CELEX: 62006FJ0074
Veřejná služba
Opětovné zařazení
Propuštění
Odůvodnění

1.
Úředníci – Dočasní zaměstnanci – Vypovězení smlouvy na dobu neurčitou – Povinnost uvést odůvodnění – Rozsah
[Služební řád, čl. 25 pododstavec 2; pracovní řád ostatních zaměstnanců, článek 11 a čl. 47 písm. c)]
2.
Úředníci – Dočasní zaměstnanci – Vypovězení smlouvy na dobu neurčitou – Posuzovací pravomoc správního orgánu
[Pracovní řád ostatních zaměstnanců, čl. 47 písmeno c), a čl. 49 odst. 1]
3.
Úředníci – Organizační struktura – Přidělení zaměstnanců
(Služební řád, článek 7)
1.
Neexistuje žádný naléhavý důvod, který by umožňoval, aby dočasní zaměstnanci byli vyňati z ochrany proti neodůvodněnému propuštění,
zvláště pak když uzavřeli smlouvu na dobu neurčitou nebo jsou-li propuštěni před skončením jejich smlouvy na dobu určitou.
K tomu, aby byla v tomto smyslu zajištěna dostatečná ochrana, je přitom důležité, aby dotčeným osobám byla jednak dána možnost,
aby se ujistily o tom, že jejich práva byla respektována, či porušena, jakož i možnost zvážit, zda je vhodné věc předložit
soudu, a jednak, aby soudu bylo umožněno vykonávat jeho přezkum, což znamená, že musí být uznána existence povinnosti příslušného
orgánu uvést odůvodnění.
Při propouštění zaměstnance přijatého na základě smlouvy na dobu neurčitou je kladen zvláštní důraz na to, aby důvody takového
opatření vedoucího k propuštění byly zpravidla písemně jasně uvedeny nejlépe přímo v samotném textu předmětného rozhodnutí.
Pouze tímto aktem, jehož legalita je posuzována k datu, ke kterému byl vydán, se totiž naplňuje rozhodnutí orgánu. Nicméně
povinnost uvést odůvodnění propuštění lze též považovat za splněnou, pokud dotčená osoba byla s těmito důvody řádně seznámena
během pohovorů se svými nadřízenými a rozhodnutí orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv bylo přijato v krátké době
po těchto pohovorech. Uvedený orgán případně může toto odůvodnění rovněž doplnit ve stadiu odpovědi na stížnost podanou dotčenou
osobou.
Orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv disponuje širokou posuzovací pravomocí v oblasti propouštění, a přezkum soudu
Společenství se tudíž omezuje na ověření toho, zda nedošlo ke zjevnému pochybení nebo ke zneužití pravomoci.
(viz body 49, 51 a 84)
Odkazy:
Soud prvního stupně: 12. prosince 2000, Dejaiffe v. OHIM, T‑223/99, Recueil FP, s. I‑A‑277 a II‑1267, bod 53; 6. února 2003,
Pyres v. Komise, T‑7/01, Recueil FP, s. I‑A‑37 a II‑239, bod 50
Soud pro veřejnou službu: 26. října 2006, Landgren v. ETF, F‑1/05, Sb. VS s. I‑A‑1‑123 a II‑A‑1‑459, který je předmětem kasačního
opravného prostředku před Soudem prvního stupně, T‑404/06 P, body 73 až 75 a 79
2.
S ohledem na širokou posuzovací pravomoc, kterou disponuje orgán oprávněný k uzavírání pracovních smluv, v případě pochybení,
které může odůvodnit propuštění dočasného zaměstnance, nemusí uvedený orgán zahájit disciplinární řízení proti tomuto zaměstnanci,
místo toho, aby využil možnosti jednostranného ukončení smlouvy podle čl. 47 písm. c) pracovního řádu ostatních zaměstnanců.
Pouze v případě, kdy orgán zamýšlí ukončit pracovní poměr dočasného zaměstnance bez výpovědní doby, pokud závažným způsobem
poruší své povinnosti, je třeba zahájit, jak stanoví čl. 49 odst. 1 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, disciplinární řízení
upravené v příloze IX služebního řádu úředníků a použitelné analogicky na dočasné zaměstnance. Navíc nic nebrání správě, aby
zahájila disciplinární řízení i po ukončení pracovní smlouvy dočasného zaměstnance s výpovědní dobou, pokud se následně ukáže,
že skutečnosti vytýkané dotčené osobě jsou dostatečně závažné, aby bylo zahájeno takové řízení.
(viz body 115 a 116)
3.
V případě změny povinností přidělených úředníkovi vyžaduje pravidlo souladu mezi platovou třídou a pracovním místem srovnání
nikoliv mezi stávajícími a předcházejícími povinnostmi dotčené osoby, ale mezi jejími stávajícími povinnostmi a její platovou
třídou v rámci služební hierarchie.
Kromě toho pro to, aby opatření přeřazení zasahovalo do pravidla souladu mezi platovou třídou a pracovním místem, nestačí,
aby sebou neslo změnu a dokonce jakékoli zúžení povinností úředníka, ale je nutné, aby jeho nové povinnosti jako celek jednoznačně
zaostávaly za povinnostmi odpovídajícími jeho platové třídě a pracovnímu místu, přičemž se zohlední jejich povaha, jejich
důležitost a jejich rozsah.
(viz body 142 a 143)
Odkazy:
Soudní dvůr: 23. března 1988, Hecq v. Komise, 19/87, Recueil, s. 1681, bod 7
Soud prvního stupně: 10. července 1992, Eppe v. Komise, T‑59/91 a T‑79/91, Recueil, s. II‑2061, bod 49; 28. května 1998, W
v. Komise, T‑78/96 a T‑170/96, Recueil FP, s. I‑A‑239 a II‑745, bod 104; 16. dubna 2002, Fronia v. Komise, T‑51/01, Recueil
FP, s. I‑A‑43 a II‑187, bod 53; 21. září 2004, Soubies v. Komise, T‑325/02, Sb. VS s. I‑A‑241 a II‑1067, bod 55