolmesta erillisestä jaksosta, jotka koskevat horisontaalista päällekkäisyyttä (435–437 perustelukappale), vertikaalista
integroitumista (438–442 perustelukappale) ja niputtamista (443 ja 444 perustelukappale), on itsenäinen ja riittää komission
selvityksen mukaan sellaisenaan perusteluksi päätelmälle, jonka mukaan keskittymällä luotaisiin määräävä asema näille markkinoille.
Näin ollen edellä 575–577 kohdassa esitetyt toteamukset eivät heikennä edellä 574 kohdassa esitettyä toteamusta komission
selvityksen perusteltavuudesta horisontaalisen päällekkäisyyden osalta näillä markkinoilla.
579   Siitä, olisiko tästä määräävän aseman syntymisestä seurannut se, että toimiva kilpailu olisi yhteismarkkinoilla olennaisesti
estynyt, on riittävää todeta, että vaikka kantaja on korostanut toisen edellytyksen itsenäisyyttä abstraktisti (ks. edellä
84 kohta ja sitä seuraavat kohdat), se ei ole esittänyt yhtäkään väitettä kiistääkseen edellä kuvatusta horisontaalisesta
päällekkäisyydestä markkinoille aiheutuvien vaikutusten merkittävyyden.
580   Joka tapauksessa riidanalaisen päätöksen 567 perustelukappaleeseen sisältyvästä yleisestä päätelmästä, jossa mainitaan nimenomaisesti
kaikki markkinat, joihin ilmoitettu keskittymä vaikuttaa, seuraa, että komissio ei ole katsonut ainoastaan, että näille markkinoille
luotaisiin määräävä asema tai että sitä vahvistettaisiin, vaan myös, että tästä syystä ”toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla
olennaisesti estyisi” (ks. edellä 90 kohta). Kun otetaan huomioon tämän perustelukappaleen sanamuoto, komissio on väistämättä
katsonut, että määräävän aseman luomisesta liikesuihkukoneiden markkinoille siksi, että sulautuneella yksiköllä olisi [50–60]
prosentin markkinaosuus asennetusta moottorikannasta (riidanalaisen päätöksen 88 perustelukappale), seuraisi, että toimiva
kilpailu olennaisesti estyisi yhteismarkkinoilla. Koska ei ole olemassa erityisiä perusteita tai todisteita, jotka viittaisivat
tällaisen esteen puuttumiseen, tässä oikeudenkäynnissä on katsottava, että tähän päätelmään ei liity ilmeistä arviointivirhettä.
581   Kantajan 14.6.2001 ehdottamista sitoumuksista on todettava, että myös sitoumuksella, joka koskee luopumista Honeywellin ALF502/507-moottoreiden
valmistustoiminnasta, on merkitystä arvioitaessa liikesuihkukoneiden markkinoita, kuten molemmat asianosaiset ovat vahvistaneet
istunnossa vastatessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen, koska niitä asennetaan paitsi BAe
Systemsin suurten alueliikennesuihkukoneiden myös liikesuihkukoneiden moottoreiksi – – .
582   Tässä yhteydessä on riittävää todeta, että kantaja on jälleen tyytynyt toteamaan, että komission riidanalaisessa päätöksessä
kyseiseen sitoumukseen kohdistama arvostelu on perusteetonta. Komissio menetteli siis edellä 555 kohdassa ja sitä seuraavissa
kohdissa esitetyistä syistä perustellusti hylätessään tämän sitoumuksen.
c)     Liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoihin vaikuttavaa horisontaalista päällekkäisyyttä koskeva päätelmä
583   On todettava, että vaikka komissio väittää, että sen päätöksen perustelut tukevat toisiaan, joten olisi keinotekoista arvioida
kaikkia markkinoita erikseen (ks. edellä 40 ja 48 kohta), tätä yleisluonteista toteamusta ei voida missään tapauksessa soveltaa
tuomion tässä jaksossa tutkittavien seikkojen yhteydessä. Erityisesti siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
on todennut edellä virheitä, jotka rasittavat suurten liikennelentokoneiden käynnistimien ja moottoreiden vertikaalista päällekkäisyyttä
koskevia komission arviointeja, sekä virheitä, jotka koskevat erilaisia monialakeskittymälle tunnusomaisia vaikutuksia, yksikään
näistä virheistä ei vaikuta sen toteamukseen, joka koskee sitä, että kantajalle syntyy määräävä asema liikesuihkukoneiden
moottoreiden markkinoille yrityskeskittymästä johtuvan horisontaalisen päällekkäisyyden vuoksi, mistä seuraa, että toimiva
kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyy.
584   Tässä oikeudenkäynnissä on näin ollen pääteltävä, että riidanalaisen päätöksen osa, joka koskee määräävän aseman syntymistä
sulautuman tuloksena syntyvälle yksikölle, mikä johtuu keskittymän kummankin osapuolen valmistustoiminnan horisontaalisesta
päällekkäisyydestä liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoilla ja mistä seuraa, että kilpailu näillä samoilla markkinoilla
olennaisesti estyy yhteismarkkinoilla, on näytetty toteen oikeudellisesti riittävällä tavalla.
3.
Laivojen pienet kaasuturbiinit
a)     Markkinoiden määritteleminen
Asianosaisten lausumat
585   Kantajan mielestä komission väite, joka koskee määräävän aseman syntymistä tälle sektorille, on virheellinen markkinoiden
virheellisen määritelmän vuoksi. GE:n ja Honeywellin turbiinit eivät ole korvattavissa toisillaan. Komissio ei ole esittänyt
mitään esimerkkiä GE:n ja Honeywellin välisestä kilpailusta.
586   Komissio muistuttaa, että riidanalaisen päätöksen 472–474 perustelukappaleessa on jo vastattu tätä koskeviin kantajan väitteisiin,
ja katsoo, etteivät nämä väitteet vastaa todellista tilannetta. Komission mielestä kaasuturbiinien markkinat voidaan määritellä
ainoastaan tehon, tässä tapauksessa alle 10/15 megawatin (MW) tehon, ja sen mukaan, käytetäänkö niitä teollisessa käytössä
vai laivoissa. Näin yksilöityjä markkinoita ei voida jakaa pienempiin osiin, ja keskittymän seurauksena olisi syntynyt toimija,
joka olisi ollut huomattavasti suurempi kuin tärkein kilpailijansa.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
587   Aluksi on muistutettava siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harjoittaman valvonnan aineellisen laajuuden määrittävät
lähtökohtaisesti kantajan kannekirjelmässään esittämät kanneperusteet ja väitteet. Ainoa laivojen pieniä kaasuturbiineja koskeva
komission päätelmän osatekijä, joka on riitautettu kannekirjelmässä, on markkinoiden määritelmä. On tutkittava, osoittavatko
kantajan tältä osin esittämät väitteet sen, että komissio olisi tehnyt tosiseikkoja koskevan virheen tai ilmeisen arviointivirheen
määritellessään merkitykselliset markkinat.
588   Sitä vastoin siltä osin kuin kantaja on pyrkinyt 21.7.2004 päivätyssä kirjeessä laajentamaan keskustelua käsittelemällä muita
kuin merkityksellisten markkinoiden määritelmään liittyviä komission perustelujen tämän osan osatekijöitä, sen huomautukset
merkitsevät työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua uutta perustetta, joten ne on jätettävä tutkimatta, kuten
komissiokin on perustellusti todennut 17.9.2004 päivätyissä huomautuksissaan.
589   Komissio esittää riidanalaisen päätöksen 460–467 perustelukappaleessa syyt, joiden vuoksi se on katsonut, että merkitykselliset
markkinat olivat laivoihin tarkoitettujen pienten kaasuturbiinien eli teholtaan 0,5–10 MW:n turbiinien maailmanmarkkinat.
Tämän jälkeen se esittää 472–474 perustelukappaleessa, miksi keskittymän osapuolten hallinnollisessa menettelyssä esittämät
erityiset väitteet eivät heikennä tätä päätelmää.
590   Kantajan mielestä sen ja Honeywellin turbiinit eivät ole korvattavissa toisillaan, ja se väittää, että näiden turbiinien välillä
ei ole sellaista kilpailua, että nämä kaksi yritystä osallistuisivat samoihin tarjouskilpailuihin.
591   Kantaja viittaa väitettään tukeakseen kannekirjelmänsä alaviitteessä 185 väitetiedoksiantoon antamansa vastauksen liitteeseen
22, ja tämä vastaus on puolestaan kaikkine liitteineen kannekirjelmän liitteenä.
592   Siltä osin kuin kantaja viittaa kannekirjelmässään kyseiseen liitteeseen, on muistutettava siitä, että vakiintuneen oikeuskäytännön
mukaan oikeusvarmuuden ja hyvän oikeushallinnon takaamiseksi kanteen tutkittavaksi ottaminen edellyttää, että itse kanteen
tekstissä on edes johdonmukainen ja ymmärrettävä yhteenveto tosiseikoista ja oikeudellisista seikoista (ks. asia C-178/00,
Italia v. komissio, tuomio 9.1.2003, Kok. 2003, s. I‑303, 6 kohta; asia T-195/95, Guérin automobiles v. komissio, tuomio 6.5.1997,
Kok. 1997, s. II‑679, 20 kohta; asia T-145/98, ADT Projekt v. komissio, tuomio 24.2.2000, Kok. 2000, s. II‑387, 66 kohta;
asia T-110/98, RJB Mining v. komissio, määräys 25.7.2000, Kok. 2000, s. II‑2971, 23 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen; asia
T-195/00, Travelex Global and Financial Services ja Interpayment Services v. komissio, tuomio 10.4.2003, Kok. 2003, s. II‑1677,
26 kohta ja asia T-157/01, Danske Busvognmænd v. komissio, tuomio 16.3.2004, 45 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa;
ks. vastaavasti myös yhdistetyt asiat 19/60, 21/60, 2/61 ja 3/61, Fives Lille Cail ym. v. korkea viranomainen, tuomio 15.12.1961,
Kok. 1961, s. 559, 588 ja asia C-330/88, Grifoni v. Euratom, tuomio 5.3.1991, Kok. 1991, s. I‑1045, 17 ja 18 kohta). Tältä
osin on todettava, että vaikka kanteen sisältöä voidaan tietyiltä osin tukea ja täydentää viittaamalla sen liitteenä oleviin
asiakirjoihin, yleisluonteisella viittauksella muihin kirjelmiin, vaikka ne olisivat kannekirjelmän liitteenäkin, ei voida
korjata sitä, että oikeudellisten perustelujen oleelliset osatekijät puuttuvat, sillä edellä mainittujen määräysten mukaan
niiden on sisällyttävä itse kannekirjelmään (asia T-154/98, Asia Motor France ym. v. komissio, määräys 21.5.1999, Kok. 1999,
s. II‑1703, 49 kohta). Näin ollen siltä osin kuin kantajan kyseisessä asiakirjassa esittämiä moitteita voitaisiin pitää itsenäisinä
väitteinä, jotka on kohdistettu muihin väitetiedoksiannossa esitetyn selvityksen osatekijöihin kuin merkityksellisten markkinoiden
määritelmään, näitä väitteitä ei pidä ottaa huomioon.
593   Kantaja on lisäksi kyseenalaistanut istunnossa komission riidanalaisessa päätöksessä kantajan markkinaosuuden osalta käyttämien
lukujen luotettavuuden ja todennut, että [10–20] prosentin osuutta markkinoista, jotka tilanteen mukaan määriteltäisiin 0,5–5 MW:n
tehon mukaan, kuten riidanalaisen päätöksen 470 perustelukappaleessa todetaan, on mahdotonta yhteensovittaa 25–30 prosentin
osuuteen laajemmista 0,5–10 MW:n markkinoista (myös 470 perustelukappaleen viimeinen virke), koska kantaja valmistaa yhtä
ainoata näille molemmille markkinoille kuuluvaa turbiinia eli LM 500 -mallia, jonka teho on 4,5 MW.
594   On riittävää todeta, että nämä perustelut koskevat eri asiaa kuin kannekirjelmässä esitetty peruste, jolla kyseenalaistetaan
pienten kaasuturbiinien markkinoiden määritelmä, ja että niitä ei löydy edes tiivistetysti kannekirjelmästä. Kyseessä on tämän
vuoksi itsenäinen peruste. Tämä peruste, joka on esitetty ensimmäistä kertaa vasta istunnossa, on näin ollen jätettävä tutkimatta
työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohdan nojalla, koska siinä kielletään asianosaisia esittämästä uusia perusteita oikeudenkäynnin
aikana. Komissio ei missään tapauksessa menettele ristiriitaisesti riidanalaisen päätöksen 470 perustelukappaleessa, kun se
toteaa nimenomaisesti, että väitteen 25–30 prosentin osuudesta 0,5–10 MW:n markkinoilla ovat esittäneet Honeywellin kilpailijat.
595   Koska sitä vastoin väitetiedoksiantoon annetun vastauksen liitteessä 22 esitetyt seikat liittyvät markkinoiden määritelmään,
niiden voidaan katsoa tukevan ja täydentävän kannekirjelmässä näiden markkinoiden osalta esitettyä kanneperustetta.
596   Kyseenalaistaakseen komission väitetiedoksiannossa omaksuman markkinoiden määritelmän keskittymän osapuolet ovat korostaneet
väitetiedoksiantoon antamansa vastauksen liitteessä 22 GE:n turbiinimallin eli LM 500:n ja Honeywellin turbiinien välisiä
hinta-, koko-, paino- ja tehokkuuseroja.
597   Riidanalaisen päätöksen 473 perustelukappaleesta ilmenee, että komissio on nojautunut erityisesti markkinatutkimukseensa hylätessään
kantajan väitteet, jotka koskevat keskittymän osapuolten turbiinien välisiä eroja. Se toteaa erityisesti 473 perustelukappaleessa
seuraavaa:
”Markkinatutkimus on kuitenkin osoittanut selvästi, että sekä GE että Honeywell kilpailevat markkinoilla edellä esitetyllä
tavalla. Markkinatutkimus ei ole osoittanut, että GE:n ja Honeywellin laivojen pienten (alle 10 MW:n) kaasuturbiinien väliset
erot olisivat riittävät, jotta niiden voitaisiin katsoa kuuluvan eri tuotemarkkinoille.”
598   Koska tähän tutkimukseen perustuvan päätelmän oikeellisuus on riitautettu tässä oikeudenkäynnissä, ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimen tehtävänä on tässä tapauksessa tarkastaa, että komissio ei ole tehnyt tosiseikkoja koskevaa virhettä eikä ilmeistä
arviointivirhettä päätellessään tutkimuksensa tuloksista, että nämä erot eivät heikentäneet sen markkinoista esittämää määritelmää.
Tätä tarkoitusta varten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kehotti prosessinjohtotoimena komissiota esittämään asiakirja-aineistostaan
sellaiset asiakirjat, joihin kantajalla on ollut tilaisuus tutustua ja jotka tukevat edellisessä kohdassa lainattuja kahta
virkettä tai joilla on muutoin merkitystä niiden kannalta.
599   Komissio on vastatessaan tähän kysymykseen esittänyt kolme asiakirjaa eli Rolls-Roycen, UTC:n ja Solar Turbinesin vastaukset.
Se väittää, että nämä vastaukset ”edustavat” sen markkinatutkimuksen tuloksia, koska ne kuvaavat keskittymän osapuolten kolmen
tärkeimmän merkityksellisillä markkinoilla toimivan kilpailijan mielipiteitä. Kantaja ei ole kyseenalaistanut näiden vastausten
edustavuutta vaan tyytyy korostamaan niiden välisiä eroja ja arvostelee niiden todistusarvoa. Se ei varsinkaan ole viitannut
muiden kilpailijoiden vastauksiin, jotka heikentäisivät komission tätä väitettä.
600   Rolls-Roycen vastaus, ainakin sellaisena versiona, josta on poistettu luottamukselliset kohdat ja jollaisena se on esitetty
ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, on siltä osin moniselitteinen, että siinä todetaan vastauksena kyseisen asiakirjan
kysymykseen nro 38, että ainoastaan kantaja ja se itse toimivat merkityksellisillä markkinoilla. On kuitenkin kiistatonta,
että Honeywell toimi laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoilla, joilla sillä oli jopa merkittävä markkinaosuus. Kyseessä
on näin ollen Rolls-Roycen ilmeinen unohdus. Samassa asiakirjassa se toteaa kysymykseen nro 40 antamassaan vastauksessa, että
kantajan ja Honeywellin välillä on kilpailua ainoastaan teollisuudessa käytettävien pienten kaasuturbiinien markkinoilla.
On katsottava, että Rolls-Roycen näihin kahteen kysymykseen antamien vastausten perusteella ei voida ratkaista sitä, kilpailivatko
kantaja ja Honeywell laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoilla.
601   Rolls-Roycen komission kysymyksiin nro 32, 34 ja 36 antamista vastauksista ilmenee kuitenkin, että komission esittämä määritelmä
laivojen teholtaan 0,5–10 MW:n pienten kaasuturbiinien markkinoista oli järkevä ja että kyseisen yhtiön mukaan millään ”muulla
tekijällä” tai ”muulla seikalla” ei ollut merkitystä merkityksellisten markkinoiden määrittelemiseksi. Nämä Rolls-Roycen vastauksen
osatekijät tukevat siis komission näkemystä.
602   P & W:n emoyhtiön UTC:n vastaus tukee komission näkemystä siltä osin kuin siinä vahvistetaan, että keskittymän osapuolten
välillä oli kilpailua. Se toteaa kysymykseen nro 50 antamassaan vastauksessa nimenomaisesti, että kantaja ja Honeywell kilpailevat
suoraan ja välillisesti keskenään laivojen ja teollisuudessa käytettävien, teholtaan 0,5–15 MW:n kaasuturbiinien osalta.
603   UTC toteaa markkinoiden asianmukaisen määritelmän osalta kysymykseen nro 43 antamassaan vastauksessa, että teollisuuden turbiineja
ei voida käyttää laivoissa, ja kysymykseen nro 44 antamassaan vastauksessa, että siitä huolimatta, että mikä tahansa kynnysarvo,
jonka perusteella laivojen pienet ja suuret kaasuturbiinit pyrittäisiin erottamaan toisistaan, olisi verrattain subjektiivinen
ja hieman keinotekoinen, toisinaan on käytetty noin 13 MW:n arvoa. Se toteaa kysymykseen nro 46 antamassaan vastauksessa mahdollisista
”muista tekijöistä”, jotka saattavat vaikuttaa markkinoiden määritelmään, että perusteet, jotka komissio on ilmoittanut turbiinien
loppukäytön ja tehon osalta, ovat markkinoiden määritelmän kannalta asianmukaisia. Nämä vastaukset tukevat siten sitä, että
laivojen pienet kaasuturbiinit ja teollisuuden kaasuturbiinit erotetaan toisistaan, ja vahvistavat sen, että laivojen pienet
ja suuret turbiinit on mahdollista erottaa toisistaan niiden tehon perusteella, jolloin asianmukainen kynnysarvo on hieman
10 MW:n yläpuolella.
604   Todettakoon lopuksi, että Solar Turbinesin vastaus on yhteensopimaton komission omaksuman markkinoiden määritelmän osalta
siltä osin kuin kyseinen yritys katsoo, että ei ole tarpeen erottaa toisistaan laivojen kaasuturbiineja ja teollisuuden kaasuturbiineja
(sivu nro 03812) eikä tehdä eroa turbiinien tehon mukaan (sivu nro 03809). Sitä vastoin on todettava, että siltä osin kuin
Solar Turbines puoltaa markkinoiden hyvin laajaa määritelmää, sen näkemys on yhteensopimaton myös kantajan näkemyksen kanssa,
sillä kantajan mielestä sen ja Honeywellin pienten turbiinien koko- ja painoeroista seuraa, että nämä tuotteet eivät kuulu
samoille markkinoille.
605   Solar Turbines on lisäksi todennut vastatessaan komission esittämään kysymykseen nro 8, että kantaja ja Honeywell kilpailivat
teollisuuteen ja laivoihin tarkoitettujen kaasuturbiinien myynnissä. Kantajan istunnossa esittämästä väitteestä, jonka mukaan
Solar Turbines on luetellessaan keskittymän molempien osapuolten eri turbiinit jättänyt pois kantajan ainoan laivoihin tarkoitetun
pienen kaasuturbiinin eli LM 500:n, on riittävää todeta, että tämä tuoteluettelo nimenomaisesti ei ole tyhjentävä, koska se
päättyy sanoihin ”ynnä muut tuotteet”. Tästä unohduksesta ei voida päätellä, että toisin kuin Solar Turbines nimenomaisesti
väittää, se viittaisi yksinomaan muihin turbiineihin kuin niihin, joita komissio on pitänyt laivojen pieninä kaasuturbiineina.
606   Edellä mainitusta väitetiedoksiannon liitteestä 22 ilmenee lisäksi, että kantaja ja Honeywell ovat osallistuneet kerran samaan
tarjouskilpailuun viiden viime vuoden aikana, mutta kantajan tarjous hylättiin sillä perusteella, että se ei vastannut ilmoitettuja
teknisiä vaatimuksia. Tässä yhteydessä on todettava, että kyseisillä markkinoilla on hyvin vähän tarjouskilpailuja, koska
saman liitteen mukaan Honeywell osallistui kaiken kaikkiaan kuuteen tarjouskilpailuun saman ajanjakson aikana ja voitti niistä
kaksi. Näin ollen se, että osapuolet ovat osallistuneet vain yhden kerran samaan tarjouskilpailuun, ei sinänsä viittaa tässä
yhteydessä siihen, että niiden tuotteet eivät kuuluisi samoille markkinoille.
607   Kun otetaan huomioon edellä tutkittujen kolmen vastauksen sisältö kokonaisuutena arvioiden sekä väitetiedoksiantoon annetun
vastauksen liitteessä 22 oleva asiakirja, tässä tapauksessa ei ole osoitettu, että komissio olisi tehnyt ilmeisen arviointivirheen
katsoessaan asiakirja-aineistoonsa sisältyvien seikkojen perusteella, että oli olemassa laivojen teholtaan 0,5–10 MW:n kaasuturbiinien
maailmanmarkkinat ja että sekä kantaja että Honeywell toimivat näillä markkinoilla.
608   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen istunnossa esittämän kysymyksen ja suullisen käsittelyn uudelleen aloittamisen yhteydessä
käydyn kirjeenvaihdon perusteella on ilmennyt, että komissio ei ollut esittänyt kysymyksiä kummankin keskittymän osapuolen
ainoalle ETA:ssa sijaitsevalle asiakkaalle pienten kaasuturbiinien maailmanmarkkinoilla, vaikka kantaja oli ilmoittanut sen
olemassaolosta CO-lomakkeella. Tämä kantajan istunnon jälkeen esiin tuoma seikka ei kuitenkaan heikennä edellisessä kohdassa
mainittua päätelmää, koska kantaja ei ole osoittanut eikä edes väittänyt, että se, että sen tai Honeywellin asiakasta ei ole
kuultu, olisi saattanut vääristää komission riidanalaisessa päätöksessä huomioon ottamaa markkinoiden määritelmää.
609   Tässä tapauksessa ei ole osoitettu, että komissio olisi tehnyt ilmeisen arviointivirheen sen osalta, miten se on suorittanut
tutkimuksensa laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoiden määrittelemiseksi.
b)     Sitoumukset
Asianosaisten lausumat
610   Kantaja on ehdottanut luopuvansa Honeywellin osuudesta Vericorissa, Honeywellin turbiineja markkinoivassa yrityksessä. Se
on tyytynyt toteamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa tältä osin kannekirjelmässään vain, että arvostelu, jota komissio
on esittänyt riidanalaisessa päätöksessä tästä sitoumuksesta, oli täysin perusteetonta. Se ei kuitenkaan selitä, mistä syystä
tämä arvostelu on perusteetonta, eikä esitä tästä mitään todisteita.
611   Komissio huomauttaa, että GE:n moitteet, jotka koskevat sitoumusten hylkäämistä, ovat pelkkiä väitteitä, eivätkä ne johda
mihinkään riidanalaisen päätöksen pätevyyttä koskevaan päätelmään.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
612   Kuten edellä 555 kohdassa on todettu, osapuolten ehdottamat rakenteelliset sitoumukset voidaan hyväksyä vain siltä osin kuin
komissio voi todeta, että niiden toteuttaminen olisi mahdollista.
613   Ilmoitetun keskittymän osapuolet ovat ehdottaneet pienten kaasuturbiinien osalta 14.6.2001 päivätyn ensimmäisen sitoumuskokonaisuuden
yhteydessä sitä, että Honeywell luopuisi 50 prosentin omistuksestaan Vericorissa, joka on tasaomistuksin omistettu yhteisyritys,
jonka välityksellä Honeywell myy laivojen pieniä kaasuturbiineja ja josta MTU omistaa loput 50 prosenttia (ks. päätöksen 494
perustelukappale).
614   Koska vastaväitteet, joita komissio on esittänyt tästä sitoumuksesta, ovat yksinomaan käytännöllisiä, on todettava, että komissio
hyväksyy implisiittisesti riidanalaisen päätöksen 518 perustelukappaleessa, että sillä, että Honeywell luovuttaisi MTU:lle
yksinomaisen määräysvallan yhtiössä, joka myy sen turbiineja, kyettäisiin välttämään sellaisen määräävän aseman syntyminen
markkinoille, jolla olisi haitallisia seurauksia kilpailulle. Tältä osin komission istunnossa esittämät perustelut, joiden
mukaan tämän sitoumuksen perusteella ei kyettäisi poistamaan horisontaalista päällekkäisyyttä näiltä markkinoilta, eivät voi
muuttaa tätä itse päätöksen sisällöstä tehtyä selvitystä.
615   Komissio toteaa kuitenkin riidanalaisen päätöksen 518 perustelukappaleessa, että sitoumuksen mukaisen luovutuksen toteuttaminen
edellyttää ”kaikkien tarvittavien hyväksyntöjen” saamista Yhdysvaltain vientivalvontamääräysten mukaisesti. Se katsoo tämän
vuoksi, että se ei voinut hyväksyä sitoumusta sellaisena kuin se oli esitetty, koska siinä tapauksessa, että toimivaltaiset
Yhdysvaltain viranomaiset epäävät hyväksymisen, sitoumus olisi siinä mielessä täytetty, että sulautunut yksikkö olisi tehnyt
kaiken mitä sen oli tehtävä huolimatta siitä, että luovutusta ei ollut tapahtunut. Komissio korostaa lisäksi, että sitoumuksessa
ei täsmennetä sitä, millaisia kyseisen hyväksymisen antamista koskevat säännökset olivat, eikä varsinkaan sitä, oliko kyseessä
sidottu toimivalta vai harkintavalta. Se lisää, että on olemassa myös ongelma, joka liittyy ”odotettavissa olevaan myytyjen
liiketoimintojen toimintakustannusten kasvuun, jos ostaja ei osta helikopterinmoottoreita”, toisin kuin Honeywellin osalta.
616   Koska kantaja tyytyy väittämään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa ainoastaan, että komission esiin tuomat tähän sitoumukseen
liittyvät väitetyt hankaluudet ovat perusteettomia, on todettava, että se ei ole esittänyt konkreettisia perusteita eikä todisteita,
joilla voitaisiin kyseenalaistaa komission ehdotetun luovuttamisen toteutumisen todennäköisyydestä esittämän arvioinnin perusteltavuus.
617   Erityisesti on katsottava, että komissiolla oli oikeus hylätä keskittymän osapuolten ehdottama sitoumus, koska sillä ei ole
hypoteettisuutensa vuoksi mitään käytännön arvoa, sillä sen toteuttaminen riippuu kokonaan kolmannen valtion viranomaisten
päätöksestä. Mikäli kantaja ei kyennyt takaamaan ehdon täyttymistä, sen olisi pitänyt ehdottaa toissijaista sitoumusta siltä
varalta, että luovutus osoittautuisi toteuttamiskelvottomaksi.
618   Edellä esitetyn perusteella tässä tapauksessa ei ole osoitettu, että komissio olisi tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan,
että sitoumusta ei voitu tapaukseen liittyvissä olosuhteissa hyväksyä, sellaisena kuin ilmoitetun keskittymän osapuolet olivat
sen ilmoittaneet. Näin ollen ei ole syytä ottaa huomioon tätä sitoumusta, eikä se, että se on esitetty, siis voi vaikuttaa
komission riidanalaisessa päätöksessä tekemään laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoita koskevaan selvitykseen.
c)     Laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoihin vaikuttavaa horisontaalista päällekkäisyyttä koskeva päätelmä
619   Huolimatta komission väitteestä, jonka mukaan sen päätöksen perustelut tukevat toisiaan, joten olisi keinotekoista arvioida
kaikkia markkinoita erikseen (ks. edellä 40 ja 48 kohta), on todettava, että tätä yleisluonteista toteamusta ei voida missään
tapauksessa soveltaa tuomion tässä jaksossa tutkittavien seikkojen yhteydessä. Erityisesti siltä osin kuin ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuin on todennut edellä virheitä, jotka rasittavat suurten liikennelentokoneiden käynnistimien ja moottoreiden vertikaalista
päällekkäisyyttä koskevia komission arviointeja, sekä virheitä, jotka koskevat erilaisia monialakeskittymälle tunnusomaisia
vaikutuksia, yksikään näistä virheistä ei vaikuta komission toteamukseen, jonka mukaan kantajalle syntyy määräävä asema laivojen
pienten kaasuturbiinien markkinoille yrityskeskittymästä johtuvan horisontaalisen päällekkäisyyden vuoksi, mistä seuraa, että
toimiva kilpailu yhteismarkkinoilla olennaisesti estyy.
620   Tässä oikeudenkäynnissä on pääteltävä, että riidanalaisen päätöksen osa, jonka mukaan kantajalle syntyy määräävä asema keskittymän
molempien osapuolten valmistustoiminnan välillä laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoilla vallitsevan horisontaalisen
päällekkäisyyden vuoksi, mistä seuraa, että kilpailu näillä samoilla markkinoilla olennaisesti estyy yhteismarkkinoilla, on
näytetty toteen oikeudellisesti riittävällä tavalla.
F
Menettelyvirheitä koskevat kanneperusteet
621   Kantaja esittää tässä yhteydessä neljä erillistä kanneperustetta, jotka koskevat sitä, että sen oikeutta tutustua tiettyihin
asiakirjoihin on loukattu, että se on saanut tutustua tiettyihin asiakirjoihin liian myöhään, että sillä on ollut liian vähän
aikaa käytettävissään väitetiedoksiantoon vastaamiseen ja että kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimikauden osalta
on tehty menettelyvirheitä.
1.
Alustavia huomautuksia
a)     Asianosaisten lausumat
622   Kantaja muistuttaa aluksi siitä, että yhteisön lainsäädännön, oikeuskäytännön ja Nizzassa 7 päivänä joulukuuta 2000 julistetun
Euroopan unionin perusoikeuskirjan (EYVL C 364, s. 1; jäljempänä perusoikeuskirja) mukaan puolustautumisoikeuksien kunnioittaminen
on yhteisön perustavanlaatuinen oikeusperiaate, joka on taattava kaikissa menettelyissä ja myös komissiossa käytävissä yrityskeskittymiä
koskevissa menettelyissä. Näiden oikeuksien kunnioittaminen edellyttää, että yritykselle, jota asia koskee, annetaan jo hallinnollisessa
menettelyssä mahdollisuus ilmaista hyödyllisellä tavalla näkemyksensä komission esittämien tosiseikkojen, väitteiden ja olosuhteiden
paikkansapitävyydestä ja merkityksestä.
623   Tilaisuus tutustua asiakirjoihin on yksi menettelyllisistä takeista, joilla pyritään turvaamaan kuulluksi tulemisen oikeuden
tehokas käyttäminen. Lisäksi asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta koskeva periaate edellyttää, että kyseinen yritys
tuntee asiakirja-aineiston samalla tavoin kuin komissio, joten komission tehtävänä ei ole päättää, mitkä ovat puolustautumisen
kannalta mahdollisesti hyödyllisiä asiakirjoja.
624   Menettelylliset takeet ovat ensisijaisen tärkeitä yrityskeskittymien yhteydessä. Yrityskeskittymää koskevalla menettelyllä
ensinnäkin kyseenalaistetaan omistusoikeuteen liittyvä perusoikeus. Toiseksi komission päätöksellä on tosiasiallisesti lopullisia
vaikutuksia, koska tuomioistuinkanteen teho on rajallinen ajan kulumisen vuoksi ja sen vuoksi, että komission päätöksessä
käytännössä ratkaistaan yrityskeskittymän onnistuminen. Kolmanneksi yrityskeskittymää koskeva menettely vaikuttaa kielteisesti
osapuolten intresseihin, koska sillä lykätään sen toteuttamista. Neljänneksi keskittymän osapuolet ovat alttiita omia intressejään
puolustavien kilpailijoiden väitteille. Viidenneksi tappioita, joita aiheutuu keskittymän lainvastaisesta kieltämisestä, ei
voida täysin korvata. Kuudenneksi käytettävissä ei ole käytännössä mitään väliaikaistoimenpidettä, koska yritykset eivät voi
sulautua tilapäisesti.
625   Olennaisia menettelyllisiä takeita rikkoen tehdyt päätökset pitäisi kumota, mikäli osapuolille on saattanut aiheutua vahinkoa
(yhdistetyt asiat T-305/94–T-307/94, T-313/94–T-316/94, T-318/94, T-325/94, T-328/94, T-329/94 ja T-335/94, Limburgse Vinyl
Maatschappij ym. v. komissio, tuomio 20.4.1999, Kok. 1999, s. II‑931), sillä muutoin rikottaisiin ihmisoikeuksien ja perusvapauksien
suojaamisesta tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen (Euroopan ihmisoikeussopimus) 6 artiklaa. Komissiota ei näet ensinnäkään
voida pitää keskittymäasioissa riippumattomana ja puolueettomana, koska se toimii samalla kertaa lainsäätäjänä, täytäntöönpanijana,
kantelijana ja tuomarina omassa asiassaan. Toisaalta hallinnollisen menettelyn vaiheessa tehtyjä menettelyvirheitä ei voida
enää korjata ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, joka ainoastaan oikeudellisesti valvoo esitettyjä väitteitä (asia
T-30/91, Solvay v. komissio, tuomio 29.6.1995, Kok. 1995, s. II‑1775, 98 kohta).
626   GE korostaa komission vastinekirjelmään antamassaan vastauksessa yrityskeskittymämenettelyjen erityisluonnetta, mikä merkitsee
erilaista suojan tasoa mutta ei välttämättä parempaa eikä heikompaa suojaa kuin kilpailusääntöjen rikkomisen yhteydessä. Komissio
ei ole sen mielestä varsinkaan arvioinut asianmukaisesti intressejä sen ajankohdan osalta, milloin niitä, joita asia suoraan
koskee, voidaan kuulla, eikä liikesalaisuuksien suojelemisen yhteydessä saavutettavan tasapainon osalta.
627   Komissio myöntää puolustautumisoikeuksien olevan tärkeitä kilpailumenettelyissä. Se korostaa kuitenkin, että kantajaa näyttää
häiritsevän enemmän itse yrityskeskittymien valvontamenettely ja tuomioistuimen harjoittama valvontamenettely kuin tapa, jolla
komissio on toteuttanut hallinnollisen menettelyn tässä tapauksessa.
628   Komission mielestä GE tekee virheen vedotessaan Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaan. Ensinnäkin Euroopan ihmisoikeussopimuksen
periaatteet taataan yhteisön yleisillä oikeusperiaatteilla. Toiseksi oikeus yrityskeskittymän toteuttamiseen ei ole perusoikeus
eikä, mikäli jokin erottelu pitäisi tehdä, tällainen oikeus edellytä parempaa suojan tasoa kuin annetaan menettelyssä, joka
johtaa seuraamuksiin.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
629   Todettakoon aluksi, että oikeuden tutustua asiakirjoihin kilpailuasioissa tarkoituksena on antaa niille, joille väitetiedoksianto
on osoitettu, mahdollisuus tutustua komission asiakirja-aineistossa oleviin todisteisiin, jotta ne voivat tehokkaasti esittää
kantansa päätelmistä, jotka komissio on väitetiedoksiannossaan tehnyt kyseisten todisteiden perusteella. Oikeus tutustua asiakirjoihin
on perusteltu, jotta taataan niille yrityksille, joita asia koskee, mahdollisuus puolustautua tehokkaasti niihin kyseisessä
tiedoksiannossa kohdistettuja väitteitä vastaan (edellä 115 kohdassa mainittu asia Endemol v. komissio, tuomion 65 kohta).
630   Komissio voi kuitenkin evätä oikeuden tutustua tiettyihin asiakirjoihin, erityisesti muiden yritysten liikesalaisuuksia sisältäviin
asiakirjoihin tai niiden osiin, komission sisäisiin asiakirjoihin, tietoihin, joiden perusteella voi tunnistaa kantelijat,
jotka haluavat pysyä tuntemattomina, sekä tietoihin, jotka on toimitettu komissiolle sillä ehdolla, että niiden luottamuksellisuus
säilyy (edellä 306 kohdassa mainittu asia BPB Industries ja British Gypsum v. komissio, tuomion 29 kohta, joka on vahvistettu
muutoksenhaussa asiassa C-310/93 P, BPB Industries ja British Gypsum v. komissio, 6.4.1995 annetulla tuomiolla, Kok. 1995,
s. I‑865, 26 ja 27 kohta).
631   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sitä vastoin jo todennut, että vaikka yrityksillä on oikeus suojella liikesalaisuuksiaan,
tämän oikeuden kunnioittamisen on oltava tasapainossa puolustautumisoikeuksien kunnioittamisen kanssa (asia T-36/91, ICI v.
komissio, tuomio 29.6.1995, Kok. 1995, s. II‑1847, 98 kohta). Komissio saattaa näin ollen joutua yhteensovittamaan vastakkaisia
intressejä laatimalla ei-luottamuksellisia versioita asiakirjoista, jotka sisältävät liikeasioita tai muita arkaluonteisia
tietoja (em. asia ICI v. komissio, tuomion 103 kohta). Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi, että samoja periaatteita
on sovellettava asetuksen N:o 4064/89 mukaisesti tutkittavien keskittymien asiakirja-aineistoon tutustumisen osalta, vaikka
näiden periaatteiden noudattamisen vastapainoksi saatetaankin kohtuudella asettaa kyseiseen asetukseen yleisesti liittyvä
asian joutuisan käsittelyn vaatimus (edellä 84 kohdassa mainittu asia Kaysersberg v. komissio, tuomion 113 kohta ja 115 kohdassa
mainittu asia Endemol v. komissio, tuomion 67 ja 68 kohta). Toisin kuin kantaja väittää, yrityskeskittymien valvonnan yhteydessä
ei ole syytä soveltaa erilaista eikä laajempaa suojelun tasoa puolustautumisoikeuksien osalta kuin kilpailusääntöjen rikkomisen
yhteydessä.
632   Lisäksi oikeuskäytännöstä ilmenee, että puolustautumisoikeuksia loukataan menettelyvirheellä ainoastaan siltä osin kuin se
on käytännössä vaikuttanut asianomaisten yritysten puolustautumismahdollisuuksiin (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat T-25/95,
T-26/95, T-30/95–T-32/95, T-34/95–T-39/95, T-42/95–T-46/95, T-48/95, T-50/95–T-65/95, T-68/95–T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/95
ja T-104/95, Cimenteries CBR ym. v. komissio, ns. sementtitapaus, tuomio 15.3.2000, Kok. 2000, s. II‑491, 852–860 kohta).
Puolustautumisoikeuksien suojelemiseksi annettujen sääntöjen rikkominen rasittaa siten hallinnollista menettelyä ainoastaan,
jos on näytetty toteen, että hallinnollisessa menettelyssä olisi voitu päätyä eri lopputulokseen, mikäli sääntöjä ei olisi
rikottu (ks. vastaavasti edellä 516 kohdassa mainitussa asiassa Hercules Chemicals v. komissio 17.12.1991 annetun tuomion
56 kohta ja edellä 549 kohdassa mainittu asia Atlantic Container Line ym. v. komissio, tuomion 340 ja 430 kohta).
633   Siltä osin kuin tässä tapauksessa esitetyt puolustautumisoikeuksien loukkaamiset liittyvät niihin komission perusteluihin,
joista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on edellä todennut, että niitä ei ole näytetty toteen oikeudellisesti riittävällä
tavalla, ne eivät voi vaikuttaa tämän oikeudenkäynnin lopputulokseen. Vaikka näet oletettaisiin, että tällaiset puolustautumisoikeuksien
loukkaamiset olisi näytetty toteen, ne eivät voi heikentää muita kuin niitä komission perusteluja, joihin ne liittyvät ja
jotka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on muista syistä jo hylännyt. Näin ollen kunkin kantajan esittämän väitteen osalta
on määritettävä, mihin komission perustelujen osaan se liittyy.
2.
Tilaisuus tutustua tiettyihin asiakirjoihin
a)     Asianosaisten lausumat
634   Kantajan mukaan komissio ei ole antanut sille tilaisuutta tutustua olennaisen tärkeisiin asiakirjoihin tai niiden tiettyihin
osiin sillä perusteella, että ne olivat luottamuksellisia. Se on nojautunut riidanalaisessa päätöksessä asiakirjoihin, joihin
kantajalla ei ole ollut tilaisuutta tutustua, tai ei ole antanut tilaisuutta tutustua asiakirjoihin, jotka olisivat saattaneet
olla hyödyllisiä GE:n puolustautumisen kannalta (edellä 506 kohdassa mainittu asia AEG v. komissio, tuomion 24–30 kohta ja
edellä 632 kohdassa mainitussa asiassa Ciment, annettu tuomio). Komissio on velvollinen laatimaan täydellisen luettelon kaikista
saamistaan asiakirjoista. Kantajan pyynnöistä huolimatta komissio ei ole kuitenkaan missään vaiheessa kyennyt varmentamaan,
että asiakirja-aineisto oli täydellinen. Ei voida hyväksyä sitä, että komissio ei anna tilaisuutta tutustua asiakirjoihin,
joihin se nojautuu, ja epää tilaisuuden tutustua asiakirjoihin, jotka saattavat olla hyödyllisiä puolustautumisen kannalta.
635   Kantajan mukaan komissio on ensinnäkin kertonut kantelujen olemassaolosta vasta väitetiedoksiannon jälkeen ja antanut sille
tilaisuuden tutustua niiden sisältöön vain 11-rivisenä tiivistelmänä, jossa ilmaistaan tiettyjen lentoyhtiöiden huolet mutta
ei alan muiden toimijoiden näkemyksiä. Tämä yhteenveto nimettömistä lausumista, joiden väitetään puhuvan sitä vastaan, ei
ole ollut sellainen, että GE olisi kyennyt sen perusteella riitauttamaan sen sisällön tai käyttämisen. Näiden kantelujen olennainen
merkitys lopullisen päätöksen kannalta ilmenee kuitenkin selvästi komission lausumista ja riidanalaisen päätöksen 391 perustelukappaleesta.
Lisäksi näihin kanteluihin olisi saattanut sisältyä tietoja, joita olisi mahdollisesti voitu käyttää GE:n puolustuksessa.
GE täsmentää, että sen tai ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on mahdotonta määrittää täsmällisesti sitä merkitystä,
joka näillä todisteilla on ollut riidanalaisessa päätöksessä. Riidanalainen päätös pitäisi näin ollen kumota jo pelkästään
tämän seikan perusteella (edellä 625 kohdassa mainittu asia Solvay v. komissio, tuomion 93 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
636   Toiseksi GE ei ole omien sanojensa mukaan saanut tilaisuutta tutustua huomautuksiin, joita kolmannet osapuolet, erityisesti
Rolls-Royce 2.4.2001 ja UTC 30.1., 21.2. ja 22.3.2001 ovat esittäneet komissiolle. Vaikuttaa siltä, että muutkin kolmannet
osapuolet ovat esittäneet tällaisia huomautuksia ilman, että GE olisi saanut siitä tiedon.
637   Kolmanneksi komissio on kantajan mukaan soveltanut sille tiedoksi annettujen kolmansien osapuolten huomautusten osalta liian
laajaa luottamuksellisuutta, sillä niiden sisällöstä oli poistettu niin suuri osa, että kantajan oli käytännössä mahdotonta
tutkia tai arvioida näitä asiakirjoja hyödyllisellä tavalla. Tämä koskee erityisesti vastausta, jonka Rolls-Royce antoi komission
21.3.2001 päivättyyn kirjeeseen, UTC:n 24.4.2001 päivättyjä huomautuksia ja ILFC:n huomautuksia. On erittäin epätodennäköistä,
että kaikkia näitä poistettuja tietoja voitaisiin todellisuudessa pitää liikesalaisuuksina.
638   Neljänneksi GE:llä ei ole omien sanojensa mukaan ollut tilaisuutta tutustua kaikilta osin professori Choin raporttiin, johon
komissio on perustanut niputtamista koskevan teoriansa. Se, että komissio on lopulta hylännyt tämän mallin, ei ole hyväksyttävä
syy tällaiselle menettelylle. Komissio on ensinnäkin pitänyt voimassa tästä mallista tehdyt päätelmät riidanalaisessa päätöksessä
(349–355 perustelukappale), vaikka se ei ole esittänyt mitään vaihtoehtoista todistetta sille. Toiseksi tämän rajoitetun tutustumisoikeuden
vuoksi kantaja ei ole kyennyt vakuuttamaan komissiota siitä, että riidanalaisen päätöksen olennaista teoriaa eli niputtamisteoriaa
ei voida soveltaa, vaikka se on kyennyt vakuuttamaan sen siitä, että Choin malli piti hylätä. Kolmanneksi Choin malli on ollut
kolmansille osapuolille lähetettyjen kysymysten perustana.
639   Kantaja toteaa, että vaikka se on esittänyt toistuvasti pyyntöjä ja ehdottanut, että sen ekonomistit velvoitettaisiin asian
luottamukselliseen käsittelyyn, se ei ole saanut tietoja, joita on käytetty tässä mallissa, koska kyseisen mallin tilaaja
Rolls-Royce on kieltänyt sen. Komissiolla olisi kuitenkin ollut sisäisistä menettelysäännöistä käsiteltäessä pyyntöjä saada
tutustua asiakirjoihin EY:n perustamissopimuksen [81] ja [82] artiklan, EHTY:n perustamissopimuksen 65 ja 66 artiklan ja neuvoston
asetuksen (ETY) N:o 4064/89 soveltamistapauksista annetun komission tiedonannon (EYVL 1997, C 23, s. 3; jäljempänä oikeudesta
tutustua asiakirjoihin annettu tiedonanto) ja erityisesti sen I A 2, II A 1.3 ja I B perusteella velvollisuus olla ottamatta
huomioon Rolls-Roycen luottamuksellista käsittelyä koskenut pyyntö puolustautumisoikeuksien takaamiseksi.
640   Kantaja ei ole myöskään saanut tietää niiden ulkopuolisten ekonomistien henkilöllisyyttä, joiden tehtäväksi komissio antoi
Choin mallin tutkimisen, eikä sille ole toimitettu heidän raporttejaan, joiden olemassaolo ilmenee väitetiedoksiannon alaviitteestä
175 sekä 567 ja 568 kohdasta. Komissio on esittänyt vastaukseksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymykseen 26.4.2004
päivättyjen vastaustensa yhteydessä sen neuvonantajaksi nyt käsiteltävään asiaan liittyneessä hallinnollisessa menettelyssä
palvelukseen ottaman ekonomistin, professori Vivesin raportin sekä professori Vivesin ja komission virkamiesten väliset sähköpostiviestit
ja sopimuksen, jonka perusteella hänet otettiin komission palvelukseen. Kantaja on todennut istunnossa, että se olisi voinut
käyttää näitä asiakirjoja puolustuksessaan erityisesti siltä osin kuin professori Vives on arvostellut komission perustelujen
tiettyjä osia.
641   Kantajan mukaan komissio on lisäksi toistuvasti evännyt GE:ltä tilaisuuden tutustua tietoihin (tai markkinatutkimuksiin),
jotka on saatu kilpailijoille Choin mallin pohjalta esitettyjen kysymysten perusteella ja jotka ovat ilmeisesti väitetiedoksiannon
567 ja 568 kohdan perustana, eikä se ole antanut sen tutustua näihin tietoihin edes osittain esittämällä arkaluonteiset tiedot
mahdollisesti numerohaarukoiden mukaan.
642   Viidenneksi GE:llä ei ole ollut omien sanojensa mukaan asianmukaista tilaisuutta käyttää oikeuttaan tutustua sisäisinä asiakirjoina
pidettyihin asiakirjoihin. Niiden 96 asiakirjan osalta, joihin tutustumisen komissio on evännyt tällä perusteella, on ilmennyt,
että kymmentä näistä on kuvattu kolmansilta osapuolilta tulleiksi fakseiksi, joten on lainvastaista pitää niitä luottamuksellisina.
Komissio on esittänyt 18.5.2004 vastauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymykseen 11 asiakirjaa, jotka eivät
ole luottamuksellisia, ja ei-luottamukselliset tiivistelmät kolmesta luottamuksellisesta asiakirjasta, jotka oli virheellisesti
luokiteltu sisäisiksi asiakirjoiksi. Kantaja on viitannut istunnossa tiettyihin näistä asiakirjoista ja korostanut, että sillä,
että se ei ole saanut tutustua niihin hallinnollisessa menettelyssä, on loukattu sen puolustautumisoikeuksia tavalla, joka
ei ole hyväksyttävissä, joten riidanalainen päätös on tästä syystä kumottava.
643   Kuudenneksi kantaja väittää, että se ei ole kyennyt esittämään huomautuksiaan huomautuksista, joita kolmannet osapuolet olivat
esittäneet markkinoiden arvioinnin aikana ja joiden perusteella komissio on hylännyt rakenteelliset sitoumukset erityisesti
suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden, laivojen pienten kaasuturbiinien ja käynnistimien osalta. Se korostaa tässä
yhteydessä, että kaikki luovutukset on hylätty sen kilpailijoiden esittämien väitteiden perusteella.
644   Komissio väittää, että GE:llä on ollut mahdollisuus tutustua kaikkiin väitteisiin, joita sen yksiköt ovat esittäneet sitä
vastaan, erityisesti väitetiedoksiannossa, jonka perusteella se olisi lisäksi kyennyt puolustautumaan hyödyllisellä tavalla
tässä tapauksessa.
645   Komission mukaan kantajalle on ilmoitettu komission vastaanottamissa kanteluissa esitettyjen moitteiden asiasisältö. Komissio
muistuttaa, että sen on joka tapauksessa nojauduttava ainoastaan mainitsemiinsa todisteisiin. Kantelujen laatijoiden henkilöllisyyden
ja kantelujen sisällön ilmoittaminen ei olisi myöskään lisännyt millään merkittävällä tavoin osapuolten tietämystä asiasta
ja niiden puolustautumismahdollisuuksia. Tämä pätee erityisesti lentoyhtiön toteamukseen 391 perustelukappaleessa, sillä ainoastaan
väitteen sisällöllä oli merkitystä.
646   Komissio toteaa Choin mallin osalta, että se kieltäytyi nimenomaan GE:n esittämien menettelyllisten ongelmien vuoksi nojautumasta
kyseiseen malliin, johon sisältyneet numerotiedot olivat liikesalaisuuksia.
647   Komission mukaan kolmansien osapuolten huomautuksista kantajan mainitsemat Rolls-Roycen ja UTC:n huomautukset olivat ainoastaan
tiivistelmä huolenaiheista, joita ne olivat jo esittäneet, eikä niihin sisältynyt mitään sellaista, joka olisi voitu antaa
GE:n käytettäväksi. Komissio muistuttaa tiettyjen luottamuksellisten kohtien poistamisesta, että yrityskeskittymän osapuolten
sekä ILFC:n, Rolls-Roycen ja UTC:n väliset kilpailusuhteet selittävät sen, että tiedot olivat liikesalaisuuksia.
648   Markkinoiden arvioinnin osalta komissio toteaa sitoumusten riittämättömyyden vuoksi tehneensä yksinkertaisen teknisen selvityksen
muun muassa kolmansien osapuolten piirissä, ja sen tulokset on toimitettu GE:lle. Kantajan tehtävänä ei myöskään ollut vastata
kolmansien osapuolten vaan komission näkemyksiin.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
649   Kilpailua koskevan hallinnollisen menettelyn yhteydessä asiakirja-aineistoon tutustumista koskevan oikeuden osalta on erotettava
toisistaan yksinomaan asianomaista vastaan puhuvat seikat sekä asianomaisen puolesta puhuvat asiakirjat tai asiakirjat, jotka
sisältävät asianomaisen puolesta puhuvia seikkoja. Asianomaista vastaan puhuvilla seikoilla on merkitystä ainoastaan siltä
osin kuin komissio aikoo ottaa ne huomioon, missä tapauksessa niiden tiedoksi antaminen on olennaisen tärkeää, mutta mikäli
se ei aio ottaa niitä tällä tavoin huomioon, niiden toimittamatta jättäminen ei vaikuta millään tavoin menettelyn laillisuuteen.
Mikäli sitä vastoin ilmenee, että yrityksellä ei ole ollut hallinnollisessa menettelyssä tilaisuutta tutustua sen puolesta
puhuvaan asiakirjaan eli seikkaan, joka olisi saattanut olla hyödyllinen sen puolustautumisen kannalta ja jonka vuoksi hallinnollisessa
menettelyssä olisi saatettu päätyä eri lopputulokseen, mikäli mainittu yritys olisi voinut vedota siihen, päätöksen perusteluja,
joihin tämä asiakirja vaikuttaa, on lähtökohtaisesti katsottava rasittavan virhe.
650   Lisäksi on muistettava, että oikeuskäytännön mukaan luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö voi kilpailumenettelyssä olla
peruste sille, että tilaisuus tutustua kolmansilta osapuolilta peräisin oleviin asiakirjoihin, kuten kanteluihin, evätään.
Yhteisöjen tuomioistuin on näet todennut edellä 630 kohdassa mainitussa asiassa BPB Industries ja British Gypsum vastaan komissio
6.4.1995 antamassaan tuomiossa, että määräävässä markkina-asemassa oleva yritys saattaa toteuttaa kostotoimenpiteitä sellaisia
kilpailijoita, tavarantoimittajia tai asiakkaita kohtaan, jotka ovat osallistuneet komission tutkimukseen, ja että siinä tapauksessa
ulkopuoliset yritykset, jotka antavat komission tutkimusten aikana sen käyttöön asiakirjoja, joiden osalta ne arvioivat, että
niiden antaminen saattaisi johtaa kostotoimenpiteisiin niitä kohtaan, voivat luovuttaa ne ainoastaan tietoisina siitä, että
niiden esittämä luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö otetaan huomioon. Se on näin ollen katsonut, että ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin oli menetellyt perustellusti katsoessaan, että komissio oli voinut evätä niihin tutustumisen vetoamalla
niiden luottamuksellisuuteen (ks. tältä osin myös edellä 115 kohdassa mainittu asia Endemol v. komissio, tuomion 66 kohta
ja sitä seuraavat kohdat).
651   Tämän jälkeen on tutkittava kantajan esittämät yksilöidyt väitteet siitä, että sillä ei ole ollut tilaisuutta tutustua asiakirjoihin.
652   Ensinnäkin on todettava lentoyhtiöiden kantelujen osalta, että niihin täytyi jo lähtökohtaisesti sisältyä sitä vastaan puhuvia
seikkoja. Näin ollen edellä tehdyn erottelun mukaisesti niillä oli merkitystä ainoastaan siltä osin kuin komissio on ottanut
niiden sisällön väitetiedoksiantoon. Lisäksi komissio on todennut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, erityisesti sen
kysymyksiin 26.4.2004 antamissaan kirjallisissa vastauksissa, että kaikki lentoyhtiöt olivat poikkeuksetta vaatineet tietojen
käsittelemistä nimettöminä. Näin ollen kantajalle on annettu tilaisuus tutustua vain näistä tiedoista laadittuun tiivistelmään
(ks. kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan raportin 3 kohta).
653   Siltä osin kuin lentoyhtiöt ovat erikseen vaatineet kantelujensa käsittelemistä nimettöminä ja luottamuksellisina, on katsottava,
että komissiolla oli oikeus antaa keskittymää koskeneen ilmoituksen tehneille osapuolille tilaisuus tutustua niihin tiivistelmän
muodossa. Tällainen tutustumisoikeus on tasapainoinen ratkaisu, joka on hyväksytty myös oikeuskäytännössä ja jonka ansiosta
on mahdollista yhteensovittaa mahdollisimman hyvin yhtäältä keskittymää koskeneen ilmoituksen tehneiden osapuolten ja toisaalta
kantajien toisilleen vastakkaiset intressit (ks. vastaavasti edellä 632 kohdassa mainittu ns. sementtitapaus, tuomion 142–144
ja 147 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Siltä osin kuin kantaja väittää, että näihin kanteluihin olisi saattanut sisältyä
yksittäisiä seikkoja, joihin se olisi voinut vedota omaksi edukseen ja jotka olisi mainittu sitä vastaan puhuvien seikkojen
joukossa, on todettava, että tämän väitteen paikkansapitävyyttä ei kyettäisi selvittämään loukkaamatta kyseisten kantelujen
luottamuksellisuutta ja tämän vuoksi edellä mainittua tasapainoa, koska niiden esittäminen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
edellyttäisi lähtökohtaisesti myös niiden toimittamista kantajalle työjärjestyksen 67 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan
mukaisesti.
654   Pelkästään se seikka, että kantaja väittää, että kyseisiin kanteluihin on saattanut sisältyä seikkoja, joihin se olisi voinut
vedota omaksi edukseen, ei voi kyseenalaistaa komission tässä tapauksessa omaksumaa tasapainoista ratkaisua eli kantelijoiden
esittämistä ongelmista laaditun tiivistelmän antamista tutustuttavaksi. Samoin siltä osin kuin kantaja kyseenalaistaa sen
11-rivisen tiivistelmän riittävyyden, johon se sai tässä tapauksessa tutustua 24.5.2001, on muistutettava siitä, että mikäli
komissio olisi mahdollisesti jättänyt pois muita kyseisissä kanteluissa esitettyjä väitteitä, se ei ole saanut nojautua niihin,
koska se ei ole sisällyttänyt niitä tiivistelmään. Mikään ei siis tässä tapauksessa estänyt komissiota luottamuksellisuussyistä
epäämästä tutustumista lentoyhtiöiden kanteluihin, joihin lähtökohtaisesti sisältyi kantajaa vastaan puhuvia seikkoja, ilman
että yhteisöjen tuomioistuimet selvittävät itse niiden sisällön.
655   Edellä esitetyn perusteella komission esittämä lyhyt tiivistelmä lentoyhtiöiden kanteluissaan esittämistä huolenaiheista on
täyttänyt ilmoitetun keskittymän osapuolten puolustautumisoikeuksia koskevat vaatimukset, kun otetaan huomioon erityisesti
tarve tasapainottaa tällaisessa tilanteessa niiden ja kolmansien osapuolten vastakkaiset intressit.
656   Kantaja esittää kuitenkin erikseen moitteita yhden lentoyhtiön kantelusta, ja ne on tutkittava erikseen. Kantaja näet toteaa,
että komissio on nojautunut riidanalaisen päätöksen 391 perustelukappaleessa nimenomaisesti erään suuren eurooppalaisen lentoyhtiön
(a major European airline) väitteisiin, jotka sisältyvät asiakirjaan, johon se ei ole saanut tutustua, ja joiden mukaan ”aina,
kun Boeing hinnoittelee B737-konettaan, GE puuttuu asiaan ja tekee houkuttelevia tarjouksia moottoriin liittyvistä tuotteista
ja palveluista, varaosista, rahoitustuesta ja muista GE:n tuotteista, jotta lentoyhtiö valitsisi GE:n moottorilla varustetun
lentokoneen”. Koska komissio on päättänyt käyttää tätä toteamusta riidanalaisessa päätöksessä, sen olisi normaalitapauksessa
pitänyt toimittaa ilmoituksen tehneille osapuolille jo hallinnollisessa menettelyssä ei-luottamuksellinen versio tai erillinen
tiivistelmä asiakirjasta, josta se on saanut nämä tiedot.
657   Joka tapauksessa on todettava, että komissio on esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kirjalliseen kysymykseen
26.4.2004 antamiensa vastausten yhteydessä ei-luottamuksellisen version pöytäkirjasta, jonka on laatinut komission virkamies
sellaisessa kokouksessa, jonka aikana kyseisen lentoyhtiön edustajat esittivät tämän toteamuksen. Kantaja, jota kehotettiin
ilmoittamaan, millä tavalla se, että sillä ei ole ollut tilaisuutta tutustua tähän tiivistelmään, on tässä tapauksessa vaikuttanut
sen puolustautumismahdollisuuksiin, on todennut istunnossa, että tämä asiakirja pitää sisällään huomattavasti vähemmän kuin
väite, jota sillä väitetään tuettavan.
658   On näet todettava, että komissio on liioitellut tämän todisteen merkitystä riidanalaisessa päätöksessä siltä osin kuin se
on päätellyt sen perusteella, että kantaja puuttui lentoyhtiöiden toimintaan ”aina” kun Boeing ilmoitti koneensa hinnan jollekin
niistä tekemällä houkuttelevia tarjouksia useista tuotteista ja palveluista. Todellisuudessa kyseisestä pöytäkirjasta ilmenee
ainoastaan, että CFMI oli tehnyt kyseiselle lentoyhtiölle mielenkiintoisen ehdotuksen, joka koski lisätuotteiden ja -palvelujen
osatekijöitä, joita ei ollut täsmennetty B737:n tilauksen yhteydessä, ja että se, että valittavissa on vain yksi moottori,
ei välttämättä estä sitä, että moottorinvalmistaja tekee myönnytyksiä tai tarjouksen lisätarvikkeista tilauksen yhteydessä.
659   Kun otetaan tämä liioittelu huomioon, on todettava, että mikäli kantajalla olisi ollut tilaisuus tutustua tähän asiakirjaan
hallinnollisessa menettelyssä, se olisi voinut todeta, että komissiolla ei ollut oikeutta esittää tätä erityistä väitettä
B737:n osalta.
660   On kuitenkin katsottava, että tämän väitteen merkitys on erittäin vähäinen riidanalaisen päätöksen laajemmassa asiayhteydessä
kokonaisuutena arvioiden, eikä se varmuudella ole sen määräysosan välttämätön perustelu etenkään, kun riidanalaisessa päätöksessä
esitetään nimenomaisesti, että se perustuu yhteen ainoaan todisteeseen, joten se on pikemminkin esimerkki kuin yleisesti sovellettava
toteamus. Näin ollen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ei tarvitse antaa ratkaisua siitä, saattoiko se, että kantajalla
ei ollut laajempaa tilaisuutta tutustua tähän todisteeseen, merkitä tässä tapauksessa puolustautumisoikeuksien loukkaamista,
vaan on todettava, että tällainen loukkaaminen ei olisi voinut muuttaa hallinnollisen menettelyn kulkua eikä varsinkaan sen
lopputulosta.
661   Kantajan väitteeseen, jonka mukaan on olemassa myös ”alan muiden toimijoiden” (other industry players) esittämiä huomautuksia,
joihin se ei ole saanut tutustua, komissio on todennut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymyksiin 26.4.2004 antamissaan
kirjallisissa vastauksissa, että kaikki nämä huomautukset on annettu tutustumista varten ilmoituksen tehneille osapuolille
ainakin ei-luottamuksellisena versiona lukuun ottamatta yhtä ainoaa asiakirjaa eli sellaisen toimijan esitykseen liittyviä
kuvia, joka on kieltäytynyt toimittamasta esityksestään ei-luottamuksellista versiota. Komissio on todennut ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa, että se ei ole nojautunut erikseen kyseisen yrityksen esittämiin huolenaiheisiin, jotka joka tapauksessa
tulivat esiin lentoyhtiöiden esityksissä, ja se on toimittanut kyseisissä 26.4.2004 päivätyissä vastauksissa tiivistelmän
näistä huolenaiheista. Kantaja ei ole tämän tiivistelmän perusteella ilmoittanut, miten se, että se ei ole saanut tutustua
tähän tiivistelmään jo hallinnollisessa menettelyssä, olisi voinut muuttaa sen kulkua ja varsinkaan sen lopputulosta.
662   Toiseksi komissio toteaa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa kantajan tilaisuudesta tutustua kolmansien osapuolten,
erityisesti Rolls-Roycen 2.4.2001 ja UTC:n 30.1., 21.2. ja 22.3.2001 komissiolle tekemiin huomautuksiin, että näihin suullisiin
esityksiin ei sisälly lisätietoja näiden yritysten sellaisiin muihin huomautuksiin nähden, joihin kantajalla on ollut tilaisuus
tutustua, koska nämä esitykset ovat ainoastaan tiivistelmä huolenaiheista, jotka on esitetty jo muutenkin niiden kirjallisissa
huomautuksissa. Komissio toistaa, että kantajalla oli joka tapauksessa velvollisuus vastata ainoastaan väitetiedoksiannossa
huomioon otettuihin väitteisiin. On näet todettava, että näihin esityksiin ei ole vedottu väitetiedoksiannossa eikä riidanalaisessa
päätöksessä. Lisäksi UTC:n 3.5.2001 päivätystä kirjeestä, johon kantaja on vedonnut, ilmenee nimenomaisesti, että se on erikseen
pyytänyt kyseisten esitysten luottamuksellista käsittelyä.
663   Kun otetaan huomioon kaikki nyt käsiteltävään tapaukseen liittyvät edellisessä kohdassa todetut seikat ja se, että molemmat
kyseiset yritykset ovat kantajan kilpailijoita, jotka ovat kirjallisissa huomautuksissaan ilmaisseet vastustavansa vahvasti
keskittymää, ei ole mitään syytä kyseenalaistaa komission väitettä, jonka mukaan nämä esitykset ovat tiivistelmiä, joissa
ei lisätä mitään niihin tietoihin, joihin kantajalla on ollut tilaisuus tutustua. Ei ole myöskään mitään syytä ajatella, että
näihin asiakirjoihin voisi sisältyä pikemmin kantajan puolesta puhuvia seikkoja kuin yksinomaan sitä vastaan puhuvia seikkoja.
Kantaja ei näet esitä tällaista väitettä vaan väittää päinvastoin vastauskirjelmässään, että näistä esityksistä saattoi koitua
sille haittaa. Nyt käsiteltävään asiaan liittyvässä tilanteessa ja kun otetaan huomioon erityisesti se, että tiettyjen asianomaisten
asiakirjojen esittämisellä olisi loukattu niiden laatijoiden komissiolta pyytämää luottamuksellista käsittelyä, ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin voi siis hyväksyä tässä oikeudenkäynnissä paikkansapitävänä kommision väitteen, joka koskee näiden
asiakirjojen sisältöä. Edellä 649 kohdassa tehdyn kantajaa vastaan puhuvien ja sen puolesta puhuvien asiakirjojen välisen
erottelun mukaisesti ei ollut tarpeen, että kantaja olisi saanut tilaisuuden tutustua näihin asiakirjoihin kyetäkseen puolustautumaan
hyödyllisellä tavalla komissiossa, koska komissio ei ole vedonnut niihin väitetiedoksiannossa eikä sittemmin riidanalaisessa
päätöksessä.
664   Väitettä, jonka mukaan vaikuttaisi siltä, että muut kolmannet osapuolet olisivat tehneet tällaisia huomautuksia ilman, että
GE olisi saanut siitä tiedon, tukee ainoastaan täsmentämätön viittaus yli 30 asiakirjaa sisältävän kannekirjelmän liitteeseen,
eikä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kykene yksilöimään, mihin tämä väite perustuu ja mitkä yritykset ovat kyseessä.
Tätä väitettä, jota tukemaan ei ole esitetty erityistä näyttöä, ei voida hyväksyä.
665   Kolmanneksi on todettava kolmansien osapuolten huomautuksista, joihin komissio on antanut tilaisuuden tutustua ei-luottamuksellisessa
muodossa, erityisesti Rolls‑Roycen vastauksesta 21.3.2001 päivättyyn komission kirjeeseen, UTC:n 24.4.2001 päivätyistä huomautuksista
ja ILFC:n huomautuksista, että komissio toteaa nimenomaisesti vastineessaan, että Rolls-Roycen ja UTC:n (P & W:n emoyhtiö)
suulliset lausumat koskivat näiden yritysten huolenaiheita, joten ne ovat kantajaa vastaan puhuvia seikkoja. Komissio on lisäksi
todennut niin ikään vastineessaan, että nämä kolme yhtiötä, jotka kaikki ovat kantajan kilpailijoita, olivat pyytäneet poistettujen
tietojen luottamuksellista käsittelyä.
666   On katsottava, että edellä 630 kohdassa mainitussa asiassa BPB Industries ja British Gypsum vastaan komissio annettuun tuomioon
liittyvä oikeuskäytäntö sekä edellä 650 ja 652 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa esitetyt perustelut johtavat siihen päätelmään,
että komissiolla oli oikeus rajoittaa tutustumista riidanalaisiin todisteisiin siten kuin se on tehnyt. Näin ollen se ei ole
myöskään loukannut keskittymän ilmoittaneiden osapuolten puolustautumisoikeuksia käsitellessään oikeutta tutustua näihin esityksiin
ja muihin kolmansilta peräisin oleviin asiakirjoihin.
667   Neljänneksi siltä osin kuin kantaja väittää, ettei se ole saanut tutustua kaikilta osin professori Choin raporttiin, joka
oli niputtamista koskeneen komission teorian taustalla, on riittävää todeta, kuten kuulemismenettelystä vastaava neuvonantajakin
toteaa 28.6.2001 päivätyssä raportissaan, että komissio päätti olla nojautumatta Choin malliin nimenomaan sen vuoksi, että
se ei voinut paljastaa käytettyjä tietoja kantajalle, koska ne olivat sen kilpailijan Rolls-Roycen kannalta luottamuksellisia
(ks. 28.6.2001 päivätty kuulemisista vastaavan neuvonantajan raportti (EUVL 2004, C 42, s. 11)). Näin ollen on todettava,
että se, että komissio kieltäytyi Rolls-Roycen esittämän luottamuksellista käsittelyä koskeneen pyynnön perusteella antamasta
tilaisuutta tutustua tietoihin, joihin tämä malli perustui, ei ole vaikuttanut millään tavoin hallinnollisen menettelyn lopputulokseen.
Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut edellä, että Choin mallin kohteena ollutta komission perustelujen
osaa ei ollut näytetty toteen, nyt käsiteltävä väite ei missään tapauksessa voi johtaa riidanalaisen päätöksen kumoamiseen,
vaikka sen oletettaisiin tulleen oikeudellisesti riittävällä tavalla toteen näytetyksi (ks. edellä 633 kohta).
668   Kantaja on väittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa, että se ei ollut saanut tietoa komission tässä tehtävässä
käyttämien ulkopuolisten ekonomistien henkilöllisyydestä eikä heidän raporteistaan, joiden olemassaolo ilmenee väitetiedoksiannon
alaviitteestä 175 sekä 567 ja 568 kohdasta. Komissio on esittänyt vastauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymykseen
26.4.2004 päivättyjen vastaustensa yhteydessä yhden ekonomistin eli sen nyt käsiteltävään asiaan liittyvän hallinnollisen
menettelyn yhteydessä neuvonantajaksi palvelukseensa ottaman professori Vivesin raportin sekä professori Vivesin ja komission
virkamiesten väliset sähköpostit ja sopimuksen, jonka perusteella hänet otettiin komission palvelukseen.
669   Kantaja on todennut istunnossa, että se olisi voinut käyttää näitä asiakirjoja puolustuksessaan erityisesti siltä osin kuin
professori Vives on arvostellut tiettyjä komission perustelujen osatekijöitä. Nämä asiakirjat ovat sen mielestä tältä osin
sen puolesta puhuvia seikkoja.
670   Kyseisten sähköpostiviestien sanamuodosta ja sävystä sekä sopimuksesta, jolla komissio on ottanut professori Vivesin palvelukseensa,
ja erityisesti sen liitteestä III ilmenee kuitenkin, että Vivesin tehtävänä ei ollut hankkia todisteita, joihin komissio tai
tarvittaessa jokin hallinnollisen menettelyn osapuolista olisi voinut vedota sellaisenaan, vaan pikemminkin esittää huomautuksia
muista taloudellisista todisteista sekä väitetiedoksiannosta esitetyistä taloustieteellisistä toteamuksista. Kuten komissio
on todennut istunnossa, tätä tehtävää hoitaa nyttemmin sen pääekonomisti eli komission palveluksessa työskentelevä oma ekonomisti,
mutta koska tällaista virkaa ei ollut tosiseikkojen tapahtuma-aikana, komissio turvautui ulkopuoliseen ekonomistiin tämän
tehtävän hoitamiseksi. Komissio toteaa perustellusti, että olisi formalistista, mikäli tässä tapauksessa annettujen neuvojen
arvo riippuisi yksinomaan siitä, oliko ne antanut ekonomisti komission ulkopuolella vai sen palveluksessa työskentelevä henkilö.
671   Tältä osin on todettava, että komissiolla on oikeus hankkia erilaisia mielipiteitä ja myös ulkopuolisten asiantuntijoiden
mielipiteitä varmistaakseen selvityksensä paikkansapitävyyden. Siltä osin kuin komissio ei nojaudu tällaisen asiantuntijan
lausuntoon väitetiedoksiannossaan ja riidanalaisessa päätöksessään todisteena, joka tukee yritystä vastaan huomioon otettua
väitettä, lausunto on pelkkä yhden henkilön ilmaisema mielipide, eikä sillä ole mitään erityistä merkitystä hallinnollisessa
menettelyssä. Tällaista mielipidettä ei näin ollen voida pitää asianomaisen puolesta puhuvana eikä sitä vastaan puhuvana todisteena,
vaikka se olisi asiantuntijan esittämä.
672   Vaikka kyseisten asiakirjojen olisi katsottu kuuluvan komission varsinaiseen asiakirja-aineistoon, ne olisi joka tapauksessa
luokiteltu asemansa ja sisältönsä vuoksi sisäisiksi asiakirjoiksi, joten kantaja ei olisi saanut tutustua niihin. Lisäksi
ainoat väitteet, joita kantaja on tuonut esiin professori Vivesiä koskevista asiakirjoista ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa,
koskevat lähinnä sitä, että hän on toistanut tiettyjä väitteitä, joita ne itse olivat esittäneet hallinnollisessa menettelyssä
ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. Se, että kantaja olisi saanut tutustua näihin asiakirjoihin ei siis olisi antanut
sille mahdollisuutta esittää eri asiaväitteitä kuin se on todellisuudessa esittänyt. Joka tapauksessa suurin osa näistä väitteistä
koskee komission hylkäämää Choin mallia ja lisäksi niputtamista koskevaa riidanalaisen päätöksen osaa, jonka osalta ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuin on tässä tapauksessa jo todennut, että sitä ei ole näytetty toteen (ks. tältä osin edellä 633 kohta).
673   Kaikkien näiden seikkojen perusteella on katsottava, että kantajan puolustautumisoikeuksia ei ole loukattu sillä, että sille
ei ollut hallinnollisessa menettelyssä toimitettu asiakirjoja professori Vivesin komission virkamiehille esittämistä kannanotoista
eikä hänen raporttiaan.
674   Viidenneksi sisäisistä asiakirjoista, joita kolmansilta osapuolilta saadut kirjeet väitteen mukaan olivat, komissio toimitti
18.5.2004 vastauksena ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen kysymykseen yksitoista ei-luottamuksellista asiakirjaa sekä
ei-luottamukselliset tiivistelmät kolmesta luottamuksellisesta asiakirjasta, jotka kaikki oli virheellisesti luokiteltu sisäisiksi
asiakirjoiksi. Mainitut kolme luottamuksellista asiakirjaa ovat sen mukaan kantajaa vastaan puhuvia todisteita, koska ne ovat
peräisin kolmansilta osapuolilta, jotka vastustivat keskittymää. Komissio on myöntänyt yhdentoista ei-luottamuksellisen asiakirjan
osalta, että tiettyjä niistä voitaisiin pitää kantajan puolesta puhuvina todisteina, koska ne ovat lentokoneenvalmistajien
ja lentoyhtiöiden lähettämiä kirjeitä, joissa ilmaistaan näkemys, jonka mukaan keskittymästä ei aiheutuisi haitallisia vaikutuksia
kilpailulle. Se toteaa kuitenkin, että näitä asiakirjoja eivät tue erityiset todisteet, jotka osoittaisivat konkreettisesti
tällaisten vaikutusten puuttumisen, koska suurin osa niistä on hyvin lyhyitä kirjeitä, jotka on laadittu lähes samoin sanamuodoin.
675   Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin pyysi istunnossa kantajaa ilmoittamaan, millaisia väitteitä se olisi kyennyt esittämään
hallinnollisessa menettelyssä, mikäli se olisi saanut tutustua asianomaisiin asiakirjoihin. Kantaja totesi, että yhtä poikkeusta
lukuun ottamatta se ei nojautunut väitteisiin, joita se olisi kyennyt esittämään, vaan siihen, että komissio ei ollut ottanut
huomioon nyt käsiteltävän asian kohteena olevan kaltaisia asiakirjoja, jotka olivat ristiriidassa sen väitteen kanssa, jonka
mukaan keskittymä oli yhteismarkkinoille soveltumaton. Kantaja on erityisesti korostanut istunnossa – – toisin kuin komission
riidanalaisen päätöksen – – perustelukappaleessa antama vaikutelma – – .
676   Tältä osin on riittävää todeta, että kyseiset asiakirjat kuuluivat komission asiakirja-aineistoon, eikä kantajan väitettä,
jonka mukaan komissio ei ole ottanut niitä huomioon, ole tuettu millään todisteilla. Siitä, että nämä asiakirjat on luokiteltu
sisäisiksi asiakirjoiksi eikä kolmansilta osapuolilta peräisin oleviksi asiakirjoiksi koottaessa sitä asiakirja-aineistoa,
johon annettiin tilaisuus tutustua, ei näet voida päätellä, että komissio ei olisi ottanut niitä huomioon. Vaikka tämä luokitteluvirhe
on mahdollisesti saattanut viedä kantajalta mahdollisuuden esittää tiettyjä väitteitä, se ei ole vienyt komissiolta itseltään
mahdollisuutta tarkastella näitä asiakirjoja samalla tavoin kuin mitä tahansa muita asiakirja-aineiston asiakirjoja. Nämä
kantajan perustelut eivät näin ollen osoita, että puolustautumisoikeuksia olisi loukattu.
677   Riidanalaisen päätöksen – – perustelukappaleeseen sisältyvä erityinen väite koskee puolestaan seikkaa, jonka paikkansapitävyyttä
kantaja ei ole kiistänyt ja joka – – . Se, että – – , kuten kantaja toteaa, – – ei mitätöi komission toimenpidettä eli kyseisen
artikkelin lainaamista riidanalaisessa päätöksessä tukemaan sen näkemyksen sitä osaa, joka koskee – – .
678   Kantaja väittää sitä vastoin yhden ainoan asiakirjan eli tuolloin kilpailuasioista vastanneelle komission jäsenelle osoitetun
– – kirjeen osalta, että kirje olisi konkreettisesti auttanut kantajaa puolustautumaan hallinnollisessa menettelyssä. Se toteaa,
että kyseisessä kirjeessä kantajan ja Honeywellin tärkeä asiakas esittää näkemyksen, jonka mukaan menettelytapoihin liittyvä
sitoumus, jonka komissio oli hyväksynyt Allied Signals ja Honeywellin yrityskeskittymän yhteydessä vuonna 1999, on todellisuudessa
estänyt Honeywellia käyttämästä niputtamista kyseisen keskittymän toteuttamisen jälkeen.
679   Tältä osin on riittävää muistuttaa, että edellä 470 kohdassa on katsottu, että niputtamista koskevaa komission perustelujen
osaa ei ole katsottu kaikilta osin toteennäytetyksi. Koska siis on jo katsottu, että komission perusteluita, joiden osalta
kantaja väittää, että se olisi kyennyt puolustautumaan paremmin, mikäli olisi saanut tutustua – – kirjeeseen, ei ole näytetty
toteen, kantajan tältä osin väittämällä puolustautumisoikeuksien loukkaamisella ei voi olla vaikutusta tämän oikeudenkäynnin
lopputulokseen.
680   Kuudenneksi kantaja väittää, että se ei ole saanut tutustua kolmansien osapuolten huomautuksiin, joita kerättiin sitoumusten
teknisen tutkinnan ja niiden markkinoiden arvioinnin yhteydessä ja joiden perusteella komissio hylkäsi rakenteelliset sitoumukset
erityisesti suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden, laivojen pienten kaasuturbiinien ja käynnistimien osalta. Se
väittää, että sillä ei näin ollen ole ollut tilaisuutta vastata sen kilpailijoiden vastauksissaan esittämiin väitteisiin,
joiden mukaan muun muassa yritykset, joita tiettyjen rakenteellisten sitoumusten täytäntöönpanon seurauksena olisi syntynyt,
eivät olisi olleet elinkelpoisia.
681   Aluksi on todettava, että komissio on tehnyt sitoumuksista vain yksinkertaisen teknisen selvityksen eikä markkinatutkimusta,
koska se katsoi, että sitoumukset olivat kokonaisuutena arvioiden selvästi riittämättömiä ratkaisemaan ilmoitetusta keskittymästä
aiheutuvat kilpailuongelmat.
682   Lisäksi komissio toteaa toimittaneensa kantajalle sähköpostitse 22.6.2001 vastinekirjelmän liitteenä olevan tiivistelmän,
jossa esitetään sen teknisen selvityksen tulokset, jotka vaikuttivat ilmoitetun keskittymän osapuolten esittämiin eri sitoumuksiin
ja erityisesti horisontaalisia päällekkäisyyksiä koskeviin rakenteellisiin sitoumuksiin. Kantaja väittää tältä osin vastanneensa
26.6.2001 kyseiseen sähköpostiviestiin 16-sivuisella asiakirjalla ja korostaa, että se oli myös vastannut komission teknisen
selvityksensä yhteydessä esittämiin kysymyksiin 14. ja 22.6.2001 päivätyillä asiakirjoilla.
683   Näin ollen on katsottava, että kantajalla on todellisuudessa ollut tilaisuus vastata siihen sitoumuksia koskevaan arvosteluun,
jota kolmannet osapuolet olivat esittäneet ja jonka komissio otti huomioon, ennen kuin komissio sisällytti tämän arvostelun
riidanalaiseen päätökseen. Kuten komissio perustellusti toteaa, tällaisella arvostelulla on merkitystä ainoastaan siltä osin
kuin komissio ottaa sen huomioon ja käyttää sitä mahdollisesti perustellakseen sitoumusten hylkäämistä.
684   Kun otetaan lisäksi huomioon menettelyn myöhäinen vaihe, jona kyseiset huomautukset esitettiin, eli sitoumusten esittämiselle
varatun viimeisen määräpäivän jälkeen, on katsottava, että komission ei tarvinnut antaa tilaisuutta tutustua asiakirja-aineiston
uusiin asiakirjoihin menettelyn tässä vaiheessa. Asetuksen N:o 4064/89 tarkan aikataulun mukaisesti, ja kun otetaan huomioon
siinä säädetyille menettelyille välttämätön joutuisuuden vaatimus, tällaisen velvoitteen asettaminen sitoumusten esittämiselle
varatun viimeisen määräpäivän jälkeen saattaisi merkitä sitä, että komissiolle ei jäisi riittävää harkinta-aikaa tutkia koko
asiakirja-aineisto ja laatia lopullinen päätöksensä. Kun komissio on toimittanut keskittymän osapuolille edellä mainitun tiivistelmän,
se on antanut niille mahdollisuuden puolustaa intressejään riittävällä tavalla nyt käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa
ja kunnioittanut siten täysimääräisesti niiden puolustautumisoikeuksia.
685   Lisäksi on todettava, että kantaja ei ole esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa yhtään edellä 682 kohdassa mainituista
kolmesta asiakirjasta, jotka se väittää jättäneensä hallinnollisessa menettelyssä. Kuten lisäksi edellä (ks. erityisesti 555
kohta ja sitä seuraavat kohdat, 581 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä 612 kohta ja sitä seuraavat kohdat) on todettu, se
ei ole esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa väitteitä, jotka osoittaisivat, miksi rakenteellisten sitoumusten,
erityisesti suurten alueliikennesuihkukoneiden, laivojen pienten kaasuturbiinien ja käynnistimien markkinoita koskeneiden
sitoumusten hylkääminen ei ollut perusteltua, vaan tyytynyt ainoastaan toteamaan tältä osin, että hylkääminen oli täysin perusteetonta.
686   Näin ollen on todettava nyt käsiteltävän asian kannalta, että se, että kantaja ei ole saanut tutustua kyseisiin kolmansien
osapuolten huomautuksiin, ei ole vaikuttanut sen kykyyn puolustautua, koska se ei ole esittänyt ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
edes mitään väitteitä kyseenalaistaakseen perustelut, jotka on esitetty teknisen selvityksen tiivistelmässä ja jotka on otettu
olennaisilta osin riidanalaiseen päätökseen kyseisten rakenteellisten sitoumusten hylkäämiseksi.
687   Näin ollen tässä tapauksessa ei ole näytetty toteen puolustautumisoikeuksien loukkaamista, joka olisi saattanut vaikuttaa
hallinnollisen menettelyn lopputulokseen, kun kantajalla ei ole väittämänsä mukaan ollut tilaisuutta tutustua komission hallinnolliseen
asiakirja-aineistoon.
3.
Liian myöhään annettu tilaisuus tutustua asiakirja-aineistoon
a)     Asianosaisten lausumat
688   Kantaja toteaa aluksi, että asetuksessa N:o 4064/89 ja erityisesti sen 18 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädetään oikeudesta tulla
kuulluksi ja näin ollen oikeudesta tutustua asiakirja-aineistoon menettelyn kaikissa vaiheissa eli siitä saakka, kun menettely
aloitetaan kyseisen asetuksen 6 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla. Se muistuttaa tältä osin, että menettelyn aloittamista
koskeva päätös ei ole pelkkä valmisteleva toimi vaan oikeudellinen päätös, jolla on oikeusvaikutuksia. Tämä lakiin perustuva
oikeus tulla kuulluksi menettelyn kaikissa vaiheissa vastaa asetuksen N:o 4064/89 10 artiklan 2 kohtaan perustuvaa komission
velvollisuutta olla pitkittämättä menettelyä pidempään kuin on täysin välttämätöntä, asianomaiselle vastaisia päätöksiä koskevaa
yhteisön yleistä oikeusperiaatetta ja asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta koskevaa periaatetta.
689   Se, että komissio on evännyt GE:n asiakirjapyynnöt kahden kuukauden aikana ennen väitetiedoksiannon antamista, on kantajan
mielestä merkinnyt GE:n oikeuksien loukkaamista, millä saattaa olla huomattavia kielteisiä vaikutuksia. Ensinnäkään asianosaiset
eivät olleet prosessuaalisesti yhdenvertaisia menettelyn aloittamisen jälkeen varsinkaan sen ensimmäisen vaiheen aikana, minkä
vuoksi GE ei kyennyt esittämään asianmukaisia todisteita eikä sitoumuksia, joiden ansiosta menettely olisi saatettu nopeasti
päätökseen. Toiseksi tätä prosessuaalista epäyhdenvertaisuutta pahensi komission vaatimus, jonka mukaan kantajan piti antaa
täydellinen vastaus menettelyn aloittamista koskeneeseen päätökseen ilman, että se oli saanut tutustua asiakirja-aineistoon,
ja se, että komissio ei vastannut kantajan kysymyksiin. Kolmanneksi GE ei kyennyt esittämään asianmukaisia sitoumuksia menettelyn
saattamiseksi päätökseen, koska se ei tiennyt komission kantaa eikä asiakirja-aineiston sisältöä. Neljänneksi kilpailijoilla
oli erittäin tärkeänä ajanjaksona maalis-huhtikuussa 2001 suoria yhteyksiä komissioon, vaikka niiden oikeudet ovat asetuksen
N:o 4064/89 18 artiklan 4 kohdan nojalla rajallisemmat kuin keskittymän osapuolten. Viidenneksi väitetiedoksianto perustui
vastaukseen, jonka GE oli antanut menettelyn aloittamisesta tehdystä päätöksestä, joka oli tehty ennen kuin GE oli saanut
tutustua asiakirja-aineistoon. Tämä väitetiedoksianto oli tässä tapauksessa todellisuudessa lopullinen päätös, minkä osoittaa
se, että se on lähes samansisältöinen kuin lopullinen päätös. Näin ollen GE:lle annetut menettelylliset takeet ovat osoittautuneet
pelkäksi teknisen edellytyksen noudattamiseksi, eivätkä ne ole todellisuudessa antaneet mahdollisuutta muuttaa komission mielipidettä.
690   Vaikka komissiolla oli käytettävissään suuri määrä kolmansien osapuolten toimittamia asiakirjoja ennen kuin se teki päätöksen
menettelyn aloittamisesta, se paljasti nämä asiakirjat vasta 8.5.2001 jälkeen GE:n aikaisemmin esittämistä pyynnöistä huolimatta.
Komissio ei voi kantajan mielestä tässä yhteydessä vedota oikeudesta tutustua asiakirjoihin annettuun tiedonantoon, jonka
mukaan ”ennen väitetiedoksiannon päiväystä esitetty pyyntö tutustua asiakirjoihin on periaatteessa pätemätön”, koska sen on
noudatettava asetuksen N:o 4064/89 säännöksiä.
691   Komission mielestä GE:n näkemyksessä jätetään huomiotta asiakirja-aineistoon tutustumista koskevan oikeuden luonne ja tarkoitus
yrityskeskittymiä koskevissa asioissa. Sekä säädöksissä että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännössä oikeus
tulla kuulluksi koskee ainoastaan vastaväitteitä, jotka komissio aikoo ottaa huomioon. Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen
tarkoituksena ei ole esittää osapuolille vastaväitteitä vaan ainoastaan ilmaista väliaikaisesti vakavat epäilyt, joita komissiolla
on ja joiden perusteella se saattaa aloittaa tutkimuksen toisen vaiheen.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
692   Tämän kanneperusteen kumoamiseksi on riittävää muistuttaa komission tavoin siitä, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan
oikeus tulla kuulluksi kilpailumenettelyissä koskee ainoastaan väitteitä, jotka komissio aikoo ottaa huomioon (ks. vastaavasti
yhdistetyt asiat T-10/92–T-12792 ja T-15/92, Cimenteries CBR ym. v. komissio, tuomio 18.12.1992, Kok. 1992, s. II‑2667, Kok.
Ep. XIII, s. II-99, 38 kohta ja edellä 115 kohdassa mainittu asia Endemol v. komissio, tuomion 65 kohta).
693   Koska siis asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista koskevan päätöksen
tarkoituksena ei ole esittää osapuolille vastaväitteitä vaan ainoastaan esittää väliaikaisesti vakavat epäilyt, joita komissiolla
on ja joiden vuoksi se saattaa aloittaa tutkimuksen toisen vaiheen, kantaja ei voi väittää, että se, että se ei ole saanut
tilaisuutta tutustua asiakirja-aineistoon ennen väitetiedoksiannon lähettämistä, olisi vaikuttanut sen puolustautumismahdollisuuksiin.
Sen avulla, että kantajalla on ollut tilaisuus esittää kirjallisia ja suullisia huomautuksiaan väitetiedoksiannosta tässä
tapauksessa sen jälkeen, kun sillä oli ollut tilaisuus tutustua komission hallinnolliseen asiakirja-aineistoon, se on voinut
ilmaista näkemyksensä huomioon otetuista väitteistä ajoissa.
694   On hylättävä kantajan väite, joka perustuu siihen, että asetuksen N:o 4064/89 18 artiklan 1 ja 3 kohdan sekä edellä 84 kohdassa
mainitussa asiassa Kaysersberg vastaan komissio annetun tuomion (105–107 kohta) mukaan keskittymän osapuolilla olisi oikeus
esittää näkemyksensä missä tahansa yrityskeskittymien valvontamenettelyn vaiheessa. Vaikka kyseisen asetuksen 18 artiklan
1 kohdan sanamuoto todellakin merkitsee sitä, että osapuolilla on oltava tilaisuus esittää huomautuksiaan menettelyn aloittamisesta
lähtien, se ei merkitse sitä, että komission pitäisi antaa niille tilaisuus tutustua sen omaan hallinnolliseen asiakirja-aineistoon
tässä aikaisemmassa vaiheessa. Sitä, että osapuolilla on oltava tilaisuus tutustua komission hallinnolliseen asiakirja-aineistoon
kyetäkseen lopuksi puolustautumaan komission väitetiedoksiannossaan esittämiä väitteitä vastaan, ei saa tulkita siten, että
komissio velvoitettaisiin antamaan niille tilaisuus tutustua sen asiakirja-aineistoon osissa koko menettelyn ajan, sillä se
merkitsisi suhteetonta rasitetta komissiolle.
695   Kantajan havaitsemista samankaltaisuuksista väitetiedoksiannon ja riidanalaisen päätöksen välillä ei voida päätellä, että
väitetiedoksianto olisi todellisuudessa lopullinen päätös. Tällainen olettamus merkitsisi näet sitä, että katsottaisiin, että
komissio ei voisi koskaan lopullista päätöstä tehdessään arvioida, onko sen väliaikaisesti väitetiedoksiantoa lähettäessään
omaksuma kanta pysytettävä ennallaan.
696   Kantajan väitteestä, jonka mukaan sillä, että se ei ole saanut tutustua aikaisemmin asiakirja-aineistoon, on viety siltä mahdollisuus
esittää asianmukaisia sitoumuksia menettelyn saattamiseksi päätökseen, on todettava ensinnäkin, että kantaja oli etenkin 6
artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekemisen jälkeen tietoinen tärkeimmistä
epäilyistä, joita komissiolla oli keskittymän yhteismarkkinoille soveltuvuudesta, joten se saattoi jo aloittaa valmistelut
ja jopa esittää ehdotuksia sitoumuksiksi. Lisäksi kantaja väittää todellisuudessa esittäneensä tällaisia ehdotuksia menettelyn
varhaisessa vaiheessa. Tämän jälkeen kantajalla oli tilaisuus esittää sitoumuksia sen jälkeen, kun se oli vastaanottanut väitetiedoksiannon
ja saanut tilaisuuden tutustua hallinnolliseen asiakirja-aineistoon, ja sillä oli käytettävissään tätä varten sen omien kirjelmien
mukaan 13 päivän ylimääräinen määräaika kuulemistilaisuuden jälkeen.
4.
GE:lle asiakirja-aineistoon tutustumista varten annetun määräajan lyhyys
a)     Asianosaisten lausumat
697   Kantajan mielestä sille väitetiedoksiantoon vastaamista varten vahvistettu määräaika oli niin lyhyt, ettei se ole hyväksyttävissä,
kun otetaan huomioon se, että sille annettiin liian myöhään tilaisuus tutustua asiakirja-aineistoon, tutkittavien asiakirjojen
suuri määrä ja asian laajuus. Komissio antoi GE:lle vain 11 työpäivää ja yhden ylimääräisen työpäivän komission yli 3 500-sivuiseen
asiakirja-aineistoon sisältyvien kolmansien osapuolten huomautusten tutkimiseen, neljä ylimääräistä työpäivää suulliseen käsittelyyn
valmistautumista varten ja 13 ylimääräistä työpäivää asianmukaisten sitoumusten esittämistä varten. Tämän määräajan tehoa
vähentää vielä aika, joka menetettiin koko asiakirja-aineistoon tutustumisen osalta sen vuoksi, että komissio epäsi tutustumisoikeuden,
asiakirjojen sisällysluettelo ei vastannut asiakirjoja ja asiakirja-aineistosta puuttui suuri määrä sivuja eikä komissio noudattanut
asiakirjojen luokittelemista koskevaa omaa sisäistä menettelyään, joka on esitetty oikeudesta tutustua asiakirjoihin annetussa
tiedonannossa, mukaan lukien se, että kantajalle ei toimitettu tiivistelmää, jossa olisi kuvattu niiden asiakirjojen ryhmään
kuuluvien asiakirjojen sisältöä, johon se ei saanut tilaisuutta tutustua.
698   GE:n mukaan tämä määräaika oli riittämätön, jotta se olisi kyennyt vastaamaan väitetiedoksiantoon, valmistautumaan kuulemistilaisuuteen
ja ehdottamaan asianmukaisia sitoumuksia. Määräajan lyhyys merkitsee sen mielestä asianosaisten prosessuaalista yhdenvertaisuutta
koskevan periaatteen vastaista vilpillistä menettelytapaa, koska sen vuoksi kantaja ei ole kyennyt käyttämään puolustautumisoikeuksiaan
menettelyn joka vaiheessa. GE katsoo tältä osin, että komissio ei ole perustellut kyseisen määräajan lyhyyttä ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimessa.
699   Komissio muistuttaa asian joutuisan käsittelyn vaatimuksesta, joka on yrityskeskittymiä koskevalle menettelylle tunnusomainen.
GE:lle annettua kahden viikon määräaikaa, jota pidennettiin sen vaatimuksesta yhdellä päivällä, on arvioitava tästä näkökulmasta,
eikä tämä määräaika merkitse puolustautumisoikeuksien loukkaamista. GE:n esitys, jonka mukaan komission olisi pitänyt kertoa
väitteistään aikaisemmin, ei ole yhteensovitettavissa sen kanssa, että suuri osa komission huolenaiheista oli tiedossa jo
ennen väitetiedoksiantoa ja että GE vastasi menettelyn aloittamisesta tehtyyn päätökseen.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
700   On todettava, että asetuksessa N:o 4064/89 asetetaan komissiolle tiukat määräajat lopullisen päätöksen tekemiseksi kustakin
ilmoitetusta yrityskeskittymästä. Kyseisen asetuksen 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti erityisesti 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut
päätöksetniin sanotun ”toisen vaiheen” menettelyn aloittamisesta tai aloittamatta jättämisestä ilmoitetun keskittymän osalta
on tehtävä kuukauden kuluessa. Lisäksi tällaisen menettelyn päätteeksi tehtävät päätökset on 8 artiklan 3 kohdan mukaan tehtävä
neljän kuukauden kuluessa menettelyn vireille panemisesta.
701   Jotta komissio kykenisi noudattamaan asetuksen N:o 4064/89 mukaista aikataulua, menettelyn kussakin vaiheessa vahvistettavien
välivaiheen määräaikojen on myös oltava lyhyitä. Tämä seikka merkitsee jo lähtökohtaisesti sitä, että olosuhteet, joissa kaikkien
menettelyn osapuolten on työskenneltävä, ovat epäedulliset, mutta lainsäätäjä on katsonut, että joutuisuudesta menettelylle
kokonaisuutena arvioiden koituvat edut ovat hyväksyttävä peruste näille uhrauksille, jotta otettaisiin erityisesti huomioon
ilmoitetun keskittymän osapuolten kaupallinen intressi saattaa hanke asianmukaiseen päätökseen niin pian kuin mahdollista.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimella on tältä osin ollut jo tilaisuus todeta, että arvioitaessa puolustusoikeuksien väitettyjä
loukkauksia asetuksen N:o 4064/89 mukaisten menettelyjen yhteydessä on otettava huomioon kyseiseen asetukseen yleisesti liittyvä
asian joutuisan käsittelyn vaatimus (ks. vastaavasti edellä 84 kohdassa mainittu asia Kaysersberg v. komissio, tuomion 113
kohta ja 115 kohdassa mainittu asia Endemol v. komissio, tuomion 68 kohta).
702   On niin ikään korostettava, että asetuksen N:o 447/98 21 artiklassa, jota sovelletaan erityisesti väitetiedoksiantoon annettavalle
vastaukselle kyseisen asetuksen 13 artiklan mukaisesti asetettuun määräaikaan, säädetään, että komissio ottaa huomioon lausuntojen
valmisteluun tarjottavan ajan sekä tapauksen kiireellisyyden. Komission tehtävänä on näin ollen yhteensovittaa mahdollisuuksien
mukaan ilmoittavien osapuolten puolustautumisoikeudet ja edellä mainittu tarve tehdä lopullinen päätös nopeasti.
703   Näin ollen keskittymän osapuolet voivat vedota käytettävissään olevien määräaikojen lyhyyteen tämän menettelyn yhteydessä
ainoastaan siltä osin kuin nämä määräajat eivät ole oikeassa suhteessa menettelyn kokonaispituuteen.
704   Tässä tapauksessa on kiistatonta, että keskittymän osapuolilla oli käytettävissään 11 työpäivää sekä niiden pyynnöstä myönnetty
yksi ylimääräinen päivä valmistella kirjallista vastausta väitetiedoksiantoon. Lisäksi tässä yhteydessä on korostettava sitä,
että kantajalla oli käytettävissään 14 ylimääräistä työpäivää väitteidensä valmistelemiseen ennen 29. ja 30.5.2001 pidettyä
kuulemistilaisuutta. Mikäli se olisi tämän lisäajanjakson aikana huomannut, että siltä oli unohtunut jokin olennainen seikka,
kun se laati kirjallista vastaustaan väitetiedoksiantoon, se olisi voinut esittää sen suullisesti.
705   Kuten komissio toteaa, merkittävä osa komission huolenaiheista oli lisäksi tiedossa jo ennen väitetiedoksiantoa tai ainakin
asetuksen N:o 4064/89 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun päätöksen tekemisen jälkeen. Kantaja on näin ollen voinut
käsitellä niitä ensi vaiheessa kyseiseen päätökseen eli yli 100-sivuiseen yksityiskohtaiseen asiakirjaan antamassaan vastauksessa
tuolloin käytettävissään olleiden asiakirjojen perusteella. Tästä seuraa, että 11 työpäivän määräaikaa väitetiedoksiantoon
vastaamiseen on pidettävä sellaisen keskustelun jatkumona, joka oli pantu vireille komission ja kantajan välillä jo hieman
aikaisemmin, eikä sellaisiin väitteisiin vastaamisen määräaikana, jotka olivat ennen tämän asiakirjan lähettämistä täysin
tuntemattomia ja odottamattomia.
706   Kun otetaan huomioon kaikki nämä seikat, on katsottava, että nämä määräajat eivät olleet suhteettoman lyhyitä siihen neljän
kuukauden kokonaiskestoon nähden, jonka aikana toisen vaiheen menettely piti kokonaisuudessaan saattaa päätökseen.
707   Kantaja ei ole myöskään selittänyt konkreettisesti ja erikseen, millä tavoin sen käytettävissä olleen määräajan lyhyys oli
estänyt sitä puolustautumasta tehokkaasti tässä tapauksessa.
708   Se ei ole varsinkaan ilmoittanut kirjelmissään, mitä väitetiedoksiannon osia se ei ole kyennyt käsittelemään hyödyllisellä
tavalla siihen antamassaan vastauksessa. Se on jälleen tyytynyt toteamaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen suulliseen
kysymykseen, jolla pyrittiin selvittämään, minkä erityisten seikkojen osalta kantajalla ei ollut ollut mahdollisuutta puolustautua,
istunnossa antamassaan vastauksessa, että sen kanneperuste koski kyseisen määräajan riittämättömyyttä yleisesti arvioiden.
709   Tässä yhteydessä on todettava lisäksi, että keskittymän osapuolten väitetiedoksiantoon antama vastaus on yksityiskohtainen
47-sivuinen asiakirja, jossa on monisivuisia liitteitä, joiden käsittämiin useisiin asiakirjoihin sisältyy keskittymän osapuolten
eri markkinoiden osalta esittämiä lisäväitteitä. Lähtökohtaisesti ja sellaisten erityisten väitteiden puuttuessa, joiden perusteella
voitaisiin todeta päinvastaista, tämä seikka on yhteensoveltumaton sen kanssa, että kantaja ei olisi kyennyt vastaamaan väitetiedoksiantoon
riittävällä tavalla.
710   Kantaja ei esitä myöskään niiden väitteiden osalta, joiden mukaan komissio olisi järjestänyt asiakirjoihin tutustumisen huonosti,
esimerkkejä eikä erityisiä perusteluja tukeakseen väitteitään, joiden mukaan asiakirjojen sisällysluettelon ja asiakirjojen
toisiaan vastaamattomuus ja ”asiakirja-aineiston puuttuvien sivujen suuri määrä” olisi tosiasiallisesti lyhentänyt aikaa,
joka sillä oli käytettävissään väitetiedoksiantoon vastaamiseksi.
711   Väitteillä, jotka liittyvät asiakirja-aineistoon tutustumista koskevaan oikeuteen ja niiden asiakirjojen sisältöä koskevan
tiivistelmän puuttumiseen, joihin kantaja ei ole saanut tilaisuutta tutustua, on merkitystä nyt käsiteltävän kanneperusteen
yhteydessä ainoastaan siltä osin kuin kantaja päättelee niiden perusteella menettäneensä kallisarvoista aikaa pyrkiessään
ratkaisemaan näitä ongelmia, vaikka sen olisi pitänyt käyttää tämä aika itse asiakirja-aineiston tutkimiseen. Vaikka niiden
kirjeiden ja sähköpostiviestien kirjoittamisen, joihin kantaja viittaa, onkin täytynyt viedä yhdeltä sen asianajajista jonkin
verran aikaa, näiden toimenpiteiden suorittaminen ei ole estänyt tutkimasta samaan aikaan, tarvittaessa toisten asianajajien
avulla, niitä useita asiakirjoja, joihin se oli jo saanut tilaisuuden tutustua.
712   Ainoa asiakirja, johon kantaja viittaa erikseen tässä yhteydessä, on julistus – – , jonka se sai vasta 17.5.2001 eli kolme
päivää ennen sen väitetiedoksiantoon annettavalle vastaukselle asetetun määräajan päättymistä. Sen lisäksi, että kantaja on
kyennyt käsittelemään tätä asiakirjaa hyödyllisellä tavalla mahdollisesti väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa ja
ainakin komissiossa järjestetyssä kuulemistilaisuudessa, on riittävää todeta, että komissio ei ole vedonnut tähän asiakirjaan
riidanalaisessa päätöksessä. Vaikka siis oletettaisiin, että on näytetty toteen, että kantajalla ei ollut käytettävissään
riittävää aikaa tutkia sitä ennen väitetiedoksiantoon vastaamista, tämä seikka ei ole vaikuttanut sen kannalta haitallisesti
hallinnollisen menettelyn lopputulokseen.
713   Näin ollen on jälleen todettava, että kantaja ei ole selittänyt konkreettisesti, mitä seikkoja tai väitteitä se ei ole kyennyt
esittämään hyödyllisellä tavalla hallinnollisessa menettelyssä niiden sen puolustautumiselle asetettujen esteiden vuoksi,
joihin se on vedonnut tässä yhteydessä. Se ei siis ole näyttänyt toteen, että sen puolustautumisoikeuksia olisi loukattu nyt
käsiteltävään asiaan liittyvissä olosuhteissa sille väitetiedoksiantoon vastaamiseen myönnetyn määräajan lyhyyden vuoksi.
5.
Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimikauden noudattaminen
a)     Asianosaisten lausumat
714   Kantaja katsoo, että uusia kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa koskevia sääntöjä, jotka komissio on hyväksynyt tietyissä
kilpailuasioita koskevissa menettelyissä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 23 päivänä toukokuuta
2001 tekemällään päätöksellä 2001/462/EY, EHTY (EYVL L 162, s. 21), ei ole sovellettu nyt käsiteltävässä asiassa, minkä kuulemismenettelystä
vastaava neuvonantajakin on myöntänyt 19.6.2001 päivätyssä kirjeessään. Näiden uusien sääntöjen konkreettinen soveltaminen
olisi antanut kantajalle mahdollisuuden puolustaa oikeuksiaan paremmin paitsi menettelyn objektiivisuuden kannalta, myös sen
kannalta, että sillä olisi ollut asianmukainen tilaisuus tutustua kaikkiin tarvittaviin asiakirjoihin. Komission tältä osin
esittämällä oikeudenkäyntiväitteellä ei ole mitään oikeudellista perustaa, joten se on kantajan mukaan hylättävä.
715   Kantajan mukaan se, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on toiminut vanhojen sääntöjen mukaisesti, ja erityisesti
se, että hänet on nimetty näiden sääntöjen perusteella, tekee hänen päätöksistään lainvastaisia ja mitättömiä. Tällainen sääntöjenvastaisuus
merkitsee sitä, että riidanalaista päätöstä ei ole olemassa tai se on ainakin kumottava. Vanhojen sääntöjen soveltamisella
on evätty GE:ltä perusoikeuskirjan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen antama suoja, jolla olisi taattu sen oikeus tulla kuulluksi.
716   Komission mielestä nyt käsiteltävä kanneperuste on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin GE ei yksilöi sääntöjä, joita ei olisi
sovellettu, eikä sitä, miten se olisi kyennyt puolustautumaan tehokkaammin näiden sääntöjen ansiosta. Joka tapauksessa kyseisiä
uusia sääntöjä piti soveltaa ja niitä sovellettiin. Päätöksellä 2001/462 ei ole päätetty tiettyjä asioita hoitaneiden kuulemismenettelystä
vastaavien neuvonantajien tehtäviä. Joka tapauksessa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan on varmistettava aineellisten
sääntöjen noudattaminen, ja niiden rikkominen on näytettävä toteen, mitä ei ole tehty. Todellisuudessa tämän virheen aiheutti
se, että päätöksestä 2001/462 jätettiin viime hetkellä pois lauseke, jonka mukaan sen piti tulla voimaan sen julkaisemista
virallisessa lehdessä seuraavana päivänä. Tästä syystä päätös tuli voimaan, kun se tehtiin, toisin kuin komission yksiköt
olivat tarkoittaneet.
b)     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
717   Aluksi on todettava, että nyt käsiteltävä kanneperuste täyttää työjärjestyksen 44 artiklan 1 kohdan c alakohdan vaatimukset
eikä sitä voida jättää tutkimatta. Vaikka kanneperustetta ei olekaan esitetty kannekirjelmässä kovin yksityiskohtaisesti,
sen sisältö on selvä, ja sitä on täydennetty erityisesti muutamilla tosiseikkoihin liittyvillä väitteillä vastauskirjelmässä.
718   Tässä tapauksessa on kiistatonta, että päätös 2001/462 tuli voimaan sinä päivänä, jona se tehtiin, eli 23.5.2001, joten komissiossa
kilpailun alalla pidettävistä kuulemismenettelyistä vastaavan neuvonantajan toimivaltuuksista 12 päivänä joulukuuta 1994 tehty
päätös 94/810/EHTY, EY (EYVL L 330, s. 67) kumottiin samana päivänä. Vaikka päätöksen 2001/462 1 artiklassa määrätään, että
komissio ”nimittää yhden tai useamman kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan”, sen 2 artiklan 1 kohdassa täsmennetään,
että ”tehtävän keskeyttäminen, nimityksen päättyminen tai siirto noudatetusta menettelystä riippumatta edellyttää komission
perusteltua päätöstä”. Tässä päätöksessä ei ole määrätty nimenomaisesti siirtymävaiheen toimenpiteistä, jotka koskisivat kuulemismenettelystä
vastaavaa neuvonantajaa, joka oli tehtävässä sen tullessa voimaan.
719   Vaikka kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan asemaa on muutettu päätöksen 2001/462 tultua voimaan erityisesti siltä
osin kuin hän kuuluu päätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti nykyään hallinnollisesti kilpailusta vastaavan komission jäsenen
kabinettiin eikä kilpailun pääosastoon, tästä päätöksestä ilmenee selvästi, että kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan
uusi tehtävä vastaa suoraan päätöksessä 94/810 tarkoitettua samannimistä vanhaa tehtävää. Näin ollen on katsottava, että koska
ei ole olemassa päätöstä, jolla vanhan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävä olisi päätetty päätöksen 2001/462
2 artiklan 1 kohdan mukaisesti, hän on pysynyt tehtävässään tämän päätöksen voimaantulon jälkeenkin, toisin kuin kantaja väittää.
720   Edellä esitettyä tulkintaa päätöksistä tukee se, että oli objektiivinen tarve varmistaa kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan
tehtävän toiminnallinen jatkuvuus hyvän hallinnon periaatteen mukaisesti. On todettava, että päätös 2001/462 tuli väistämättä
voimaan silloin, kun tiettyjä menettelyjä oli jo vireillä. Mikäli päätöksen 2001/462 voimaantulon vaikutus yhdistettynä siihen,
että uutta kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa ei ollut nimitetty, olisi ollut se, että yksikään henkilö ei olisi
ollut toimivaltainen hoitamaan tehtävää, näitä menettelyjä olisi ollut mahdotonta jatkaa, millä olisi myös viety asetuksen
N:o 4064/89 säännöksiltä ja päätöksen 2001/462 määräyksiltä tehokas vaikutus näiden menettelyjen osalta. Näin ollen on katsottava,
että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja, joka oli tehtävässään päätöksen 2001/462 tullessa voimaan, oli edelleen toimivaltainen
hoitamaan tehtävää siihen saakka, kunnes asiasta päätettäisiin toisin, ainakin sellaisten menettelyjen päätökseen viemiseksi,
jotka olivat jo hänen tutkittavinaan, kuten nyt käsiteltävä asia.
721   Komissio ei kiistä päätöksen 2001/462 määräysten soveltamisen osalta sitä, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja
on tehnyt tässä yhteydessä kuulemismenettelyn ajankohtana voimassa olleita sääntöjä koskevan oikeudellisen virheen. Se nojautuu
sitä vastoin tätä virhettä koskevien oikeudellisten tai konkreettisten seurausten puuttumiseen, koska kuulemisesta vastaavan
neuvonantajan käytännössä soveltama menettely oli sekä niiden vanhojen sääntöjen mukainen, joita hän uskoi soveltavansa, että
myös niiden uusien sääntöjen mukainen, joita hänen piti soveltaa.
722   Komissio toteaa perustellusti, että kantaja ei ole kyennyt yksilöimään päätöksen 2001/462 erityistä määräystä, jota kuulemismenettelystä
vastaava neuvonantaja olisi rikkonut, eikä määräystä, jonka perusteella hän olisi saattanut omaksua erilaisen näkemyksen kuin
sen, jonka hän todellisuudessa on omaksunut, mikäli olisi tiennyt, että hänen olisi pitänyt soveltaa päätöstä 2001/462.
723   Ainoat konkreettiset kysymykset, joita kantaja on tältä osin esittänyt, koskevat sitä, että kuulemismenettelystä vastaava
neuvonantaja on kieltäytynyt määräämästä siitä, että Choin malli ja tiedot, joita siinä on käytetty, sekä kolmansilta osapuolilta
vastaanotetut kantelut ja huomautukset pitäisi esittää kokonaisuudessaan. Edellä 649 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa
esitetyistä syistä on todettava, että tilaisuutta tutustua asiakirja-aineistoon on pidetty riittävänä nyt käsiteltävään asiaan
liittyvissä olosuhteissa kyseisten kantelujen ja huomautusten osalta. Näin ollen kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan
tältä osin omaksuma kanta ei ole missään tapauksessa estänyt kantajaa puolustautumasta tässä tapauksessa. Choin mallin osalta
kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on todennut 28.6.2001 päivätyssä raportissaan, että komissio ei tuolloin enää nojautunut
kyseiseen malliin (ks. myös kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan 28.6.2001 päivätyn raportin 2 ja 3 kohta). Tältä
osin on joka tapauksessa muistutettava siitä, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on jo hylännyt edellä 399 kohdassa
ja sitä seuraavissa kohdissa niputtamista koskevat komission perustelut, joten se, että mahdollisesti todettaisiin, että tähän
malliin tutustumista koskevan oikeuden osalta olisi toimittu lainvastaisesti, ei voisi vaikuttaa tämän oikeudenkäynnin lopputulokseen.
724   Kantaja korostaa, että päätöksen 2001/462 johdanto-osan toisessa perustelukappaleessa todetaan, että ”komission on varmistettava,
että [oikeus tulla kuulluksi] taataan kilpailuasioita koskevissa komission menettelyissä ottaen erityisesti huomioon [perusoikeuskirja]”.
Se vetoaa tässä yhteydessä erityisesti perusoikeuskirjan 41 artiklan 2 kohtaan perustuvaan oikeuteensa tulla kuulluksi, sen
41 ja 42 artiklaan perustuvaan asiakirjoihin tutustumista koskevaan oikeuteensa, sen 47 artiklaan perustuvaan oikeudenmukaista
oikeudenkäyntiä koskevaan oikeuteensa ja lopuksi vielä sen 52 artiklaan perustuvaan nimenomaiseen velvollisuuteen noudattaa
suhteellisuusperiaatetta kaikissa tapauksissa, joissa perusoikeuksia rajoitetaan.
725   Tässä yhteydessä on riittävää todeta, että kaikkien edellisessä kohdassa erikseen mainittujen oikeuksien tosiasiallista sisältöä
suojeltiin yhteisön oikeudessa jo ennen perusoikeuskirjan antamista, ja perusoikeuskirjan johdanto-osankin mukaan ne ainoastaan
vahvistetaan siinä. Vakiintuneessa oikeuskäytännössä on nimittäin katsottu, että perusoikeudet ovat yhteisön yleisten oikeusperiaatteiden
erottamaton osa, jonka kunnioittaminen yhteisöjen tuomioistuinten on varmistettava (ks. mm. yhteisöjen tuomioistuimen lausunto
2/94, 28.3.1996, Kok. 1996, s. I‑1759, 33 kohta ja asia C-299/95, Kremzow, tuomio 29.5.1997, Kok. 1997, s. I‑2629, 14 kohta).
Tätä varten yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen harjoittama valvonta ilmentää kaikille jäsenvaltioille
yhteisten valtiosääntöperinteiden taustalla olevaa yleistä oikeusperiaatetta sekä niihin kansainvälisten ihmisoikeuksien suojaamista
koskeviin sopimuksiin sisältyviä näkemyksiä, joiden osalta jäsenvaltiot ovat toimineet yhteistyössä ja joihin ne ovat liittyneet.
Euroopan ihmisoikeussopimuksella on siinä yhteydessä erityinen merkitys (asia 222/84, Johnston, tuomio 15.5.1986, Kok. 1986,
s. 1651, Kok. Ep. VIII, s. 621, 18 kohta ja em. asia Kremzow, tuomion 14 kohta). Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan
2 kohdassa (josta on tullut EU 6 artiklan 2 kohta) määrätään lisäksi, että ”unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä
periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan [Euroopan ihmisoikeussopimuksessa] ja sellaisina kuin ne ilmenevät
jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä”.
726   Lisäksi yhteisön oikeuden yleisiin oikeusperiaatteisiin kuuluvan suhteellisuusperiaatteen mukaan yhteisön toimielinten säädöksillä,
päätöksillä ja muilla toimenpiteillä ei saa ylittää sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeellista niillä lainmukaisesti tavoiteltujen
päämäärien toteuttamiseksi, koska on selvää, että kun on mahdollista valita usean asianmukaisen toimenpiteen välillä, on valittava
vähiten rajoittava, ja että toimenpiteistä aiheutuvat haitat eivät saa olla liian suuria tavoiteltuihin päämääriin nähden
(ks. esim. asia C-331/88, Fedesa ym., tuomio 13.11.1990, Kok. 1990, s. I‑4023, 13 kohta; yhdistetyt asiat C-133/93, C-300/93
ja C-362/93, Crispoltoni ym., tuomio 5.10.1994, Kok. 1994, s. I‑4863, 41 kohta ja asia C-157/96, National Farmers’ Union ym.,
tuomio 5.5.1998, Kok. 1998, s. I‑2211, 60 kohta).
727   Näin ollen tässä tapauksessa päätöksen 2001/462 johdanto-osan toiseen perustelukappaleeseen sisältyvästä viittauksesta perusoikeuskirjaan
ei voida päätellä, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja olisi ollut velvollinen soveltamaan oikeuksia, joihin kantaja
vetoaa, eri tavalla kyseisen päätöksen voimaantulon jälkeen.
728   Kantaja vetoaa niin ikään yleisluonteisiin väitteisiin, joita komissio on esittänyt puolustautumisoikeuksien vahvistumisesta
kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävän uudistamisen jälkeen erityisesti päätöksen 2001/462 tekemistä edeltäneessä
vihreässä kirjassa. Näistä väitteistä ei kuitenkaan ilmene, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja olisi menetellyt
eri tavalla komissiossa järjestetyssä kuulemistilaisuudessa kuin hän on todellisuudessa menetellyt. Kuulemismenettelystä vastaava
neuvonantaja on itse todennut kantajalle osoittamassaan 19.6.2001 päivätyssä kirjeessä, että kuulemistilaisuus oli järjestetty
sellaisella tavalla, jossa otettiin huomioon puolustautumisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvät päätöksen 2001/462 vaatimukset.
On erityisesti todettava, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja on antanut keskittymän osapuolille tilaisuuden esittää
kirjallisia huomautuksia kuulemismenettelyn jälkeen sen mukaisesti kuin päätöksen 2001/462 12 artiklan 4 kohdassa määrätään.
729   Ainoa erillinen väite, jonka kantaja on tältä osin esittänyt, koskee sitä mahdollisuutta, että kuulemismenettelystä vastaava
neuvonantaja olisi saattanut katsoa, että Choin malli oli tarpeen jättää keskustelujen ulkopuolelle jo komissiossa pidetyn
kuulemistilaisuuden vaiheessa sen vuoksi, että keskittymän osapuolet eivät olleet kyenneet tutkimaan siinä käytettyjä tietoja.
Koska tässä väitteessä ei viitata päätöksen 2001/462 erityisiin määräyksiin, joilla muutettaisiin perusteita, joita kuulemismenettelystä
vastaavan neuvonantajan piti soveltaa tehdessään tätä koskevan päätöksensä, tätä väitettä ei voida hyväksyä. Kuten edellä
723 kohdassa on muistutettu, komissio on joka tapauksessa hylännyt Choin mallin ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä.
730   Vaikka kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja todellakin erehtyi sovellettavista säännöistä silloin, kun nyt käsiteltävässä
asiassa järjestettiin kuulemistilaisuus 29. ja 30.5.2001, tässä tapauksessa ei ole syytä katsoa, että tästä virheestä olisi
aiheutunut seurauksia kantajan kyvylle puolustautua siten, että menettelyn kulku olisi saattanut olla erilainen.
731   Hallinnollisen menettelyn kulusta kuulemistilaisuuden jälkeen on todettava, että kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja
on soveltanut päätöksen 2001/462 uusia määräyksiä tehdessään raporttinsa 28.6.2001. Kun hän on omaksunut lopullisen kannan
ilmoitetun keskittymän osapuolten esittämistä eri prosessuaalisista kysymyksistä, hän on siten ottanut huomioon todellisuudessa
sovellettavat menettelysäännöt. Koska hän on tutkinut kyseisessä raportissa uudelleen sen, oliko puolustautumisoikeuksia kunnioitettu
tässä tapauksessa, ja erityisesti sen, oliko tutustumista asiakirja-aineistoon koskeva oikeus annettu sovellettavien sääntöjen
mukaisesti, on katsottava, että hän on korjannut mahdolliset puutteet, jotka aiheutuivat hänen aikaisemmasta erehdyksestään
ennen riidanalaisen päätöksen tekemistä.

Yleinen päätelmä
732   Tässä oikeudenkäynnissä on todettava, että komissio on päätellyt riidanalaisessa päätöksessä pätevästi, että kantajalla suurten
alueliikennesuihkukoneiden markkinoilla jo ennestään ollut määräävä asema olisi vahvistunut keskittymän seurauksena ja että
sulautuman seurauksena syntyvälle yksikölle olisi syntynyt määrääviä asemia liikesuihkukoneiden moottoreiden ja laivojen pienten
kaasuturbiinien markkinoilla (ks. 489 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 566 kohta ja sitä seuraavat kohdat sekä 587 kohta ja
sitä seuraavat kohdat). Riidanalaisesta päätöksestä ilmenee niin ikään, että määräävän aseman syntymisestä tai vahvistumisesta
kullakin näillä markkinoilla olisi seurannut, että toimiva kilpailu olisi olennaisesti estynyt yhteismarkkinoilla. Mitään
näistä päätelmistä eivät myöskään heikennä kantajan tässä tapauksessa esittämät prosessuaaliset väitteet (ks. edellä 621–731
kohta).
733   Vaikka komissio on katsonut riidanalaisessa päätöksessä pätevästi, että kantajalla oli ennen keskittymää määräävä asema suurten
liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla, se ei sitä vastoin ole osoittanut oikeudellisesti riittävällä tavalla, että
sulautuman seurauksena syntyvälle yksikölle olisi syntynyt määrääviä asemia tai että tällaisia asemia olisi vahvistettu Honeywellin
käynnistimien ja kantajan suurten liikennelentokoneiden moottoreiden vertikaalisen päällekkäisyyden vuoksi sen enempää kuin
senkään vuoksi, että Honeywellin ilmailutekniikan tuotteet ja muut kuin ilmailutekniikan tuotteet olisi yhdistetty GE:n konsernin
rahoitusvoimaan ja markkinavoimaan, eikä senkään vuoksi, että kantajan moottorien myynti olisi mahdollista niputtaa Honeywellin
ilmailutekniikan tuotteisiin ja muihin kuin ilmailutekniikan tuotteisiin (ks. 286 kohta ja sitä seuraavat kohdat, 325 kohta
ja sitä seuraavat kohdat sekä 399 kohta ja sitä seuraavat kohdat).
734   Tässä yhteydessä on muistutettava siitä, että päätöstä, jossa ilmoitettu keskittymä julistetaan yhteismarkkinoille soveltumattomaksi
sillä perusteella, että kantaja on näyttänyt toteen yhden tai useampia virheitä, jotka rasittavat huomioon otettua selvitystä
yksien tai useampien markkinoiden osalta, ei ole kumottava, kun kyseisestä päätöksestä ilmenee kuitenkin, että ilmoitettu
keskittymä täytti asetuksen N:o 4064/89 2 artiklan 3 kohdan mukaiset soveltumattomuuden edellytykset yksien tai useampien
muiden markkinoiden osalta (ks. mm. edellä 45–48 kohta). Koska komissio on näin ollen todennut riidanalaisessa päätöksessä
pätevästi, että kyseiset edellytykset täyttyivät kolmien eri markkinoiden osalta eli suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden
markkinoiden, liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoiden ja laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoiden osalta, riidanalaista
päätöstä ei ole kumottava tässä tapauksessa. Kanne on siten hylättävä.

Oikeudenkäyntikulut
735   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian,
on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian ja vastaaja
sekä väliintulijat Rolls-Royce ja Rockwell Collins ovat vaatineet kantajan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut,
kantajan on vastattava omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se on velvoitettava korvaamaan vastaajan ja väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (laajennettu toinen jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Kanne hylätään.
2)
Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluista, ja se velvoitetaan korvaamaan komission ja väliintulijoiden oikeudenkäyntikulut.
Pirrung
Tiili
Meij
Vilaras

Forwood
Julistettiin Luxemburgissa 14 päivänä joulukuuta 2005.
E. Coulon

J. Pirrung
kirjaaja

jaoston puheenjohtaja
Sisällys
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asian tausta
Riidanalainen päätös
Oikeudenkäynti
Asianosaisten vaatimukset
Oikeudellinen arviointi
A Alustavia kysymyksiä
1.  Asioiden yhdistämistä koskeva vaatimus
2.  Näkemys eri seikoista, joilla komissio on perustellut päätelmäänsä, jonka mukaan yrityskeskittymä on yhteismarkkinoille
soveltumaton
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
3.  Ehdotetut sitoumukset
4.  Näyttövaatimus ja yhteisöjen tuomioistuinten suorittaman valvonnan laajuus
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Yleistä
Monialakeskittymälle tunnusomaisten vaikutusten käsitteleminen
Niiden tekijöiden käsitteleminen, jotka saattavat estää sulautunutta yksikköä ryhtymästä riidanalaisessa päätöksessä tarkoitettuihin
tiettyihin menettelytapoihin
5.  Näytön puuttuminen siitä, että toimiva kilpailu olennaisesti estyisi
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
B Suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla jo ennestään vallitseva määräävä asema
1.  Johdanto
2.  Asianosaisten lausumat
3.  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
a)  Alustavia huomautuksia
b)  Markkinaosuudet
CFMI:n markkinaosuuksien laskeminen kantajan markkinaosuuksiin
–  Johdanto
–  CFMI:n sisäisen organisaation selvittäminen
–  GE:n, CFMI:n ja Snecman kilpailuaseman tutkiminen
–  Yhteenveto ja CFMI:n markkinaosuuksien laskemista kantajan markkinaosuuksiin koskeva päätelmä
Markkinaosuudet, jotka komissio on ottanut huomioon arvioidessaan suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
toimivien valmistajien markkinavoimaa
–  Näkemykset, jotka liittyvät suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoiden luonteeseen
–  Jälkimarkkinoihin (aftermarkets) liittyvät näkemykset
–  Näkemykset, jotka koskevat ”yhdenmukaistamisen” käsitettä suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
–  Niiden markkinaosuuksien mittaaminen, jotka komissio on ottanut huomioon arvioidessaan kantajan markkinavoimaa suurten
liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
–  Boeing 737:n käsitteleminen
Markkinaosuuksia koskeva päätelmä
c)  Vertikaalinen integroituminen – GE Capital ja GECAS
Johdanto
GECAS:n liiketaloudellinen vaikutusvalta
–  GECAS:n ”GE-only”-politiikka
–  GECAS:n liiketaloudellinen asema
GE Capitalin rahoitusvoima
Näkemykset, jotka liittyvät siihen, että GECAS ja GE Capital ovat käyttäneet vaikutusvaltaansa kantajan asiakkaisiin nähden
suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
–  GE:n lentokoneenvalmistajiin käyttämä vaikutusvalta, joka perustuu sen vahvoihin tytäryhtiöihin
–  GE:n käyttämä vaikutusvalta, joka perustuu sen tytäryhtiöiden vahvaan asemaan lentoyhtiöihin nähden
–  Päätelmä siitä, miten GE on käyttänyt vahvojen tytäryhtiöidensä vaikutusvaltaa
Näkemykset, jotka liittyvät kantajan markkinaosuuksien kehittymistä koskeviin lukuihin sen jälkeen, kun GECAS aloitti lentokoneiden
osto- ja leasingtoimintansa
Vertikaalista integroitumista koskeva päätelmä
d)  Kilpailutilanne suurten liikennelentokoneiden moottoreiden markkinoilla
e)  Kilpailupaineen ja liiketaloudellisen paineen puuttuminen tai vähäisyys
Kilpailijoiden harjoittama paine
–  P & W:n asema
–  Rolls-Roycen asema
Ostajien harjoittama paine
f)  Määräävää markkina-asemaa koskeva päätelmä
C Vertikaalinen päällekkäisyys
1.  Asianosaisten lausumat
2.  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
3.  Päätelmä
D Monialakeskittymälle tunnusomaiset vaikutukset
1.  Rahoitusvoima ja vertikaalinen integroituminen
a)  Asianosaisten lausumat
Rahoitusvoima
Vertikaalinen integroituminen
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Johdanto
Komission ennakoiman tulevan käyttäytymisen todennäköisyys
–  Standardoidut valmistajan toimittamat laitteet
–  Ostajan spesifioimat laitteet ja valmistajan toimittamat vaihtoehtoiset laitteet
Määräävien markkina-asemien syntyminen tulevaisuudessa ilmailutekniikan tuotteiden ja muiden kuin ilmailutekniikan tuotteiden
markkinoille
Päätelmä
2.  Niputtaminen
a)  Asianosaisten lausumat
Alustavia huomautuksia
Puhdas tai tekninen niputtaminen
Sekaniputtaminen
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Alustavia huomautuksia
Niputtaminen yleisesti
Puhdas niputtaminen
Tekninen niputtaminen
Sekaniputtaminen
–  Aikaisemmat menettelytavat
–  Taloudelliset tutkimukset
–  Ennakoitujen menettelytapojen strategisuus
Päätelmä
E Horisontaaliset päällekkäisyydet
1.  Suurten alueliikennesuihkukoneiden moottorit
a)  Asianosaisten lausumat
Markkinoiden määritelmä ja kantajalla merkityksellisillä markkinoilla jo ennestään ollut määräävä asema
Keskittymän vaikutukset merkityksellisillä markkinoilla
Suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreita koskevan rakenteellisen sitoumuksen hylkääminen
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Markkinoiden määrittely
Kantajalla jo ennestään ollut määräävä asema
Määräävän aseman vahvistuminen
Määräävän markkina-aseman vahvistumisen vaikutukset kilpailuun
Se, että komissio hylkäsi suuriin alueliikennesuihkukoneisiin liittyvän sitoumuksen
Suurten alueliikennesuihkukoneiden moottoreiden markkinoihin vaikuttavaa horisontaalista päällekkäisyyttä koskeva päätelmä
2.  Liikesuihkukoneiden moottorit
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
c)  Liikesuihkukoneiden moottoreiden markkinoihin vaikuttavaa horisontaalista päällekkäisyyttä koskeva päätelmä
3.  Laivojen pienet kaasuturbiinit
a)  Markkinoiden määritteleminen
Asianosaisten lausumat
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
b)  Sitoumukset
Asianosaisten lausumat
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
c)  Laivojen pienten kaasuturbiinien markkinoihin vaikuttavaa horisontaalista päällekkäisyyttä koskeva päätelmä
F Menettelyvirheitä koskevat kanneperusteet
1.  Alustavia huomautuksia
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
2.  Tilaisuus tutustua tiettyihin asiakirjoihin
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
3.  Liian myöhään annettu tilaisuus tutustua asiakirja-aineistoon
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
4.  GE:lle asiakirja-aineistoon tutustumista varten annetun määräajan lyhyys
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
5.  Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan toimikauden noudattaminen
a)  Asianosaisten lausumat
b)  Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Yleinen päätelmä
Oikeudenkäyntikulut
*
Oikeudenkäyntikieli: englanti.
–	Poisjätettyjä luottamuksellisia tietoja.