CELEX: 62006CJ0420
Обща селскостопанска политика
Регламенти (ЕО) № 1254/1999 и (ЕО) № 1782/2003
Говеждо и телешко месо
Интегрирана система за администриране и контрол на определени схеми за подпомагане на Общността
Регламенти (ЕИО) № 3887/92, (ЕО) № 2419/2001 и (ЕО) № 796/2004
Молби за предоставяне на помощи за "живи животни"
Премия за крави с бозаещи телета
Нередност
Неспазване на разпоредбите за идентификация и регистрация на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ
Регламент (ЕО) № 1760/2000
Изключване на правото на помощ
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95
Принцип на прилагане с обратна сила на по-лекото наказание

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на членове 57—63 от Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители (
ОВ L 141, стр. 18
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 56, стр. 210) в редакцията му след измененията и поправките, внесени с Регламент (ЕО) № 239/2005 на Комисията от 11 февруари 2005 година (
ОВ L 42, стр. 3
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 62, стр. 226, наричан по-нататък „Регламент № 796/2004“), и на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (
ОВ L 312, стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 1, том 1, стр. 166).
Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Jager, земеделски стопанин, и Amt für Landwirtschaft Bützow (служба по земеделско стопанство на Bützow, наричана по-нататък „Amt“) относно предоставянето на премии за крави с бозаещи телета за 2001 година.
Правна уредба
Общностната правна уредба
Идентификация и регистрация на едрия рогат добитък
Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 година за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (
ОВ L 204, стр.1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 34, стр. 186) установява в членове 1—10 задълженията, които трябва да се спазват в областта на идентификацията и регистрацията на едрия рогат добитък.
Съгласно член 24, параграф 2 от Регламент № 1760/2000 позоваванията на Регламент № 820/97 се считат за позовавания на първия регламент.
Схема за помощи, приложима за едрия рогат добитък
— Регламент (ЕО) № 1254/1999
По силата на член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 година относно общата организация на пазара на говеждо и телешко месо (
OВ L 160, стр. 21
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 80) производител, който отглежда крави с бозаещи телета в стопанството си, може да се ползва, като подаде заявление, от премия за отглеждане на крави с бозаещи телета, наречена „премия за крави с бозаещи телета“, предоставена под формата на годишна премия за календарна година и за производител в рамките на индивидуални горни граници.
Съгласно член 21 от посочения регламент, за да се породи право на тази премия, дадено животно трябва да бъде идентифицирано и регистрирано в съответствие с Регламент (ЕО) № 820/97.
— Регламент (EO) № 1782/2003
От 1 януари 2005 г. двете горепосочени разпоредби на Регламент № 1254/1999 са отменени с Регламент (EO) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители и за изменение на Регламенти (EИО) № 2019/93, (EО) № 1452/2001, (EО) № 1453/2001, (EО) № 1454/2001, (EО) № 1868/94, (EО) № 1251/1999, (EО) № 1254/1999, (EО) № 1673/2000, (EИО) № 2358/71 и (EО) № 2529/2001 (
ОВ L 270, стр. 1
и поправка
OВ L 94, 2004 г., стр. 70
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 49, стр. 177).
Второ и двадесет и четвърто съображение от Регламент № 1782/2003 гласят:
„(2)
Пълното изплащане на директни помощи трябва да е свързано със спазване на правила по отношение на селскостопанските земи, селскостопанското производство и дейности. Тези правила трябва да послужат в Общата селскостопанска политика да се включат основни стандарти за околната среда, сигурността на храните, здравето на животните, хуманното отношение към животните и добро селскостопанско и екологично състояние. Ако тези основни стандарти не са спазени, държавите-членки трябва да оттеглят директните помощи изцяло или частично на базата на критерии, които са пропорционални, обективни и градирани. Това оттегляне на помощта следва да се извършва без да се засягат санкциите, които са заложени или в бъдеще бъдат определени по силата на други разпоредби на законодателството на Общността или на националното законодателство.
[…]
(24)
За да се повиши конкурентноспособността на селското стопанство на Общността и да се насърчи качеството на храните и стандартите за опазване на околната среда, е необходимо да се предвиди намаляване на институционализираните цени на селскостопанските продукти и да се увеличат цените на производство за селските стопанства в Общността. За да се постигнат тези цели и да се насърчи едно по-пазарно ориентирано и устойчиво земеделие, е необходимо да се доведе докрай преминаването от подпомагане на производството към подпомагане на земеделския производител, като се използва система за помощ, отделена от производството за всяко стопанство. И докато отделянето на помощта от производството няма да промени самите суми, които се плащат на земеделските производители, то значително ще увеличи ефективността на помощта за доходите. Следователно, удачно е единното плащане на стопанство да се подчини на условието за спазване на стандартите в областта на околната среда, безопасността на храните, здравето и хуманното отношение към животните, както и поддържането на стопанството в добро селскостопанско и екологично състояние.“
Съгласно член 1 от Регламент № 1782/2003:
„Настоящият регламент установява:
—
общи правила за преките плащания по линия на схеми за подпомагане на доходите в рамките на Общата селскостопанска политика, които се финансират от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА), освен тези предвидени в Регламент (ЕО) № 1257/1999 [на Съвета от 17 май 1999 година относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) и за изменение и отмяна на някои регламенти (
OВ L 160, стр. 80
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 28, стр. 134)],
—
подпомагане на доходите на земеделските производители (наричано по-нататък „схема на единно плащане“),
—
схемите за подпомагане на земеделските производители, които произвеждат […] телешко и говеждо месо […]“
Понятието „пряко плащане“ е определено в член 2, буква г) от Регламент № 1782/2003 като „плащане, което се отпуска директно на земеделските производители по силата на схема за подпомагане на доходите, посочена в приложение I“ към същия регламент. Това приложение посочва по-конкретно в сектора говеждо и телешко месо премията за крави с бозаещи телета.
Общите правила в областта на преките плащания са посочени в дял ІІ от Регламент № 1782/2003, озаглавен „Общи разпоредби“, а глава 1 от него, озаглавена „Кръстосано спазване“, съдържа членове 3—9 от този регламент.
Член 3, параграф 1 от горепосочения регламент гласи следното:
„Земеделски производител, който получава преки плащания, трябва да спазва законоустановените изисквания за управление, посочени в приложение III, съобразно графика, определен в това приложение, и придържайки се към доброто селскостопанско и екологично състояние, определено в член 5.“
Съгласно член 4, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 законоустановените изисквания за управление, посочени в приложение III, се отнасят до общественото здравеопазване, здравето на животните и растително здраве, околната среда и хуманното отношение към животните. Сред тези законоустановени изисквания, посочени в 18 директиви и регламенти, точка А, подточка 8) от горепосоченото приложение споменава членове 4—7 от Регламент № 1760/2000.
Член 6, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 предвижда:
„Когато не са спазени задължителните условия за управление и условията за добро селскостопанско и екологично състояние, в резултат от действие или бездействие, за които е пряко отговорен даден земеделски производител, общата сума на преките плащания, които следва да се дадат за календарната година, за която неспазването е било установено, и след прилагане на членове 10 и 11, се намалява или не се изплаща […]“.
Съгласно член 7, параграф 1 от този регламент подробни правила за намаленията и изключването от плащания се установяват, като се вземат предвид по-специално сериозността, степента, постоянството и повторяемостта на установените неспазвания.
Член 10, параграф 1 от посочения регламент, включен в глава 2, озаглавена „Модулация и финансова дисциплина“, от дял ІІ от регламента, предвижда, че всички суми за преки плащания, които трябва да се отпускат на един земеделски производител за дадена календарна година в определена държава-членка, се намаляват за всяка година до 2012 г. с процентите, определени в тази разпоредба.
По силата на член 11 от Регламент № 1782/2003, който също се намира в глава 2, по причини свързани с финансовата дисциплина тези плащания могат ежегодно да бъдат обект на корекции, за които се взема решение от Съвета на Европейския съюз.
Дял ІІІ от регламента, озаглавен „Схема на единно плащане“, съдържа в глави 1—4 основните правила, приложими към тази система за подпомагане на доходите на земеделските производители, „отделена“ от производството. От член 33, параграф 1, буква а), член 37, параграф 1, член 38 и член 41 от същия регламент следва, че земеделските производители, които през референтния период, включващ календарните 2000—2002 г., са се ползвали от плащане по линия на поне една от схемите за подпомагане, изброени в приложение VI от регламента, между които и премията за крави с бозаещи телета, имат право на помощ, изчислена на базата на референтна стойност, получена за всеки земеделски производител въз основа на средната годишна стойност за този период на всички плащания, отпуснати по тези схеми. Сумата от референтните количества не трябва да надвишава националния таван, определен за всяка държава-членка в приложение VIII от регламента.
Разпоредбите на глава 5 от дял ІІІ, озаглавена „Регионално прилагане и прилагане по избор“, позволяват на държавите-членки да решат до 1 август 2004 г. да приложат установената в глави 1, 2, 3 и 4 от дял ІІІ схема на единно плащане, по-конкретно на регионално равнище или частично.
Раздел 1 от глава 5, озаглавен „Регионално прилагане“, е съставен от членове 58—63. По силата на член 58, параграфи 1 и 3 и член 59, параграфи 1 и 2 от Регламент № 1782/2003 държава-членка може да пристъпи към регионално разделяне по схемата на единно плащане, като раздели своя национален таван не между земеделските производители от тази държава на базата на техните съответни референтни стойности, а между различните региони от своята територия, като разпредели по общ начин сумата на всеки така получен регионален таван на всички земеделски производители от съответния регион, при което всеки един от тях получава права, чиято единична стойност се изчислява, като се раздели регионалния таван на броя на хектарите с право на помощи, установени на регионално равнище.
Раздел 2 от глава 5, озаглавен „Частично прилагане“, обхваща членове 64—69. По силата на разпоредбите в този раздел държавите-членки могат да поддържат на национално или регионално ниво, в рамките на система, наречена „отделена“, определени преки плащания, свързани с производството. Член 68 от Регламент № 1782/2003, озаглавен „Плащания за телешко и говеждо месо“, предвижда в това отношение в параграф 2, буква а) подточка i), първа и трета алинея, че държавите-членки могат да продължат да плащат премия за крави с бозаещи телета при условията, предвидени в дял ІV, глава 12 от регламента.
Посоченият дял ІV, озаглавен „Други схеми за помощи“, обхваща разпоредбите, приложими към „отделените“ схеми на преки плащания. Член 138 от този дял от Регламент № 1782/2003 се намира в глава 12, озаглавена „Плащания за телешко и говеждо месо“ и предвижда, че за да възникне право на преки плащания за телешко и говеждо месо, сред които и премията за крави с бозаещи телета, уредена от членове 125—128 от регламента, животното трябва да е идентифицирано и регистрирано в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Условия за приложение на схемите за помощи, приложими за едрия рогат добитък
— Регламент (ЕИО) № 3887/92
Член 10в от Регламент (ЕИО) № 3887/92 на Комисията от 23 декември 1992 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол за определени схеми за помощи на Общността (
ОВ L 391, стр. 36
) в редакцията му след измененията, внесени с Регламент (ЕО) № 2801/1999 на Комисията от 21 декември 1999 година (
OВ L 340, стр. 29
, наричан по-нататък „Регламент № 3887/1992“), установява правилата, приложими в областта на намаляване на помощите в случай на неспазване на изискванията за регистрация на едрия рогат добитък, за които не е била поискана помощ. Този член гласи следното:
„1.   Що се отнася до едрия рогат добитък, различен от посочения в член 10в, когато в следствие на проверка на място бъде установено, че броят на наличните в стопанството животни, които отговарят на изискванията за получаване на премия, или които влизат в линията за получаване на помощи от Общността не отговаря:
a)
на животните, записани в компютърната база данни, в съответствие с член 7 от Регламент […] № 820/97;
б)
на животните, вписани в регистъра на земеделския производител, в съответствие с член 7 от Регламент […] № 820/97;
в)
на паспортите на животните, които се намират в стопанството, в съответствие с член 6 от Регламент […] № 820/97,
общата сума на помощта, предоставена на земеделския стопанин по въпросната схема за помощи за дванадесетмесечния период, предхождащ извършения на място контрол, в резултат на който са направени тези констатации, се намалява пропорционално, освен при форсмажорни обстоятелства.
Намаляването се изчислява на базата на общия брой на наличните животни за съответната схема или на записите в компютърната база данни по член 5 от Регламент […] № 820/97, или на паспортите или вписванията в регистъра на земеделския производител, като се взема предвид най-ниската стойност.
[…]
3.   Ако разликата, констатирана в резултат на извършената на място проверка, е по-голяма от 20 % от установения брой на животните, които отговарят на изискванията за получаване на премия, не се предоставя премия за дванадесетмесечния период, предхождащ проверката на място.“ [неофициален превод]
— Регламент (ЕО) № 2419/2001
Регламент № 3887/1992 е отменен с Регламент (ЕО) № 2419/2001 на Комисията от 11 декември 2001 година, установяващ подробни правила за прилагането на интегрирана система за администриране и контрол за някои схеми за помощи на Общността, установени с Регламент (ЕИО) № 3508/92 на Съвета (
ОВ L 327, стр. 11
и поправка —
OВ L 7, 2002 г., стр. 48
). Съгласно член 53, параграф 1, второ изречение от Регламент № 2419/2001 Регламент № 3887/92 следва да продължи да се прилага по отношение на молби за предоставяне на помощ относно пазарни години или премийни периоди, започващи преди 1 януари 2002 г.
Членове 36—43 от Регламент № 2419/2001, които попадат в дял ІV, озаглавен „База за изчисляване на помощта, намаления и изключвания“, съдържат приложимите за констатациите правила, свързани с молбите за предоставяне на помощ за живи животни.
Член 39, параграф 1, първа алинея от този регламент, озаглавен „Неспазване на разпоредбите относно идентификацията и регистрацията на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ“, предвижда следното:
„1.   Когато по отношение на едър рогат добитък, за който не се иска помощ, се констатират случаи на неспазване на разпоредбите на системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък в резултат от проверка на място, общата сума на помощта, на която земеделският производител има право съгласно член 36, параграф 3 по схемите за помощ за едър рогат добитък за съответния премиен период, се намалява със сума, която се изчислява посредством формулата в параграф 2, когато е приложимо, след прилагане на намалението съгласно член 38, освен в случаи на форсмажорни или извънредни обстоятелства по смисъла на член 48.“ [неофициален превод]
Съгласно посочения параграф 2 размерът на намалението се определя, като към общата сума на помощите по линия на схемите за помощ за едър рогат добитък, на които има право земеделският производител за съответния референтен премиен период, се прилага коефициент, съответстващ на съотношението между броя случаи на неспазване и броя едър рогат добитък в наличност в стопанството по време на проверката на място, като този коефициент е приспособен така, че да държи сметка за средния брой едър рогат добитък в наличност в стопанството през годината, през която е извършена проверката на място.
С член 1, точка 11, буква а) от Регламент (ЕО) № 118/2004 на Комисията от 23 януари 2004 година за изменение на Регламент № 2419/2001 (
ОВ L 17, стр. 7
) към горепосочения член 39, параграф 1, първа алинея се добавя следното изречение:
„Сумата с която е намалена помощта обаче не може да превишава 20 % [от] общата сума [на помощите], на която земеделският производител има право [за съответния референтен премиен период по схемите за помощ за едрия рогат добитък].“ [неофициален превод]
— Регламент № 796/2004
Регламент № 796/2004 отменя Регламент № 2419/2001. По силата на член 81, втора алинея от него Регламент № 796/2004 се прилага спрямо молбите за помощи за пазарните години или премийните периоди, започващи от 1 януари 2005 г.
Дванадесето, петдесет и пето и петдесет и шесто съображение от Регламент № 796/2004 гласят следното:
„(12)
Регламент […] № 1782/2003 оставя избор на държавите-членки по отношение на прилагането на някои схеми за помощи, предвидени в него. Настоящият регламент, следователно, трябва да съдържа разпоредби за нуждите на управлението и контрола с оглед всеки възможен избор, който може да бъде направен. Тези разпоредби, които ще бъдат определени в настоящия регламент, могат, следователно, да се прилагат само в случаите, когато държавите-членки правят такъв избор.
[…]
(55)
За да се защитят ефективно финансовите интереси на Общността, трябва да бъдат приети адекватни мерки за борба с нередностите и измамите. Трябва да се изготвят отделни разпоредби в случай на установени нередности по отношение на критериите за допустимост за различните засегнати схеми за подпомагане.
(56)
Системата от намаления и изключвания, предвидена в Регламент […] № 1782/2003 по отношение на задълженията за кръстосано спазване, обаче, има различна цел, а именно да насърчи земеделските производители да спазват вече съществуващото законодателство в различните области на кръстосано спазване.“
Дял ІІІ от Регламент № 796/2004, посветен на контрола, включва глава ІІІ, озаглавена „Контроли, свързани с кръстосано спазване“. Член 48, параграф 1, първа алинея и втора алинея, букви б) и в) от тази глава предвижда, че всяка проверка на място е предмет на контролен доклад, съставен от компетентния орган, включващ различни части. Една от тези части следва да отразява отделно проверките, извършени по отношение на всеки от актовете и стандартите, а друга част, наречена „оценъчна“, следва да даде оценка на значението на несъответствието по отношение на всеки акт и/или стандарт въз основа на критериите „важност“, „степен“, „постоянство“ и „повторение“, с посочване на всички фактори, водещи до увеличение или намаление на редукцията, която трябва да се прилага.
Дял ІV от Регламент № 796/2004 определя правилата относно базата за изчисляване на помощта, намаленията и изключванията.
Глава І от този дял, озаглавена „Констатации във връзка с критериите за допустимост“, съдържа в членове 57—63 разпоредбите, приложими в това отношение относно премиите за живи животни, като член 59 определя намаленията и изключванията по отношение на едрия рогат добитък, за които се иска помощ.
Глава ІІ от същия дял, озаглавена „Констатации по отношение на кръстосаното спазване“, включва следните разпоредби:
„
Член 66
Прилагане на намаления в случай на небрежност
1.   Без да се засяга член 71, когато определено неспазване произтича от небрежност на земеделския производител, тогава се прилага намаление на общата сума на преките плащания, определени в член 2, буква г) от Регламент […] № 1782/2003, които са били или трябва да бъдат отпуснати на въпросния земеделски производител по силата на молби за помощ, които той е подал или ще подаде в течение на календарната година на констатацията. Това намаление по принцип съставлява 3 % от общата сума.
Въпреки това, разплащателната агенция може въз основа на оценка, направена от компетентния контролен орган в контролния доклад в съответствие с член 48, параграф 1, буква в) да вземе решение или да намали този процент до 1 % или да го увеличи до 5 % от общата сума или в случаите, посочени в член 48, параграф 1, алинея втора, буква в), да не налага изобщо намаление.
2.   Когато е бил установен повече от един случай на неспазване относно различни актове или стандарти от същата област на кръстосано неспазване, тези случаи се считат за едно неспазване за целите на определяне на намалението в съответствие с параграф 1.
3.   Ако са установени няколко случая на несъответствие, отнасящи се до различни области, подчинени на критерия за „кръстосано съответствие“, процедурата по определяне на намалението, предвидено в параграф 1, се прилага индивидуално за всеки случай на такова несъответствие.
Все пак неспазването на даден стандарт, който също се счита за изискване, се смята за случай на несъответствие.
Процентите на намаление, които произтичат от това, се добавят един към друг. Въпреки това максималното намаление не може да превишава 5 % от общата сума, посочена в параграф 1.
4.   Без да се засягат случаите на умишлено неспазване съгласно член 67, когато са били установени повторни неспазвания, процентите, определени в съответствие с параграф 1 относно първото неспазване, по отношение на първото повторение, се умножават по коефициент 3. За тази цел разплащателната агенция, в случай когато този процент е фиксиран съгласно параграф 2, определя процента, който е трябвало да бъде приложен за първото неспазване на въпросното изискване или стандарт.
В случай на по-нататъшни повторения мултипликационният коефициент 3 се прилага всеки път към резултата от намалението, определено по отношение на предишното повторно неспазване. Максималното намаление обаче не може да превишава 15 % от общата сума, посочена в параграф 1.
След като се достигне максималният процент от 15 %, организацията, която плаща, информира съответния земеделец, че ако пак се установи същото несъответствие, ще се приеме, че той действа умишлено по смисъла на член 67. Ако впоследствие се установи нов случай на несъответствие, процентът на намаление, който ще се приложи, ще се определи като се умножи три пъти резултатът от предишното умножение, при необходимост, границата от 15 %, предвидена в последната фраза на втората алинея [да се чете: „чрез умножаване на резултата по три, когато това е приложимо, преди да бъде приложено ограничението от 15 %, предвидено в последното изречение на втора алинея“].
5.   Когато се установи повторно несъответствие заедно с друго несъответствие или друго повторно несъответствие, процентите на намаление, които произтичат от това, се прибавят един към друг. Без да се засяга параграф 4, трета алинея, максималното намаление, въпреки всичко, не може да превишава 15 % от общата сума, посочена в параграф 1.
Член 67
Прилагане на намаления и изключвания в случаи на умишлено неспазване
1.   Без да се засяга член 71, когато установеното неспазване е допуснато умишлено от земеделския производител, намалението за прилагане към общата сума, посочено в първа алинея на член 66, параграф 1, съставлява по принцип 20 % от общата сума.
Въпреки това, разплащателната агенция може, въз основа на оценка, направена от компетентния контролен орган в контролния доклад в съответствие с член 48, параграф 1, буква в), да реши да намали този процент до не по-малко от 15 % или, когато е необходимо, да увеличи този процент до 100 % от общата сума.
2.   Когато умишленото неспазване се отнася до специална схема за помощ, земеделският производител бива изключен от тази схема за помощ за въпросната календарна година.
В крайни случаи по отношение на сериозността или трайността или когато са били установени повторни умишлени неспазвания, земеделският производител освен това бива изключен от въпросната схема за помощ през следващата календарна година.“
Приложение във времето на административните наказания предвидени от общностните актове
Член 1 от Регламент № 2988/95 предвижда:
„1.   За целите на защитата на финансовите интереси на Европейските общности, с настоящото се приемат общи правила, отнасящи се до единните проверки и до административните мерки и санкции, касаещи нередностите по отношение на правото на Общността.
2.   „Нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите, или посредством извършването на неоправдан разход.“
Член 2, параграф 2, второ изречение от същия регламент гласи следното:
„В случай на последващо изменение на разпоредбите, които налагат административни санкции и се съдържат в правила на Общността, по-леката разпоредба ще се приложи с обратно действие [другаде в текста: „с обратна сила“].“
Националната правна уредба
В Германия Законът за транспониране на реформата на Общата селскостопанска политика (Gesetz zur Umsetzung der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik) от 21 юли 2004 г. (BGBl. 2004 I, стр. 1763) предвижда, считано от 1 януари 2005 г., премията за крави с бозаещи телета да се изплаща като част от схемата за единно плащане, посочена в дял ІІІ от Регламент № 1782/2003. Освен това този закон въвежда регионално прилагане на схемата на единно плащане.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
През май 2001 г. г-н Jager иска от Amt да му отпусне премия за 2001 г. за крави с бозаещи телета за 71 глави едър рогат добитък.
С решение от 24 януари 2002 г. Аmt отхвърля изцяло молбата, с мотива че при проверка на място са установени нередности попадащи в хипотезите на член 10в, параграф 1 от Регламент № 3887/92, като констатираната разлика е по-голяма от 20 % от броя на животните, отговарящи на изискванията за получаване на премия.
След като направеното от него възражение не е уважено, на 25 юли 2002 г. г-н Jager подава жалба пред Verwaltungsgericht Schwerin.
В акта за препращане тази юрисдикция отбелязва, че с оглед член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 и Решение от 1 юли 2004 г. по дело Gerken (
C-295/02, Recueil, стр. I-6369
), които закрепват принципа за прилагането на по-лекото наказание, Регламент № 118/2004 при всички случаи е относим към настоящия спор, тъй като добавя в член 39, параграф 1, първа алинея от Регламент № 2419/2001 горна граница, а именно че намалението на помощта не може да надвишава 20 % от общата сума на помощта, на която земеделският производител има право по схемите за помощ за едър рогат добитък за съответния референтен премиен период.
Горепосочената юрисдикция счита все пак, че Регламент № 796/2004, който се прилага спрямо подадените молби за помощи за пазарните години или за референтните премийни периоди, започващи от 1 януари 2005 г., е още по-благоприятен за г-н Jager. В действителност членове 57—63 от този регламент, които възпроизвеждат в голяма част разпоредбите на членове 36—43 от Регламент № 2419/2001, все пак не съдържали разпоредба аналогична на член 39 от последния регламент. А липсата на каквато и да било санкция би била най-леката санкция за г-н Jager, която можем да си представим.
Verwaltungsgericht Schwerin си задава все пак въпроса дали тази по-благоприятна разпоредба е приложима в делото по главното производство, доколкото от 1 януари 2005 г. в Германия премията за крави с бозаещи телета се предоставя като единно плащане, така че разпоредбите относно премиите за живи животни, съдържащи се в членове 57—63 от Регламент № 796/2004, не са приложими в тази държава-членка.
При тези условия Verwaltungsgericht Schwerin решава да спре производството по делото и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„[Т]рябва ли да се приложи с обратна сила разпоредба, предвиждаща по-леко наказание (що се отнася до премиите за живи животни), дори когато тази разпоредба е приложима по принцип само за период, през който премиите за живи животни вече не са били предоставяни в съответната държава-членка, в която е въведена схема на пряко подпомагане[?]“.
По преюдициалния въпрос
Предварителни бележки относно обхвата на преюдициалния въпрос
С въпроса си препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 трябва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 57—63 от Регламент № 796/2004, се прилагат с обратна сила спрямо молба за помощ за живи животни, попадаща в приложното поле ratione temporis на Регламент № 3887/92, довела до изключване на правото на помощ съгласно член 10в от последния регламент, когато горепосочените разпоредби от Регламент № 796/2004 не се прилагат ratione materiae в съответната държава-членка.
В рамките на въведеното с член 234 ЕО производство за сътрудничество между националните юрисдикции и Съда, последният трябва да даде на националния съд полезен отговор, който да му позволи да реши спора, с който е сезиран. С оглед на това, при необходимост Съдът трябва да преформулира въпросите, които са му зададени (Решение от 4 май 2006 г. по дело Haug,
C-286/05, Recueil, стр. I-4121
, точка 17 и Решение от 8 март 2007 г. по дело Campina,
C-45/06, Сборник, стр. I-2089
, точка 30).
Освен това следва да се припомни, че задача на Съда е да тълкува всички разпоредби на общностното право, които са необходими на националните юрисдикции, за да се произнасят по споровете, с които са сезирани, дори тези разпоредби да не са изрично посочени във въпросите, отправени от тези юрисдикции до Съда (вж. Решение от 19 ноември 2002 г. по дело Strawson и Gagg & Sons,
C-304/00, Recueil, стр. I-10737
, точка 58 и Решение по дело Campina, посочено по-горе, точка 31 ).
От акта за препращане е видно, че преюдициалният въпрос почива на разбирането, че що се отнася до нередността, предмет на спора по главното производство, а именно неспазването по отношение на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, на предвидените в Регламент № 1760/2000 правила за идентификация и регистрация, Регламент № 796/2004, който влиза в сила по време на главното производство, вече не предвижда каквото и да било наказание, за разлика от Регламент № 3887/92 и от Регламент № 2419/2001, с който последният е отменен и заменен.
Както обаче правилно изтъкват г-н Jager, гръцкото правителство и Комисията на Европейските общности, това разбиране е погрешно.
Действително, както посочва препращащата юрисдикция, за разлика от членове 36—43 от Регламент № 2419/2001, които са съдържали разпоредбите, приложими за базата за изчисляване на помощта, намаленията и изключванията, свързани с молбите за помощ за живи животни, членове 57—63 от Регламент № 796/2004, които имат същия предмет, не съдържат разпоредба, аналогична на член 39 от Регламент № 2419/2001, който по подобие на заменения от него член 10в от Регламент № 3887/92 се е отнасял специално до намалението на размера на помощите за едър рогат добитък в случай на неспазване по отношение на животните, за които не се иска помощ, на установените с Регламент № 1760/2000 правила за регистрация и идентификация.
Все пак от това не може да се изведе заключението, че Регламент № 796/2004 вече не съдържа каквито и да било разпоредби в тази насока.
В действителност в рамките на реформата на Общата селскостопанска политика (ОСП), въведена с Регламент № 1782/2003, за която Регламент № 796/2004 определя подробни разпоредби, правилата в областта на регистрацията и идентификацията на едрия рогат добитък, установени с Регламент № 1760/2000 занапред са подчинени, както следва от член 3, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, разгледан във връзка с приложение ІІІ, точка А, подточка 8) към същия, на законоустановените изисквания в областта на управлението, които всеки бенефициер на преки плащания е длъжен да съблюдава при кръстосано спазване, като това важи както в държавите-членки приели посочената в дял ІІІ от Регламент № 1782/2003 схема за единно плащане, така и в тези, които по силата на член 68 от съшия регламент са избрали, частичното „отделяне“ на плащанията за говеждо и телешко месо, посочени в дял ІV от този регламент, както що се отнася до едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, така и що се отнася до този, за който е поискана такава.
Съгласно член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 обаче и както е видно от второ съображение от този регламент, нарушаването на правилата относно кръстосаното спазване водят до намаленията и изключванията, посочени в членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004.
Следователно неспазването на установените с Регламент № 1760/2002 правила за идентификация и регистрация по отношение на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, какъвто е случаят по главното производство, попада в обхвата на горепосочените членове 66 и 67, които уреждат кръстосаното спазване.
За разлика от това членове 57—63 от Регламент № 796/2004, на които се позовава препращащата юрисдикция, не са приложими в ситуация като тази, предмет на спора по главното производство, тъй като уреждат намаленията и изключванията, приложими в случай на неспазване на критериите за допустимост относно молбите за помощи за живи животни.
В действителност, от една страна, както следва от член 138 от Регламент № 1782/2003 и от член 59 от Регламент № 796/2004, тези разпоредби могат да се прилагат в качеството им на правила относно нарушаването на критериите за допустимост само когато посочените в Регламент № 1760/2000 изисквания в областта на идентификацията и регистрацията не са спазени по отношение на едрия рогат добитък, за който се иска помощ.
От друга страна и по същата причина, и както е видно от дванадесето съображение от Регламент № 796/2004, такива разпоредби са приложими единствено в държавите-членки, които са избрали частично „отделяне“ на плащанията за говеждо и телешко месо, така че те са неприложими в държавите като Федерална република Германия, които са приели направо схемата на единно плащане.
С оглед на гореизложеното, с цел да се даде полезен отговор на препращащата юрисдикция, поставеният въпрос следва да се преформулира и да се счита, че чрез него препращащата юрисдикция иска да узнае дали член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 следва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, се прилагат с обратна сила спрямо молба за помощ за живи животни, попадаща в приложното поле ratione temporis на Регламент № 3887/92, която е довела до изключване на правото на помощ по член 10в от последния регламент.
По тълкуването на член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95
Съгласно практиката на Съда принципът на прилагането с обратна сила на по-лекото наказание е част от конституционните традиции, общи за държавите-членки, поради което следва да бъде считан за общ принцип на общностното право, чието съблюдаване се гарантира от Съда и който националният съд е длъжен да спазва (вж. в този смисъл Решение от по дело Berlusconi и др.,
C-387/02, C-391/02 и C-403/02, Recueil, стр. I-3565
, точки 67—69, както и Решение по дело Campina, посочено по-горе, точка 32).
Този принцип намира изражение по-специално в член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 — разпоредба, по силата на която спрямо поведение, което представлява нередност по смисъла на параграф 1 от този член, компетентните органи следва да приложат с обратна сила последващите изменения, внесени с разпоредби, установяващи по-леки административни санкции, които разпоредби се съдържат в общностната правна уредба по отрасли (вж. в този смисъл Решение от 17 юли 1997 г. по дело National Farmers’ Union и др.,
C-354/95, Recueil, стр. I-4559
, точка 41, Решение по дело Gerken, посочено по-горе, точка 61, Решение по дело Campina, посочено по-горе, точка 33 и Решение от 24 май 2007 г. по дело Maatschap Schonewille-Prins,
C-45/05, Сборник, стр. I-3997
, точка 55).
Както Съдът вече е постановил, в областта на контрола и санкционирането на допуснатите нередности по общностното право с приемането на Регламент № 2988/95 общностният законодател е заложил поредица от общи принципи и изисква като общо правило всички отраслови регламенти да спазват тези принципи (вж. в този смисъл Решение от 16 март 2006 г. по дело Emsland-Stärke,
C-94/05, Recueil, стр. I-2619
, точка 50 и посочената съдебна практика).
Поради това следва да се провери дали условията, посочени в точка 60 от настоящото решение, са изпълнени при обстоятелства като тези по главното производство.
В това отношение на първо място следва да се установи, че що се отнася до едрия рогат добитък, за който не се иска помощ, неспазването на правилата за идентификация и регистрация, установени с Регламент № 1760/2000, за което член 10в от Регламент № 3887/92 се прилага ratione temporis в делото по главното производство, представлява „нередност“ по смисъла на член 1, параграф 2 от Регламент № 2988/95, тъй като това нарушение на общностното право може да засегне общия бюджет на Общностите (вж. по аналогия Решение по дело Gerken, посочено по-горе, точка 49).
На второ място следва да се отбележи, че пълното изключване на възможността да се ползва разглежданата схема за помощ за живи животни за периода от дванадесет месеца, предхождащ контрола, предвиден по член 10в, параграф 3 от Регламент № 3887/92, като изключването, наложено в случая по главното производство, очевидно представлява „административна санкция“ по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент № 2988/95 (вж. в този смисъл Решение от 16 май 2002 г. по дело Schilling и Nehring,
C-63/00, Recueil, стр. I-4483
, точки 26 и 27 и Решение по дело Gerken, посочено по-горе, точка 50; вж. също по аналогия Решение по дело National Farmers’ Union и др., точка 40 и Решение по дело Haug, точка 21, посочени по-горе ).
На трето място, що се отнася до въпроса дали този режим на санкции е бил предмет на „последващо изменение“ по смисъла на член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95, важно е да се припомни, че след подаването на молбата за помощ за живи животни, предмет на спора по главното производство, Регламент № 3887/92 е бил отменен и заменен с Регламент № 2419/2001.
Както е установено от самата препращаща юрисдикция и както признават всички заинтересовани страни, представили становища на Съда, член 39, параграф 1 от последния регламент — който в изменената си с член 1, точка 11, буква а) от Регламент № 118/2004 редакция въвежда максимална граница за намалението, приложимо в случай на неспазване на установените с Регламент № 1760/2000 правила в областта на идентификацията и регистрацията по отношение на едрия рогат добитък, за който не се иска помощ — представлява такова „последващо изменение“ на режима на санкциите, определен в член 10в от Регламент № 3887/92. В действителност член 39, параграф 1, който заменя въпросния член 10в, има за предмет в рамките на въведената с Регламент № 1254/1999 схема за помощи за едър рогат добитък да ограничи тежестта на приложимите към нередността санкции (вж. по аналогия посоченото по-горе Решение по дело Campina, точки 36—38).
За сметка на това горепосочените заинтересовани страни спорят относно въпроса дали режимът на санкции, посочен в членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, влязъл в сила след Регламент № 118/2004, също представлява „последващо изменение“ по смисъла на член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95.
Комисията твърди, че прилагането на тази разпоредба налага изменена преценка на общностния законодател по отношение на съответната нередност. По подобие на Amt и на гръцкото правителство тя твърди по същество, че Регламент № 796/2004 напълно преструктурира и адаптира разпоредбите в областта на санкциите към променените изисквания на схемата на единно плащане и на кръстосаното спазване, установени с Регламент № 1782/2003. Нито съображенията на Регламент № 796/2004, нито неговият общ контекст позволяват да се направи извода, че посочените в членове 66 и 67 от него санкции са били приети с цел в бъдеще определени нередности, допуснати при стария режим, да се санкционират по-леко.
Обратно на това, г-н Jager смята, че приложението на Регламент № 796/2004 не трябва да се изключва веднага единствено с мотива че последният е включен в рамките на реформата на ОСП. В действителност препращащата юрисдикция и компетентните национални власти следвало да вземат предвид този регламент във възможно най-голяма степен, за да определят посредством сравнителна преценка, извършена на базата на данните по главното производство, дали приложението на членове 66 и 67 от него води до по-лека санкция за констатираната нередност.
В това отношение следва все пак да се установи, че както е посочено и в точки 71—73 от заключението на генералния адвокат, режимът на санкции, установен в членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, няма за цел да измени естеството или тежестта на санкциите, приложими в рамките на установената с Регламент № 1254/1999 схема на помощи за едър рогат добитък, а цели да ги адаптира от влизането в сила на Регламент № 1782/2003 към новия нормативен контекст, произтичащ от въведената с последния регламент реформа на ОСП, с оглед подържане на единството на режима на санкции, приложим към съответните схеми на помощ, с оглед на принципите, които са в основата на тази реформа. Следователно режимът, установен с членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, не отразява промяна в преценката на общностния законодател относно адекватността на санкциите спрямо тежестта на съответната нередност.
В действителност, както е видно по-специално от член 4, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, от второ и двадесет и четвърто съображение от този регламент и петдесет и пето и петдесет и шесто съображение от Регламент № 796/2004, режимът на намаления и изключвания, приложим в областта на кръстосаното спазване, цели да насърчи земеделските производители да съблюдават съществуващото общностно законодателство в различните области на това кръстосано спазване с цел интегриране в ОСП на нормите относно общественото здравеопазване, здравето на животните, околната среда и хуманното отношение към животните.
Наистина, както посочва самата Комисия в съдебното заседание, доколкото член 10в от Регламент № 3887/92 и член 39, параграф 1 от Регламент № 2419/2001 в редакцията му след изменението с Регламент № 118/2004 предвиждат налагането на санкции в случай на неспазване по отношение на едрия рогат добитък, за които не се иска помощ, на предвидените в Регламент № 1760/2000 правила за идентификация и регистрация, за тях може да се приеме, че преследват цел, аналогична на кръстосаното спазване.
Следва да се посочи все пак, че вследствие на реформата на ОСП спазването на същите тези правила вече се вписва в един фундаментално различен нормативен контекст, който предвижда система за подпомагане вече не на производството, а на производителя, под формата на единно плащане, подчинено на условието за спазване на поредица от норми в такива области като обществено здравеопазване, здравето на животните, околната среда и хуманното отношение към животните. Следователно посочените правила понастоящем са част от обща система, при която в съответствие с член 3, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, от една страна, те се прилагат за всички бенефициери на преки плащания като общи правила, приложими за всички посочени от регламента схеми на помощи, и следователно не само за схемите на помощи за едрия рогат добитък, а от друга страна, те представляват само част от нормите, които следва да се съблюдават при кръстосаното спазване.
Като се има предвид горепосочената цел, общностният законодател е трябвало да адаптира схемата за намаления и изключвания, приложими в случай на неспазване на правилата за идентификация и регистрация на едрия рогат добитък, установени с Регламент № 1760/2000, по отношение както на основата за санкцията, така и на нейния размер, с цел да се избегне несъответствие с правилата на кръстосаното спазване, въведени междувременно с Регламент № 1782/2003.
Така, що се отнася до основата на санкцията, тъй като тези правила за идентификация и регистрация на едрия рогат добитък занапред са част от общите правила, които трябва да се спазват от всички бенефициери на преки плащания, предвидените в членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004 намаления и изключвания, приложими в случай на неспазване на посочените правила, вече се прилагат не само за сумите, получени по схемите за помощи за едър рогат добитък, а както постановява член 6, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, и за общата сума на преките плащания, посочени от този регламент.
В това отношение следва да се посочи също така, че общата сума на преките плащания, предоставени в рамките на прилагането на реформата на ОСП, не отговаря на общата сума на преките плащания, получени в рамките на правната уредба, приложима преди ОСП.
В действителност, както е видно от член 6, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, общата сума на преките плащания, на базата на която се определят предвидените от Регламент № 796/2004 намаления, подлежи на модулацията, предвидена в член 10, параграф 1 от Регламент № 1782/2003, както и евентуално е обект на финансовата дисциплина, предвидена в член 11 от последния.
Освен това тази обща сума може да бъде повлияна от избора на държавите-членки, предоставен им в съответствие с членове 58—63 от Регламент № 1782/2003, да пристъпят, подобно на Федерална република Германия, към райониране на схемата на единно плащане, като това райониране налага определянето на фиксиран размер на единното плащане в полза на бенефициерите, установени на територията на въпросните региони
Що се отнася до размера на санкцията, доколкото установените с Регламент № 1760/2000 правила за идентификация и регистрация на едрия рогат добитък занапред са само част от нормите, които трябва да се съблюдават при кръстосаното спазване, този размер вече не се изразява в автоматично намаляване на помощта, което може да има определен таван и се установява в зависимост от съотношението между случаите на неспазване и броя на наличните в стопанството животни, а се получава чрез прилагането на предварително определени проценти за намаление, които в съответствие с член 7, параграф 1 от Регламент № 1782/2003 варират в зависимост от сериозността, степента, постоянството и повторяемостта на всеки случай на несъответствие, като въз основа на посочените критерии компетентните органи, след като в приложение на член 48, параграф 1, буква в) от Регламент № 796/2004 са съставили доклад за оценка на значението на случаите на несъответствие от гледна точка на всяко от правилата относно кръстосаното спазване, могат да решат да намалят или да увеличат процента на намалението и дори да не налагат никакво намаляване.
Освен това съгласно член 66, параграф 3 от Регламент № 796/2004, когато са установени няколко случая на несъответствие, отнасящи се до различни области, подчинени на критерия за кръстосано спазване, процентите за намаление за всеки случай се добавят един към друг до определен таван.
Доколкото обаче преди влизането в сила на Регламент № 1782/2003, правилата, които занапред са наложени във връзка с кръстосаното спазване, различни от правилата в областта на идентификацията и регистрацията на едрия рогат добитък, установени с Регламент № 1760/2000, не са били сред условията, които е следвало да се спазват за получаването на помощи за едър рогат добитък, и поради това не са били предмет на контрола упражняван от компетентните органи, тяхното нарушаване не е можело да бъде установено от последните с оглед на прилагането на санкции относно тези помощи.
При тези условия следва да се установи, че тъй като режима на санкции, предвиден в членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, е пряко и тясно свързан с реформата на ОСП, въведена с Регламент № 1782/2003, тя не би могла да бъде транспонирана спрямо случай на неспазване на посочените правила за идентификация и регистрация на едрия рогат добитък, който ratione temporis попада в приложното поле на Регламент № 3887/92, без да се изопачи режимът на кръстосаното спазване, така както е бил замислен от общностния законодател в рамките на горепосочената реформа.
Поради това, без да е необходимо да се разглежда дали приложението — ако допуснем, че то е възможно — на разпоредбите на режима на санкции или евентуално на някои от тях би довело до по-леко административно наказание в положение като това на г-н Jager, следва да се заключи, че тъй като този режим не представлява „последващо изменение“ по смисъла на член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 на режима на санкции, предвиден в Регламент № 2419/2001 в редакцията му след изменението, внесено с Регламент № 118/2004, на него не може да се прави позоваване в контекст като този на делото по главното производство.
Обратно на това, както е установено от самата препращаща юрисдикция и както признават всички заинтересовани страни, представили становища пред Съда, в такъв контекст може да се прави позоваване на член 39, параграф 1 от Регламент № 2419/2001 в редакцията му след изменението с Регламент № 118/2004. В действителност посочената разпоредба, която както беше установено в точка 66 от настоящото решение, представлява такова „последващо изменение“ на член 10в от Регламент № 3887/92, съдържа режим на по-леки санкции от посочените в последната разпоредба, доколкото установява по-специално горна граница на намалението, което може да бъде приложено. Следователно по отношение на г-н Jager препращащата юрисдикция трябва да приложи с обратна сила разпоредбите на член 39, параграф 1.
От гореизложеното следва, че на преюдициалния въпрос трябва да се отговори, че член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент № 2988/95 следва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 66 и 67 от Регламент № 796/2004, не могат да се прилагат с обратна сила спрямо молба за помощи за живи животни, попадаща в приложното поле ratione temporis на Регламент № 3887/92, която е довела до изключване на правото на помощ по член 10в от този регламент.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (голям състав) реши:

Член 2, параграф 2, второ изречение от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 година относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности следва да бъде тълкуван в смисъл, че разпоредбите, установени с членове 66 и 67 с Регламент (ЕО) № 796/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол, кръстосано спазване и модулация, предвидени в Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета от 29 септември 2003 година относно установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски производители в редакцията му след измененията и поправките, внесени с Регламент (ЕО) № 239/2005 на Комисията от 11 февруари 2005 г., не могат да се прилагат с обратна сила спрямо молба за помощи за живи животни, попадащи в приложното поле ratione temporis на Регламент (ЕИО) № 3887/92 на Комисията от 23 декември 1992 година за определяне на подробни правила за прилагане на интегрираната система за администриране и контрол за определени схеми за помощи на Общността в редакцията му след изменението, внесено с Регламент (ЕО) № 2801/1999 на Комисията от 21 декември 1999 година, която е довела до изключване на правото на помощ по член 10в от този регламент.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.