CELEX: 62007CJ0387
Odpady
Pojem ‚dočasné uskladnenie‘
Smernica 75/442/EHS
Rozhodnutie 2000/532/ES
Možnosť zmiešať odpady zodpovedajúce rôznym kódom
Pojem ‚zmiešané obaly‘

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu smernice Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (
Ú. v. ES L 194, s. 39
; Mim. vyd. 15/001, s. 23), zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003 (
Ú. v. EÚ L 284, s. 1
; Mim. vyd. 01/004, s. 447, ďalej len „smernica 75/442“), ako aj rozhodnutia Komisie 2000/532/ES z 3. mája 2000 nahradzujúceho rozhodnutie 94/3/ES, ktorým sa vydáva zoznam odpadov podľa článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS o odpadoch a rozhodnutie Rady 94/904/ES, ktorým sa vydáva zoznam nebezpečných odpadov podľa článku 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS o nebezpečných odpadoch (
Ú. v. ES L 226, s. 3
; Mim. vyd. 15/005, s. 151).
Tento návrh bol podaný v rámci odporu, ktorý podala spoločnosť MI.VER Srl (ďalej len „MI.VER“) a pán Antonelli, proti platobnému rozkazu, ktorý vydala Provincia di Macerata v nadväznosti na zápisnicu spísanú 18. novembra 2005, konštatujúcu porušenie článku 15 legislatívneho dekrétu č. 22, ktorým boli prebraté smernica 91/156/EHS o odpadoch, smernica 91/689/EHS o nebezpečnom odpade a smernica 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (decreto legislativo č. 22 attuazione delle direttive 91/156/CEE sui rifiuti, 91/689/CEE sui rifiuti pericolosi e 94/62/CE sugli imballaggi e sui rifiuti di imballaggio), z 5. februára 1997 (riadna príloha GURI č. 38 z 15. februára 1997), zmenený a doplnený legislatívnym dekrétom č. 389, z 8. novembra 1997 (GURI č. 261 z 8. novembra 1997, ďalej len „legislatívny dekrét č. 22/97“).
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Článok 1 smernice 75/442 uvádza:
„Na účely tejto smernice:
a)
‚odpad‘ znamená akúkoľvek látku alebo predmet v kategórii ustanovenej v prílohe I, ktorej sa jej držiteľ zbavuje, chce sa jej zbaviť alebo je povinný sa jej zbaviť;
Komisia v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 zostaví najneskôr do 1. apríla 1993 zoznam odpadov, ktoré patria do kategórií uvedených v prílohe I. Tento zoznam sa bude pravidelne preskúmavať a v prípade potreby rovnakým postupom revidovať;
b)
‚pôvodca‘ znamená kohokoľvek, ktorého činnosťou vzniká odpad (‚prvotný pôvodca‘), alebo každý, kto vykonáva predspracovanie, zmiešavanie či iné úkony, ktorých výsledkom je zmena povahy alebo zloženia tohto odpadu;
c)
‚držiteľ‘ znamená pôvodcu odpadu alebo fyzickú či právnickú osobu, ktorá má odpad v držbe;
d)
‚nakladanie‘ znamená zber, prepravu, zhodnocovanie a zneškodňovanie odpadu vrátane dozoru nad týmito činnosťami a následnú starostlivosť o miesta zneškodňovania;
e)
‚zneškodňovanie‘ znamená ktorúkoľvek z činností, ktoré sú uvedené v prílohe II A;
f)
‚zhodnocovanie‘ znamená ktorúkoľvek z činností, ktoré sú uvedené v prílohe II B;
g)
‚zber‘ znamená zhromažďovanie, triedenie a/alebo zmiešavanie odpadu s cieľom prepravy.“
Článok 4 tejto smernice stanovuje:
„Členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, aby sa odpad zhodnocoval alebo zneškodňoval bez ohrozenia ľudského zdravia a bez použitia postupov či metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie, najmä:
—
bez ohrozovania vody, ovzdušia, pôdy, rastlín a živočíchov,
—
bez obťažovania okolia napr. hlukom alebo zápachom,
—
bez nepriaznivého ovplyvňovania krajiny alebo miest zvláštneho záujmu.
Členské štáty taktiež prijmú nevyhnutné opatrenia na zákaz svojvoľného opúšťania, nepovoleného ukladania a nekontrolovateľného zneškodňovania odpadu.“
Príloha II A smernice 75/442 uvádza spôsoby zneškodnenia a medzi nimi uskladnenie pred inými spôsobmi zneškodnenia „okrem dočasného uloženia na mieste vzniku, pokiaľ sa nerozhodne o zbere“. S tou istou výnimkou sa tiež v prílohe II B tej istej smernice zhrnujúcej spôsoby zhodnotenia, uvádza uskladnenie pred inými spôsobmi zhodnotenia.
Rozhodnutím 2000/532 Komisia prijala zoznam odpadov podľa článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442 a podľa článku 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS z 12. decembra 1991 o nebezpečnom odpade (
Ú. v. ES L 377, s. 20
; Mim. vyd. 15/002, s. 78). V tomto zozname pripojenom k uvedenému rozhodnutiu sú odpady zatriedené do kapitol, ktorým zodpovedá číselný kód. Kapitola „zmiešané obaly“ zodpovedá kódu 15 01 06. Predmetný zoznam zahŕňa tiež kapitolu „kompozitné obaly“, ktorá zodpovedá kódu 15 01 05.
Kompozitný obal je definovaný v článku 2 ods. 1 písm. a) rozhodnutia Komisie 2005/270/ES z 22. marca 2005 stanovujúceho formáty, ktoré sa vzťahujú na databázový systém podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov (
Ú. v. EÚ L 86, s. 6
), ako „obal, ktorý je vyprodukovaný z niekoľkých rôznych materiálov, ktoré sa nedajú ručne od seba oddeliť a žiaden z nich neprekračuje dané váhové percento“.
Vnútroštátna právna úprava
Právna úprava Spoločenstva o odpadoch bola do talianskeho právneho poriadku prebratá legislatívnym dekrétom č. 22/97. Článok 6 ods. 1 písm. a) tohto dekrétu preberá definíciu odpadu, ktorú obsahuje smernica 75/442, odkazujúc na prílohu A predmetného dekrétu, ktorá v pôvodnom znení predmetného dekrétu obsahovala „európsky katalóg odpadov“, neskôr nahradený zoznamom odpadov, ktorý podľa vzoru zoznamu odpadov stanoveného rozhodnutím 2000/532 pristupuje k zatriedeniu odpadov podľa kapitol, ktorým zodpovedá kód. Kapitola „zmiešané obaly“ zodpovedá, ako v rozhodnutí 2000/532, kódu 15 01 06.
Článok 6 ods. 1 písm. m) legislatívneho dekrétu č. 22/97 definuje dočasné uskladnenie ako zhromažďovanie odpadov pred zberom, na mieste vzniku. Určuje podmienky dočasného uskladnenia, najmä jeho maximálne trvanie pred zhodnotením alebo zneškodnením a uvádza najmä, že toto uskladnenie sa má vykonávať podľa odpadov homogénneho typu a za dodržania technických noriem, ktoré sa toho týkajú. Prílohy B a C legislatívneho dekrétu č. 22/97 vymenúvajú v uvedenom poradí spôsoby zneškodnenia a spôsoby zhodnotenia, ktoré zahŕňajú uskladnenie predchádzajúce tieto úkony, s rovnakou výnimkou, ako je výnimka uvedená v smernici 75/442, ktorá sa týka dočasného uskladnenia.
Článok 15 legislatívneho dekrétu č. 22/97 stanovuje, že prepravu odpadov vykonávanú subjektmi alebo podnikmi musí sprevádzať identifikačný formulár, na ktorom musia byť uvedené najmä meno a adresa pôvodcu alebo držiteľa, pôvod, typ a množstvo odpadov, cieľové zariadenie, dátum prepravy a sledovaná trasa, ako aj meno a adresa prijímateľa. Vzor identifikačného formulára obsahuje rubriku určenú najmä na popis odpadov a uvedenie ich európskeho kódu. Provincie majú podľa článku 20 legislatívneho dekrétu č. 22/97 právomoci v oblasti kontroly uplatňovania relevantnej právnej úpravy. Správne sankcie uvádza článok 52 tohto dekrétu, najmä pre prípad nerešpektovania článku 15 uvedeného dekrétu.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Pri kontrole vykonanej 17. novembra 2005 police provinciale de Macerata (oblastná polícia v Macerate) konštatovala, že kamión, ktorý riadil pán Antonelli, prepravoval odpady zložené z rôznych druhov obalov, akými sú nylónové tašky, polystyrénové klietky, palety a kartónové obaly. K tomuto nákladu bol vystavený identifikačný formulár odpadov, ktorý uvádzal kód 15 01 06 zodpovedajúci „zmiešaným obalom“. Zastávajúc názor, že prepravovaným odpadom nemôže byť pridelený tento kód, keďže ide o zhromaždené obaly z rôznych materiálov, pracovníci poverení kontrolou spísali zápisnicu, v ktorej sa konštatovalo porušenie článku 15 legislatívneho dekrétu č. 22/97 z jednej strany pôvodcom odpadov a z druhej strany pánom Antonellim a spoločnosťou MI.VER, v uvedenom poradí vodičom kamiónu a prepravcom odpadov. Na záver správneho konania Provincia di Macerata vydala voči pánovi Antonellimu a spoločnosti MI.VER platobný rozkaz, ktorým im uložila zaplatiť spoločne a nerozdielne celkovú sumu 540 eur. Dňa 4. decembra 2006 pán Antonelli a spoločnosť MI.VER podali proti tomuto platobnému rozkazu odpor pred Tribunale di Ancona.
Pred týmto súdnym orgánom žalobcovia v konaní vo veci samej uvádzali, že kód uvedený v identifikačnom formulári bol správny a subsidiárne, že zodpovednosť za prípadnú chybu je pripísateľná iba samotnému pôvodcovi odpadov. Provincia di Macerata uvádzala, že pri dočasnom uskladnení nesmú byť odpady patriace pod rozličné kódy zmiešané. Ináč by išlo o činnosť nakladania s odpadmi, ktorá je predmetom povolenia. Okrem toho uvádzala, že za predpokladu, ak by takáto zmes odpadov bola prípustná, kód 15 01 06 zodpovedajúci „zmiešaným obalom“ by sa uplatňoval iba na „multimateriálové“ obaly a nie na odpady, ktoré predstavujú zhromaždené obaly z rôznych materiálov.
Skúmajúc otázku, či pôvodca odpadov z obalov má povinnosť separovať ich podľa kategórií s použitím zodpovedajúcich kódov zoznamu pripojeného k rozhodnutiu 2000/532 pred ich odovzdaním prepravcovi alebo príjemcovi, Tribunale di Ancona rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Umožňuje koncept ‚dočasného uskladnenia‘ upravený v smernici 75/442… pôvodcovi zmiešať odpady, na ktoré sa vzťahujú rôzne kódy európskeho katalógu odpadov, ako ho upravuje rozhodnutie 2000/532…?
2.
Možno v prípade kladnej odpovede použiť kód… 15 01 06 ‚zmiešané obaly‘ na označenie odpadov predstavujúcich zhromaždené obaly z rôznych materiálov alebo tento kód označuje výlučne iba multimateriálové obaly alebo obaly, ktoré tvoria samostatné prvky zložené z rôznych materiálov?“
O prejudiciálnych otázkach
O prípustnosti
Komisia sa vo svojich písomných pripomienkach pozastavuje nad relevantnosťou položených otázok pre rozhodnutie v konaní vo veci samej, keďže otázky sa týkajú povinností pôvodcu odpadov, hoci na jednej strane článok 15 legislatívneho dekrétu č. 22/97, ktorého porušenie predstavuje priestupok prejednávaný v konaní vo veci samej, upravuje prepravu odpadov, a na druhej strane, iba pán Antonelli a spoločnosť MI.VER, ale nie pôvodca predmetného odpadu podali, podľa návrhu na začatie prejudiciálneho konania, odpor proti platobnému rozkazu týkajúcemu sa tohto priestupku.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že domnienka relevantnosti prejudiciálnych otázok položených vnútroštátnymi súdmi môže byť vyvrátená len vo výnimočných prípadoch, keď je zjavné, že požadovaný výklad ustanovení práva Spoločenstva, na ktoré sa tieto otázky vzťahujú, nemá žiadnu súvislosť so skutočnosťou alebo s predmetom konania vo veci samej (pozri najmä rozsudky z 15. decembra 1995, Bosman,
C-415/93, Zb. s. I-4921
, bod 61, ako aj zo 7. júna 2007, van der Weerd a i.,
C-222/05 až C-225/05, Zb. s. I-4233
, bod 22).
V prejednávanej veci, hoci návrh na začatie prejudiciálneho konania neuvádza právne dôsledky, ktoré môžu byť vyvodené pre rozhodnutie v konaní vo veci samej z odpovedí, ktoré je možné dať na položené otázky, z predmetného návrhu, ako aj z písomných a ústnych pripomienok, ktoré uviedla Provincia di Macerata, vyplýva, že tá uložila správnu sankciu pôvodcovi, ako aj prepravcovi predmetných odpadov, zastávajúc názor, že boli spoluzodpovední za vytýkaný priestupok, voči čomu namieta pán Antonelli a spoločnosť MI.VER. Preto sa nezdá, že by požadovaný výklad práva Spoločenstva nemal žiadnu súvislosť so skutkovým stavom tohto konania, čo aj Komisia pripustila na pojednávaní.
Za týchto podmienok sú obidve otázky, ktoré položil Tribunale di Ancona, prípustné.
O veci samej
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa smernica 75/442 a rozhodnutie 2000/532 majú vykladať tak, že pôvodca odpadov môže zmiešať odpady zodpovedajúce rozličným kódom zoznamu pripojeného k predmetnému rozhodnutiu, počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom na mieste vzniku, alebo naopak tak, že od tohto štádia ich má triediť a skladovať oddelene, používajúc na tento účel uvedené kódy.
Provincia di Macerata a talianska vláda zastávajú názor, že pojem dočasného uskladnenia predpokladá, že pôvodca odpadov ich musí na to, aby ich mohol dočasne uskladniť, zhromaždiť podľa kategórií, postupujúc podľa kódov zoznamu pripojeného k rozhodnutiu 2000/532.
V podstate poznamenávajú, že z judikatúry Súdneho dvora (rozsudok z 5. októbra 1999, Lirussi a Bizzaro,
C-175/98 a C-177/98, Zb. s. I-6881
, bod 54) vyplýva, že dočasné uskladnenie, hoci predchádza skutočné nakladanie s odpadmi a nevyžaduje si teda povolenie, musí byť členskými štátmi upravené takým spôsobom, aby boli dosiahnuté ciele, ktoré obsahuje smernica 75/442, týkajúce sa ochrany ľudského zdravia a životného prostredia. Pripustiť teda, že pôvodca odpadu by mohol zmiešať bez povolenia odpady patriace pod rozličné kódy, by mohlo byť nebezpečné a mohlo by byť prekážkou ich skutočného a úplného zhodnotenia, čo by odporovalo cieľom stanoveným uvedenou smernicou, ako aj účelu kodifikácie zavedenej rozhodnutím 2000/532.
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že dočasné uskladnenie sa uvádza iba v prílohách II A a II B uvedenej smernice, uvádzajúc v uvedenom poradí spôsoby zneškodnenia a spôsoby zhodnotenia odpadov. Z týchto príloh, resp. z bodov D 15 a R 13 vyplýva, že dočasné uskladnenie pred zberom, na mieste vzniku je vylúčené zo zoznamu činností považovaných smernicou 75/442 za spôsoby zneškodnenia alebo spôsoby zhodnotenia. Ako Súdny dvor pripomenul v bode 45 už citovaného rozsudku Lirussi a Bizzaro, dočasné uskladnenie musí byť definované ako činnosť predchádzajúca činnosť nakladania s odpadmi v zmysle článku 1 písm. d) tejto smernice.
Rozhodnutie 2000/532, ktorým bol prijatý zoznam odpadov podľa článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442 a podľa článku 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS tiež nepredpisuje žiadne opatrenie týkajúce sa dočasného uskladnenia odpadov pred ich zberom na mieste vzniku.
V dôsledku toho je potrebné konštatovať, že ani smernica 75/442, ani rozhodnutie 2000/532 neukladajú členským štátom prijať opatrenia zaväzujúce pôvodcu odpadov na ich triedenie a oddelené uskladnenie odpadov, používajúc na tento účel kódy zoznamu pripojeného k uvedenému rozhodnutiu, počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom, na mieste vzniku.
V už citovanom rozsudku Lirussi a Bizzaro však Súdny dvor rozhodol, že príslušné vnútroštátne orgány sú povinné, pokiaľ ide o činnosti dočasného uskladnenia, dbať o dodržiavanie povinností vyplývajúcich z článku 4 smernice 75/442, ktorý vo svojom prvom odseku uvádza, že členské štáty prijmú nevyhnutné opatrenia na zaistenie toho, aby sa odpad zhodnocoval alebo zneškodňoval bez ohrozenia ľudského zdravia a bez použitia postupov či metód, ktoré by mohli poškodiť životné prostredie. Ako Súdny dvor rozhodol v bode 53 tohto rozsudku, keďže odpady, hoci dočasne uskladnené, môžu spôsobiť vážne škody na životnom prostredí, je naozaj potrebné prijať záver, že ustanovenia článku 4 smernice 75/442, ktoré smerujú k vykonaniu zásady obozretnosti, sú rovnako uplatniteľné na činnosť dočasného uskladnenia.
Ako už Súdny dvor opakovane poznamenal, článok 4 prvý odsek smernice 75/442 neupresňuje konkrétny obsah opatrení, ktoré majú byť prijaté na zaistenie toho, aby sa odpady zneškodňovali bez ohrozenia ľudského zdravia a bez poškodenia životného prostredia, ale zaväzuje členské štáty, pokiaľ ide o ciele, ktoré majú byť dosiahnuté, ponechávajúc im určitú mieru voľnej úvahy pri posudzovaní potreby takýchto opatrení (pozri najmä rozsudky z 9. novembra 1999, Komisia/Taliansko,
C-365/97, Zb. s. I-7773
, bod 67; z 18. novembra 2004, Komisia/Grécko,
C-420/02, Zb. s. I-11175
, bod 21, a z 26. apríla 2007, Komisia/Taliansko,
C-135/05, Zb. s. I-3475
, bod 37).
Z toho vyplýva, že hoci smernica 75/442 členským štátom neukladá prijať osobitné opatrenia zaväzujúce pôvodcov odpadov na triedenie a oddelené uskladnenie odpadov s použitím na tento účel kódov zoznamu pripojeného k rozhodnutiu 2000/532, počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom, na mieste vzniku, členské štáty sú povinné prijať takéto opatrenia, ak ich považujú za potrebné na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 4 prvom odseku predmetnej smernice.
Vzhľadom na vyššie uvedené, je na prvú otázku potrebné odpovedať, že smernici 75/442 a rozhodnutiu 2000/532 neodporuje, keď pôvodca odpadov zmieša odpady zodpovedajúce rozličným kódom zoznamu pripojeného k uvedenému rozhodnutiu, počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom, na mieste vzniku. Členské štáty sú však povinné prijať opatrenia zaväzujúce pôvodcu odpadov na ich triedenie a oddelené uskladnenie, počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom, na mieste vzniku, používajúc na tento účel kódy uvedeného zoznamu, pokiaľ takéto opatrenia považujú za potrebné na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 4 prvom odseku uvedenej smernice.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či v prípade kladnej odpovede na prvú otázku môže byť kód 15 01 06 zoznamu pripojeného k rozhodnutiu 2000/532, zodpovedajúci „zmiešaným obalom“, použitý na označenie odpadov, ktoré predstavujú zhromaždené obaly z rôznych materiálov, alebo či tento kód označuje výlučne iba „multimateriálové“ obaly.
Ako bolo uvedené v bode 22 tohto rozsudku, rozhodnutie 2000/532 neobsahuje žiadne pravidlo týkajúce sa dočasného uskladnenia obalov, pred ich zberom, na mieste vzniku. Má za cieľ iba stanoviť nomenklatúru odpadov podľa článku 1 písm. a) smernice 75/442 a článku 1 ods. 4 smernice 91/689 a neukladá žiadnu povinnosť.
Keďže však táto nomenklatúra bola prebratá do talianskej právnej úpravy, je potrebné odpovedať na druhú otázku a na ten účel vyložiť pojem „zmiešané obaly“ zodpovedajúci kódu 15 01 06 zoznamu pripojeného k predmetnému rozhodnutiu, s cieľom zabezpečiť jednotný výklad tohto pojmu, pre prípad, ak by vnútroštátny súd prijal záver, že tento pojem sa má vzhľadom na odpoveď danú na prvú otázku použiť v konaní vo veci samej (pozri v tomto zmysle najmä rozsudok zo 14. decembra 2006, Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio,
C-217/05, Zb. s. I-11987
, bod 20 a citovanú judikatúru).
V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že rozhodnutie 2000/532 stanovujúc iba nomenklatúru odpadov, nedefinuje pojmy zodpovedajúce rozličným kódom zoznamu odpadov, ktorý je k nemu pripojený. Naopak, rozhodnutie 2005/270 poskytuje určitý počet definícií, medzi nimi definíciu „kompozitného odpadu“, ktorá je relevantná, keďže rozhodnutie 2000/532 uvádza kód 15 01 05 zodpovedajúci tomuto typu obalu. Kompozitný obal je teda definovaný v článku 2 ods. 1 písm. a) rozhodnutia 2005/270 ako „obal, ktorý je vyprodukovaný z niekoľkých rôznych materiálov, ktoré sa nedajú ručne od seba oddeliť a žiaden z nich neprekračuje dané váhové percento“.
Táto definícia kompozitného obalu zodpovedá definícii, ktorou vnútroštátny súd kvalifikuje „multimateriálový“ obal a keďže tomuto typu obalov a zmiešaným obalom boli v zozname pripojenom k rozhodnutiu 2000/532 pridelené rozličné kódy, vyvodzuje sa z toho záver, že pojem zmiešaných obalov sa nevzťahuje na „multimateriálové“ obaly, ale uplatňuje sa na odpady, ktoré pozostávajú zo zhromaždených obalov z rôznych materiálov.
V dôsledku toho je na druhú otázku potrebné odpovedať, že keďže vnútroštátna právna úprava preberá zoznam odpadov pripojený k rozhodnutiu 2000/532, kód 15 01 06 zodpovedajúci „zmiešaným obalom“ môže byť použitý na označenie odpadov, ktoré predstavujú zhromaždené obaly z rôznych materiálov.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Smernici Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch, zmenenej a doplnenej nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 z 29. septembra 2003, a rozhodnutiu Komisie 2000/532/ES z 3. mája 2000 nahradzujúcemu rozhodnutie 94/3/ES, ktorým sa vydáva zoznam odpadov podľa článku 1 písm. a) smernice Rady 75/442/EHS o odpadoch a rozhodnutie Rady 94/904/ES, ktorým sa vydáva zoznam nebezpečných odpadov podľa článku 1 ods. 4 smernice Rady 91/689/EHS o nebezpečných odpadoch, neodporuje, keď pôvodca odpadov zmieša odpady zodpovedajúce rozličným kódom zoznamu pripojeného k rozhodnutiu 2000/532 počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom, na mieste vzniku. Členské štáty sú však povinné prijať opatrenia zaväzujúce pôvodcu odpadov na ich triedenie a oddelené uskladnenie počas ich dočasného uskladnenia, pred ich zberom, na mieste vzniku, používajúc na tento účel kódy uvedeného zoznamu, pokiaľ považujú takéto opatrenia za potrebné na dosiahnutie cieľov stanovených v článku 4 prvom odseku smernice 75/442, zmenenej a doplnenej nariadením č. 1882/2003.

2.
Keďže vnútroštátna právna úprava preberá zoznam odpadov pripojený k rozhodnutiu 2000/532, kód 15 01 06 zodpovedajúci „zmiešaným obalom“ môže byť použitý na označenie odpadov, ktoré predstavujú zhromaždené obaly z rôznych materiálov.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.