CELEX: 62001TJ0168
Hospodárska súťaž
Veľkoobchodná distribúcia liekov
Súbežné obchodovanie
Diferencované ceny
Článok 81 ods. 1 ES
Dohoda
Obmedzenie hospodárskej súťaže
Cieľ
Relevantný trh
Následok
Článok 81 ods. 3 ES
Prínos k podpore technického pokroku
Absencia vylúčenia hospodárskej súťaže
Dôkaz
Odôvodnenie
Subsidiarita

Právny rámec a skutkový stav sporu

Právo Spoločenstva
1       Článok 3 ods. 1 písm. g) ES stanovuje, že činnosti Spoločenstva zahŕňajú systém, ktorým sa zabezpečí, aby sa na vnútornom
trhu nenarušila hospodárska súťaž.
2       Článok 81 ods. 1 ES najmä stanovuje, že zakazuje ako nezlučiteľné so spoločným trhom všetky dohody medzi podnikmi, ktoré môžu
ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a ktoré majú za cieľ alebo následok vylučovanie, obmedzovanie alebo skresľovanie hospodárskej
súťaže v rámci spoločného trhu.
3       Článok 81 ods. 3 ES stanovuje, že ustanovenia článku 81 ods. 1 ES sa neuplatnia najmä na dohody medzi podnikmi, ktoré prispievajú
k zlepšeniu výroby alebo distribúcie tovaru alebo k podpore technického alebo hospodárskeho pokroku, pričom umožňujú spotrebiteľom
primeraný podiel na výhodách z toho vyplývajúcich, a ktoré neukladajú príslušným podnikom obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné
pre dosiahnutie týchto cieľov, a neumožňujú týmto podnikom vylúčiť hospodársku súťaž vo vzťahu k podstatnej časti daných výrobkov.
4       Rada na základe článku 100 a Zmluvy o ES (zmenený, teraz článok 95 ES) prijala 21. decembra 1988 smernicu 89/105/ES o transparentnosti
opatrení upravujúcich stanovovanie cien humánnych liekov a ich zaraďovanie do vnútroštátnych systémov zdravotného poistenia
(Ú. v. ES L 40, 1989, s. 8; Mim. vyd. 05/001, s. 345). Táto smernica má za cieľ získať všeobecný prehľad o opatreniach určovania
a priamej a nepriamej kontroly cien liekov prijatých členskými štátmi na kontrolovanie výdavkov na verejné zdravie, ktoré
súvisia s takýmito liekmi, a znížiť rozdiely medzi takými opatreniami, ktoré môžu brzdiť alebo deformovať obchodovanie s liekmi
vnútri Spoločenstva, a tak priamo ovplyvňovať fungovanie spoločného trhu s liekmi. Na tento účel táto smernica ako prvé stanovila
súbor požiadaviek, účelom ktorých je zabezpečiť, aby si všetci dotknutí mohli overiť, či vnútroštátne opatrenia nepredstavujú
množstevné obmedzenie dovozu alebo vývozu, alebo opatrenia, majúce na dovoz alebo vývoz rovnocenný účinok. Tieto požiadavky
však nemajú vplyv ani na politiku členských štátov, ani na vnútroštátnu politiku v oblasti stanovovania cien a určovania systémov
sociálneho zabezpečenia, okrem prípadov, kde to je potrebné na dosiahnutie transparentnosti. Lehota stanovená členským štátom
na dosiahnutie súladu s touto smernicou uplynula 31. decembra 1989.

Španielske právo
5       Španielske kráľovstvo 20. decembra 1990 prijalo Ley 25/1990 del Medicamento (zákon o liekoch č. 25/1990, BOE č. 306 z 22. decembra
1990, s. 2643, ďalej len „zákon č. 25/1990“). Tento zákon bol zmenený a doplnený najmä prostredníctvom Ley 66/1997 z 30. decembra
1997 (BOE č. 313 z 31. decembra 1997, s. 38517) a počas správneho konania, ktoré viedlo k prijatiu napadnutého rozhodnutia
v tejto veci, prostredníctvom Ley 55/1999 z 30. decembra 1999 (BOE č. 312 z 30. decembra 1997, s. 46095).
6       Španielske kráľovstvo 23. februára 1990 prijalo Real Decreto 271/1990 de reorganización de la intervención de los precios
de las especialidades farmacéuticas de uso humano (kráľovský dekrét č. 271/1990 o reorganizácii cenovej regulácie hromadne
vyrábaných liekov určených na ľudskú spotrebu, BOE č. 53 z 2. marca 1990, s. 6086, ďalej len „dekrét č. 271/1990“). Účelom
tohto dekrétu je najmä zabezpečiť, aby Španielske kráľovstvo bolo v súlade so smernicou 89/105/EHS.
7       Ustanovenia hlavy VIII zákona č. 25/1990 a dekrétu č. 271/1990 osobitne upravujú systém regulácie maximálnych veľkoobchodných
cien liekov preplácaných prostredníctvom španielskeho systému zdravotného poistenia španielskym ministerstvom zdravotníctva
a spotreby a Comisión interministerial de precios de los medicamentos (medzirezortná komisia pre ceny liekov), ktorá je jeho
súčasťou (ďalej len „španielska administratíva“).

Okolnosti predchádzajúce sporu
8       Žalobkyňa, GlaxoSmithKline Services Unlimited, predtým Glaxo Wellcome plc (ďalej len „GSK“), je spoločnosť založená podľa
práva Spojeného kráľovstva so sídlom v Brentforde (Spojené kráľovstvo). Skupina GlaxoSmithKline, do ktorej žalobkyňa patrí,
je jedným z hlavných svetových výrobcov farmaceutických výrobkov. Táto skupina vznikla zlúčením Glaxo Wellcome plc a Smithkline
Beecham plc, o ktorom sa Komisia v rozhodnutí z 8. mája 2000 (vec N IV/M.1846 – Glaxo Wellcome/Smithkline Beecham) vyjadrila,
že voči nemu nemá námietky.
9       Glaxo Wellcome, SA (ďalej len „GW“), spoločnosť založená podľa španielskeho práva so sídlom v Madride (Španielsko), je jednou
zo španielskych dcérskych spoločností skupiny GlaxoSmithKline. Jednou z jej hlavných činností, priamo alebo prostredníctvom
jej dcérskych spoločností, je rozvoj, výroba a uvádzanie liekov na španielsky trh.
10     Listom zo 6. marca 1998 GW predložil Komisii dokument nazvaný „Všeobecné podmienky predaja farmaceutických výrobkov [GW] a jej
dcérskych spoločností autorizovaným veľkoobchodníkom“ (ďalej len „všeobecné podmienky predaja“), s cieľom získať negatívny
atest alebo výnimku podľa nariadenia Rady č. 17 zo 6. februára 1962 Prvé nariadenie implementujúce články [81] a [82] zmluvy
(Ú. v. ES 1962, 13, s. 204; Mim. vyd. 08/001, s. 3). Listom z 28. júla 1998 spoločnosť GSK Komisii adresovala doplňujúce oznámenie.
11     Všeobecné podmienky predaja sa uplatňujú na 82 liekov určených na predaj španielskym veľkoobchodníkom, s ktorými GW nadviazala
obchodné vzťahy mimo distribučnej siete. Títo veľkoobchodníci môžu tieto lieky predať ďalej španielskym nemocniciam alebo
španielskym lekárňam, ktoré ich na základe lekárskeho predpisu vydávajú pacientom. Môžu ich však predať ďalej do iných členských
štátov, prostredníctvom súbežného obchodovania, ku ktorému sa uchyľujú z dôvodu existencie rozdielnych cien. Medzi 82 liekmi,
na ktoré sa vzťahujú všeobecné podmienky predaja, sa nachádza 8 liekov, o ktorých sa GSK vyjadruje ako o mimoriadne vhodných
na súbežné obchodovanie, najmä medzi Španielskom a Spojeným kráľovstvom. Ide o tieto lieky:
–       antialergikum, nazvané Beconase,
–       päť antiastmatík, nazvaných Becloforte, Becotide, Flixotide, Serevent a Ventolín,
–       antiepileptikum, nazvané Lamictal,
–       antimigrenikum, nazvané Imigran.
12     Pre všetkých 82 liekov stanovuje článok 4 všeobecných podmienok predaja dve rôzne ceny (ďalej len „cena 4 A“ a „cena 4 B“).
Tento článok znie takto:
„A) V súlade s ustanoveniami článku 100 ods. 1 prvého pododseku a článku 100 ods. 2 [zákona č. 25/1990] nemôže cena farmaceutických
výrobkov [GW] a jej dcérskych spoločností v žiadnom prípade prekročiť maximálnu výrobnú cenu stanovenú príslušnými španielskymi
orgánmi v oblasti zdravia, ak sú splnené tieto dve zákonné podmienky upravujúce uplatňovanie uvedených ustanovení:
–       vyššie uvedené farmaceutické výrobky sú financované z fondov španielskeho sociálneho zabezpečenia alebo zo španielskych verejných
fondov,
–       kúpené farmaceutické výrobky sú následne uvádzané na vnútroštátny trh, t. j. prostredníctvom španielskych lekární alebo nemocníc.
B) Ak jedna z týchto podmienok nie je splnená (to znamená, že v každom prípade, keď španielska právna úprava povoľuje laboratóriám
voľne určiť cenu ich farmaceutických výrobkov) [GW] a jej dcérske spoločnosti určia cenu svojich farmaceutických výrobkov
podľa skutočných, objektívnych a nediskriminačných hospodárskych kritérií a nezávisle od miesta určenia daného výrobku určeného
kupujúcim. [GW] a jej dcérske spoločnosti na svoje farmaceutické výrobky uplatňujú osobitne cenu, ktorá bola na základe ich
interného hospodárskeho prieskumu na začiatku navrhovaná príslušným španielskym orgánom v oblasti zdravia a objektívne aktualizovaná
v závislosti od rastu životných nákladov v súlade s ustanoveniami článku 100 ods. 1 prvého pododseku a článku 100 ods. 2 [zákona
č. 25/1990] a s inými skoršími španielskymi zákonmi týkajúcimi sa stanovovania cien liekov.“
13     Listami zo 6. marca 1998 poslal GW všeobecné podmienky predaja 89 veľkoobchodníkom so sídlom v Španielsku. Tieto listy obsahovali
predovšetkým túto poznámku:
„Dôležité: Žiadame, aby ste Váš súhlas s priloženým dokumentom prejavili spätným odoslaním jeho podpísanej kópie do 13. marca
1998.“
14     Urobilo to 75 veľkoobchodníkov, predstavujúcich viac ako 90 % celkového predaja GW v Španielsku v roku 1998.
15     Všeobecné podmienky predaja vstúpili do platnosti 9. marca 1998.
16     Ich zákonnosť bola následne napadnutá pred španielskym orgánom hospodárskej súťaže a španielskymi súdnymi orgánmi dvoma španielskymi
profesijnými združeniami, Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar) a Asociación de empresarios
de cooperativas farmacéuticas, ako aj španielskym veľkoobchodníkom Spain Pharma, SA.
17     Okrem toho boli Komisii predložené sťažnosti združenia Aseprofar, podporovaného ďalším španielskym profesijným združením,
Federación nacional de asociaciones de mayoristas distribuidores de espacialidades farmacéuticas y productos parafarmacéuticos
(Fedifar), spoločnosti Spain Pharma a dvoch ďalších európskych profesijných združení, Bundesverband der Arzneimittel‑Importeure
eV (ďalej len „BAI“) a European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC), podľa ktorých všeobecné podmienky predaja
porušujú článok 81 ods. 1 ES.
18     Komisia prijala 8. mája 2001 rozhodnutie 2001/791/ES týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy o ES [Veci IV/36.957/F3
Glaxo Wellcome (oznámenie), IV/36.997/F3, Aseprofar a Fedifar (sťažnosť), IV/37.121/F3, Spain Pharma (sťažnosť), IV/37.138/F3,
BAI (sťažnosť) a IV/37.380/F3, EAEPC (sťažnosť)] [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 302, s. 1, ďalej len „rozhodnutie“).
19     Článok 1 rozhodnutia stanovuje, že spoločnosť GW „porušila článok 81 ods. 1 [ES] tým, že uzatvorila so španielskymi veľkoobchodníkmi
dohodu, v ktorej sa rozlišuje medzi cenami fakturovanými veľkoobchodníkom, ktoré sa uplatňujú na ďalší predaj preplácaných
liekov lekárňam alebo nemocniciam na vnútroštátnom území, a vyššími cenami fakturovanými v prípade vývozu liekov do akéhokoľvek
iného členského štátu“ [
neoficiálny preklad
].
20     Článok 2 rozhodnutia stanovuje, že žiadosť o výnimku z tejto dohody sa zakazuje.
21     Články 3 a 4 rozhodnutia ukladajú GW okamžite ukončiť porušovanie uvedené v článku 1, ak ešte nebolo ukončené, a informovať
Komisiu o opatreniach prijatých v tejto súvislosti.

Konanie
22     GSK návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 23. júla 2001 podala žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
23     Podaniami podanými do kancelárie Súdu prvého stupňa 8., 12. a 16. novembra 2001 EAEPC, BAI, Spain Pharma a Aseprofar podali
návrhy na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu návrhov Komisie podľa článku 40 druhého pododseku Štatútu Súdneho
dvora a článku 115 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa.
24     Podaniami podanými do kancelárie Súdu prvého stupňa 28. novembra 2001, 14. decembra 2001 a 21. marca 2002 GSK podala žiadosť,
aby niektoré tajné alebo dôverné písomnosti a informácie boli vylúčené z vyjadrení účastníkov konania predkladaných vedľajším
účastníkom konania podľa článku 116 ods. 2 rokovacieho poriadku.
25     Uznesením z 27. novembra 2002 predseda prvej komory vyhovel návrhom na vstup vedľajšieho účastníka do konania a rozhodol,
že o dôvodnosti žiadostí o dôverné zaobchádzanie sa rozhodne v konaní vo veci samej.
26     Uznesením z 5. augusta 2003 predseda prvej komory vyhovel časti žiadostí o dôverné zaobchádzanie a v zostávajúcej časti žiadosti
zamietol.
27     Keďže bol sudca spravodajca z dôvodu zmeny zloženia komôr Súdu prvého stupňa od 1. októbra 2003 pridelený k štvrtej komore,
bola táto vec tejto komore pridelená.
28     Podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 25. marca 2004 GSK podala žiadosť, aby niektoré tajné alebo dôverné informácie
boli vylúčené z pripomienok na vyjadrenia predkladaných vedľajším účastníkom konania. Tejto žiadosti bolo vyhovené.
29     Listom zo 16. apríla 2004 Súd prvého stupňa vyzval GSK a Komisiu, aby predložili dokumenty a zodpovedali písomnú otázku podľa
článkov 49 a 64 rokovacieho poriadku. GSK a Komisia týmto opatreniam na zabezpečenie priebehu konania vyhoveli v lehote stanovenej
na tento účel.
30     Podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 7. mája 2004 Spain Pharma podala žiadosť o povolenie použiť španielsky jazyk
počas ústnej časti konania podľa článku 35 ods. 2 rokovacieho poriadku. Po vypočutí účastníkov konania bolo tejto žiadosti
vyhovené.
31     Podaniami podanými do kancelárie Súdu prvého stupňa 27. mája a 22. júna 2004 GSK podala žiadosť, aby niektoré tajné alebo
dôverné informácie boli vylúčené z jej odpovedí a z odpovedí Komisie na výzvu Súdu prvého stupňa zo 16. apríla 2004, predkladaných
vedľajším účastníkom konania. Tejto žiadosti bolo vyhovené.
32     Dňa 7. marca 2006 Súd prvého stupňa na základe článku 14 rokovacieho poriadku a na návrh štvrtej komory, po vypočutí účastníkov
konania, rozhodol postúpiť vec rozšírenej štvrtej komore.
33     Dňa 15. marca 2006 Súd prvého stupňa (štvrtá komora) otvoril ústnu časť konania na základe správy sudcu spravodajcu.
34     Listami zo 7. a 20. marca 2006 Súd prvého stupňa vyzval GSK, Komisiu a vedľajších účastníkov konania, aby odpovedali na písomné
otázky a predložili dokument podľa článkov 49 a 64 rokovacieho poriadku. GSK, Komisia a vedľajší účastníci konania týmto opatreniam
na zabezpečenie priebehu konania vyhoveli v lehote stanovenej na tento účel, s výnimkou otázky, na ktorú GSK odpovedala podaním
podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 6. júna 2006. Keďže žiadny účastník konania nepodal námietku po výzve vyjadriť sa
k tomuto bodu na pojednávaní, toto podanie bolo vložené do spisu.
35     Podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 28. apríla 2006 GSK podala žiadosť, aby niektoré tajné alebo dôverné informácie
boli vylúčené z jej odpovedí na výzvy Súdu prvého stupňa zo 7. a 20. marca 2006 predkladaných vedľajším účastníkom konania.
Tejto žiadosti bolo vyhovené.
36     Podaním podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 16. mája 2006 Aseprofar podal žiadosť o povolenie použitia španielskeho jazyka
počas ústnej časti konania podľa článku 35 ods. 2 rokovacieho poriadku. Po vypočutí účastníkov konania bolo tejto žiadosti
vyhovené.
37     Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na otázky, ktoré im Súd prvého stupňa položil, boli vypočuté na pojednávaní 7. júna
2006.

Návrhy účastníkov konania
38     GSK navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–       zrušil rozhodnutie,
–       zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
39     Komisia navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–       žalobu zamietol,
–       zaviazal GSK na náhradu trov konania.
40     Aseprofar navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–       žalobu zamietol,
–       zaviazal GSK na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli Aseprofar.
41     BAI navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–       žalobu zamietol,
–       zaviazal GSK na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli BAI.
42     EAEPC navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–       žalobu zamietol,
–       zaviazal GSK na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli EAEPC.
43     Spain Pharma navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–       žalobu zamietol,
–       zaviazal GSK na náhradu trov konania, vrátane trov konania, ktoré vznikli Spain Pharma.

Právny stav
44     Na podporu svojich návrhov GSK predkladá v podstate šesť žalobných dôvodov, ktoré môžu byť preskupené podľa toho, či smerujú
k úplnému zrušeniu rozhodnutia, alebo len jeho časti.
45     Na podporu svojich hlavných návrhov smerujúcich k zrušeniu článku 1 rozhodnutia, ktorý stanovuje existenciu porušenia článku
81 ods. 1 ES, GSK postupne predkladá 3 žalobné dôvody:
–       nedostatočnosť odôvodnenia,
–       porušenie článku 81 ods. 1 ES,
–       zneužitie právomoci, nedodržanie zásady subsidiarity a porušenie článku 43 ES.
46     Na podporu svojich subsidiárnych návrhov smerujúcich k zrušeniu článku 2 rozhodnutia, ktorý zamieta žiadosť o výnimku podľa
článku 81 ods. 3 ES, GSK postupne predkladá 3 žalobné dôvody:
–       nedostatočnosť odôvodnenia,
–       porušenie článku 81 ods. 3 ES,
–       nedodržanie zásady proporcionality.
I –
O žalobných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu článku 1 rozhodnutia
A –
O žalobnom dôvode založenom na nedostatočnom odôvodnení
1.     Tvrdenia účastníkov konania
47     GSK v podstate tvrdí, že tým, že rozhodnutie neodkázalo na rozsudok Súdu prvého stupňa z 26. októbra 2000, Bayer/Komisia (T‑41/96,
Zb. s. II‑3383), nie je dostatočne odôvodnené.
48     Komisia podporovaná vedľajšími účastníkmi konania napáda dôvodnosť tohto žalobného dôvodu.
2.     Posúdenie Súdom prvého stupňa
49     Článok 253 ES najmä stanovuje, že rozhodnutia Komisie sú odôvodnené.
50     Aby bolo rozhodnutie Komisie dostatočne právne odôvodnené, musia z neho jednoznačne vyplývať úvahy inštitúcie, ktorá ho prijala,
umožňujúce dotknutým osobám spoznať jeho dôvody a príslušnému súdu vykonať preskúmanie dôvodnosti. Naopak nie je potrebné,
aby sa odôvodnenie konkrétne zaoberalo všetkými významnými skutkovými a právnymi okolnosťami, pretože otázka súladu s článkom
253 ES je posudzovaná nielen s prihliadnutím na text aktu, ale tiež na jeho právny a skutkový kontext (rozsudok Súdneho dvora
z 20. marca 1957, Geitling/Vysoký úrad, 2/56, Zb. s. 9, 37, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. júna 2005, Regione Autonoma
della Sardegna/Komisia, T‑171/02, Zb. s. II‑2123, bod 73).
51     Potreba odôvodniť svoje rozhodnutia teda neukladá Komisii žiadnu všeobecnú povinnosť odkazovať vo svojich prijatých rozhodnutiach
na osobitné rozhodnutie súdu.
52     V tejto veci pritom GSK svoje tvrdenie o nedostatočnom odôvodnení rozhodnutia zakladá na skutočnosti, že neodkázalo na rozhodnutie
súdu.
53     Z tohto dôvodu sa žalobný dôvod založený na nedostatočnom odôvodnení na základe toho, že rozhodnutie neodkázalo na rozsudok
Bayer/Komisia, už citovaný v bode 47 vyššie, musí zamietnuť.
54     Pokiaľ GSK svojím žalobným dôvodom v skutočnosti smeruje k napadnutiu obsahu rozhodnutia, je potrebné zdôrazniť, že posúdenie
existencie a rozsahu odôvodnenia rozhodnutia Komisie spadá do preskúmania podstatných formálnych náležitostí, a teda formálnej
zákonnosti tohto rozhodnutia. Je potrebné ho odlíšiť od posúdenia dôvodnosti dôvodov tohto rozhodnutia, ktoré spadá v tejto
časti do preskúmania zákonnosti veci samej (rozsudok Súdneho dvora z 2. apríla 1998, Komisia/Sytraval a Brink’s France, C‑367/95 P,
Zb. s. I‑1719, bod 67, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. januára 2005, Confédération nationale du Crédit mutuel/Komisia,
T‑93/02, Zb. s. II‑93/02, bod 67). Za týchto okolností sa žalobný dôvod spája so žalobným dôvodom založeným na porušení článku
81 ods. 1 ES skúmanom nižšie.
B –
O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 81 ods. 1 ES
1.     Úvodné poznámky
55     Uplatnenie článku 81 ods. 1 ES je podmienené splnením rôznych podmienok (rozsudok Súdneho dvora z 30. júna 1966, Société technique
minière, 56/65, Zb. s. 337, 356 až 360, a rozsudok Bayer/Komisia, už citovaný v bode 47 vyššie, bod 174), ktorých existencia
musí byť dokázaná osobou, ktorá na toto ustanovenie poukazuje (rozsudok Súdneho dvora zo 7. januára 2004, Aalborg Portland
a i./Komisia, C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P aC‑219/00 P, Zb. s. I‑123, bod 78). Je teda potrebné
dokázať po prvé, či existuje dohoda medzi podnikmi, zosúladený postup alebo rozhodnutie združení podnikateľov; po druhé, či
takáto dohoda, postup alebo rozhodnutie majú za cieľ alebo následok citeľné obmedzenie hospodárskej súťaže; a po tretie, či
môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, pričom táto tretia požiadavka má za cieľ iba určiť pôsobnosť práva Spoločenstva
(rozsudok Société technique minière, už citovaný, s. 359; rozsudok Súdneho dvora z 31. marca 1993, Ahlström Osakeyhtiö a i./Komisia,
C‑89/85, C‑104/85, C‑114/85, C‑116/85, C‑117/85 a C‑125/85 až C‑129/85, Zb. s. I‑1307, bod 176; rozsudok Bayer/Komisia, už
citovaný v bode 47 vyššie, bod 174).
56     V prejednávanej veci GSK zdôrazňuje, že Komisia uplatnila článok 81 ods. 1 ES na správanie, ktoré nebolo dohodou v zmysle
tohto ustanovenia, t. j. obmedzujúcou dohodou, a je vhodné pripomenúť, že otázka existencie dohody medzi podnikmi a existencie
dohody obmedzujúcej povahy sú dve rozdielne veci a musia sa posudzovať oddelene (pozri v tomto zmysle rozsudok Société technique
minière, už citovaný v bode 55 vyššie, s. 358 a 359).
57     V tejto súvislosti súd, na ktorý bol podaný návrh na zrušenie rozhodnutia o uplatnení článku 81 ods. 1 ES, vykonáva všeobecným
spôsobom úplné preskúmanie posúdenia vykonaného Komisiou (rozsudok Súdneho dvora z 11. júla 1985, Remia a i./Komisia, 42/84,
Zb. s. 2545, bod 34, a rozsudok Bayer/Komisia, už citovaný v bode 47 vyššie, bod 62), v prípade komplexného hospodárskeho
posúdenia sa však súd Spoločenstva obmedzuje na overenie absencie zneužitia právomoci, rešpektovania procesných pravidiel
a odôvodnenia, vecnú správnosť skutočností a na absenciu zjavného nesprávneho posúdenia týchto skutočností (rozsudky Remia
a i./Komisia, už citovaný, bod 34, a Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný v bode 55 vyššie, bod 279).
58     Okrem toho sa toto preskúmanie vykonáva výlučne s ohľadom na skutkové a právne okolnosti existujúce ku dňu prijatia napadnutého
rozhodnutia (rozsudok Súdneho dvora zo 7. februára 1979, Francúzsko/Komisia, 15/76 a 16/76, Zb. s. 321, bod 7, a rozsudok
Súdu prvého stupňa z 28. februára 2002, Atlantic Container Line a i./Komisia, T‑395/94, Zb. s. II‑875, bod 252), bez toho,
aby bola dotknutá možnosť účastníkov konania počas ich výkonu práva na obhajobu doplniť skutkové a právne okolnosti veci dôkazmi
z neskoršieho obdobia, ale osobitne vytvorenými na napadnutie tohto rozhodnutia alebo na jeho obhajobu (rozsudok Súdu prvého
stupňa z 21. septembra 2005, EDP/Komisia, T‑87/05, Zb. s. II‑3745, bod 158; pozri v tomto zmysle tiež rozsudok Súdneho dvora
z 22. októbra 1986, Metro/Komisia, 75/84, Zb. s. 3021, ďalej len „rozsudok Metro II“, body 75 a 78, a rozsudok Atlantic Container
Line a i./Komisia, už citovaný, bod 254).
59     V prejednávanej veci z vyššie uvedeného vyplýva, že skutkové okolnosti, ktoré ku dňu prijatia rozhodnutia neexistovali;, najmä
číselné informácie týkajúce sa obdobia 2001/2005, a dôkazy, ktoré takisto k tomuto dňu neexistovali a ani neboli osobitne
vytvorené na účely napadnutia rozhodnutia alebo na jeho obhajobu v časti, v ktorej stanovuje, že prišlo k porušeniu, napríklad
štúdie všeobecným spôsobom zachytávajúce účinky súbežného obchodovania s liekmi v Spoločenstve, odlišné od štúdií predložených
počas správneho konania, je potrebné od začiatku vylúčiť z pojednávania.
2.     O existencii dohody medzi podnikmi
a)     Obsah rozhodnutia
60     Komisia v odôvodnení č. 109 uviedla, že všeobecné podmienky predaja tvoria dohodu medzi GW a ostatnými španielskymi veľkoobchodníkmi,
ktorí ju podpísali.
b)     Tvrdenia účastníkov konania
61     GSK uvádza, že všeobecné podmienky predaja netvoria dohodu.
62     GW a španielski veľkoobchodníci, ktorí všeobecné podmienky predaja podpísali, totiž neprejavili svoju slobodnú vôľu, pretože
veľkoobchodná cena liekov preplácaných španielskym systémom zdravotného poistenia je im uložená španielskou právnou úpravou
v tejto oblasti.
63     Okrem toho neprejavili spoločnú súhlasnú vôľu s obmedzením hospodárskej súťaže, ale iba spoločnú súhlasnú vôľu s predajom
a nákupom liekov podľa ustanovení všeobecných podmienok predaja.
64     Komisia podporovaná vedľajšími účastníkmi konania napáda dôvodnosť týchto tvrdení.
c)     Posúdenie Súdom prvého stupňa
65     Tvrdenia GSK vedú v prvom rade k preskúmaniu toho, či GW a španielski veľkoobchodníci prejavili slobodnú vôľu vzhľadom na
španielsku právnu úpravu týkajúcu sa veľkoobchodných cien liekov preplácaných španielskym systémom zdravotného poistenia,
a teda či Komisia správne posudzovala správanie podnikov a nie správanie štátu. Prípadne vedú v druhom rade k preskúmaniu
toho, či GW a títo veľkoobchodníci prejavili spoločnú súhlasnú vôľu, a teda či Komisia správne posudzovala dvojstranné správanie
a nie jednostranné správanie.
O slobode vôle
66     Článok 81 ods. 1 ES sa uplatňuje iba na protisúťažné správania, ktoré podniky majú z vlastnej iniciatívy (rozsudky Súdneho
dvora z 21. septembra 1988, Van Eycke, 267/86, Zb. s. 4769, bod 16; z 11. novembra 1997, Komisia a Francúzsko/Ladbroke Racing,
C‑359/95 P a C‑379/95 P, Zb. s. I‑6265, bod 33, a z 9. septembra 2003, CIF, C‑198/01, Zb. s. I‑8055, bod 45).
67     Ak je pre rozhodnutie o uplatnení tohto ustanovenia potrebné najprv posúdiť prípadný vplyv štátnej právnej úpravy, treba určiť,
či táto právna úprava necháva možnosť vylúčenia, obmedzenia alebo skreslenia hospodárskej súťaže autonómnemu správaniu podnikov
(rozsudok Komisia a Francúzsko/Ladbroke Racing, už citovaný v bode 66 vyššie, body 32 a 35, a rozsudok CIF, už citovaný v bode
66 vyššie, bod 66).
68     Ak sa pre potreby tohto posúdenia javí, že dotknutá právna úprava ukladá podnikom protisúťažné správanie, alebo úplne vylučuje
možnosť protisúťažného správania z ich strany, potom je článok 81 ods. 1 ES neuplatniteľný (rozsudok Komisia a Francúzsko/Ladbroke
Racing, už citovaný v bode 66 vyššie, bod 33, a rozsudok CIF, už citovaný v bode 66 vyššie, bod 67).
69     Ak sa naopak zdá, že táto právna úprava necháva možnosť vylúčenia, obmedzenia alebo skreslenia hospodárskej súťaže autonómnemu
správaniu podnikov, potom je článok 81 ods. 1 ES uplatniteľný (rozsudok Komisia a Francúzsko/Ladbroke Racing, už citovaný
v bode 66 vyššie, bod 34, a rozsudok CIF, už citovaný v bode 66 vyššie, bod 56).
70     Súd Spoločenstva uplatňoval reštriktívne možnosť vylúčiť správanie z pôsobnosti tohto ustanovenia z dôvodu, že je vyvolané
štátnou právnou úpravou (rozsudok CIF, už citovaný v bode 66 vyššie, bod 67, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. marca 2000,
Consiglio Nazionale degli Spedizionieri Doganali/Komisia, T‑513/93, Zb. s. II‑1807, bod 60).
71     Je teda potrebné určiť, či španielska právna úprava uložila GW uplatniť v dohodách, ktoré uzatvorila so španielskymi veľkoobchodníkmi,
ceny diferencované podľa toho, či lieky, ktoré im predáva, budú preplácané španielskym systémom zdravotného poistenia, alebo
nie – ako tvrdí GSK.
72     Je pritom zjavné, že španielska právna úprava, ktorá zahŕňa na jednej strane ustanovenia hlavy VIII zákona č. 25/1990 a dekrétu
č. 271/1990 na druhej strane, nikde neurčuje veľkoobchodnú cenu liekov, ktoré nie sú určené na preplatenie španielskym systémom
zdravotného poistenia. GSK okrem toho uznala, ako vo svojich písomnostiach, tak aj na pojednávaní, že toto zistenie, vyplývajúce
implicitne, ale nevyhnutne zo znenia zákona č. 25/1990 v znení platnom v čase vstupu všeobecných podmienok predaja do platnosti,
ktoré v súvislosti s týmito výrobkami mlčí, bolo výslovne potvrdené neskoršími zmenami a doplneniami, a vyplýva to aj z odôvodnení
č. 37 a č. 139 rozhodnutia.
73     Aj za predpokladu, že by teda bolo pravdivé tvrdenie GSK, podľa ktorého veľkoobchodná cena liekov určených na preplatenie
uvedeným systémom je určená úplne nezávislým spôsobom španielskou administratívou a je GW a španielskym veľkoobchodníkom uložená,
v protiklade s tým, čo tvrdia vedľajší účastníci konania, pravdou zostáva, že správanie ukladajúce prostredníctvom dohody
systém diferencovaných cien zakazujúci španielskym veľkoobchodníkom, ktorí obchodujú s GW, nakúpiť za cenu (cena 4 A) lieky,
ktoré ďalej predajú do iných členských štátov a ich povinnosť nákupu týchto výrobkov za vyššiu cenu (cena 4 B), nie je nijako
španielskou právnou úpravou uložené. Keď sa GSK na to na pojednávaní pýtali, musela to pripustiť.
74     Nemôže byť teda prijatá skutočnosť, že dotknutá vnútroštátna právna úprava uložila GW zriadiť v dohodách, ktoré uzatvorila
so španielskymi veľkoobchodníkmi, ceny diferencované podľa toho, či lieky, ktoré im predáva, budú preplácané španielskym systémom
zdravotného poistenia alebo nie.
O súlade vôle
75     Článok 81 ods. 1 ES sa uplatňuje iba na správanie podnikov dvojstrannej alebo viacstrannej povahy (rozsudok Súdneho dvora
z 8. júla 1999, Komisia/Anic Partecipazioni, C‑49/92 P, Zb. s. I‑4125, body 79 a 112), ktoré môže vytvoriť dohody, zosúladené
postupy alebo rozhodnutia združení.
76     Na vznik dohody postačuje, aby najmenej dva podniky prejavili svoju spoločnú vôľu správať sa na trhu určitým spôsobom (rozsudky
Súdneho dvora z 15. júla 1970, ACF Chemiefarma/Komisia, 41/69, Zb. s. 661, bod 112, a z 11. januára 1990, Sandoz Prodotti
Farmaceutici/Komisia, C‑277/87, Zb. s. I‑45, uverejnenie abstraktu, bod 13; rozsudok Bayer/Komisia, už citovaný v bode 47
vyššie, body 67 a 173).
77     Ak je následne nevyhnutné, aby rozhodnutia, pri ktorých Komisia uplatňuje článok 81 ods. 1 ES, preukazovali existenciu spoločnej
vôle správať sa na trhu určitým spôsobom, nie je naopak vyžadované, v protiklade s tým, čo tvrdí GSK, aby dokazovali spoločnú
vôľu sledovať protisúťažný cieľ.
78     V prejednávanej veci rozhodnutie dospelo k záveru o existencii spoločnej vôle vyjadrenej GW a španielskymi veľkoobchodníkmi,
ktorí všeobecné podmienky predaja podpísali, správať sa na trhu spôsobom stanoveným článkom 4 týchto podmienok, čiže predávať
a kupovať ktorýkoľvek z 82 liekov, na ktoré sa tieto podmienky vzťahujú, za ceny 4 A alebo 4 B podľa toho, či podmienky stanovené
bodom A tohto ustanovenia sú splnené alebo nie.
79     Toto zistenie zjavne potvrdzuje aj spis, z ktorého vyplýva, že GW prijala všeobecné podmienky predaja stanovujúce systém diferencovaných
cien. Ďalej GW predložila tieto všeobecné podmienky predaja 89 veľkoobchodníkom, s ktorými v Španielsku udržuje obchodné vzťahy.
Pri tejto príležitosti ich požiadala, s dôrazom na túto žiadosť, aby jej vrátili podpísanú kópiu ako „súhlas“ v stanovenej
lehote. Tieto skutkové okolnosti preukazujú vôľu GW dohodnúť sa so španielskymi veľkoobchodníkmi na všeobecných podmienkach
predaja, a teda urobiť im v tejto veci ponuku. Nakoniec 75 z 89 veľkoobchodníkov, adresátov tejto ponuky, vykonalo úkon požadovaný
GW, podpísalo všeobecné podmienky predaja a poslalo ich späť v lehote na to určenej. Tieto skutkové okolnosti preukazujú vôľu
španielskych veľkoobchodníkov prijať ponuku GW a uzatvoriť s ňou dohodu, ako to uznala aj GSK na pojednávaní.
80     Žiadne z tvrdení predložených GSK sa nejaví takej povahy, aby spochybnilo tento záver.
81     GSK osobitne nemôže založiť svoje tvrdenie na skutočnosti, že Komisia nepredložila dôkaz o existencii na jednej strane formálneho
zákazu vyvážať uloženého zo strany GW španielskym veľkoobchodníkom a na druhej strane o správaní preukazujúcom konkludentné
prijatie takéhoto zákazu uvedenými veľkoobchodníkmi.
82     Je totiž na Komisii, aby predložila dôkaz o protiprávnom konaní, ktoré konštatuje, a predložila vo svojich rozhodnutiach o uplatnení
pravidiel hospodárskej súťaže presné a súhlasné dôkazy spôsobilé presvedčivo preukázať existenciu skutočností, ktoré tvoria
tieto protiprávne konania (rozsudky Súdneho dvora z 28. marca 1984, CRAM a Rheinzink/Komisia, 29/83 a 30/83, Zb. s. 1679,
bod 20, a zo 6. januára 2004, BAI a Komisia/Bayer, C‑2/01 P a C‑3/01 P, Zb. s. I‑23, bod 62).
83     Tieto skutočnosti môžu tvoriť priame dôkazy, napríklad ak majú písomnú formu (rozsudok Súdu prvého stupňa z 15. marca 2000,
Cimenteries CBR a i./Komisia, T‑25/95, T‑26/95, T‑30/95 až T‑32/95, T‑34/95 až T‑39/95, T‑42/95 až T‑46/95, T‑48/95, T‑50/95
až T‑65/95, T‑68/95 až T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95 a T‑104/95, Zb. s. II‑491, bod 862 a odvolanie, rozsudok Aalborg
Portland a i./Komisia, už citovaný v bode 55 vyššie, bod 237), alebo, ak nie sú priame dôkazy, môžu ich tvoriť nepriame dôkazy
vyplývajúce napríklad zo správania (rozsudok Bayer/Komisia, už citovaný v bode 47 vyššie, bod 73 a odvolanie, a rozsudok BAI
a Komisia/Bayer, už citovaný v bode 82 vyššie, bod 100).
84     V prejednávanej veci už bolo zdôraznené, že Komisia vychádzala z výmeny písomností preukazujúcich bez akýchkoľvek pochybnosti,
že GW ponúkla španielskym veľkoobchodníkom, aby sa správali na trhu spôsobom stanoveným vo všeobecných podmienkach predaja,
a že väčšina z nich túto ponuku prijala. Pre Komisiu bolo preto zbytočné, ako aj zdôraznila na pojednávaní, skúmať iné skutočnosti
ako tie, ktoré sa týkali príslušného správania GW a týchto veľkoobchodníkov.
85     Rovnako nie je dôvodné tvrdenie GSK, že veľkoobchodníci, na ktorých sa obrátila GW, boli opačného názoru ako ona.
86     Keďže totiž v tejto veci Komisia predložila dôkaz o existencii dohody, je na podniku, ktorý sa tejto dohody zúčastnil, aby
predložil zo svojej strany dôkaz o dištancovaní sa od takejto dohody, dôkaz, ktorý musí preukázať jasnú vôľu, o ktorej mali
vedomosť aj ostatné podniky, nezúčastniť sa tejto dohody (pozri v tomto zmysle rozsudok BAI a Komisia/Bayer, už citovaný v bode
82 vyššie, bod 63; rozsudok Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný v bode 55 vyššie, body 81 až 84, a rozsudok Súdu prvého
stupňa z 11. decembra 2003, Adriatica di Navigazione/Komisia, T‑61/99, Zb. s. II‑5349, body 135 až 138).
87     Hoci je v prejednávanej veci pravda, že niektorí zo španielskych veľkoobchodníkov, ktorí súhlasili so všeobecnými podmienkami
predaja, napadli ich zákonnosť, ako je uvedené v odôvodnení č. 12 rozhodnutia, zo spisu nevyplýva, že by sa dištancovali v zmysle
judikatúry. Rovnako je pravda, že niektorí z nich vyviezli lieky nakúpené od GW za cenu 4 A. Okrem toho zo spisu tiež vyplýva,
že títo veľkoobchodníci nakoniec na žiadosť GSK akceptovali, že uhradia faktúry odrážajúce rozdiel medzi cenou 4 A a cenou
4 B. V každom prípade sa tieto skutočnosti týkajú iba niekoľkých veľkoobchodníkov a nemôže byť z toho vyvodený záver, že všetci
veľkoobchodníci sa dištancovali od dohody, ktorú predtým uzatvorili s GW.
88     Okrem iného je fakt, že tri profesijné združenia, Aseprofar, Asociación de empresarios de cooperativas farmacéuticas a Fedifar,
predložili Komisii a Servicio de defensa de competencia (oddelenie na ochranu hospodárskej súťaže) sťažnosti, ako to vyplýva
z odôvodnenia č. 3 rozhodnutia, a že v týchto združeniach boli ich priamymi členmi v prvých dvoch a nepriamymi členmi v treťom
niektorí veľkoobchodníci, ktorí podpísali všeobecné podmienky predaja. Samotná skutočnosť, že profesijné združenia, ktoré
predložili tieto sťažnosti, mali medzi svojimi členmi niektorých, ktorí podpísali všeobecné podmienky predaja, však nestačí
na preukázanie toho, že veľkoobchodníci ako celok v skutočnosti nechceli, alebo už viac odo dňa podania sťažnosti nechceli
spolupracovať s GW.
89     Preto nemôže byť vyvodený záver, že GW a veľkoobchodníci tým, že súhlasili so všeobecnými podmienkami predaja, nemali zjavne
spoločnú súhlasnú vôľu.
90     Z vyššie uvedeného vyplýva, že s ohľadom na tvrdenia predložené GSK sa nejaví nesprávne, že Komisia vyvodila existenciu dohody.
3.     O existencii obmedzenia hospodárskej súťaže
a)     Obsah rozhodnutia
91     Komisia v odôvodneniach č. 116 až č. 143 a č. 189 rozhodnutia uviedla, že článok 4 všeobecných podmienok predaja mal za cieľ
a následok obmedzenie hospodárskej súťaže.
92     Komisia najprv, skúmajúc cieľ tohto ustanovenia, v odôvodnení č. 116 rozhodnutia uviedla, že tento článok má za cieľ obmedziť
súbežné obchodovanie s liekmi, ktoré uvádza na trh GW, medzi Španielskom a inými členskými štátmi. Komisia takisto v odôvodnení
č. 117 rozhodnutia uviedla, že z porovnania medzi cenou 4 A, ktorá sa uplatňuje na lieky určené na ďalší predaj a preplatenie
v Španielsku, a cenou 4 B, ktorá sa uplatňuje na lieky určené na ďalší predaj alebo preplatenie v iných členských štátoch,
vyplýva, že ich uplatnenie by malo za následok vylúčenie alebo brzdenie súbežného obchodovania.
93     Komisia ďalej v odôvodneniach č. 117 až č. 119 rozhodnutia uviedla, že článok 4 všeobecných podmienok predaja vyvolal v značnom
počte prípadov následky porovnateľné s následkami zákazu vyvážať, kým v iných prípadoch vylučoval súbežné obchodovanie, takmer
tak, ako by to urobil systém dvojitej ceny. Takisto v odôvodneniach č. 120 až č. 123 rozhodnutia uviedla, že existencia štátnej
právnej úpravy v Španielsku týkajúcej sa spôsobu stanovenia veľkoobchodných cien liekov preplácaných vnútroštátnym systémom
zdravotného poistenia nie je povahy, ktorá by mohla zmeniť túto analýzu.
94     Komisia nakoniec v odôvodneniach č. 124 a č. 125 rozhodnutia tvrdí, že Súdny dvor a Súd prvého stupňa vždy kvalifikovali dohody
obsahujúce zákaz vývozu, systémy dvojitých cien alebo iné obmedzenia súbežného obchodovania ako dohody s cieľom obmedziť hospodársku
súťaž, takže článok 4 všeobecných podmienok predaja je tiež potrebné považovať za článok majúci za cieľ obmedziť hospodársku
súťaž.
95     Následne skúmajúc následok článku 4 všeobecných podmienok predaja Komisia najprv v odôvodnení č. 126 rozhodnutia uviedla,
že skutočnosť uvedenia vyššej veľkoobchodnej ceny v prípade vývozu, ku ktorej sa pridávajú náklady na vykonanie tejto operácie
(expedícia, opätovné balenie a iné) má za následok obmedzenie súbežného obchodovania, ktoré by bez takejto ceny existovalo.
96     Komisia ďalej v odôvodneniach č. 127 až č. 135 rozhodnutia uviedla, že toto ustanovenie sa neobmedzuje na neutralizovanie
skreslenia hospodárskej súťaže vykonaného Španielskym kráľovstvom a že nie je odôvodniteľné existenciou osobitného kontextu
právnej úpravy.
97     Komisia okrem toho v odôvodneniach č. 136 až č. 140 rozhodnutia uviedla, že rozdielne ceny stanovené v článku 4 všeobecných
podmienok predaja mali za následok na jednej strane obmedzenie slobody konania veľkoobchodníkov vykonávajúcich činnosť v členskom
štáte pôvodu súbežného obchodovania a na druhej strane obmedzenie hospodárskej súťaže medzi týmito veľkoobchodníkmi a predajcami
vykonávajúcimi činnosť v členskom štáte určenia tohto súbežného obchodovania.
98     Komisia nakoniec v odôvodneniach č. 141 až č. 143 rozhodnutia spomína mieru, do akej kolísanie meny ovplyvnilo v rokoch 1996
a 1998 súbežné obchodovanie s liekmi, najmä medzi Španielskom a Spojeným kráľovstvom.
b)     Tvrdenia účastníkov konania
99     GSK v podstate tvrdí, že článok 4 všeobecných podmienok predaja neobmedzuje hospodársku súťaž.
100   GSK v prvom rade zdôrazňuje, že hospodárska súťaž je v oblasti liekov preplácaných vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia
skreslená od začiatku a že článok 4 všeobecných podmienok predaja má za cieľ iba neutralizáciu tejto situácie, ktorú možno
pripísať existencii štátnej právnej úpravy týkajúcej sa cien uvedených liekov na jednej strane a absencii harmonizujúcej právnej
úpravy Spoločenstva na druhej strane.
101   V druhom rade GSK tvrdí, že článok 4 všeobecných podmienok predaja nemá za cieľ obmedziť hospodársku súťaž a že Komisia nepreukázala,
že by takýto následok mala so zreteľom na osobitosti dotknutého trhu a všeobecnejšie na právny a hospodársky kontext, v ktorom
toto ustanovenie vzniklo.
102   Komisia podporovaná vedľajšími účastníkmi konania napadá dôvodnosť týchto tvrdení. Zastáva názor, že oprávnene tvrdí, že článok
4 všeobecných podmienok predaja, ktorý má povahu vylučujúcu a brzdiacu súbežné obchodovanie, mal za cieľ a za následok obmedzenie
hospodárskej súťaže.
c)     Posúdenie Súdom prvého stupňa
103   GSK nenapáda vecnú správnosť skutočností, ktorých sa dovoláva Komisia na účely uplatnenia článku 81 ods. 1 ES, ale napáda
posúdenie, ktoré táto inštitúcia vykonala. Celá táto kritika sa viaže na dôsledky, ktoré mali byť odvodené zo správneho právneho
a hospodárskeho kontextu oblasti liekov počas analýzy existencie obmedzenia hospodárskej súťaže. Detailnejšie sa táto kritika
týka po prvé stavu hospodárskej súťaže pred vznikom článku 4 všeobecných podmienok predaja a po druhé obmedzenia hospodárskej
súťaže, ktoré možno pripísať tomuto ustanoveniu.
O stave hospodárskej súťaže pred vznikom článku 4 všeobecných podmienok predaja
104   Ako GSK oprávnene tvrdí, oblasť liekov preplácaných vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia je v mnohých členských štátoch
typická existenciou právnej úpravy, ktorá prevyšuje jednoduchú reguláciu hospodárskej činnosti, najmä pokiaľ ide o oblasť
cien (rozsudok Súdneho dvora z 29. novembra 1983, Roussel a i., 181/82, Zb. s. 3849, bod 8). Koexistencia týchto rôznych štátnych
právnych úprav môže skresliť hospodársku súťaž (rozsudok Súdneho dvora z 5. decembra 1996, Merck a Beecham, C‑267/95 a C‑268/95,
Zb. s. I‑6285, bod 47). Okrem toho môže v tomto bode viesť k určitému uzatváraniu vnútroštátnych trhov (pozri analogicky rozsudok
Súdneho dvora zo 16. decembra 1975, Suiker Unie a i./Komisia, 40/73 až 48/73, 50/73, 54/73 až 56/73, 111/73, 113/73 a 114/73,
Zb. s. 1663, bod 24).
105   V súlade s judikatúrou citovanou v bodoch 67 až 70 vyššie sa však článok 81 ods. 1 ES neuplatní, iba ak je oblasť, na ktorú
sa dohoda vzťahuje, podriadená právnej úprave vylučujúcej možnosť, aby bola hospodárska súťaž touto dohodou vylúčená, skreslená
alebo obmedzená.
106   V prejednávanej veci však existuje hospodárska súťaž medzi výrobcami liekov, ktorá sa zakladá hlavne na iných hodnotách, ako
je cena, najmä na inováciách (rozsudok Roussel a i., už citovaný v bode 104 vyššie, bod 9), tak ako zdôraznila GSK vo svojich
vyjadreniach a na pojednávaní.
107   Okrem toho môže existovať hospodárska súťaž medzi výrobcom a jeho predajcami, alebo medzi súbežnými obchodujúcimi a vnútroštátnymi
predajcami, ktorá sa týka práve značných rozdielov v cene, ku ktorým prispievajú dotknuté štátne právne úpravy, a ktorá, keďže
lieky sú ochraňované patentom udeľujúcim dočasný monopol jeho majiteľovi, je až do uplynutia tohto patentu jedinou formou
možnej cenovej hospodárskej súťaže medzi nimi, ako to GSK takisto zdôraznila vo svojich vyjadreniach.
108   Keďže právna úprava opísaná GSK je schopná obmedziť hospodársku súťaž, ale nie ju vylúčiť, nemá za následok neuplatniteľnosť
článku 81 ods. 1 ES.
O obmedzení hospodárskej súťaže pripisovanom článku 4 všeobecných podmienok predaja
109   Vzhľadom na to, že GSK tvrdí, že Komisia nezohľadnila správne príslušný právny a hospodársky kontext, keď skúmala existenciu
obmedzenia hospodárskej súťaže, treba hneď na začiatku zdôrazniť, že hospodárskou súťažou upravenou článkom 3 ods. 1 písm. g) ES
a článkom 81 ods. 1 ES sa rozumie účinná hospodárska súťaž, to znamená stupeň hospodárskej súťaže potrebný na to, aby boli
dosiahnuté ciele Zmluvy. Jej intenzita sa môže meniť podľa povahy dotknutého výrobku a štruktúry dotknutého trhu. Okrem toho
jej hodnoty môžu mať rôzny význam, keďže hospodárska súťaž v rámci cien netvorí jedinú účinnú formu hospodárskej súťaže, ani
formu, ktorej treba za každých okolností prisúdiť úplnú prioritu (rozsudok Súdneho dvora z 25. októbra 1977, Metro/Komisia,
26/76, Zb. s. 1875, ďalej len „rozsudok Metro I“, body 20 a 21, a rozsudok CIF, už citovaný v bode 66 vyššie, bod 68).
110   Následkom toho posúdenie obmedzenia hospodárskej súťaže v zmysle článku 81 ods. 1 ES musí vychádzať zo skutočného rámca, a teda
právneho a hospodárskeho kontextu, v ktorom sa prejaví dohoda, ktorej sa toto obmedzenie prisudzuje. Takáto povinnosť sa vzťahuje
na posúdenie tak cieľa, ako aj následku dohody (rozsudok Société technique minière, už citovaný v bode 55 vyššie, s. 359 a 360;
rozsudky Súdneho dvora z 13. júla 1966, Consten a Grundig/Komisia, 56/64 a 58/64, Zb. s. 429, 497, a z 12. decembra 1995,
Oude Luttikhuis a i., C‑399/93, Zb. s. I‑4515, bod 20).
111   Ak teda posúdenie ustanovení dohody, vykonané v ich právnom a hospodárskom kontexte, preukáže samo osebe existenciu narušenia
hospodárskej súťaže, môže sa predpokladať, že táto dohoda má za cieľ vylúčiť, obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž (pozri
rozsudok Société technique minière, už citovaný v bode 55 vyššie, s. 359 a 362, a rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný
v bode 110 vyššie, s. 497), takže nie je potrebné preskúmať jej následok (rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný
v bode 110 vyššie, s. 496, a rozsudok Komisia/Anic Participazioni, už citovaný v bode 75 vyššie, bod 99).
112   Naopak, ak nejde o taký prípad, je potrebné preskúmať následok tejto dohody a dostatočne právne preukázať, že skutočne alebo
potenciálne vylučuje, obmedzuje alebo skresľuje hospodársku súťaž (rozsudok Société technique minière, už citovaný v bode
55 vyššie, s. 359, 360 a 362, a rozsudok Súdneho dvora z 28. mája 1998, Deere/Komisia, C‑7/95 P, Zb. s. I‑3111, body 75 a 77).
113   V prejednávanej veci je potrebné postupne preskúmať tvrdenia GSK týkajúce sa cieľa a následku článku 4 všeobecných podmienok
predaja.
–       O existencii protisúťažného cieľa
114   GSK nepopiera, že článok 4 všeobecných podmienok predaja bol prijatý s úmyslom obmedziť súbežné obchodovanie 82 liekov uvádzaných
na trh GW medzi Španielskom na jednej strane a inými členskými štátmi, najmä Spojeným kráľovstvom, na druhej strane.
115   Z judikatúry vyplýva, že dohody smerujúce v konečnom dôsledku k zákazu súbežného obchodovania sa v zásade majú považovať za
dohody majúce za cieľ vylúčiť hospodársku súťaž (rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný v bode 110 vyššie, s. 496
až 498; rozsudky Súdneho dvora z 1. februára 1978, Miller International/Komisia, 19/77, Zb. s. 131, body 7 a 18; z 12. júla
1979, BMW Belgium/Komisia, 32/78, 36/78 a 82/78, Zb. s. 2435, body 20 až 28 a 31, a Sandoz Prodotti Farmaceutici/Komisia,
už citovaný v bode 76 vyššie, bod 16).
116   Z judikatúry takisto vyplýva, že dohody zreteľne majúce za cieľ nepriaznivo ovplyvniť súbežné obchodovanie majú byť v zásade
považované za dohody, ktorých cieľom je obmedziť hospodársku súťaž (rozsudky Súdneho dvora z 8. novembra 1983, IAZ a i./Komisia,
96/82 až 102/82, 104/82, 105/82, 108/82 a 110/82, Zb. s. 3369, body 23 až 25, a zo 6. apríla 2006, General Motors/Komisia,
C‑551/03 P, Zb. s. I‑3173, body 67 a 68).
117   GSK však oprávnene zdôrazňuje, pri zohľadnení právneho a hospodárskeho kontextu, že Komisia sa nemôže opierať o jedinú okolnosť,
a síce že článok 4 všeobecných podmienok predaja zavádza systém diferencovaných cien s cieľom obmedziť súbežné obchodovanie,
aby vyvodila záver, že toto ustanovenie má za cieľ obmedziť hospodársku súťaž.
118   Cieľom článku 81 ods. 1 ES, ktorý tvorí základné ustanovenie nevyhnutné pre splnenie úloh zverených Spoločenstvu, najmä pre
fungovanie vnútorného trhu, (rozsudky Súdneho dvora z 1. júna 1999, Eco Swiss, C‑126/97, Zb. s. I‑3055, bod 36, a z 20. septembra
2001, Courage a Crehan, C‑453/99, Zb. s. I‑6297, bod 20), je totiž zabrániť, aby podniky tým, že medzi sebou alebo s tretími
osobami obmedzia hospodársku súťaž, znižovali prospech konečných spotrebiteľov dotknutých výrobkov (rozsudok Súdu prvého stupňa
zo 7. júna 2006, Österreichische Postsparkasse a Bank für Arbeit und Wirtschaft/Komisia, T‑213/01 a T‑214/01, Zb. s. II‑1601,
bod 115; pozri v tomto zmysle tiež rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný v bode 110 vyššie, s. 493, a rozsudok Súdneho
dvora z 20. júna 1978, Tepea/Komisia, 28/77, Zb. s. 1391, bod 56). Na pojednávaní Komisia okrem iného niekoľkokrát zdôraznila,
že práve z tohto pohľadu viedla svoje posúdenie v prejednávanej veci, a po prvé urobila záver, že všeobecné podmienky predaja
evidentne obmedzujú prospech spotrebiteľov, a potom sa po druhé zaoberala otázkou, či toto obmedzenie bude vyvážené zvýšením
efektívnosti v prospech spotrebiteľov.
119   V dôsledku toho uplatnenie článku 81 ods. 1 ES na prejednávanú vec nemôže závisieť iba od skutočnosti, že predmetná dohoda
má za cieľ obmedziť súbežné obchodovanie s liekmi alebo rozdeľovať spoločný trh, čo sú znaky umožňujúce vyvodiť záver, že
táto dohoda má vplyv na obchod medzi členskými štátmi, ale vyžaduje okrem toho analýzu smerujúcu k zisteniu, či cieľom alebo
následkom dohody je vylúčiť, obmedziť alebo skresliť hospodársku súťaž na relevantnom trhu na ujmu konečného spotrebiteľa.
Ako teda vyplýva z citovanej judikatúry v bodoch 111 a 112 vyššie, táto analýza, ktorá môže byť skrátená, pokiaľ ustanovenia
dohody ukazujú samy osebe existenciu narušenia hospodárskej súťaže, ako Komisia uviedla na pojednávaní, musí byť naopak doplnená,
ak o takýto prípad nejde, v tom, čo si vyžadujú okolnosti v prejednávanej veci (rozsudok Société technique minière, už citovaný
v bode 55 vyššie, s. 358 až 361, a rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný v bode 110 vyššie, s. 495 až 498).
120   V rozsudku Consten a Grundig/Komisia, už citovanom v bode 110 vyššie, ktorý bol podkladom pre citovanú judikatúru v bodoch
115 a 116 vyššie, Súdny dvor osobitne nerozhodol, v protiklade s tým, čo uviedla Komisia vo svojich vyjadreniach, že dohoda
majúca za cieľ obmedzenie súbežného obchodovania sa musí automaticky považovať, bez ohľadu na akúkoľvek analýzu hospodárskej
súťaže, za dohodu majúcu za cieľ obmedzenie hospodárskej súťaže. Naopak, Súdny dvor sa po prvé obmedzil na konštatovanie,
že dohoda medzi výrobcom a predajcom, ktorá chce vytvoriť vnútroštátne prekážky v obchodovaní medzi členskými štátmi, môže
byť takej povahy, ktorá odporuje najzákladnejším cieľom Spoločenstva (s. 494), a táto úvaha ho viedla k zamietnutiu žalobného
návrhu na základe neuplatnenia článku 81 ods. 1 ES na vertikálne zmluvy (s. 492 až 494). Po druhé Súdny dvor urobil analýzu
hospodárskej súťaže, skrátenú, ale vecnú, v rámci ktorej najmä zdôraznil, že dotknutá dohoda má za cieľ zabrániť akejkoľvek
možnosti hospodárskej súťaže na úrovni veľkoobchodu s cieľom zavedenia ceny vylučujúcej účinnú hospodársku súťaž, a že tieto
úvahy ho viedli k zamietnutiu žalobného dôvodu na základe absencie obmedzenia hospodárskej súťaže (s. 496 až 498).
121   Hoci je odvtedy známe, že súbežnému obchodovaniu je poskytnutá určitá ochrana, nejde o súbežné obchodovanie ako také, ale
– ako rozhodol Súdny dvor – o súbežné obchodovanie podporujúce na jednej strane rozvoj obchodu a na druhej strane posilnenie
hospodárskej súťaže (rozsudok Súdneho dvora zo 16. januára 1992, X, C‑373/90, Zb. s. I‑131, bod 12), to znamená, z tohto druhého
aspektu, o súbežné obchodovanie, ktoré priznáva konečným spotrebiteľom výhody účinnej hospodárskej súťaže v oblasti zásobovania
alebo cien (rozsudok Tepea/Komisia, už citovaný v bode 118 vyššie, body 43 a 56). Preto ak je známe, že dohoda majúca za cieľ
obmedziť súbežné obchodovanie sa má v zásade považovať za dohodu majúcu za cieľ obmedziť hospodársku súťaž, je to tak iba
v rozsahu, v akom možno predpokladať, že zbavuje konečných spotrebiteľov týchto výhod.
122   Berúc do úvahy právny a hospodársky kontext, v ktorom vznikli všeobecné podmienky predaja GSK, však nemožno predpokladať,
že zbavujú konečných spotrebiteľov liekov týchto výhod. Veľkoobchodníci, ktorých funkciou je, ako to rozhodol Súdny dvor,
zabezpečiť zásobovanie maloobchodu majúce prospech z hospodárskej súťaže medzi výrobcami (rozsudok Metro I, už citovaný v bode
109 vyššie, bod 40), sú totiž hospodárskymi subjektmi pôsobiacimi v rámci hodnotového reťazca na sprostredkovateľskej úrovni
a sú schopní ponechať si cenovú výhodu vyplývajúcu zo súbežného obchodovania, a v tom prípade sa táto výhoda neprenesie na
konečného spotrebiteľa.
123   Opis tohto kontextu sa nachádza v oddiele I rozhodnutia týkajúceho sa skutkových okolností a konkrétnejšie v pododdiele F
nazvanom „Súbežné obchodovanie farmaceutických výrobkov v Spoločenstve: vplyv vnútroštátnych rámcových právnych úprav a kolísanie
meny“ a v pododdiele G nazvanom „Súbežné obchodovanie výrobkov GW v Spoločenstve: vplyv na jeho podmienky predaja“.
124   Zo znenia tohto opisu vyplýva, že základné vlastnosti právneho a hospodárskeho kontextu sú nasledujúce, ako ich GSK pripustila
v o svojich vyjadreniach a na pojednávaní.
125   Po prvé, podľa odôvodnení č. 31, č. 36 a č. 50 rozhodnutia cena liekov preplácaných vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia
nie je stanovená na základe procesu hospodárskej súťaže v celom Spoločenstve, ale je priamo určená v rámci správneho konania
vo väčšine členských štátov a nepriamo kontrolovaná ostatnými členskými štátmi.
126   Po druhé, podľa odôvodnenia č. 31 rozhodnutia je aproximácia príslušných vnútroštátnych ustanovení v tejto oblasti v tomto
štádiu obmedzená. V skutočnosti sa smernica 89/105 obmedzuje iba na stanovenie, že určenie cien týchto liekov, pokiaľ vyplýva
z vnútroštátneho práva, sa musí uskutočniť na základe transparentného konania a musí byť založené na objektívnych a overiteľných
kritériách. Pokiaľ ide o ostatné, podľa odôvodnenia č. 50 rozhodnutia vnútroštátne právo môže stanovovať zohľadnenie rôznych
kritérií, podľa politiky sledovanej dotknutých členským štátom v oblasti verejného zdravia a financovania vnútroštátneho systému
zdravotného poistenia, ako vyjadruje takisto smernica 89/105. To je najmä prípad španielskeho práva, ktoré podľa odôvodnení
č. 37 a č. 38 rozhodnutia stanovuje priame určenie maximálnej veľkoobchodnej ceny a nepriame určenie maximálnej maloobchodnej
ceny. Právo Spojeného kráľovstva zase nestanovuje určenie ceny, ale podľa odôvodnení č. 44 až č. 46 rozhodnutia, kontroluje
príjmy farmaceutických spoločností.
127   Po tretie, podľa odôvodnení č. 29 až č. 31 a č. 34 rozhodnutia sú existujúce rozdiely medzi vnútroštátnymi ustanoveniami uplatňujúcimi
sa v tejto oblasti štrukturálnou príčinou existencie významných rozdielov v cene medzi členskými štátmi.
128   Po štvrté, podľa odôvodnení č. 30, č. 32 a č. 53 rozhodnutia je kolísanie výmenného kurzu príčinou existencie týchto rozdielov
v cene. Tento jav, ktorý sa 6. marca 1998, v deň, keď GSK oznámila všeobecné podmienky predaja Komisii, potenciálne týkal
všetkých členských štátov Spoločenstva, sa 8. mája 2001, v deň, keď Komisia prijala rozhodnutie, týkal ešte Spojeného kráľovstva,
Dánska a Švédska, ako to vyplýva z odôvodnenia č. 53 rozhodnutia.
129   Po piate, tieto rozdiely v cene sú podľa znenia odôvodnenia č. 29 rozhodnutia samy osebe príčinou súbežného obchodovania s liekmi
v Spoločenstve. Hlavnými členskými štátmi určenia tohto súbežného obchodovania sú, ako to upresňujú aj odôvodnenia č. 33 a č. 34
rozhodnutia, Dánsko, Holandsko a Spojené kráľovstvo.
130   Po šieste, niektoré členské štáty prijali ustanovenia, ktoré nezávisle od otázky, či majú za cieľ podporiť súbežné obchodovanie
– čo Komisia uvádza v odôvodneniach č. 31, č. 33, č. 34 a č. 52 rozhodnutia, ale čo GSK spochybňuje – môžu mať takýto následok.
To je najmä prípad Spojeného kráľovstva, kde, ako to uvádza odôvodnenie č. 49 rozhodnutia, National Health Service prepláca
automaticky lekárňam čiastku rovnajúcu sa cene, za ktorú výrobca uvádza svoj liek na britský trh, paušálne zníženú o 4 % až
5 %, o ktorých predpokladá, že zodpovedajú úspore uskutočnenej lekárňami, keď nakúpia inde za nižšiu cenu.
131   Po siedme, ako to vyplýva z odôvodnení č. 31 a č. 51 rozhodnutia, pacient všeobecne uhrádza iba obmedzenú časť ceny užívaných
liekov preplácaných vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia, ktorá je v každom členskom štáte rozdielna. Vnútroštátny
systém zdravotného poistenia prepláca podstatnú časť tejto ceny. To je najmä prípad Spojeného kráľovstva, kde podľa odôvodnenia
č. 48 rozhodnutia pacient platí 6 libier šterlingov (GBP) za liek, ak nepatrí medzi kategóriu osôb vyňatých z tejto platby.
132   Komisia odkazuje na niektoré aspekty tohto opisu v rámci posúdenia cieľa článku 4 všeobecných podmienok predaja. Odkazuje
na ne aj v odôvodnení č. 117 rozhodnutia, aby preukázala následok tohto ustanovenia na súbežné obchodovanie, čo nie je spochybnené.
Odkazuje na ne takisto v odôvodnení č. 121 rozhodnutia, aby vysvetlila, že na rozdiel od toho, čo tvrdí GSK, farmaceutické
spoločnosti disponujú právomocou vyjednávať v rámci španielskeho konania o stanovení veľkoobchodných cien liekov.
133   V žiadnej fáze však Komisia neskúma osobitnú a podstatnú vlastnosť sektora, ktorá vyplýva zo skutočnosti, že ceny dotknutých
výrobkov, podliehajúce kontrole členských štátov, ktoré ich priamo alebo nepriamo stanovujú na úrovni, ktorú považujú za primeranú,
vznikajú v Spoločenstve na rôznych štrukturálnych úrovniach, a na rozdiel od cien iných spotrebných tovarov, na ktoré Komisia
odkazuje vo svojich vyjadreniach a na pojednávaní, akými sú športové výrobky alebo motorky, zostávajú v každom prípade z väčšej
časti vyňaté z pôsobenia ponuky a dopytu.
134   Táto okolnosť je prekážkou tomu, aby bolo možné predpokladať, že súbežné obchodovanie má vplyv na ceny uplatňované pri konečnom
spotrebiteľovi liekov preplácaných vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia, a tým im prináša citeľnú výhodu analogicky
k tej, ktorá by im prináležala, keby tieto ceny boli určované spôsobom ponuky a dopytu.
135   Napokon, Komisia sama pripúšťa na prvý pohľad nejasný vplyv súbežného obchodovania s liekmi na prospech konečného spotrebiteľa,
pretože vo svojom oznámení KOM(1998) 588 konečné znenie z 25. novembra 1999 o jednotnom trhu farmaceutických výrobkov, ktoré
sa cituje v odôvodnení č. 161 rozhodnutia a ktorého sa dovolávajú účastníci konania vo svojich vyjadreniach a vo svojich odpovediach
na písomné otázky Súdu prvého stupňa, určuje, že ak súbežné obchodovanie nemôže mať dynamický účinok na ceny, je neúčinné,
keďže veľká časť finančného zisku, ale nie všetok, patrí tým, ktorí vykonávajú súbežné obchodovanie, a nie systému zdravotnej
starostlivosti alebo pacientovi (s. 6).
136   Nemožno preto prísť k záveru, že posúdenie článku 4 všeobecných podmienok predaja, majúceho za cieľ podľa GSK zaručiť, aby
veľkoobchodná cena stanovená Španielskym kráľovstvom bola účinne uplatňovaná len na tie lieky, pre ktoré bola zákonne stanovená,
samo osebe vyjadruje, že hospodárska súťaž bola vylúčená, obmedzená alebo skreslená.
137   Žiadne tvrdenie Komisie a vedľajších účastníkov konania sa nejaví takej povahy, aby spochybnilo tento záver.
138   Komisia sa najmä nemôže, ako to urobila v odôvodneniach č. 118 a č. 119 rozhodnutia a vo svojich vyjadreniach, obmedziť na
vytvorenie analógie s dohodami, ktoré mala príležitosť skúmať vo svojej predchádzajúcej rozhodovacej praxi, vyvodiac záver,
že článok 4 všeobecných podmienok predaja pripomína tieto dohody alebo im je podobný. Takýto postup totiž nakoniec prehliada
skutočnosti právneho a hospodárskeho kontextu opísaného vyššie, ktoré v rozhodnutí o uplatnení článku 81 ods. 1 ES, na ktoré
Komisia odkazuje, chýbajú.
139   Okrem toho je nedôvodné tvrdenie Komisie, že existencia španielskej právnej úpravy týkajúcej sa stanovenia veľkoobchodných
cien liekov nie je koniec koncov určujúca, berúc do úvahy právomoc vyjednávať, ktorú vyhradila farmaceutickým spoločnostiam,
ako je uvedené v odôvodneniach č. 120 až č. 123 rozhodnutia a jej vyjadreniach. Ďalej je nedôvodné tvrdenie Komisie, že koexistencia
rôznych štátnych právnych úprav v tejto oblasti nie je určujúca ani podľa judikatúry (rozsudok BMW Belgium/Komisia, už citovaný
v bode 115 vyššie, bod 5, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 19. mája 1999, BASF/Komisia, T‑175/95, Zb. s. II‑1581, body 121
až 123 a 136), čo takisto uvádza vo svojich vyjadreniach.
140   Aj za predpokladu, že španielska právna úprava vyhradzuje právomoc vyjednávať farmaceutickým spoločnostiam, ako to opakovane
tvrdili Komisia a vedľajší účastníci konania na pojednávaní, totiž zostáva pravdou, že existencia tejto právnej úpravy a jej
koexistencia s právnymi úpravami iných členských štátov má významný vplyv na základný parameter fungovania hospodárskej súťaže
(pozri analogicky rozsudok Suiker Unie a i./Komisia, už citovaný v bode 104 vyššie, body 17 a 71), prvok kontextu, ktorý pri
analýze hospodárskej súťaže nemožno prehliadnuť.
141   Žiadna analógia nemôže byť preto vytvorená medzi vecami spomenutými Komisiou, ktoré – ako táto inštitúcia sama poznamenala
na pojednávaní – sa týkajú opatrení na zablokovanie ceny nových áut (rozsudok BMW Belgium/Komisia, už citovaný v bode 115
vyššie, bod 5) alebo výrobkov na premaľovanie áut (rozsudok BASF/Komisia, už citovaný v bode 139 vyššie, bod 123) platných
na území jedného členského štátu Spoločenstva, a touto vecou, charakterizovateľnou skutočnosťou, že cena dotknutých výrobkov,
stanovovaná nakoniec členskými štátmi, sa štrukturálne vymyká z pôsobenia ponuky a dopytu a stanovuje sa na štrukturálne odlišných
úrovniach v celom Spoločenstve, napriek určitej hospodárskej súťaži, ktorá sa môže predsa len vyskytnúť z dôvodu súbežného
obchodovania.
142   Nakoniec, z bodu 75 rozsudku General Motors/Komisia, už citovaný v bode 116 vyššie, na ktorý sa odvoláva Komisia vo svojich
odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa a na pojednávaní, nemôže byť vyvodené, že by bolo potrebné úplne prehliadnuť
skutočnosti spomínané v predchádzajúcom bode.
143   Z bodu 75 tohto rozsudku totiž vyplýva, že absencia daňovej harmonizácie nebráni záveru, že dohoda smerujúca k obmedzeniu
súbežného obchodovania s motorovými vozidlami má za cieľ obmedziť hospodársku súťaž, hoci mala, ako uviedla Komisia na pojednávaní,
účinky na hospodársku súťaž v tejto oblasti. Naopak, nijako z neho nevyplýva, že dotknuté štátne právne úpravy v prejednávanej
veci sú v analýze hospodárskej súťaže bezvýznamné, pretože majú za cieľ vyňať tvorbu cien liekov preplácaných vnútroštátnymi
systémami zdravotného poistenia z hospodárskej súťaže.
144   Pokiaľ ide o vedľajších účastníkov konania, nemôžu sa oprávnene odvolávať na skutočnosť, že sa dotknuté štátne právne úpravy
v skutočnosti netýkajú vyňatia tvorby cien ich liekov z pôsobenia ponuky a dopytu, ale že zmierňujú absenciu hospodárskej
súťaže z dôvodu váhy farmaceutických spoločností na trhu a že zaručujú existenciu spravodlivých cien, ako to vedľajší účastníci
konania robili na pojednávaní.
145   V prípade, keď je totiž podaná na súd Spoločenstva žaloba o neplatnosť rozhodnutia Komisie o uplatnení pravidiel hospodárskej
súťaže, tento súd vykonáva, v súlade s článkom 230 ES, preskúmanie zákonnosti tohto rozhodnutia. Tvrdenia vedľajších účastníkov
konania sa však opierajú o skutočnosti, ktoré neboli ani uvedené, ani – čo je ešte dôležitejšie – Komisiou v rozhodnutí preskúmané.
Súdu prvého stupňa neprislúcha Komisiu pri ich prvom preskúmaní nahrádzať.
146   Okrem toho by tieto tvrdenia mali byť porovnané v tvrdeniami GSK, podľa ktorých štátne právne úpravy v oblasti patentov umožňujú
farmaceutickým spoločnostiam získať späť náklady na výskum a vývoj (ďalej len „R & D“) tým, že im vytvárajú dočasný monopol,
po ukončení ktorého výrobcovia generických liekov obnovujú cenovú hospodársku súťaž, takže obchodníci v súbežnom obchodovaní,
vykonávajúci činnosť na trhu počas platnosti týchto patentov, sú nositeľmi umelej hospodárskej súťaže a nie účinnej hospodárskej
súťaže v zmysle článku 3 ods. 1 písm. g) ES a článku 81 ES.
147   Následne hlavný záver Komisie, podľa ktorého článok 4 všeobecných podmienok predaja má byť považovaný za článok zakázaný článkom
81 ods. 1 ES v rozsahu, v akom má za cieľ obmedziť súbežné obchodovanie, nemôže byť prijatý. Keďže ceny dotknutých liekov
sú vyňaté z veľkej časti z pôsobenia voľnej ponuky a dopytu z dôvodu uplatniteľnej právnej úpravy a sú stanovené alebo kontrolované
verejnou mocou, nemôže byť naraz považované za jednoznačné, že súbežné obchodovanie smeruje k ich zníženiu a k zvýšeniu prospechu
konečných spotrebiteľov. Analýza znenia článku 4 všeobecných podmienok predaja, vykonaná v tomto kontexte, teda nedovoľuje
domnievať sa, že toto ustanovenie, ktoré smeruje k obmedzeniu súbežného obchodovania, smeruje tiež k zníženiu prospechu konečných
spotrebiteľov. V tejto z veľkej časti ešte neznámej situácii nemôže byť reštriktívna povaha tejto dohody vo vzťahu k hospodárskej
súťaži odvodená len zo samotného čítania jej ustanovení, vykonaná v jej kontexte, ale je potrebné predpokladať aj jej následky,
aby sa mohlo preskúmať, čo z tohto znenia mohol vyvodiť regulačný orgán.
–       O existencii protisúťažného následku
148   Posúdenie následku dohody na hospodársku súťaž vyžaduje v prvom rade definovanie relevantného trhu alebo trhov, tak z hľadiska
ako vecného, ako aj geografického (rozsudok Súdneho dvora z 28. februára 1991, Delimitis, C‑234/89, Zb. s. I‑935, body 15,
16 a 18).
149   Pokiaľ ide v prejednávanej veci o relevantný trh výrobku, Komisia v odôvodneniach č. 112 a č. 113 rozhodnutia uviedla, že
po zohľadnení pripomienok GSK, podľa ktorých povaha a rozsah súbežného obchodovania a všeobecných podmienok predaja môžu potvrdiť
existenciu trhu výrobkov obsahujúceho všetky lieky na lekársky predpis, nie je potrebné detailne určiť časti trhu GW pre každý
z 82 dotknutých liekov. Keďže Komisia na pojednávaní spochybnila existenciu pripomienok GSK, o ktoré sa tieto úvahy opierajú,
je potrebné konštatovať, že znenie doplňujúceho oznámenia ukázalo, že rozhodnutie v tomto bode nie je poznačené vecne nesprávnym
posúdením.
150   Pokiaľ ide o relevantný geografický trh, Komisia nakoniec v odôvodnení č. 114 rozhodnutia uviedla, že je potrebné považovať
ho za vnútroštátny, najmä z dôvodu existencie rozdielov v členských štátoch Spoločenstva medzi právnymi úpravami týkajúcimi
sa cien a úhrad, stratégií týkajúcich sa obchodných značiek výrobcu a balenia, distribučných systémov a zvykov pri predpisovaní
liekov.
151   Komisia osobitne trhy ovplyvnené dohodou nevymenovala. Z odôvodnení č. 112 až č. 114, č. 117 a č. 126 rozhodnutia však vyplýva,
ako to Komisia potvrdila vo svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa, že ide na jednej strane o španielsky
trh, na ktorom španielski veľkoobchodníci môžu kúpiť lieky GW, a na druhej strane o všetky ostatné vnútroštátne trhy Spoločenstva,
na ktorých môžu tieto lieky ďalej predať, to znamená tie, na ktorých existujúci rozdiel medzi španielskou cenou a domácou
cenou postačuje na lukratívne súbežné obchodovanie.
152   GSK tento prístup Komisie k relevantnému geografickému trhu nespochybňuje, ako neskôr potvrdila na pojednávaní. Je teda nesporné,
že tento trh, ktorým sa rozumie územie, na ktorom objektívne podmienky hospodárskej súťaže týkajúce sa dotknutého výrobku
sú – ak nie rovnaké – aspoň dostatočne homogénne pre všetky hospodárskej subjekty (rozsudok Súdneho dvora zo 14. februára
1978, United Brands/Komisia, 27/76, Zb. s. 207, body 44 a 53, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. októbra1994, Tetra Pak/Komisia,
T‑83/91, Zb. s. II‑755, bod 91), sa môže považovať v prejednávanej veci za vnútroštátny, zohľadniac najmä rozdiely v právnych
úpravách týkajúce sa cien a úhrad liekov.
153   GSK naopak spochybňuje prístup Komisie k relevantnému trhu výrobkov. Zdôrazňuje, že zohľadniac španielsku právnu úpravu v tejto
súvislosti by Komisia mala rozlišovať na jednej strane medzi regulovaným trhom, ktorý zahŕňa lieky určené na ďalší predaj
a preplácané v Španielsku, a na druhej strane voľným trhom, ktorý zahŕňa lieky určené na ďalší predaj a preplácané v iných
členských štátoch. Táto kritika sa však nejaví ako dôvodná.
154   Z odôvodnení č. 112 a č. 113 rozhodnutia vyplýva, že Komisia dostatočne neskúmala otázku definície relevantného trhu výrobkov.
Pri otázkach, ako túto vec odôvodňuje, Komisia vo svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa poukázala na svoj
úsudok – že keďže nebolo potrebné definovať relevantný trh výrobkov, v rozsahu, v akom mohla stanoviť existenciu protisúťažného
cieľa, vypracovala iba takúto stručnú definíciu.
155   Takisto vo svojich odpovediach a neskôr na pojednávaní vysvetlila, že neprijala v tomto ohľade príliš dôkladný prístup a priklonila
sa nakoniec k tradične používanej definícii v tejto oblasti, to znamená k definícii založenej na tretej úrovni anatomicko-terapeutickej
klasifikácie vypracovanej European Pharmaceutical Medical Research Association (EphMRA). Táto úroveň zodpovedá, ako naznačujú
odôvodnenia č. 16 a č. 110 rozhodnutia, podskupinám definovaným vzhľadom na terapeutické indikácie a farmaceutické vlastnosti
dotknutých liekov.
156   Keď Súd prvého stupňa rozhoduje o žalobe o neplatnosť aktu Spoločenstva, prináleží mu vykladať tento akt, najmä ak inštitúcia,
ktorá je jeho autorom, predkladá vysvetlenia, pokiaľ ide o spôsob, akým by sa mal tento akt chápať (rozsudok Súdneho dvora
z 2. októbra 2003, Thyssen Stahl/Komisia, C‑194/99 P, Zb. s. I‑10821, body 55 a 56). V prejednávanej veci z celkového znenia
rozhodnutia vyplýva, že Komisia implicitne, ale nevyhnutne, vychádzala z rámca trhu chápaného ako trh distribúcie liekov preplácaných
španielskym systémom zdravotného poistenia, ktoré môžu byť predmetom súbežného obchodovania voči iným členským štátom Spoločenstva.
Komisia teda opísala súbežné obchodovanie s liekmi uvádzanými na trh GW v Španielsku v odôvodneniach č. 64 až č. 71 rozhodnutia
všeobecným spôsobom a vplyv všeobecných podmienok predaja na tento jav opísala v odôvodneniach č. 72 až č. 75 rozhodnutia.
Tým istým spôsobom preskúmala obmedzujúci účinok článku 4 v odôvodneniach č. 117, č. 126, č. 137, č. 139 a č. 140 rozhodnutia,
zameriavajúc svoju pozornosť na vzorku ôsmich liekov, zvlášť vhodných ako predmet súbežného obchodovania, o ktorých GSK Komisii
podala informácie. Nakoniec sa rovnakým spôsobom zaoberala v odôvodnení č. 144 rozhodnutia rozsahom tohto následku na hospodársku
súťaž, ako aj v odôvodnení č. 146 rozhodnutia dopadom na obchod medzi členskými štátmi.
157   Ako vyplýva z bodov 13 a 14 oznámenia Komisie 97/C 372/03 o definícii relevantného trhu na účely práva hospodárskej súťaže
spoločenstva (Ú. v. ES C 372, 1997, s. 5; Mim. vyd. 08/001, s. 155, body 13 a 14), táto inštitúcia je povinná definovať relevantný
trh výrobkov zohľadnením hlavne substitučnej povahy dopytu na jednej strane a ponuky na druhej strane.
158   Pokiaľ ide o prvý aspekt, z článku 1 písm. a) nariadenia Komisie (ES) č. 2790/1999 z 22. decembra 1999 o uplatňovaní článku 81
ods. 3 Zmluvy na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (Ú. v. ES L 336, s. 21; Mim. vyd. 08/001, s. 364), vyplýva,
že je potrebné skúmať v rámci dohody, akou je dohoda v prejednávanej veci, ktoré výrobky kupujúci považuje za vzájomne zameniteľné
alebo nahraditeľné z dôvodu ich vlastností, ich cien a zamýšľaného použitia.
159   Nezdá sa teda zjavne nesprávna úvaha, že kupujúci, teda španielsky veľkoobchodník, ktorý môže vykonávať súbežné obchodovanie,
sa v tomto smere menej zaujíma o terapeutické účinky a farmaceutické vlastnosti každého lieku, ktorý kúpi od GW, ako o skutočnosť,
že všetky tieto lieky sú preplácané španielskym systémom zdravotného poistenia, následkom čoho je cena určovaná španielskou
administratívou. Rovnako sa nezdá zjavne nesprávna úvaha, že tento kupujúci sa menej zaujíma o cenu každého takéhoto lieku
ako o skutočnosť, že existuje rozdiel v cene postačujúci na lukratívne súbežné obchodovanie pre všetky tieto lieky medzi Španielskom
a členským štátom určenia. Za týchto podmienok nie je zjavne nesprávne domnievať sa, že všetky lieky preplácané španielskym
systémom zdravotného poistenia, ktorých ďalší predaj prináša zisk z dôvodu existujúcich rozdielov v cene medzi Španielskom
a členským štátom určenia, tvorí trh výrobkov.
160   Pokiaľ ide o druhý aspekt, môže sa konštatovať, ako to vyplýva z pripomienok GSK, na ktoré odkázala Komisia v odôvodneniach
č. 112 a č. 113 rozhodnutia, že článok 4 všeobecných podmienok predaja bol prijatý tak, aby všeobecným spôsobom riešil otázku
súbežného obchodovania s liekmi, s ktorými obchoduje GW, medzi Španielskom a členskými štátmi, voči ktorým táto činnosť môže
byť pre španielskych veľkoobchodníkov lukratívna.
161   Existencia španielskej právnej úpravy predstavuje z pohľadu ako kupujúcich, tak aj GSK skôr faktor dodávajúci jednotnosť relevantnému
trhu s výrobkami než prvok, ktorý by viedol k rozlišovaniu trhu distribúcie liekov určených na domácu spotrebu, ktorý je regulovaný,
a trhu distribúcie liekov určených na vývoz, ktorý je voľný. V skutočnosti sa rozdiel predstavený GSK viaže skôr na zjavne
územnú povahu španielskej právnej úpravy a na vnútroštátny rozmer relevantného geografického trhu, ako GSK pripustila na pojednávaní.
162   Po druhé je potrebné preskúmať skutočné alebo potenciálne následky dohody na hospodársku súťaž. Toto posúdenie zahŕňa porovnanie
situácie hospodárskej súťaže vyplývajúcej z dohody a tej, ktorá by existovala, kedy dohoda nebola (rozsudok Société technique
minière, už citovaný v bode 55 vyššie, s. 360, a rozsudok Deere/Komisia, už citovaný v bode 112 vyššie, bod 76).
163   V prejednávanej veci je potrebné hneď zdôrazniť, čo vyplýva z odôvodnení č. 26 a č. 28 rozhodnutia – že uplatňovanie všeobecných
podmienok predaja, ktoré vstúpili do platnosti 9. marca 1998, bolo pozastavené 16. októbra 1998 a ostalo pozastavené až do
dňa prijatia rozhodnutia, ako to pripomenuli účastníci konania na pojednávaní. Následne sa posúdenie vykonané Komisiou môže
vykladať ako zamerané najmä na ich potenciálne následky na hospodársku súťaž, ako sa na tom zhodli účastníci konania na pojednávaní.
164   V tejto súvislosti GSK pripúšťa, že článok 4 všeobecných podmienok predaja mal alebo mohol mať za následok obmedzenie súbežného
obchodovania, ale spochybňuje, že mal alebo mohol mať za následok obmedzenie hospodárskej súťaže. Hlavné tvrdenia, ktoré predkladá,
sa týkajú najmä štyroch aspektov odôvodnenia prijatého Komisiou v rozhodnutí. Po prvé skutočnosť, že článok 4 všeobecných
podmienok predaja obmedzuje súbežné obchodovanie a zasahuje do slobody konania španielskych veľkoobchodníkov, neznamená sama
osebe, že má za následok obmedzenie hospodárskej súťaže. Po druhé, zohľadnením právneho a hospodárskeho kontextu, v ktorom
sa toto ustanovenie prejavilo, skutočnosť, že zavádza systém rozdielnych cien, neznamená sama osebe, že má za následok obmedzenie
hospodárskej súťaže. Po tretie, Komisia sa uspokojila so záverom, že toto ustanovenie obmedzuje súbežné obchodovanie, zasahuje
do slobody konania španielskych veľkoobchodníkov a zavádza diferencované ceny, bez toho, aby dostatočne právne preukázala,
že má za následok obmedzenie hospodárskej súťaže. Po štvrté, Komisia v každom prípade nezohľadnila skutočnosť, že článok 4
všeobecných podmienok predaja sa obmedzuje na odstránenie skreslenia hospodárskej súťaže, ktoré možno pripísať Španielskemu
kráľovstvu.
165   Je potrebné určiť, či táto kritika preukazuje, že rozhodnutie nesprávne stanovilo, že článok 4 všeobecných podmienok predaja
mal za následok obmedzenie hospodárskej súťaže.
166   Po prvé je nesporné, ako to vyplýva aj z odôvodnenia č. 126 rozhodnutia, že toto ustanovenie má za následok obmedzenie súbežného
obchodovania s liekmi, ktoré GW uvádza v Španielsku na trh. Vo väčšine prípadov nahrádza totiž cenu 4 A, značne nižšiu ako
cenu v platnosti v niektorých iných členských štátoch ako v Španielsku, cenou 4 B, ktorá sa od nich odlišuje málo, alebo vôbec.
Za týchto okolností odstraňuje alebo znižuje zisk, ktorý by mohol ostať španielskym veľkoobchodníkom, ak by vykonávali ich
vývoz.
167   Je však vhodné pripomenúť, že samotná skutočnosť, že dohoda má alebo môže mať za následok obmedzenie súbežného obchodovania,
určite zasahuje do obchodu medzi členskými štátmi, ale nemusí nevyhnutne obmedzovať hospodársku súťaž. Ide o dopady, ktoré
toto obmedzenie súbežného obchodovania má alebo môže mať na jeden alebo viac parametrov hospodárskej súťaže, akými sú napríklad
množstvo, v akom je výrobok predmetom zásobovania, alebo cena, za akú sa predáva, ktoré dokazujú takéto obmedzenie (pozri
v tomto zmysle rozsudok Tepea/Komisia, už citovaný v bode 118 vyššie, body 41, 43 a 56).
168   Skutočnosť, že pri neexistencii článku 4 všeobecných podmienok predaja by boli španielski veľkoobchodníci schopní nakúpiť
lieky za veľkoobchodnú cenu stanovenú španielskou administratívou nezávisle od členského štátu, v ktorom sú tieto lieky určené
na ďalší predaj a od vnútroštátneho systému zdravotného poistenia, ktorým majú byť preplatené, a potom ich ďalej predať do
všetkých členských štátov, v ktorých je cena dostatočne vyššia ako španielska cena, aby im po zohľadnení nákladov na transakciu
priniesla zisk, teda nedovoľuje prísť k záveru, nezávisle od akéhokoľvek posúdenia otázky, v akej miere súbežné obchodovanie
prispieva k hospodárskej súťaži cien, zohľadniac úlohu, ktorú zohrávajú členské štáty v tejto oblasti, že existuje obmedzujúci
následok na hospodársku súťaž.
169   GSK následne oprávnene zdôrazňuje, že po stanovení následku článku 4 všeobecných podmienok predaja na súbežné obchodovanie
musí Komisia ešte preukázať následok na hospodársku súťaž.
170   Po druhé nebola spochybnená skutočnosť, ako to vyplýva z odôvodnení č. 137 až č. 139 rozhodnutia, že článok 4 všeobecných
podmienok predaja má za následok obmedzenie slobody konania španielskych veľkoobchodníkov, najmä tej, ktorá sa týka výberu
ich zákazníkov.
171   Nie všetky dohody obmedzujúce slobodu konania jedného alebo viacerých podnikov, ktorí sa tejto dohody zúčastnia, však podliehajú
nevyhnutne zákazu stanovenému v článku 81 ods. 1 ES (rozsudok Súdneho dvora z 19. februára 2002, Wouters a i., C‑309/99, Zb.
s. I‑1577, bod 97, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 18. septembra 2001, M6 a i./Komisia, T‑112/99, Zb. s. II‑2459, bod 76).
Osobitne, všetky dohody uzatvorené medzi hospodárskymi subjektmi pôsobiacimi na rôznej úrovni reťazca výroby a distribúcie
majú za následok zaviazať ich a následne ich obmedziť podľa podmienok, ktoré stanovujú, v ich slobode konania. V prejednávanej
veci sú španielski veľkoobchodníci bez ohľadu na cenu, na akej sa dohodli s GW pri nákupe liekov na španielskom trhu (cena
4 A alebo cena 4 B), obmedzení vo svojej slobode konania v rozsahu, v akom z hospodárskeho hľadiska nie sú trvalo schopní
tieto ďalej predať za nižšiu cenu na iných vnútroštátnych trhoch v Spoločenstve. Vzhľadom na to, že cieľom pravidiel Spoločenstva
v oblasti hospodárskej súťaže je vyhnúť sa tomu, aby podniky obmedzením hospodárskej súťaže medzi sebou alebo tretími subjektmi
znížili prospech konečného spotrebiteľa dotknutých výrobkov (bod 118 vyššie), je takisto potrebné preukázať, že predmetné
obmedzenie obmedzuje hospodársku súťaž na ujmu konečného spotrebiteľa. Nakoniec Komisia sama na pojednávaní vysvetlila, že
obmedzenie slobody konania španielskych veľkoobchodníkov bolo izolovane veľmi ťažko predstaviteľné a že predstavovalo iba
odrazový bod jej posúdenia.
172   GSK následne oprávnene zdôrazňuje, že Komisia, po stanovení následku článku 4 všeobecných podmienok predaja na slobodu konania
španielskych veľkoobchodníkov, mala ešte preukázať, v čom toto ustanovenie malo za následok obmedzenie hospodárskej súťaže
na ujmu konečného spotrebiteľa.
173   Po tretie nebola spochybnená skutočnosť, že článok 4 všeobecných podmienok predaja zaviedol systém diferencovaných cien podľa
toho, či každý z 82 dotknutých liekov je určený na ďalší predaj a preplatenie v Španielsku na jednej strane, alebo v inom
členskom štáte na druhej strane.
174   Hoci sa odôvodnenie č. 139 rozhodnutia na prvý pohľad javí v tomto bode dvojzmyselné, po posúdení sa zdá, že Komisia v ňom
stanovila, že tento systém mal za následok diskrimináciu na základe miesta určenia dotknutých výrobkov (španielsky trh na
jednej strane, ostatné vnútroštátne trhy na druhej strane). Tento výklad potvrdzuje aj znenie vyjadrení Komisie. Na jednej
strane systém diferencovaných cien zavedený GW je tu porovnávaný so zakazovanou cenovou diskrimináciou v závislosti od krajiny
určenia, keďže Komisia bola toho názoru, že to má za následok uplatnenie nerovnakých podmienok na rovnaké plnenia v zmysle
článku 81 ods. 1 písm. d) ES. Na druhej strane v ňom Komisia odkazuje na judikatúru týkajúcu sa článku 82 písm. c) ES, ktorého
znenie je rovnaké ako znenie tohto ustanovenia.
175   Článok 81 ods. 1 písm. d) ES zakazuje dohody, ktoré uplatňujú nerovnaké podmienky pri rovnakých plneniach voči ostatným obchodným
partnerom, čím ich v hospodárskej súťaži znevýhodňujú.
176   V prejednávanej veci je nesporné, že španielski veľkoobchodníci sú obchodnými partnermi GW a že GW ich podriaďuje nerovnakým
podmienkam, podľa toho, či ďalej predávajú tieto lieky v Španielsku alebo v iných členských štátoch Spoločenstva. Naopak nie
je preukázané, že tieto predaje tvoria rovnaké plnenia, a teda že sú splnené všetky podstatné podmienky článku 81 ods. 1 písm. d) ES.
177   Z judikatúry, na ktorú odkazuje Komisia, totiž vyplýva, že článok 82 písm. c) ES nebráni tomu, aby podnik v dominantnom postavení
určil rozdielne ceny v rôznych členských štátoch, najmä ak sú rozdiely v cene odôvodnené rôznymi podmienkami obchodovania
a silou hospodárskej súťaže, ale zakazuje mu, aby uplatňoval umelé rozdiely v cene v rôznych členských štátoch, ktoré môžu
znevýhodniť jeho zákazníkov a skresľovať hospodársku súťaž v kontexte umelých prekážok vnútroštátnych trhov (rozsudok Tetra
Pak/Komisia, už citovaný v bode 152 vyššie, bod 160 a tam citovaná judikatúra). Všeobecnejšie z tejto judikatúry vyplýva,
že aj keď skutočnosť, že podnik v dominantnom postavení uplatňuje rozdielne ceny, môže – pri absencii objektívneho vysvetlenia
– predstavovať diskriminačný znak, ak sú tieto ceny uplatňované na relevantnom geografickom trhu, charakterizovanom dostatočne
jednotnými podmienkami hospodárskej súťaže, nejde o tento prípad, ak sa tieto ceny uplatňujú na rozdielnych geografických
trhoch, charakterizovaných nedostatočne jednotnými podmienkami hospodárskej súťaže vzhľadom najmä na príslušnú rámcovú právnu
úpravu (pozri v tomto zmysle rozsudok United Brands/Komisia, už citovaný v bode 152 vyššie, body 44 až 56 a 207, 208, 225,
228 a 233, a rozsudok Tetra Pak/Komisia, už citovaný v bode 152 vyššie, body 92 až 96 a 161, 164, 165, 167 a 170).
178   Tieto úvahy môžu byť uplatnené na prejednávanú vec, v ktorej sa výrobca a jeho veľkoobchodníci dohodli na uplatňovaní rozdielnych
cien v závislosti od členského štátu, do ktorého sú dotknuté výrobky určené na ďalší predaj a preplatenie. Je pritom nesporné,
že každý z týchto členských štátov predstavuje samostatný trh v rozsahu, v akom relevantný geografický trh je vnútroštátnym
trhom vzhľadom najmä na rozdielnosť právnych úprav týkajúcich sa cien a preplácania dotknutých liekov. Komisia teda sama v rozhodnutí
stanovila, že pri zásobovaní jedného alebo druhého z týchto vnútroštátnych trhov španielski veľkoobchodníci vykonávajú činnosť
vzhľadom najmä na príslušnú rámcovú právnu úpravu za podmienok hospodárskej súťaže, ktoré sú, pokiaľ ide o ceny – parameter,
o ktorom článok 4 všeobecných podmienok predaja osobitne je, rozdielne.
179   GSK následne oprávnene zdôrazňuje, že konštatovanie rozdielnych cien nepostačuje na prijatie záveru, že existuje diskriminácia.
Je totiž možnosť, že uplatňuje rozdielne ceny z dôvodu existencie rozdielnych trhov, a nie preto, aby existovali rozdielne
trhy.
180   Takéto vysvetlenie je inak navrhnuté aj samotnou Komisiou, ktorá v oznámení KOM(1998) 588 konečné znenie, už citovanom v bode
135 vyššie, naznačuje, že farmaceutické spoločnosti uplatňujú rozdielne ceny na zohľadnenie rozdielnych platobných schopností
(s. 6), a všeobecne dodáva, že by bolo extrémne obtiažne stanoviť vhodnú úroveň cien prispôsobenú pre celé Spoločenstvo, pretože
zvolenie nízkej úrovne by malo okamžitý priaznivý účinok na ciele ovládania nákladov na zdravotnú starostlivosť, ale prinieslo
by trvalý pokles európskeho prínosu k snahe o investície do farmaceutického R & D a stanovenie zvýšenej cenovej úrovne by
malo za následok obmedzenie prístupu k starostlivosti pre spotrebiteľov a platiace subjekty, v krajinách, ktoré z dôvodu hospodárskych
alebo sociálnych podmienok nemajú prostriedky na zaplatenie ceny (s. 14).
181   Po štvrté GSK v podstate zdôrazňuje, že Komisia žiadnym iným spôsobom nepreukázala, že článok 4 všeobecných podmienok predaja
má za následok obmedzenie hospodárskej súťaže.
182   To však nie je tento prípad. Komisia naopak urobila záver, na základe relatívne stručného posúdenia, ako to pripustila vo
svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa, ale dostatočne úplného s ohľadom na skutkové okolnosti prejednávanej
veci (pozri bod 119 vyššie) a tvrdenia GSK, že toto ustanovenie má rovnako za následok zníženie prospechu konečných spotrebiteľov
tým, že im bráni získať výhodu vo forme poklesu cien a nákladov z účasti španielskych veľkoobchodníkov na hospodárskej súťaži
v rámci jednej obchodnej značky výrobcu na trhoch určenia súbežného obchodovania pochádzajúceho zo Španielska.
183   Komisia teda v odôvodneniach č. 72 až č. 75 rozhodnutia konštatovala, že článok 4 všeobecných podmienok predaja uložil španielskym
veľkoobchodníkom, kupujúcim lieky, ktoré GW uvádza v Španielsku na trh, zaplatiť GW cenu (cena 4 B) vyššiu ako cena stanovená
španielskou administratívou, ktorú by boli zaplatili, ak by všeobecné podmienky predaja neexistovali (cena 4 A). Toto ustanovenie
má teda za následok vo väčšine prípadov zníženie alebo potlačenie až dovtedy existujúceho rozdielu medzi cenami platnými v Španielsku
na jednej strane a cenami v iných členských štátoch Spoločenstva na druhej strane. Počet dotknutých prípadov je značný, či
už neprihliadneme na náklady, ktoré vznikajú španielskym veľkoobchodníkom pri výkone súbežného obchodovania (transport, opätovné
balenie a i.), alebo či ich zohľadníme. GSK toto konštatovanie skutkových okolností nespochybňuje.
184   Komisia ďalej v odôvodneniach č. 48 a č. 51 rozhodnutia konštatovala, že časť, aj keď obmedzená, ceny liekov upravenej všeobecnými
podmienkami predaja ostáva vo viacerých členských štátoch na ťarchu pacienta, ktorý za týchto okolností v hospodárskom zmysle
slova predstavuje konečného spotrebiteľa dotknutých výrobkov. Komisia rovnako v odôvodneniach č. 49 a č. 51 rozhodnutia konštatovala,
že zvyšok ceny týchto liekov je preplácaný vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia, ktorý sám tiež predstavuje konečného
spotrebiteľa dotknutých výrobkov, pretože vzájomne poisťuje hospodárske riziká znášané sociálnymi poistencami v súvislosti
s ich zdravím. Súdny dvor už zdôraznil špecifickosť obchodu s farmaceutickými výrobkami v tomto ohľade, charakterizovanú zastúpením
spotrebiteľov orgánmi sociálneho zabezpečenia pri preplatení liečebných nákladov (rozsudok Súdneho dvora zo 7. februára 1984,
Duphar a i., 238/82, Zb. s. 523, bod 20). GSK nespochybňuje tieto skutkové zistenia, na ktorých význam sa v rámci odôvodnenia
svojho rozhodnutia Komisia na pojednávaní odvolávala.
185   Ak aj pripustíme, že hospodárska súťaž medzi španielskymi veľkoobchodníkmi, ktorí vykonávajú súbežné obchodovanie, alebo medzi
týmito veľkoobchodníkmi a predajcami usadenými na trhu členského štátu určenia súbežného obchodovania, je obmedzená ohľadom
umožnenia, aby uplatňovali ceny ďalšieho predaja, ktoré by boli nižšie od cien uplatňovaných týmito predajcami iba v obmedzenej
miere potrebnej na prilákanie maloobchodníkov, tak ako presvedčujúco preukazujú niektoré spisy predložené GSK, Komisia mohla,
ako to urobila v odôvodnení č. 140 rozhodnutia, odvodiť zo zistených skutočností, na ktoré sa odvoláva v predchádzajúcich
bodoch, že článok 4 všeobecných podmienok predaja vytvára prekážku tejto hospodárskej súťaži a v podstate tlaku, ktorý by
existoval, ak by článok 4 neexistoval, na jednotkovú cenu dotknutých liekov, na ujmu konečného spotrebiteľa, ktorým sa chápe
tak pacient, ako aj vnútroštátny systém zdravotného poistenia, konajúci v prospech svojich poistencov.
186   Je pravda, ako Komisia zdôraznila v odôvodnení č. 133 rozhodnutia, potom vo svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého
stupňa a na pojednávaní, že tento tlak, skúmaný na individuálnej úrovni jedného z vnútroštátnych trhov dotknutého článkom
4 všeobecných podmienok predaja, akým je trh Spojeného kráľovstva, môže byť okrajový. Komisia však rovnako v odôvodnení č. 140
rozhodnutia zdôraznila, že skutočnosť, že sa tomuto tlaku bráni prostredníctvom dohody uzatvorenej s významným počtom španielskych
veľkoobchodníkov a dotýkajúcej sa významného počtu výrobkov a vnútroštátnych trhov v Spoločenstve, prispieva alebo môže prispievať
prostredníctvom sieťového účinku k posilneniu už existujúcej nepružnosti cien na trhu. Takéto posilnenie pritom porušuje článok 81
ods. 1 ES (pozri v tomto zmysle rozsudok Metro I, už citovaný v bode 109 vyššie, bod 22; rozsudok Súdneho dvora z 29. októbra
1980, Van Landewyck a i./Komisia, 209/78, Zb. s. 3125, bod 139).
187   GSK nepredložila dôkaz o nesprávnom posúdení v tejto veci. Naopak, na pojednávaní pripustila, že článok 4 všeobecných podmienok
predaja, hoci mal podľa pôvodného určenia tvoriť prekážku prevodu ziskovej marže veľkoobchodníkom, mohol mať za následok zníženie
výhody, aj keď obmedzenej, ktorú ich účasť na hospodárskej súťaži v rámci jednej obchodnej známky prináša konečnému spotrebiteľovi
v tejto oblasti na trhoch určenia súbežného obchodovania.
188   Komisia nakoniec v odôvodneniach č. 33, č. 34, č. 52 a č. 134 rozhodnutia konštatovala, že niektoré vnútroštátne systémy zdravotného
poistenia využívajú v rôznej miere a rôznymi spôsobmi súbežné obchodovanie na zníženie nákladov na lieky, ktoré preplácajú.
Hoci GSK spochybňuje, že vnútroštátne opatrenia, na ktoré odkazuje Komisia, majú za cieľ povzbudiť súbežné obchodovanie, nespochybňuje,
že tieto opatrenia môžu mať takýto následok, ako Komisia uviedla na pojednávaní bez toho, aby jej bolo odporované. Niektoré
z ňou predložených písomností naopak presvedčivo zdôrazňujú, že môže ísť o tento prípad. GSK takisto pripúšťa, naposledy vo
svojich odpovediach na písomné otázky a na pojednávaní, existenciu opatrení prijatých niektorými členskými štátmi na účely
spätného získania časti úspor, získaných lekárňami prostredníctvom súbežného obchodovania.
189   Zameraním sa na príklad Spojeného kráľovstva, ktoré tvorí podľa GSK hlavný cieľový trh súbežného obchodovania s liekmi, ktoré
GW uvádza v Španielsku na trh, Komisia mohla v odôvodnení č. 134 rozhodnutia odvodiť, že článok 4 všeobecných podmienok predaja
mal za následok, že vnútroštátne systémy zdravotného poistenia boli zbavené prospechu, ktorý by inak mali, vo forme zníženia
nákladov a dokonca nezávisle od akéhokoľvek zníženia maloobchodnej ceny, z účasti španielskych veľkoobchodníkov na hospodárskej
súťaži v rámci jednej obchodnej značky výrobcu. Hoci GSK zdôraznila obmedzenú povahu tohto následku, na pojednávaní medziiným
pripustila jeho existenciu. Rovnako pripustila, že takýto následok sa mohol prejaviť aj v iných členských štátoch ako len
v Spojenom kráľovstve.
190   Je teda potrebné urobiť záver, že Komisia mohla stanoviť, s ohľadom na skutočnosti, ktorých správnosť nebola platne spochybnená
GSK, že článok 4 všeobecných podmienok predaja mal za následok zníženie prospechu konečných spotrebiteľov, pretože ich zbavil
prospechu vo forme zníženia cien a nákladov, vyplývajúceho z účasti španielskych veľkoobchodníkov na hospodárskej súťaži v rámci
jednej obchodnej značky výrobcu na vnútroštátnych trhoch určenia súbežného obchodovania pochádzajúceho zo Španielska.
191   Žiadne z tvrdení GSK sa nejaví takej povahy, aby spochybnilo tento záver.
192   Osobitne je nedôvodné jej hlavné tvrdenie, podľa ktorého článok 4 všeobecných podmienok predaja je odôvodnený, pretože odstraňuje
skreslenie hospodárskej súťaže, ktoré možno pripísať Španielskemu kráľovstvu. Skutočnosť, že právny a hospodársky kontext,
v ktorom podnik vykonáva činnosť, prispieva k obmedzeniu hospodárskej súťaže, totiž nemôže viesť k pripusteniu toho, že tieto
podniky tým, že vylúčia alebo obmedzia hospodársku súťaž, ktorú tento kontext udržuje alebo vytvára, porušujú pravidlá hospodárskej
súťaže (rozsudok Suiker Unie a i./Komisia, už citovaný v bode 104 vyššie, bod 620, a rozsudok CIF, už citovaný v bode 66 vyššie,
bod 57).
4.     Záver
193   Z vyššie uvedeného vyplýva, že GSK nedokázala spochybniť záver Komisie, podľa ktorého všeobecné podmienky predaja tvoria dohodu
v zmysle článku 81 ods. 1 ES.
194   Rovnako z vyššie uvedeného vyplýva, že hoci je hlavný záver Komisie, podľa ktorého článok 4 všeobecných podmienok predaja
má za následok obmedzenie hospodárskej súťaže, nesprávny, GSK nedokázala spochybniť jej subsidiárny záver, podľa ktorého toto
ustanovenie malo za následok to, že zbavilo konečného spotrebiteľa prospechu, ktorý by získal, pokiaľ ide o ceny a náklady,
z účasti španielskych veľkoobchodníkov na hospodárskej súťaži v rámci jednej obchodnej značky výrobcu na vnútroštátnych trhoch
určenia súbežného obchodovania pochádzajúceho zo Španielska.
195   Následne sa žalobný dôvod založený na porušení článku 81 ods. 1 ES musí zamietnuť.
C –
O žalobnom dôvode založenom na zneužití právomoci, nedodržaní zásady subsidiarity a porušení článku 43 ES
1.     Tvrdenia účastníkov konania
196   GSK v podstate tvrdí, že tým, že jej rozhodnutie zakázalo rátať s diferencovanými cenami, jej nakoniec vnútilo uplatňovanie
cien stanovených španielskou administratívou na účely veľkoobchodného predaja liekov určených na ďalší predaj v Španielsku
a preplatených španielskym systémom zdravotného poistenia v rámci veľkoobchodného predaja liekov určených na ďalší predaj
v iných členských štátoch alebo na preplatenie inými vnútroštátnymi systémami zdravotného poistenia, ktoré majú vlastný systém
kontroly ceny. Z toho vyplýva, že rozhodnutie nerešpektovalo zásadu subsidiarity. Okrem toho porušilo právo usadiť sa upravené
v článku 43 ES. Nakoniec sa Komisia dopustila zneužitia právomoci v rozsahu, v akom bolo jej cieľom takto podporiť konvergenciu
cien liekov v Spoločenstve.
197   Komisia podporovaná vedľajšími účastníkmi konania spochybňuje dôvodnosť tohto žalobného dôvodu.
2.     Posúdenie Súdom prvého stupňa
198   V prvom rade je potrebné zdôrazniť, že rozhodnutie je postihnuté zneužitím právomoci, len ak je na základe objektívnych, relevantných
a zhodných ukazovateľov zjavné, že bolo prijaté s jediným alebo aspoň určujúcim cieľom, dosiahnuť iné ako uvedené ciele (rozsudky
Súdneho dvora z 21. júna 1958, Groupement des hauts fourneaux et aciéries belges/Vysoký úrad, 8/57, Zb. s. 223, 245, a z 11. novembra
2004, Ramondín a i./Komisia, C‑186/02 P a C‑188/02 P, Zb. s. I‑10653, bod 44).
199   V prejednávanej veci však z vyjadrení GSK vyplýva, že táto spoločnosť špekuluje v súvislosti s cieľom, ktorý pripisuje Komisii,
ale neopiera sa o ukazovatele, ktoré by dostatočne právne dokazovali, že rozhodnutie bolo prijaté s jediným alebo určujúcim
cieľom podpory konvergencie cien liekov v Spoločenstve.
200   V druhom rade článok 5 druhý odsek ES stanovuje, že v oblastiach, ktoré nepatria do jeho výlučnej kompetencie, vyvíja Spoločenstvo
činnosť v súlade s princípom subsidiarity len vtedy a len v takom rozsahu, pokiaľ ciele navrhované touto činnosťou nemôžu
byť uspokojivo dosiahnuté členskými štátmi a z dôvodov rozsahu alebo dôsledkov navrhovanej činnosti ich možno lepšie dosiahnuť
prostredníctvom Spoločenstva.
201   V rámci článku 81 ods. 1 ES je zásada subsidiarity konkretizovaná obmedzením zákazu, ktorý je v ňom stanovený na dohody medzi
podnikmi, rozhodnutia združení podnikateľov a zosúladené postupy, ktoré môžu ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi. Preto
ak možno na základe všetkých objektívnych právnych alebo skutkových okolnosti dospieť s dostatočným stupňom pravdepodobnosti
k záveru, že takéto konania môžu priamo alebo nepriamo reálne alebo potenciálne ovplyvniť obchodný tok medzi členskými štátmi,
musí sa toto konanie považovať za spôsobilé ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi (rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už
citovaný v bode 110 vyššie, s. 495, a rozsudok Súdneho dvora z 29. apríla 2004, British Sugar/Komisia, C‑359/01 P, Zb. s. I‑4933,
bod 27), z čoho vyplýva, že je vhodné, aby Spoločenstvo zasiahlo z dôvodu rozsahu a účinkov svojej činnosti (pozri v tomto
zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 23. októbra 2003, Van den Bergh Foods/Komisia, T‑65/98, Zb. s. II‑4653, body 197 a 198).
202   Ak má táto činnosť formu rozhodnutia Komisie, je toto rozhodnutie v súlade so zásadou subsidiarity, ak právne dostatočne stanovuje,
že obchod medzi členskými štátmi môže byť ovplyvnený dohodou medzi podnikmi, rozhodnutiami združení podnikateľov a zosúladenými
postupmi, ktorých zákonnosť skúma.
203   V prejednávanej veci pritom Komisia v odôvodneniach č. 145 a č. 146 rozhodnutia v podstate uviedla, že článok 4 všeobecných
podmienok predaja mohol ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi v rozsahu, v akom stanovil diferencované ceny podľa toho,
či veľkoobchodníci, s ktorými GW nadviazala obchodné vzťahy v Španielsku, nasmerovali lieky, ktoré od GW kúpili s cieľom ich
ďalšieho predaja, do Španielska alebo do iných členských štátoch Spoločenstva, a GSK to nespochybňuje.
204   V treťom a štvrtom rade poskytuje článok 43 ES štátnym príslušníkom všetkých členských štátov, ktorým sa podľa článku 48 ES
pripodobňujú obchodné spoločnosti založené podľa zákonov členského štátu a ktoré majú svoje sídlo, ústredie alebo hlavné miesto
podnikateľskej činnosti v Spoločenstve, základnú slobodu (rozsudok Súdneho dvora zo 6. októbra 1981, Broekmeulen, 246/80,
Zb. s. 2311, bod 20, a z 31. marca 1993, Kraus, C‑19/92, Zb. s. I‑1663, body 28 a 29) usadiť sa v akomkoľvek inom členskom
štáte za rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto členského štátu a zakazuje ponechanie v platnosti alebo prijatie
obmedzení tejto slobody.
205   Takéto obmedzenia predstavujú všetky vnútroštátne opatrenia, aj tie, ktoré sa uplatňujú bez diskriminácie na základe štátnej
príslušnosti, ktoré môžu spôsobiť, že štátni príslušníci iných členských štátov sa nachádzajú v právnom alebo faktickom postavení,
ktoré ich znevýhodňuje v porovnaní so štátnymi príslušníkmi členského štátu usadenia sa, a teda môžu brániť alebo robiť menej
atraktívnym výkon tejto základnej slobody, okrem výnimiek upravených Zmluvou a výnimiek uznaných Súdnym dvorom (rozsudok Súdneho
dvora z 11. mája 1999, Pfeiffer, C‑255/97, Zb. s. I‑2835, body 18 a 19, a z 21. apríla 2005, Komisia/Grécko, C‑140/03, Zb.
s. I‑3177, bod 27).
206   V prejednávanej veci však GSK navrhuje zrušenie rozhodnutia o uplatnení článku 81 ods. 1 ES, ktoré bolo prijaté Komisiou v rámci
jej právomoci vyplývajúcej z pravidiel Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže. Podobné rozhodnutie svojou podstatou nepredstavuje
ani neobsahuje akékoľvek vnútroštátne opatrenie, ktoré môže predstavovať obmedzenie zakázané v zmysle článku 43 ES. Je preto
zbytočné sa proti nemu dovolávať porušenia tohto ustanovenia (pozri analogicky, pokiaľ ide o článok 49 ES, uznesenia Súdneho
dvora z 23. februára 2006, Piau/Komisia, C‑171/05 P, Zb. s. I‑37, bod 58).
207   Žalobný dôvod založený na zneužití právomoci, nedodržaní zásady subsidiarity a porušení článku 43 ES sa preto musí zamietnuť
v plnom rozsahu, ako aj návrhy GSK v rozsahu, v akom smerujú k zrušeniu článku 1 rozhodnutia.
II –
O žalobných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu článku 2 rozhodnutia
A –
O žalobnom dôvode založenom na nedostatočnom odôvodnení
1.     Tvrdenia účastníkov konania
208   GSK v podstate tvrdí, že rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, keďže Komisia neuskutočnila dostatočné preskúmanie skutkových
tvrdení a dôkazov, ktoré jej boli predložené počas správneho konania v súvislosti s výhodami a nevýhodami súbežného obchodovania
a článku 4 všeobecných podmienok predaja pre hospodársku súťaž v sektore liekov, tak ako to mala urobiť berúc do úvahy rozsudok
Bayer/Komisia, už citovaný v bode 47 vyššie.
209   Komisia, podporovaná vedľajšími účastníkmi konania spochybňuje dôvodnosť tohto žalobného dôvodu.
2.     Posúdenie Súdom prvého stupňa
210   Otázka dostatočnej povahy preskúmania uskutočneného Komisiou v rozhodnutí o uplatnení pravidiel hospodárskej súťaže nespočíva
v kontrole existencie alebo rozsahu odôvodnenia tohto rozhodnutia, ale v kontrole opodstatnenosti jeho dôvodov (rozsudok Komisia/Sytraval
a Brink’s France, už citovaný v bode 54 vyššie, bod 67, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 13. januára 2004, Thermenhotel Stoiser
Franz a i./Komisia, T‑158/99, Zb. s. II‑1, bod 97).
211   V prejednávanej veci však GSK tvrdí, že rozhodnutie nie je dostatočne odôvodnené, keďže preskúmanie skutkových tvrdení a dôkazov
predložených na podporu jej žiadosti o výnimku je nedostatočné. Preto viac ako nedostatok odôvodnenia rozhodnutia GSK spochybňuje
opodstatnenosť dôvodov uvedených pri posudzovaní jej žiadosti v zmysle článku 81 ods. 3 ES.
212   Tento žalobný dôvod sa preto v skutočnosti viaže na žalobný dôvod založený na porušení tohto ustanovenia, ktorý je skúmaný
nižšie.
213   Ak má GSK v úmysle tiež tvrdiť, že rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené, pokiaľ ide o zamietnutie žiadosti o výnimku, zdá
sa, že táto kritika nie je dôvodná. V odôvodneniach č. 147 až č. 188 rozhodnutia Komisia uvádza, a to dostatočne podrobne,
aby GSK pochopila jej dôvody a aby súd mohol uskutočniť ich preskúmanie, že táto žiadosť sa podľa nej musí zamietnuť, pretože
dôkaz o splnení podmienok potrebných na priznanie výnimky a predovšetkým nárastu efektívnosti nebol dostatočne právne predložený.
B –
O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 81 ods. 3 ES
1.     Obsah rozhodnutia
214   Komisia v odôvodneniach č. 147 až č. 189 rozhodnutia uviedla, že GSK v prejednávanej veci nepreukázala splnenie podmienok
uplatnenia článku 81 ods. 3 ES.
215   Pokiaľ ide o prvú podmienku uplatnenia tohto ustanovenia, Komisia v odôvodneniach č. 151 a č. 154 až č. 176 rozhodnutia usúdila,
že GSK dostatočne právne nepreukázala, že všeobecné podmienky predaja prispeli k podpore technického pokroku alebo zlepšeniu
distribúcie liekov.
216   Pokiaľ ide o druhú podmienku uplatnenia článku 81 ods. 3 ES, Komisia v odôvodneniach č. 177 až č. 186 rozhodnutia usúdila,
že GSK dostatočne právne nepreukázala, že primeraný podiel na výhodách, ktoré môžu vyplývať zo všeobecných podmienok predaja,
je vyhradený pre spotrebiteľov.
217   Komisia v odôvodneniach č. 187 a č. 188 rozhodnutia dodala, že navyše nebolo preukázané, že všeobecné podmienky predaja nestanovujú
obmedzenie, ktoré nie je nevyhnuté a nevylučuje hospodársku súťaž pre významnú časť dotknutých liekov.
2.     Tvrdenia účastníkov konania
218   GSK tvrdí, že záver Komisie, podľa ktorého spoločnosť nepreukázala splnenie podmienok priznania výnimky, vykazuje chyby, ktoré
odôvodňujú zrušenie článku 2 rozhodnutia.
219   Všeobecne GSK v podstate tvrdí, že Komisia seriózne nepreskúmala skutkové tvrdenia a dôkazy na podporu jej žiadosti o výnimku.
Ďalej uvádza tvrdenia týkajúce sa každej z podmienok uplatnenia článku 81 ods. 3 ES.
220   Pokiaľ ide predovšetkým o prvú podmienku, GSK tvrdí na jednej strane, že Komisia seriózne nepreskúmala skutkové tvrdenia a dôkazy,
podľa ktorých súbežné obchodovanie spôsobuje pokles efektívnosti tým, že znižuje jej inovačné schopnosti, kým článok 4 všeobecných
podmienok predaja spôsobuje nárast efektívnosti, keďže jej dovoľuje zvýšiť jej inovačné schopnosti. GSK sa domnieva, že Komisia
dospela k nesprávnemu záveru, že nebol preukázaný vzťah súbežného obchodovania s inováciou a v každom prípade, že súbežné
obchodovanie má citeľný dopad na inováciu. GSK usudzuje, že preukázala existenciu prínosu podpore technického pokroku.
221   GSK na druhej strane uvádza, že Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že nebolo preukázané, že článok 4 všeobecných podmienok
predaja prispel k zlepšeniu distribúcie liekov tým, že obmedzil súbežné obchodovanie, ktoré prináša omeškania uvedenia na
trh v určitých členských štátoch, ako aj málo optimálnu distribúciu liekov ponúknutých na predaj spoločnosťou GSK.
222   Ďalej, pokiaľ ide o druhú podmienku uplatnenia článku 81 ods. 3 ES, GSK tvrdí, že Komisia dospela k nesprávnemu záveru, že
sa nezdá, že je pre spotrebiteľov vyhradený primeraný podiel na výhodách súvisiacich s článkom 4 všeobecných podmienok predaja.
Komisia totiž nesprávne identifikovala spotrebiteľov, zahrnula medzi nich veľkoobchodníkov a nezobrala plne do úvahy úlohu,
ktorú členské štáty zohrávajú v dotknutom sektore. Okrem toho zjavne nesprávne zhodnotila všetky výhody, ktoré z jej systému
diferencovaných cien mohli pre spotrebiteľov vyplývať v porovnaní s ich situáciou vyplývajúcou zo súbežného obchodovania.
223   Okrem toho sa GSK domnieva, že jasne preukázala, že článok 4 všeobecných podmienok predaja bol nevyhnutný v zmysle tretej
podmienky uplatnenia článku 81 ods. 3 ES pre realizáciu výhod, ktoré z neho vyplývajú pre spotrebiteľov.
224   Nakoniec sa GSK domnieva, že preukázala, že toto ustanovenie nemá za následok vylúčenie významnej časti hospodárskej súťaže,
berúc do úvahy jej povahu a intenzitu, v súlade so štvrtou podmienkou uplatnenia článku 81 ods. 3 ES.
225   Komisia podporovaná vedľajšími účastníkmi konania spochybňuje dôvodnosť týchto tvrdení.
226   V prvom rade tvrdí, že vykonala seriózne a dostatočné preskúmanie všetkých skutkových tvrdení a dôkazov predložených GSK na
podporu jej žiadosti o výnimku.
227   V druhom rade uvádza, že mohla dospieť k záveru, že GSK nepredložila dôkaz o existencii podmienok uplatnenia článku 81 ods. 3 ES.
228   V tejto súvislosti sa Komisia po prvé domnieva, že GSK sa nemohla obmedziť na tvrdenie, že dohoda, ktorú uzavrela so zámerom,
alebo následkom brzdenia súbežného obchodovania, jej dovolila maximalizovať svoje obchodné zisky a použiť ich časť na financovanie
svojich aktivít R & D. GSK mala naopak, na základe dostatočne presvedčivých dôkazov, dokázať existenciu objektívnej, špecifickej
a priamej príčinnej súvislosti medzi obmedzením hospodárskej súťaže spôsobeným touto dohodou a skutočným nárastom efektívnosti,
vyrovnávajúcim uvedené obmedzenie. V prejednávanej veci však Komisia mohla tvrdiť, že takáto príčinná súvislosť nebola preukázaná.
229   Po druhé sa Komisia domnieva, že za predpokladu dostatočnej presnosti tvrdení GSK, aby mohli byť zohľadnené, neboli tieto
tvrdenia, podľa ktorých súbežné obchodovanie narúša distribúciu liekov a spôsobuje omeškania uvedenia na trh, čo sú ťažkosti,
ktoré článok 4 všeobecných podmienok predaja naprával, v žiadnej fáze správneho konania dostatočne právne preukázané.
230   Komisia po tretie zastáva názor, že veľkoobchodníci majú byť zaradení medzi spotrebiteľov a že sa možno domnievať, že rovnako
ako pacienti a vnútroštátne systémy zdravotného poistenia, aj oni majú úžitok zo súbežného obchodovania. Dodáva, že naopak
nebol nikdy dostatočne právne dokázaný ich úžitok z článku 4 všeobecných podmienok predaja.
231   Po štvrté Komisia tvrdí, že tvrdenia GSK nepoukazujú na to, že v rozpore s jej tvrdením v rozhodnutí bola preukázaná nevyhnutná
povaha článku 4 všeobecných podmienok predaja.
232   Po piate Komisia tiež uvádza, že tvrdenia GSK vážne nespochybňujú posúdenie, podľa ktorého nebolo preukázané, že článok 4
všeobecných podmienok predaja nemal za následok vylúčenie hospodárskej súťaže pre významnú časť dotknutých výrobkov.
3.     Posúdenie Súdom prvého stupňa
a)     Úvodné poznámky
233   Akákoľvek dohoda, ktorá obmedzuje hospodársku súťaž či už svojimi účinkami alebo svojím predmetom, môže byť v zásade predmetom
výnimky (rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný v bode 110 vyššie, s. 496 až 498 a 501 až 505, a rozsudok Súdu prvého
stupňa z 15. júla 1994, Matra Hachette/Komisia, T‑17/93, Zb. s. II‑595, bod 85), ako to Komisia napokon uviedla v odôvodnení
č. 153 rozhodnutia a na pojednávaní.
234   Uplatnenie tohto ustanovenia podlieha niekoľkým podmienkam, ktorých splnenie je aj nevyhnutné, aj postačujúce (rozsudok Remia
a i./Komisia, už citovaný v bode 57 vyššie, bod 38, a rozsudok Matra Hachette/Komisia, už citovaný v bode 233 vyššie, bod
104). Po prvé je potrebné, aby predmetná dohoda prispela k zlepšeniu výroby alebo distribúcie dotknutých výrobkov alebo k podpore
technického alebo hospodárskeho pokroku, po druhé, aby bol primeraný podiel na vyplývajúcich výhodách vyhradený pre spotrebiteľov,
po tretie, aby neukladala príslušným podnikom obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné, a po štvrté, aby neumožňovala týmto podnikom
vylúčiť hospodársku súťaž vo vzťahu k podstatnej časti daných výrobkov.
235   Z toho vyplýva, že osoba, ktorá sa dovoláva článku 81 ods. 3 ES musí preukázať, že tieto podmienky sú splnené, a to prostredníctvom
presvedčivých tvrdení a dôkazov (rozsudok Súdneho dvora zo 17. januára 1984, VBVB a VBBB/Komisia, 43/82 a 63/82, Zb. s. 19,
bod 52, a rozsudok Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný v bode 55 vyššie, bod 78).
236   Čo sa týka Komisie, jej úlohou je dostatočne preskúmať tieto tvrdenia a dôkazy (rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný
v bode 110 vyššie, s. 501), teda určiť, či dokazujú splnenie podmienok článku 81 ods. 3 ES. V určitých prípadoch môže povaha
týchto tvrdení a dôkazov vyžadovať predloženie vysvetlení alebo odôvodnení, a ak nie, je možné dospieť k záveru, že dôkazné
bremeno, ktoré má osoba dovolávajúca sa článku 81 ods. 3 ES, bolo unesené (rozsudok Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný
v bode 55 vyššie, bod 79). Ako vyplýva z vyjadrení Komisie, musí v podobnom prípade takéto tvrdenia alebo dôkazy vyvrátiť.
237   V prejednávanej veci Komisia zamerala svoje skúmanie na prvú podmienku uplatnenia článku 81 ods. 3 ES, ako uviedla vo svojich
vyjadreniach a neskôr na pojednávaní. V odôvodneniach č. 151 a č. 154 až č. 176 rozhodnutia dospela k záveru, že skutkové
tvrdenia a dôkazy predložené GSK počas správneho konania nedokázali jej splnenie.
238   Skutkové tvrdenia a dôkazy predložené GSK s cieľom preukázať, že primeraný podiel na výhodách vyplývajúcich zo všeobecných
podmienok predaja bol vyhradený pre spotrebiteľov, a teda že druhá podmienka uplatnenia článku 81 ods. 3 ES je splnená, boli
následne zamietnuté, ako to Komisia uviedla na pojednávaní. Komisia totiž v odôvodnení č. 179 rozhodnutia uviedla, že vzhľadom
na to, že GSK nepredložila dôkazy o tom, že obmedzenie súbežného obchodovania reálne umožnilo získanie jednej alebo druhej
výhody vyžadovaných v rámci prvej podmienky, nemohla byť splnená ani druhá podmienka, takže ju viac nebolo potrebné skúmať.
Komisia až následne a výlučne z dôvodu úplnosti reagovala v odôvodneniach č. 180 až č. 186 rozhodnutia na niektoré z tvrdení
GSK s cieľom dokázať, že zo súbežného obchodovania nevyplýva výhoda, ktorej primeraný podiel bol vyhradený pre spotrebiteľov.
239   Pokiaľ ide o tretiu a štvrtú podmienku uplatnenia článku 81 ods. 3 ES, tieto boli preskúmané stručným spôsobom, ako to Komisia
uviedla vo svojich vyjadreniach a neskôr na pojednávaní, a následne boli tiež v podstatnej časti zamietnuté. Tretia podmienka
bola vylúčená v odôvodnení č. 187 rozhodnutia, pretože nič nepoukazovalo na to, že zo všeobecných podmienok predaja vyplývali
výhody, a teda neexistoval žiaden prínos, ktorého nevyhnutná povaha mohla byť analyzovaná. Štvrtá podmienka bola vylúčená
v odôvodnení č. 188 rozhodnutia, pretože GSK v tejto súvislosti nepredložila žiaden dôkaz, ktorý by už nebol predmetom jej
tvrdení a ktorý by už nebol zamietnutý.
240   Za týchto okolností prináleží Súdu prvého stupňa, aby predovšetkým určil, či Komisia mohla dospieť k záveru, že skutkové tvrdenia
a dôkazy na podporu žiadosti o výnimku podanú GSK nedokazovali, že prvá podmienka uplatnenia článku 81 ods. 3 bola splnená.
Len v prípade záporného zistenia mu prináleží určiť, či Komisia mohla dospieť k záveru, že nebolo preukázané ani splnenie
ostatných troch podmienok.
241   V tejto súvislosti, ak je súd Spoločenstva, na ktorý bol podaný návrh na zrušenie rozhodnutia o uplatnení článku 81 ods. 3 ES,
konfrontovaný s komplexným hospodárskym posúdením, vykonáva len obmedzené preskúmanie, pokiaľ ide o vec samu, overenie vecnej
správnosti skutočností, absenciu zjavného nesprávneho posúdenia skutočností a presnosti právneho posúdenia, ktoré z nich vyplýva
(rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citovaný v bode 110 vyššie, s. 501; rozsudok Metro I, už citovaný v bode 109 vyššie,
bod 25; rozsudok Remia a i./Komisia, už citovaný v bode 57 vyššie, bod 34; rozsudok Aalborg Portland a i./Komisia, už citovaný
v bode 55 vyššie, bod 279).
242   Súdu Spoločenstva prináleží preveriť vecnú správnosť predložených dôkazov, ich spoľahlivosť a zrozumiteľnosť, ale aj preskúmať,
či tieto dôkazy predstavujú súhrn podstatných údajov, ktoré musia byť zohľadnené pri posúdení komplexnej situácie, a či sú
spôsobilé podporiť závery, ktoré z nich boli vyvodené (rozsudok Súdneho dvora z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval, C‑12/03
P, Zb. s. I‑987, bod 39, a rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005, General Electric/Komisia, T‑210/01, Zb. s. II‑5575,
body 62 a 63).
243   Naopak mu neprináleží svojím hospodárskym posúdením nahrádzať posúdenie autora rozhodnutia, ktorého zákonnosť má preskúmať.
244   Je namieste uviesť, že Komisia má priestor na voľnú úvahu, ktorý podlieha len obmedzenému súdnemu preskúmaniu, spočívajúcemu,
pokiaľ bolo preukázané, že bolo splnené jedno z kritérií, v súvislosti s ktorými umožňuje článok 81 ods. 3 ES uvažovať o výnimke,
v uvážení výhod očakávaných od uskutočnenia zmluvy a nevýhod, ktoré z nej pre konečných spotrebiteľov budú vyplývať z dôvodu
jej dopadu na hospodársku súťaž, čo je úvaha, ktorá má formu porovnania, berúc do úvahy všeobecný záujem posúdený na úrovni
Spoločenstva.
245   Okrem toho sa preskúmanie rozhodnutia Komisie vykonáva výlučne s ohľadom na skutkové a právne okolnosti existujúce ku dňu
prijatia napadnutého rozhodnutia, bez toho, aby bola dotknutá možnosť účastníkov konania počas ich výkonu práva na obhajobu
doplniť skutkové a právne okolnosti veci dôkazmi z neskoršieho obdobia, ale osobitne vytvorenými na napadnutie tohto rozhodnutia
alebo na jeho obhajobu (pozri bod 58 vyššie).
246   V prejednávanej veci z uvedeného vyplýva, že dôkazy, ktoré neexistovali ku dňu prijatia rozhodnutia a ktoré neboli vytvorené
osobitne s cieľom napadnutia tohto rozhodnutia alebo jeho obhajoby v rozsahu, v akom dospelo k zamietnutiu žiadosti o výnimku
podanej GSK, a to najmä faktické informácie týkajúce sa obdobia 2001/2005 a štúdie „Benefits to Payers and Patients from Parallel
Trade“, vypracovaná York University v máji 2003, „The Economic Impact of Pharmaceutical Parallel Trade in European Member
States: A Stakeholder Analysis“, vypracovaná London School of Economics and Political Sciences v januári 2004, a „Parallel
Imports and the Pricing of Pharmaceutical Products: Evidence from the European Union“, ktorej autormi sú M. Ganslandt a K. E. Maskus
a ktorá pochádza z februára 2004, majú byť, ako to správne uviedla Komisia v odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa
a na pojednávaní, od začiatku vylúčené z pojednávania.
b)     O dôkaze existencie nárastu efektívnosti
247   Aby bola dohoda predmetom výnimky na základe článku 81 ods. 3 ES, musí prispievať k zlepšeniu výroby alebo distribúcie dotknutých
výrobkov alebo k podpore technického alebo hospodárskeho pokroku. Tento prínos nespočíva vo všetkých výhodách, ktoré podnik
zúčastňujúci sa na dohode získa v súvislosti so svojou činnosťou, ale v citeľných objektívnych výhodách, ktoré môžu vyrovnať
nevýhody, vyplývajúce z dohody pre hospodársku súťaž (pozri v súvislosti s prínosom k zlepšeniu výroby alebo distribúcie rozsudok
Consten a Grundig/Komisia, už citovaný v bode 110 vyššie, s. 502 a 503; rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júna 1995, Langnese-Iglo/Komisia,
T‑7/93, Zb. s. II‑1533, bod 180, a rozsudok Van den Bergh Foods/Komisia, už citovaný v bode 201 vyššie, bod 139; pozri tiež
v súvislosti s prínosom k podpore pokroku rozsudok Matra Hachette/Komisia, už citovaný v bode 233 vyššie, body 108 až 111).
248   V prvom rade teda prináleží Komisii, aby preskúmala, či skutkové tvrdenia a dôkazy, ktoré jej boli predložené, presvedčivo
dokazujú, že dotknutá dohoda musí umožniť získanie citeľných objektívnych výhod (pozri v tomto zmysle rozsudok Metro I, už
citovaný v bode 109 vyššie, bod 43; rozsudok Metro II, už citovaný v bode 58 vyššie, bod 55; rozsudky Súdu prvého stupňa M6
a i./Komisia, už citovaný v bode 171 vyššie, bod 143, a z 21. marca 2002, Joynson/Komisia, T‑231/99, Zb. s. II‑2085, body
48 a 49), za predpokladu, že tieto výhody sa môžu prejaviť nielen na relevantnom trhu, ale tiež na iných trhoch (rozsudok
Súdu prvého stupňa z 28. februára 2002, Compagnie générale maritime a i./Komisia, T‑86/95, Zb. s. II‑1011, bod 343).
249   Tento krok môže znamenať prognostickú analýzu a v tom prípade je potrebné preskúmať, či sa po zohľadnení predložených skutkových
tvrdení a dôkazov zdá pravdepodobnejšie to, že dotknutá dohoda umožní získať citeľné objektívne výhody, alebo to, že sa tak
nestane (pozri v tomto zmysle rozsudok Compagnie générale maritime a i./Komisia, už citovaný v bode 248 vyššie, bod 365, a rozsudok
Van den Bergh Foods/Komisia, už citovaný v bode 201 vyššie, bod 143; pozri tiež analogicky rozsudok Tetra Laval/Komisia, už
citovaný v bode 242 vyššie, body 42 a 43, a rozsudok General Electric/Komisia, už citovaný v bode 242 vyššie, bod 64).
250   Podľa okolností prináleží v druhom rade Komisii, aby posúdila, či citeľné objektívne výhody môžu vyrovnať nevýhody pre hospodársku
súťaž, zistené v rámci preskúmania uskutočneného s ohľadom na článok 81 ods. 1 ES (pozri v tomto zmysle rozsudok Van Landewyck
a i./Komisia, už citovaný v bode 186 vyššie, body 183 až 185).
251   V prejednávanej veci GSK uvádza, že článok 4 všeobecných podmienok predaja umožňuje získanie výhod, prejavujúcich sa tak na
relevantnom trhu tým, že podporuje inováciu, ako aj na samotnom trhu tým, že optimalizuje distribúciu liekov. Keďže tieto
trhy zodpovedajú rôznym fázam hodnotového reťazca, je konečný spotrebiteľ, ktorý môže mať prospech z týchto výhod, ten istý.
252   Je teda najprv potrebné určiť, či Komisia mohla dospieť k záveru, že skutkové tvrdenia a dôkazy GSK, ktorých preskúmanie vyžadovalo
prognostickú analýzu, nedokazovali s dostatočným stupňom pravdepodobnosti, že článok 4 všeobecných podmienok predaja svojou
podporou inovácie musel umožniť získanie citeľnej objektívnej výhody, spôsobilej vyrovnať nevýhodu, ktorá z neho vyplýva pre
hospodársku súťaž.
O existencii citeľnej objektívnej výhody
253   S prihliadnutím na povahu kritiky zo strany GSK je v prvom rade potrebné predložiť skutkové tvrdenia a dôkazy na podporu jej
žiadosti o výnimku v tejto súvislosti a v druhom rade skontrolovať spôsob, akým ich Komisia preskúmala.
254   V prvom rade, odôvodnenia č. 90, č. 92 až č. 99, č. 151 a č. 154 rozhodnutia, ako aj odôvodnenia č. 64 až č. 68 rozhodnutia,
na ktoré odkazujú, stručne uvádzajú tvrdenia predložené GSK s cieľom presvedčiť Komisiu, že článok 4 všeobecných podmienok
predaja umožňuje podporu inovácie.
255   Ako vyplýva z rozhodnutia, tieto tvrdenia sa združujú okolo dvoch línií, ktoré sú úzko spojené, ale rozdielne. Na jednej strane,
ako vyplýva z prvej vety odôvodnenia č. 154 rozhodnutia, súbežné obchodovanie s liekmi uvádzanými na trh spoločnosťou GW v Španielsku
spôsobuje pokles efektívnosti pre hospodársku súťaž medzi obchodnými značkami výrobcov v rozsahu, v akom oslabuje inovačnú
schopnosť GSK. Na druhej strane, ako vyplýva z druhej a tretej vety toho istého odôvodnenia, článok 4 všeobecných podmienok
predaja spôsobuje nárast efektívnosti pre hospodársku súťaž medzi obchodnými značkami výrobcov v rozsahu, v akom umožňuje
posilnenie inovačnej schopnosti GSK.
256   Ako vyplýva aj z rozhodnutia, tieto dve línie odôvodnenia sú uvedené v oznámení GW, v doplňujúcom oznámení GSK a najmä v určitom
množstve dôkazov hospodárskej alebo ekonometrickej povahy, ktoré boli predložené GSK v rámci správneho konania, najmä v odpovedi
na oznámenie výhrad Komisie. Tieto dôkazy boli predložené v spise, väčšina z nich v prílohe k vyjadreniam GSK, ktorých obsah
podporujú a dopĺňajú, a ostatné ako odpoveď na opatrenia na zabezpečenie priebehu konania. Ide o nasledujúce dokumenty:
–       štúdia s názvom „Glaxo Wellcome’s Spanish Pricing System: The Need for a New Approach to Parallel Imports“, vypracovaná London
Economics,
–       štúdia s názvom „Pharmaceutical Pricing in the EU – A note in response to the European Commission’s Statement of objections
concerning GlaxoWellcome’s Spanish Pricing Agreements“, vypracovaná Frontier Economics,
–       štúdia s názvom „The Adverse Effects of Parallel Imports on Consumer Welfare“, ktorej autorom je profesor P. Rey,
–       štúdia s názvom „The Effects of Parallel Imports on Social Welfare I: Critique“ vypracovaná Frontier Economics,
–       štúdia s názvom „The Effects of Parallel Imports on Social Welfare II: Critique“, ktorej autorom je profesor P. Rey,
–       prezentácia s názvom „Glaxo Wellcome’s R & D budgeting process“, ktorej autorom je A. Baxter.
257   Z prečítania celého rozhodnutia a iných dokumentov citovaných v predchádzajúcom bode vyplýva, že tvrdenia GSK, aj keď sú rozmiestnené
vo viacerých dokumentoch, ktorých prezentácia sa líši a ktorých obsah je viac-menej rozvinutý, berúc do úvahy najmä aspekt
oznámenia výhrad kritizovaný dokumentom, ktorý ich obsahuje, sú nasledujúce.
258   Na jednej strane podľa dokumentov predložených GSK spôsobuje súbežné obchodovanie s liekmi uvedenými na trh v Španielsku spoločnosťou
GW pokles efektívnosti. Ide o to, že:
–       sektor patentovaných liekov, ktoré sa preplácajú vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia, je typický tým, že inovácia
predstavuje určujúci parameter hospodárskej súťaže medzi obchodnými značkami výrobcov,
–       inovácia sa zabezpečuje úrovňou nákladov na R & D, ktorá je jednak významná a jednak vyššia ako úroveň nákladov typická pre
väčšinu iných priemyselných sektorov; v prípade GSK tieto náklady predstavujú okolo 14 % obratu, teda okolo 1,3 miliardy GBP,
–       keďže investícia do R & D je nákladná, riziková a dlhotrvajúca, financuje sa skôr z vlastných zdrojov ako prostredníctvom
úverov; v prípade GSK sa financuje výhradne z vlastných zdrojov,
–       financovanie R & D závisí na jednej strane od skutočných príjmov a na druhej strane od očakávaných príjmov; v prípade GSK
bol 230‑násobný nárast jej finančných možností v rokoch 1980 a 1990 možný vďaka existencii veľmi úspešných liekov, najmä lieku
Zantac, ktorý predstavoval 40 % jej svetového zisku do roku 1994,
–       účinkom súbežného obchodovania je zníženie príjmov dotknutej farmaceutickej spoločnosti (schematicky zodpovedá každej jednotke
predanej za cenu 100 v krajine pôvodu jednotka nepredaná za cenu 100+n v krajine určenia), a teda prekážka možnosti uplatniť
na všetky predaje uskutočnené na každom vnútroštátnom trhu optimálnu cenu, teda cenu stanovenú podľa vlastných preferencií
každého členského štátu,
–       tento dopad je sústredený na určité výrobky a na určitých geografických trhoch; v prípade GSK sa straty týkajú najmä určitých
liekov, ktoré sú predmetom spotreby v Spojenom kráľovstve,
–       tento dopad je výrazný, berúc do úvahy významný rozdiel medzi platnou cenou v rozličných členských štátoch v Spoločenstve;
najmä rozdiel medzi španielskou cenou a britskou cenou sa v roku 1998 nachádzal v súvislosti s hlavnými ôsmimi liekmi (bod
11 vyššie) medzi minimom 21 % a maximom 132 %,
–       v tejto súvislosti GSK predložila dôverné číselné odhady týkajúce sa ušlého zisku spôsobeného súbežným obchodovaním pochádzajúcim
zo všetkých členských štátov a smerujúcim do Spojeného kráľovstva, ktoré sa týka všetkých liekov spoločnosti, ako aj ušlého
zisku spôsobeného súbežným obchodovaním pochádzajúcim zo Španielska a smerujúcim do Spojeného kráľovstva, ktoré sa týka hlavných
ôsmich liekov, pre roky 1996, 1997 a 1998,
–       súbežné obchodovanie má tiež za následok zníženie sumy, ktorú je GSK oprávnená odpočítať z dôvodu investovania do R & D zo
sumy príjmov zohľadnenej pre potreby určenia, či prekračuje maximálnu mieru návratnosti investícií stanovenú National Health
Service; v tejto súvislosti GSK predložila dôverné číselné odhady sumy zníženia spôsobeného súbežným obchodovaním zo všetkých
krajín pôvodu a súbežným obchodovaním španielskeho pôvodu, v roku 1998,
–       skutočnosť, že farmaceutická spoločnosť má, okrem iného, naďalej zjavne vysoké príjmy, nezbavuje tieto tvrdenia relevantnosti
v rozsahu, v akom je potrebné zohľadniť metódu zúčtovania investícií do R & D, ich časové rozloženie, ich priemernú cenu a stupeň
rizika, ktorý predstavujú,
–       následkom súbežného obchodovania je nakoniec zníženie možností financovania R & D; v tejto súvislosti GSK predložila dôverné
číselné odhady týkajúce sa percenta svojich príjmov pred zdanením, ktoré znova investovala do R & D, a zníženia svojho rozpočtu
na R & D, ktorému zodpovedali straty príjmov spôsobené súbežným obchodovaním pochádzajúcim zo Španielska a smerujúcim do Spojeného
kráľovstva a týkajúcim sa hlavných ôsmich liekov v rokoch 1996 – 1998,
–       skutočnosť, že toto zníženie je kvantitatívne obmedzené, neoberá toto tvrdenie o relevanciu v rozsahu, v akom ide len o dosah
súbežného obchodovania podchádzajúceho zo Španielska, smerujúceho do Spojeného kráľovstva a týkajúceho sa ôsmich hlavných
liekov v rokoch 1996 až 1998, a v akom kvantitatívne obmedzené zníženie môže mať v každom prípade významné kvalitatívne dosahy,
najmä ak má za následok upustenie od menej ziskových alebo rizikových projektov; GSK uviedla deväť projektov, od ktorých bolo
z tohto dôvodu upustené,
–       súbežné obchodovanie má naopak málo pozitívnych následkov, keďže súbežní obchodníci medzi sebou len málo súťažia na základe
cien a ponechávajú si medzi sebou významnú časť existujúceho rozdielu medzi cenou platnou v členskom štáte pôvodu a cenou
v členskom štáte určenia, kým tlak na zníženie ceny je obmedzený a úžitok konečného spotrebiteľa je obmedzený.
259   Na druhej strane podľa dokumentov predložených spoločnosťou GSK spôsobuje článok 4 všeobecných podmienok predaja nárast efektívnosti.
Ide o to, že:
–       náklady na R & D sú globálne a spoločné v tom zmysle, že zodpovedajú činnosti, ktorá sa vykonáva na svetovej úrovni a z výraznej
časti sa neviaže na miesto výroby alebo na výrobok,
–       farmaceutické spoločnosti vo väčšine členských štátov nemajú kontrolu nad svojimi cenami; akceptujú, že zásobujú vnútroštátny
trh, ak im cena stanovená verejnými orgánmi umožní pokryť ich marginálne náklady, ale musia ešte pokryť, ak je to možné, celé
svoje globálne a spoločné náklady na R & D,
–       systém diferencovaných cien stanovený v článku 4 všeobecných podmienok predaja umožňuje pokryť náklady na R & D tým, že zabezpečuje
určenie cien na každom vnútroštátnom trhu na úrovni, ktorá zodpovedá preferenciám konečného spotrebiteľa, teda v konečnom
dôsledku dotknutého členského štátu; najmä umožňuje zabrániť tomu, aby sa cena stanovená Španielskym kráľovstvom preniesla
do Spojeného kráľovstva,
–       silný konkurenčný tlak inovácie, ktorý v sektore prevláda, zabezpečuje, že GSK sa bude správať ako rozumný hospodársky subjekt,
ktorý v potrebnom rozsahu transformuje svoj dodatočný zisk na investície do R & D.
260   V druhom rade Komisia v odôvodneniach č. 151, č. 154, č. 155 a č. 169 rozhodnutia stanovila, že nebolo dokázané, že súbežné
obchodovanie malo negatívny dosah na činnosti R & D spoločnosti GSK, a v každom prípade, že nebolo dokázané, že súbežné obchodovanie
malo citeľný negatívny dosah na tieto činnosti.
261   Komisia teda v odôvodneniach č. 157 až č. 168 rozhodnutia hlavne skúmala, či bolo preukázané, že súbežné obchodovanie spôsobilo
pokles efektívnosti, a dospela k záveru, že to tak nebolo. Nepovažovala preto za potrebné detailne preskúmať, či bolo preukázané,
že článok 4 všeobecných podmienok predaja spôsobil nárast efektívnosti, a táto otázka bola len stručne preskúmaná v odôvodnení
č. 156 rozhodnutia.
262   Berúc do úvahy relevantnosť skutkových tvrdení a dôkazov predložených GSK nemožno považovať preskúmanie poklesu efektívnosti
súvisiacej so súbežným obchodovaním, rozsahu tohto poklesu a nárastu efektívnosti súvisiaceho s článkom 4 všeobecných podmienok
predaja, uskutočnené Komisiou, za dostatočné na podporu záverov, ku ktorým v tejto súvislosti dospela.
–       O relevantnosti skutkových tvrdení a dôkazov predložených GSK
263   Je potrebné uviesť, že skutkové tvrdenia GSK a dôkazy predložené na ich podporu sa javia ako relevantné, spoľahlivé a pravdepodobné
berúc do úvahy ich obsah (rozsudok Cimenteries CBR a i./Komisia, už citovaný v bode 83 vyššie, bod 1838), ktorý je tiež v mnohých
dôležitých aspektoch potvrdený dokumentmi pochádzajúcimi od Komisie.
264   Oznámenie KOM(1998) 588, konečné znenie, už citované v bode 135 vyššie, ktoré sa venovalo hlavne prehĺbeniu jednotného trhu
vo farmaceutickom sektore, ktorého sa prejednávaná vec netýka, tiež zdôraznilo podľa názoru Komisie existujúci vzťah medzi
inováciou, súbežným obchodovaním a hospodárskou súťažou v sektore. Z jeho znenia vyplýva, že okrem vyhlásenia uvedeného v bode
135 vyššie v súvislosti s nejednoznačným dosahom súbežného obchodovania k prospechu konečného spotrebiteľa, v ňom Komisia
uvádza, že:
–       farmaceutický priemysel je založený na výskume (s. 3 a 11) a je zjavné, že sa v sektore patentovaných liekov viaže na veľmi
tvrdú hospodársku súťaž z hľadiska inovácie (s. 16), čo prináša neprestajný prílev nových výrobkov na trh (s. 11); naopak,
po uvedení výrobku na trh je v oblasti ceny relatívne málo dynamickej hospodárskej súťaže (s. 16),
–       farmaceutický priemysel musí zaplatiť investície do R & D (s. 14), a preto sa potrebuje dostať na dostatočne ziskovú úroveň,
aby mohol na R & D venovať nevyhnutné prostriedky na realizáciu inovovaných výrobkov (s. 17 a 23),
–       aj keď je farmaceutický priemysel silným priemyselným sektorom, keďže výška európskych investícií do R & D sa v roku 1997
v porovnaní s desiatimi predchádzajúcimi rokmi strojnásobila, potýka sa zo zjavným znížením konkurencieschopnosti, ktorá je
aktuálna, aj keď sa táto situácia začína meniť; jedným z dôvodov tejto situácie je, že jeho globálna ziskovosť a pomer finančnej
ziskovosti tohto priemyslu sa zdajú oveľa vyššie v Spojených štátoch ako v Európskej únii (s. 4 a 5)
–       z dôvodu financovania svojich R &D činností sa farmaceutický priemysel snaží byť ziskový na svetovej úrovni (s. 3),
–       medzi členskými štátmi existujú významné rozdiely, tak z hľadiska všeobecných makroekonomických podmienok (najmä vnútroštátny
príjem a produkt na jednotlivca), ako aj pokiaľ ide o systém zdravotnej starostlivosti; zdá sa, že existuje nepochybný pozitívny
vzťah medzi zdravotnými nákladmi a príjmami, aj keď tento vzťah nie je dokonalý (s. 5),
–       medzi členskými štátmi tiež existujú významné rozdiely z hľadiska ceny, ktoré je možné vysvetliť niekoľkými faktormi: jedným
z nich sa zdá stupeň, do akého majú členské štáty vplyv na kontrolu ceny, aj keď existujú aj konjunktúrne faktory, ako je
inflácia a kolísanie meny (s. 6),
–       v tejto súvislosti by prijatie eura malo prispieť k vytvoreniu stabilnejšieho prostredia pre krajiny Hospodárskej a menovej
únie (HMÚ). Zároveň však prijatie eura viac zviditeľní rozdiely v cenách na existujúcom európskom trhu, čo by tiež mohlo veľkoobchodníkov
a farmaceutov podnietiť k realizácii cezhraničných operácií (s. 9),
–       bolo by mimoriadne zložité stanoviť úroveň ceny, ktorá by bola vhodná pre celé Spoločenstvo. Zvolenie nízkej úrovne by malo
okamžitý priaznivý účinok na ciele ovládania nákladov na zdravotnú starostlivosť (minimálne v štátoch, kde sú ceny v súčasnosti
vysoké), ale prinieslo by trvalý pokles európskeho prínosu k snahe o investície do farmaceutického R & D na svetovej úrovni,
čo by mohlo vyprovokovať fenomén obmedzenia investícií do európskeho hospodárstva. Stanovenie zvýšenej cenovej úrovne by malo
za následok obmedzenie prístupu k starostlivosti pre spotrebiteľov a platiace subjekty v krajinách, ktoré z dôvodu hospodárskych
alebo sociálnych podmienok nemajú prostriedky na zaplatenie ceny (s. 14),
–       farmaceutické podniky realizujú diferenciáciu cien, aby sa zohľadnili rôzne platobné schopnosti (s. 6).
265   Tieto výňatky týkajúce sa úlohy inovácie a dosahu súbežného obchodovania a diferenciácie cien na inováciu nepochybne nemožno
vnímať tak, že z nich nevyhnutne vyplýva dôvodnosť skutkových tvrdení GSK alebo že poskytujú úplný a definitívny obraz stanoviska
Komisie k tejto komplexnej otázke. Je však pravda, že posilňujú časť týchto tvrdení a hospodárskych analýz uvedených v dôkazoch
na ich podporu, a tým osvedčujú ich dôveryhodnosť a pravdepodobnosť.
266   Vo svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa Komisia zdôraznila, že oznámenie KOM(1998)588 konečné znenie,
už citované v bode 135 vyššie, tiež poukazuje na to, že napriek významným rozdielom v cene medzi členskými štátmi bolo nevyhnutné
prijať postoj v súlade so zásadami jednotného trhu, čo by neumožňovalo odôvodniť prijatie opatrení, ktorých následkom je udržanie
alebo zdôraznenie fragmentácie spoločného trhu podľa vnútroštátnych hraníc (s. 23). Komisia okrem iného vysvetlila, že rozhodnutie
bolo s týmto prístupom v súlade. Toto tvrdenie však nemožno prijať. Predpokladá totiž, že dohoda stanovujúca, že patentované
lieky, ktoré sú preplatené vnútroštátnymi systémami zdravotného poistenia, sa budú predávať na rozdielnych geografických trhoch
za rozdielne ceny, podľa preferencií konečného spotrebiteľa, ktorý znáša náklady, nemôže byť za akýchkoľvek okolností predmetom
výnimky. Článok 81 ES to však nijako nepredpokladá.
267   Zo všeobecnejšieho hľadiska ekonomickej teórie je potrebné uviesť, že Komisia v prílohe svojho vyjadrenia k žalobe predložila
„Executive Summary“ štúdie z 8. februára 1999, vypracovanej NERA pre generálne riaditeľstvo Komisie „Vnútorný trh a finančné
služby“, s názvom „The Economic Consequences of the Choice of Regime of Exhaustion in the Area of Trademarks“. Tento výňatok
a predovšetkým úvahy uvedené na jeho strane 5 podporujú niektoré analýzy predložené v rámci dôkazov poskytnutých GSK a týkajúcich
sa záujmu, ktorý môže mať farmaceutická spoločnosť na diferenciácii ceny, uplatňovanej podľa trhu, na ktorom sú lieky uvádzané,
a podľa vlastných preferencií konečných spotrebiteľov.
268   Za týchto okolností nemôže Komisia, ktorá sama v rámci preskúmania uskutočneného na základe článku 81 ods. 1 ES analyzovala
systém diferencovaných cien stanovený v článku 4 všeobecných podmienok predaja ako diskriminačný z dôvodu miesta určenia dotknutých
liekov (bod 174 vyššie), tvrdiť, ako to urobila v odpovediach na otázky Súdu prvého stupňa, že táto otázka nie je v rámci
preskúmania, ktoré sa má uskutočniť na základe článku 81 ods. 3 ES, relevantná. Nemôže ani tvrdiť, že GSK túto otázku nenastolila
počas správneho konania alebo počas tohto konania. Naopak, tým, že GSK opakovane tvrdila, že má v úmysle zabrániť tomu, aby
ceny, ktoré jej boli určené v Španielsku, boli prenesené do Spojeného kráľovstva, najmä odkazuje na myšlienku, podľa ktorej
si želá stanoviť diferencované ceny s cieľom zabezpečiť, aby sa predaj v Spojenom kráľovstve uskutočnil za cenu, ktorú jej
tento členský štát dovolí uplatniť, a nie za cenu, ktorú jej určilo Španielske kráľovstvo.
–       O poklese efektívnosti súvisiacom so súbežným obchodovaním
269   Je potrebné zdôrazniť, že záver, podľa ktorého nebolo dokázané, že súbežné obchodovanie spôsobuje pokles efektívnosti tým,
že poškodzuje inovačnú schopnosť GSK, sa zakladá na preskúmaní uvedenom v odôvodneniach č. 155 až č. 161 rozhodnutia, ktoré
neberie do úvahy všetky skutkové tvrdenia a dôkazy, ktoré relevantne predložila GSK, v rozpore s tým, čo Komisia tvrdí vo
svojich vyjadreniach, a nemá oporu v presvedčivých dôkazoch. Hoci Komisii zjavne neprináleží preskúmať všetky tvrdenia, ktoré
sú jej predložené, naopak je jej povinnosťou v súlade s judikatúrou uvedenou v bode 236 a 242 vyššie, aby dostatočne preskúmala
všetky tvrdenia, ktoré sú relevantné, a ak je to potrebné, vyvrátila ich prostredníctvom vlastných dôkazov na podporu svojho
záveru.
270   Vo všeobecnosti z týchto tvrdení vyplýva, že konkurenčný problém, s ktorým sa GSK potýkala, a riešenie, ktoré hľadala, boli
podľa nej nasledujúce.
271   Po prvé, sektor liekov je typický dôležitosťou konkurencie prostredníctvom inovácie. R & D je nákladné a rizikové. Náklady
naň predstavujú fixné náklady (nie sú viazané na množstvo predaných liekov), spoločné náklady (sú aktuálne na začiatku výroby
a distribúcie a sčasti nie sú viazané na konkrétny liek) a globálne náklady (nie sú viazané na konkrétnu krajinu). Financovanie
R & D je zabezpečené častejšie z vlastných zdrojov ako prostredníctvom úveru. Preto je potrebný optimálny prílev príjmov.
Optimalizácia príjmov môže byť zabezpečená prispôsobením ceny liekov preferenciám konečným spotrebiteľom, ak sa tieto líšia.
Diferenciácia cien teda umožňuje opäť získať náklady na R & D u konečných spotrebiteľov, ktorí sú ochotní ich zaplatiť. Táto
praktika diferencovaných cien, ktorá tu je zjednodušene vysvetlená, je ekonómom známa ako „Ramsey Pricing“ (Ramseyho ceny).
272   Po druhé, uplatňovanie tejto praktiky v sektore liekov je typické určitými osobitnými črtami. Keďže lieky sú chránené patentom,
ich cenu možno počas doby trvania patentu predovšetkým v záujme výrobcu udržať na vyššej úrovni, ako sú marginálne náklady.
Ak sú však tieto lieky preplácané vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia, ich cena musí byť priamo (cenovou kontrolou)
alebo nepriamo (kontrolou príjmov) udržaná vo všeobecnom záujme na úrovni, ktorá vysoko neprekračuje marginálne náklady. Miera
tohto vysokého prekročenia odráža preferencie konečného spotrebiteľa, teda v podstate vnútroštátny systém zdravotného poistenia.
Ak je tento spotrebiteľ relatívne citlivý na cenu liekov, bude toto vysoké prekročenie obmedzené, ak je k cene relatívne necitlivý,
bude prekročenie výrazné. V praxi závisí tento stupeň citlivosti od rôznych faktorov, ako je životná úroveň alebo stav verejných
financií. Časť nákladov na R & D, ktorú opäť získali výrobcovia, sa teda líši od jedného členského štátu k ďalšiemu podľa
príjmov, ktoré umožňuje získať platná cena. V prejednávanej veci by GSK v Spojenom kráľovstve mohla – berúc do úvahy platnú
právnu úpravu – opäť získať globálnu a spoločnú časť svojich nákladov na R & D.
273   Po tretie, súbežné obchodovanie má za následok zníženie týchto príjmov v neurčitom, ale reálnom rozsahu. Táto praktika, ktorá
je ekonómom známa ako „free riding“ (parazitovanie) je typická tým, že sprostredkovateľ zanechá svoju úlohu, ktorú zvyčajne
hrá v hodnotovom reťazci, mení sa na arbitra, a takto získava významnú časť zisku. Zákonnosť tohto presunu bohatstva výrobcu
na sprostredkovateľa nemá ako taká význam z hľadiska práva hospodárskej súťaže, ktoré sa zaoberá len jeho dosahom na prospech
konečného spotrebiteľa. Pokiaľ sa sprostredkovateľ zúčastňuje na hospodárskej súťaži v rámci obchodnej značky výrobcu, môže
mať súbežné obchodovanie pozitívny účinok na hospodársku súťaž. V sektore liekov však má aj táto činnosť osobitný význam,
pretože nezahŕňa pridanú hodnotu, ktorá má význam pre konečného spotrebiteľa.
274   Po štvrté, článok 4 všeobecných podmienok predaja sleduje optimalizáciu príjmov a obmedzenie súbežného obchodovania. Obmedzuje
možnosť, ktorú predtým veľkoobchodníci GW mali, predať mimo Španielska lieky kúpené za pevnú cenu s cieľom jej preplatenia
španielskym systémom zdravotného poistenia. Umožňuje, aby sa predaj v iných členských štátoch realizoval za cenu určenú pri
zohľadnení preplatenia jednotlivými vnútroštátnymi systémami zdravotného poistenia. Udržanie zisku u výrobcu pravdepodobne
spôsobí nárast efektívnosti v porovnaní so situáciou, v ktorej sa na zisku podieľa sprostredkovateľ, pretože rozumný výrobca,
ktorý môže zabezpečiť ziskovosť svojich inovácií a ktorý pôsobí v sektore typickom živou hospodárskou súťažou prostredníctvom
inovácie, má záujem na opätovnej investícii aspoň časti nadbytku svojho zisku do inovácie.
275   Samotná štruktúra odôvodnení č. 155 až č. 161 rozhodnutia poukazuje na to, že po tom, ako Komisia uznala dôležitosť hospodárskej
súťaže prostredníctvom inovácie v dotknutom sektore, opomenula uskutočniť prísne preskúmanie skutkových tvrdení a dôkazov
predložených GSK v súvislosti s povahu investícií do R & D, vlastnosťami financovania R & D, schopnosťou financovania R & D,
dosahom súbežného obchodovania na R & D a relevantnou právnou úpravou, aby podporila, ako vyplýva z odôvodnenia č. 155 rozhodnutia,
pripomienky, ktoré sú prinajmenšom nesúrodé, a ako správne tvrdí GSK, málo relevantné a presvedčivé.
276   Takéto opomenutie je závažné najmä vtedy, ak má Komisia určiť, či sú splnené podmienky uplatnenia článku 81 ods. 3 ES v právnom
a hospodárskom kontexte, ako je ten, ktorý je typický pre farmaceutický sektor, kde je hospodárska súťaž skreslená štátnymi
zásahmi. Z tejto okolnosti pre Komisiu vyplýva povinnosť preskúmať s osobitnou pozornosťou tvrdenia a dôkazy, ktoré jej predloží
osoba dovolávajúca sa článku 81 ods. 3 ES.
277   Prvá veta odôvodnenia č. 157 rozhodnutia, venovaná okolnostiam, ktoré stáli pri zrode rozhodnutí týkajúcich sa R & D, sa opiera
o hospodárske štúdie uvedené v spise, ale zohľadňuje len ich časť, a to málo presvedčivo. Je pravda, že táto štúdia poukazuje
na to, že súbežné obchodovanie nie je primárnym faktorom pri zrode rozhodnutí týkajúcich sa R & D. Vzápätí však dopĺňa, že
tieto rozhodnutia boli prijaté najmä podľa všeobecnej úrovne ziskov bežného obdobia alebo očakávanej rentability výrobkov,
ktoré sa práve vyvíjajú, čo potvrdzuje aj druhá veta rovnakého odôvodnenia. Ide tu o faktory, pri ktorých GSK tvrdí, že súbežné
obchodovanie má negatívny vplyv, s čím Komisia súhlasí v tretej vete tohto odôvodnenia. Za týchto okolností Komisia nemohla
opomenúť prehĺbiť svoje preskúmanie v tejto súvislosti s ohľadom na dôkazy predložené na ich podporu.
278   Odôvodnenie č. 157 rozhodnutia, ktoré sa obmedzuje na uvedenie možností GSK reagovať na pokles efektívnosti, ktorý jej môže
spôsobiť súbežné obchodovanie znížením iných rozpočtových položiek alebo použitím časti jej vysokých ziskov, nenahrádza odpoveď
na tvrdenia, podľa ktorých má GSK eminentný záujem na investícii do R & D z dôvodu živosti hospodárskej súťaže medzi obchodnými
značkami výrobcov, ktorá spočíva na inovácii, a podľa ktorých sa GSK z dôvodu súbežného obchodovania potýka s nemožnosťou
opäť získať výsledok tejto investície s cieľom nanovo investovať do R & D. Okrem toho neberie do úvahy tvrdenia GSK, podľa
ktorých sa musí význam jej ziskov rozlišovať podľa spôsobu ich účtovania.
279   Za týchto okolností otázka stupňa vzájomného vzťahu medzi súbežným obchodovaním a R & D nemôže byť zodpovedaná bez hlbšieho
skúmania, ani uspokojivo vyriešená lapidárnym záverom, podľa ktorého nebolo preukázané, že existuje vzťah príčiny a následku
medzi súbežným obchodovaním (alebo jeho obmedzením) a R & D, ako to uvádzajú odôvodnenia č. 151, č. 154, č. 155 a č. 159 rozhodnutia.
280   Keďže Komisia využila vo svojich vyjadreniach dvojznačnosť znenia odôvodnenia č. 169 rozhodnutia, aby vysvetlila, že GSK nedokázala
ani existenciu vzťahu medzi článkom 4 všeobecných podmienok predaja a nárastom efektívnosti, ktorý od neho očakávala, ale
ani existenciu priameho vzťahu medzi týmito dvoma prvkami, je potrebné uviesť, že toto tvrdenie naposledy uvedené na pojednávaní
nemožno prijať. Tento rozdiel totiž nefiguruje v odôvodneniach č. 155 až č. 161 rozhodnutia, na ktoré odkazuje odôvodnenie
č. 169, pretože z nich jednoznačne vyplýva záver neexistencie vzťahu medzi všeobecnými podmienkami predaja a prínosom k podpore
technického pokroku. Tento rozdiel navyše nie je upravený v článku 81 ods. 3 ES, ktorý umožňuje výnimku pre dohody, z ktorých
vyplýva nárast efektívnosti, bez toho, aby stanovoval rozdiel, podľa ktorého je tento účinok priamy alebo nepriamy, a v zásade
nemožno rozlišovať tam, kde nerozlišuje Zmluva (rozsudok Consten a Grundig/Komisia, už citované v bode 110 vyššie, s. 493).
Podľa judikatúry citovanej v bodoch 247 a 248 vyššie, sa preto má každá výhoda, ktorá má podobu nárastu efektívnosti, zohľadniť
pod podmienkou, že je objektívna a zjavná a že jej existencia sa preukáže presvedčivým spôsobom.
–       O rozsahu poklesu efektívnosti súvisiaceho so súbežným obchodovaním
281   Je potrebné uviesť, že subsidiárny záver, podľa ktorého v každom prípade nebolo preukázané, že súbežné obchodovanie spôsobuje
citeľný pokles efektívnosti tým, že poškodzuje inovačnú schopnosť GSK, nemá presvedčivú oporu a že preskúmanie, na ktorom
sa zakladá a ktoré obsahujú odôvodnenia č. 159 a č. 162 až č. 168 rozhodnutia, neberie do úvahy všetky relevantné dôkazy,
ktoré boli v tejto súvislosti predložené. V podstate z tohto preskúmania vyplýva, že pokles efektívnosti, ktorý uvádza GSK,
je obmedzený na jednej strane z pohľadu času, pretože vyplýva menej z cenových rozdielov súvisiacich s existenciou rôznych
právnych úprav v členských štátoch Spoločenstva, tak ako to vyplýva z odôvodnení č. 162 a č. 163 rozhodnutia, ako z kolísaní
meny, ktoré sa objavili medzi rokom 1996 a rokom 1998, ako na to poukazujú odôvodnenia č. 164 až č. 166 rozhodnutia. Z toho
tiež vyplýva, že tento pokles je obmedzený z vecného pohľadu, ako to vyplýva z odôvodnení č. 167 až č. 169 rozhodnutia.
282   V tejto súvislosti, bez ohľadu na skutočnosť uvedenú v odôvodneniach č. 162 a č. 163 rozhodnutia, že španielske ceny nie sú
citeľne nižšie, ako je priemer Spoločenstva, ktorej význam je obmedzený v rozsahu, v akom sa vnútroštátne ceny nachádzajú
na štrukturálne odlišných úrovniach z dôvodu regulačnej právomoci členských štátov v tejto oblasti, a v akom sa preto z hospodárskeho
hľadiska zjavne nezdá byť uspokojivé zdôvodňovať pomocou hypotetického priemeru Spoločenstva, je potrebné uviesť, že Komisia
bez seriózneho preskúmania dospela v odôvodneniach č. 164 a č. 165 rozhodnutia k definitívnemu záveru o presnej a obmedzenej
povahe súbežného obchodovania, ktoré sa medzi Španielskom a Spojeným kráľovstvom uskutočnilo v rokoch 1996 až 1998.
283   Ako vyplýva z jej vyjadrení, GSK nepopiera, že zmeny výmenných kurzov, najmä špekulatívne pohyby GBP v súvislosti s približujúcou
sa poslednou fázou EMÚ, prispeli konjunktúrnym spôsobom k súbežnému obchodovaniu s liekmi uvedenými na trh spoločnosťou GW
v Španielsku medzi rokmi 1996 a 1998. GSK však uvádza, že tento konjunktúrny dopad, nech už bol akokoľvek silný, predstavuje
len priťažujúci faktor, keďže súbežné obchodovanie sa viaže, bez ohľadu na zmeny vo výmennom kurze, na skutočnosť, že koexistencia
rozličných vnútroštátnych právnych úprav sa prejavuje v štrukturálne odlišných cenách v členských štátoch Spoločenstva.
284   Táto argumentácia je relevantná a dôkazy, o ktoré sa opiera, sú potvrdené jednak výňatkami z oznámenia KOM(1998) 588, konečné
znenie, uvedeného v bode 264 vyššie, a jednak samotným rozhodnutím. Odôvodnenia č. 31, č. 32 a č. 53 rozhodnutia poukazujú
na to, že kolísania meny, ktoré majú svojou povahou cyklický dosah na súbežné obchodovanie, predstavujú len dôležitý komplikujúci
faktor javu, ktorý je zo štrukturálneho hľadiska spôsobený existenciou nerovnakých cien pre rovnaké lieky v rôznych členských
štátoch Spoločenstva.
285   Táto situácia sama osebe nepochybne nebránila Komisii považovať súbežné obchodovanie uskutočnené medzi Španielskym kráľovstvom
a Spojeným kráľovstvom v rokoch 1996 až 1998 ako osobitný prípad spôsobený zhodnotením GBP v porovnaní so španielskou pesetou
(ESP).
286   Číselné údaje citované Komisiou sú však príliš nejednoznačné, aby sa na nich mohol presvedčivo zakladať tento záver. Podľa
rozhodnutia sa GBP medzi októbrom 1996 a aprílom 1998 v porovnaní s ESP zhodnotila o 30 %. Počas tohto obdobia časť súbežného
dovozu španielskeho pôvodu v rámci celkového súbežného dovozu určeného do Spojeného kráľovstva zostala vo svojom objeme (okolo
40 %) stabilná, kým hodnota tohto súbežného dovozu sa zvýšila (okolo 20 miliónov GBP v roku 1996 a okolo 42 miliónov GBP v roku
1998). Ako na záver uviedla Komisia vo svojich odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa, poukazuje to na skutočnosť,
že zhodnotenie GBP spôsobilo prílev súbežných dovozov pochádzajúcich z iných členských štátov. To však tiež potvrdzuje, že
tak pred zhodnotením GBP, ako aj po ňom, veľká časť (približne 40 %) súbežných dovozov určených do Spojeného kráľovstva pochádzala
zo Španielska a zvyšok z ostatných členských štátov pôvodu. Preto nedala dostatočnú odpoveď na tvrdenie GSK, podľa ktorého
zhodnotenie GBP, aj keď nepochybne zvýšilo vážnosť problému spôsobeného španielskym súbežným obchodovaním, nič nemení na jeho
štrukturálnom pôvode.
287   Tvrdenie Komisie uvedené v odpovediach na písomné otázky Súdu prvého stupňa, podľa ktorého zvýšenie súbežného obchodovania
španielskeho pôvodu v období 1996/1998 možno vysvetliť uplynutím prechodného obdobia 6. októbra 1995, stanoveného v článkoch
47 a 209 aktu o pristúpení Španielskeho kráľovstva, počas ktorého majiteľ patentu mohol uplatniť svoje práva vyplývajúce z patentu,
aby namietal proti dovozu liekov uvádzaných na trh ním samým alebo s jeho súhlasom v Španielsku, tento záver nemení v rozsahu,
v akom sa evidentne nedotýka obdobia nasledujúceho po dátume oznámenia, na ktorý sa viaže argumentácia GSK.
288   Nakoniec, ako to vyplýva z odôvodnení č. 15, č. 18 a č. 55 rozhodnutia, GSK počas správneho konania uviedla, že aj keď sa
všeobecné podmienky predaja týkajú 82 liekov, hlavne osem z nich bolo predmetom súbežného obchodovania. Okrem toho, ako vyplýva
z odôvodnení č. 22 a č. 35 rozhodnutia, GSK tiež uviedla, že uvedené všeobecné podmienky predaja, ktoré sa mali uplatniť bez
ohľadu na konečný cieľ dotknutých liekov, sa týkali hlavne toku súbežného obchodovania medzi Španielskom a Spojeným kráľovstvom.
GSK preto poskytla Komisii hlavne, aj keď nie výlučne, číselné údaje týkajúce sa po prvé rozdielu v cene medzi Španielskom
a Spojeným kráľovstvom, po druhé súbežného obchodovania s Beclofortom, Beconasom, Becotidom, Flixotidom, Imigranom, Lamictalom,
Sereventom a Ventolínom medzi Španielskom a Spojeným kráľovstvom v období 1996/1998 a po tretie dosahu, ktorý malo toto súbežné
obchodovanie na jej príjmy a jej rozpočet na R & D. Tieto číselné údaje sú uvedené v odôvodneniach č. 55, č. 59 až č. 67,
č. 70, č. 83, č. 92, č. 98 a č. 99 rozhodnutia.
289   Okrem toho, ako vyplýva z odôvodnení č. 70 a č. 71 rozhodnutia, GSK upresnila, že súbežné obchodovanie sa realizovalo mimo
distribučných kanálov, ktoré sú predmetom úradnej kontroly, a dodala, že číselné údaje predložené Komisii boli odhadmi, ktoré
mohli byť nepresné, ale nebolo možné ich spresniť. Tieto skutkové tvrdenia, zopakované v replike, neboli spochybnené.
290   GSK správne tvrdí, že tieto číselné údaje, okrem toho, že nie sú celkom bezvýznamné, sa mali posúdiť ako vzorka, ktorá nesvedčí
o presnom a obmedzenom poklese efektívnosti, ale o všeobecnejšom a trvajúcom poklese.
291   Pokiaľ ide o prvý aspekt, je potrebné pripomenúť, že keď Komisia skúmala, či článok 4 všeobecných podmienok predaja môže predstavovať
nevýhodu, vzala tiež do úvahy, sústrediac sa na osem liekov, ktoré boli hlavne predmetom súbežného obchodovania medzi Španielskom
a Spojeným kráľovstvom, ako to uviedla v odôvodnení č. 18, č. 56, č. 57 a č. 69 rozhodnutia, sieťový účinok vzťahujúci sa
na súbežné obchodovanie s inými liekmi, a to medzi Španielskom a inými členskými štátmi, ako to vyplýva z odôvodnení č. 72
až č. 75, č. 117, č. 126, č. 140 a č. 144 rozhodnutia. Práve tento sieťový účinok zvýraznil obmedzenie hospodárskej súťaže,
ktoré by bolo podľa odôvodnenia č. 133 rozhodnutia len v rozsahu Spojeného kráľovstva marginálne. Komisia však nijako nevysvetlila,
prečo by musela v rámci preskúmania otázky, či článok 4 všeobecných podmienok predaja môže predstavovať výhodu, zvoliť iný
prístup a sústrediť sa výlučne na číselné údaje, ktoré jej predložila GSK, berúc do úvahy náročnosť spoznania reality súbežného
obchodovania a skutočnosť, že súhlasila s posúdením číselných údajov, ktoré GSK predložila ako vzorky.
292   Pokiaľ ide o druhý aspekt, je potrebné uviesť, že súbežné obchodovanie je javom, ktorý môže presiahnuť krátke obdobie patentu
posudzované Komisiou, a to nielen z dôvodu pretrvávajúcej povahy cenových rozdielov, ktoré ho umožňujú, ale aj z dôvodu cyklického
charakteru zmien výmenného kurzu, pokiaľ tieto trvajú. Komisia to pripustila vo svojom oznámení KOM(1998) 588 konečné znenie,
už citovanom v bode 135 vyššie. Vo svojom vyjadrení k žalobe tiež uznala, že pokiaľ ide o členské štáty, ktoré neabsolvovali
tretiu fázu EMÚ v roku 1999, medzi ktoré patrí aj Spojené kráľovstvo, kolísania meny v nich stále existujú.
293   V tomto kontexte vzorka číselných údajov poskytnutých GSK odhaľuje určitú tendenciu. Otázka Komisie uvedená v odôvodnení č. 168
rozhodnutia, týkajúca sa skutočnosti, že číselný údaj poskytnutý GSK v súvislosti so stratou hrubých príjmov v roku 1998 mohol
byť precenený, tento záver nespochybňuje. Číselný údaj poskytnutý v tejto súvislosti 14. decembra 1998 a 14. februára 2000
je vyšší ako číselný údaj z dvoch predchádzajúcich rokov, ako to vyplýva z odôvodnenia č. 67 rozhodnutia. Okrem toho vysvetlenie
GSK, podľa ktorého bol skorší číselný údaj v tejto súvislosti predložený 28. júla 1998 odhadom, kým číselný údaj predložený
v decembri 1998 a vo februári 2000 bol reálny a odôvodnený tým, že všeobecné podmienky predaja boli uplatnené medzi jarou
a jeseňou 1998, ako vyplýva z odôvodnení č. 19, č. 23, č. 26, č. 64, č. 67 a č. 168 rozhodnutia, bolo dostatočne dôveryhodné,
aby si zaslúžilo seriózne preskúmanie.
–       O náraste efektívnosti v súvislosti s článkom 4 všeobecných podmienok predaja
294   Je potrebné uviesť, ako správne uvádza GSK, že Komisia neuskutočnila žiadne seriózne preskúmanie skutkových tvrdení a dôkazov
týkajúcich sa nie nevýhod súbežného obchodovania, ale výhod článku 4 všeobecných podmienok predaja.
295   Berúc do úvahy štruktúru tvrdení GSK na jednej strane a rozpravu, ktorá sa v tejto súvislosti uskutočnila počas správneho
konania, na druhej strane, rozhodnutie sa po prvýkrát nemohlo vyhnúť preskúmaniu toho, či súbežné obchodovanie spôsobuje pokles
efektívnosti pre farmaceutický priemysel vo všeobecnosti a pre GSK konkrétne. Komisia by mohla toto preskúmanie vynechať,
len ak by neexistovalo akékoľvek spochybnenie v tejto súvislosti (pozri analogicky rozsudok Compagnie générale maritime a i./Komisia,
už citovaný v bode 248 vyššie, bod 345).
296   Konfrontácia dôkazov predložených GSK a iných dôkazov predložených Komisiou v rozhodnutí zjavne poukazuje na to, že v sektore
liekov má súbežné obchodovanie na hospodársku súťaž dvojznačný účinok, v rozsahu, v akom nárast efektívnosti, ktorý môže spôsobiť
v hospodárskej súťaži v rámci obchodnej značky výrobcu, ktorej úloha je obmedzená platnou právnou úpravou, má vzťah k poklesu
efektívnosti, ktorý môže spôsobiť v hospodárskej súťaži medzi obchodnými značkami výrobcov, ktorej úloha je centrálna.
297   Za týchto okolností sa Komisia nemohla po druhýkrát vyhnúť preskúmaniu, či článok 4 všeobecných podmienok predaja mohol umožniť
obnoviť inovačnú schopnosť GSK, a z toho dôvodu spôsobiť nárast efektívnosti pre hospodársku súťaž medzi obchodnými značkami
výrobcov.
298   Práve to malo byť centrom prognostickej analýzy, ktorú mala Komisia vykonať ako odpoveď na žiadosť o výnimku podanú GSK. Ustálená
judikatúra uvedená v bode 247 vyššie totiž vyžaduje určenie, či dohoda zakázaná z dôvodu nevýhod, ktoré prinášajú hospodárskej
súťaži (článok 81 ods. 1 ES), predstavuje výhodu, ktorá môže uvedenú nevýhodu vynahradiť (článok 81 ods. 3 ES).
299   Komisii teda prináležalo, aby preskúmala tvrdenia GSK týkajúce sa očakávaných výhod článku 4 všeobecných podmienok predaja.
V tejto súvislosti poukazuje odôvodnenie č. 156 rozhodnutia, ktoré je jediným odôvodnením, spôsobilým potvrdiť preskúmanie
v tomto ohľade, najmä na to, že:
„Farmaceutické podniky majú absolútnu slobodu rozhodnúť, akú sumu si želajú investovať do R & D. Akákoľvek úspora, ktorú by
teoreticky mohli dosiahnuť zabránením súbežného obchodovania, by teda nevyhnutne nepriniesla vyššie investície do R & D. Je
možné domnievať sa, že tieto úspory jednoducho zvýšia príjmy spoločností. Je zjavné, že vytvorenie dodatočných ziskov nemôže
samo osebe odôvodniť výnimku. Ak by to tak nebolo, tvrdenie [GSK] by znamenalo, že prvá podmienka [uplatnenia článku 81 ods. 3 ES]
by bola splnená, ak by dohoda, bez ohľadu na to, o akú dohodu by išlo, bola spôsobilá prispieť k zvýšeniu príjmov spoločnosti
podieľajúcej sa na činnostiach R & D. Táto podmienka by sa preto stala neúčinnou.“
300   GSK však netvrdila, že vytvorenie dodatočných ziskov malo samo osebe odôvodniť výnimku. Naopak, tvrdila, že súbežné obchodovanie
jej bráni opäť získať potrebné zisky na optimálne financovanie svojho R & D, že článok 4 všeobecných podmienok predaja jej
umožňuje zvýšiť svoje príjmy a že má eminentný záujem, berúc do úvahy živosť hospodárskej súťaže medzi obchodnými značkami
výrobcov, centrálnu úlohu inovácie v tejto súťaži a spôsoby financovania R & D, investovať časť tohto prebytku do R & D, aby
predbehla svojich konkurentov, alebo aby sa nimi nenechala predbehnúť. Inými slovami tvrdila, že jej všeobecné podmienky predaja
majú byť predmetom výnimky, pretože nemajú len okamžitý účinok zvýšenia príjmov, ale najmä odvodený účinok zvýšenia inovačnej
schopnosti. Okrem toho tvrdila, že táto výhoda sa má porovnať so skutočnosťou, že ak by súbežní obchodníci získali tento prebytok,
nepredstavovalo by to výhodu, pretože z dôvodu neexistencie skutočnej hospodárskej súťaže medzi nimi by súbežní obchodníci
znižovali cenu len v rozsahu potrebnom na prilákanie maloobchodníkov a ponechali by si väčšinu tohto prebytku medzi sebou,
ako to GSK uviedla ma pojednávaní.
301   Komisia sa nemohla od začiatku obmedziť na zamietnutie týchto tvrdení z dôvodu, že výhoda opísaná GSK sa nevyhnutne neuskutočnila,
ako to urobila v odôvodnení č. 156 rozhodnutia, ale mala v súlade s judikatúrou preskúmať čo najkonkrétnejšie v rámci prognostickej
analýzy, či sa za okolností prejednávanej veci a s ohľadom na dôkazy, ktoré jej boli predložené, zdá pravdepodobnejšie, že
výhody opísané GSK sa uskutočnia alebo naopak, že to tak nie je (rozsudok Compagnie générale maritime a i./Komisia, už citovaný
v bode 248 vyššie, bod 365). Nemohla dospieť k rozhodnému a neodôvodnenému názoru, že skutkové tvrdenia a dôkazy predložené
GSK sa majú považovať za hypotetické, ako to uviedla nakoniec na pojednávaní.
302   Okrem toho pri otázke položenej v tejto súvislosti na pojednávaní Komisia viackrát pripustila, že bolo potrebné uvažovať s ohľadom
na pravdepodobnosť, a dodala, že v tejto súvislosti je potrebný prísny prístup, a v podstate uviedla, že v prejednávanej veci
sa zdalo po zohľadnení predložených dôkazov a najmä číselných údajov zhromaždených GSK pravdepodobnejšie, že údajná výhoda
by sa neuskutočnila. Takéto odôvodnenie však nie je odôvodnením uvedeným v rozhodnutí.
303   Z uvedeného vyplýva, že rozhodnutie je postihnuté neexistenciou preskúmania, keďže Komisia riadne nevzala do úvahy všetky
skutkové tvrdenia a relevantné dôkazy predložené GSK, nevyvrátila niektoré tieto tvrdenia, hoci boli dostatočne relevantné
a odôvodnené na to, aby sa na ne odpovedalo, a dostatočne právne neodôvodnila svoj záver, podľa ktorého nebolo preukázané
na jednej strane, že súbežné obchodovanie mohlo spôsobiť pokles efektívnosti citeľným znížením inovačnej schopnosti GSK, a na
druhej strane, že článok 4 všeobecných podmienok predaja mohol umožniť nárast efektívnosti jej zlepšením.
O porovnaní
304   Keďže Komisia uzavrela svoje skúmanie skutkových tvrdení a dôkazov predložených GSK s tým, že nedokazovali existenciu citeľnej
objektívnej výhody, nepristúpila ku komplexnému posúdeniu (pozri bod 241 vyššie), ktoré by predpokladalo porovnanie tejto
výhody na jednej strane a nevýhody pre hospodársku súťaž identifikované v rámci časti rozhodnutia, ktorá uplatňovala článok
81 ods. 1 ES, na strane druhej, ako viackrát zdôraznila na pojednávaní.
305   V odôvodnení č. 151 rozhodnutia Komisia usúdila, že GSK nepreukázala, že článok 4 všeobecných podmienok predaja obsahoval
výhody, a v odôvodnení č. 152 rozhodnutia uviedla, že za takýchto okolností nebolo potrebné žiadne porovnanie, a dodala, že
v každom prípade, aj keby k takémuto kroku mala pristúpiť, nevýhody tohto ustanovenia by prevážili jej výhody.
306   Ako pritom vyplýva z predchádzajúcich dôvodov, záver Komisie, podľa ktorého dôkaz o existencii citeľnej hospodárskej výhody
nebol predložený, je postihnutý neexistenciou preskúmania (bod 303 vyššie). Pokiaľ ide o záver, podľa ktorého článok 4 všeobecných
podmienok predaja obmedzuje hospodársku súťaž, je dôvodný len v rozsahu, v akom z neho vyplýva, že toto ustanovenie zbavuje
konečných spotrebiteľov liekov preplatených vnútroštátnym systémom zdravotného poistenia výhody, vyplývajúcej v súvislosti
s cenou a nákladmi z účasti španielskych veľkoobchodníkov na hospodárskej súťaži v rámci obchodnej značky výrobcu na trhoch
určenia súbežného obchodovania pochádzajúceho zo Španielska (body 147, 190 a 194 vyššie).
307   Záver Komisie, podľa ktorého nie je potrebné pristúpiť k porovnávaniu, ktoré by v každom prípade odhalilo, že výhoda súvisiaca
s článkom 4 nevyrovnáva nevýhodu, ktorú prináša pre hospodársku súťaž, preto nemožno prijať. Komisia mala po prvé vykonať
primerané preskúmanie skutkových tvrdení a dôkazov GSK, aby bola spôsobilá po druhé vykonať komplexné posúdenie, ktoré si
vyžaduje porovnanie nevýhod a výhod súvisiacich s článkom 4 všeobecných podmienok predaja.
Záver
308   Z uvedeného vyplýva, že Komisia nemohla zákonne dospieť k záveru, že pokiaľ ide o existenciu prínosu k podpore technického
pokroku, GSK nepreukázala, že prvá podmienka uplatnenia článku 81 ods. 3 ES bola splnená. Za týchto okolností nie je potrebné
preskúmať tvrdenia GSK týkajúce sa existencie prínosu k zlepšeniu distribúcie liekov.
c)     O dôkaze existencie vplyvu nevyhnutnej povahy článku 4 všeobecných podmienok predaja na spotrebiteľa a o absencii vylúčenia
hospodárskej súťaže
309   Ako už bolo uvedené (body 237 až 239 vyššie), z rozhodnutia a rozpravy vyplýva, že stručné závery, ku ktorým Komisia dospela
v súvislosti s existenciou vplyvu na spotrebiteľa, nevyhnutnou povahou článku 4 všeobecných podmienok predaja a absenciou
vylúčenia hospodárskej súťaže, spočívajú na závere o existencii nárastu efektívnosti.
310   Keďže tento záver je postihnutý nezákonnosťou v rozsahu, v akom sa vzťahuje na existenciu prínosu k podpore technického pokroku,
sú aj tieto závery neplatné.
311   V rozsahu, v akom pri preskúmaní otázky, či článok 4 všeobecných podmienok predaja vylučuje hospodársku súťaž pre výraznú
časť výrobkov alebo nie, Komisia v odôvodnení č. 188 dodala, že v súvislosti s viacerými hlavnými výrobkami ovplyvnenými týmito
všeobecnými podmienkami predaja má GSK kontrolu nad významnou časťou trhu (ide napríklad o lieky Zofran, Flixonase, Zovirax,
Imigran) v jednom alebo vo viacerých členských štátoch, je potrebné toto posúdenie ďalej preveriť.
312   V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že na pojednávaní Komisia uznala, že v skutočnosti nevyriešila otázku trhovej
sily, ktorou disponuje GSK, a dodala, že na vyriešenie tohto problému by bolo potrebné pokračovať v analýze.
313   Berúc do úvahy právny a hospodársky kontext typický pre skúmané sektory, kontrola významných častí trhu, ktorá sa obmedzuje
na niektoré dotknuté výrobky, kým Komisia predkladá štyri príklady, sama osebe zjavne neumožňuje dospieť k presvedčivému záveru
o vylúčení hospodárskej súťaže pre významnú časť dotknutých výrobkov.
314   Bez ohľadu na otázku definície relevantného trhu výrobkov, ktorá bola predmetom rozpravy medzi účastníkmi konania, viaceré
dôkazy, ktorých sa dovolávala GSK počas správneho konania a neskôr vo svojich vyjadreniach, prekážajú automatickosti tohto
záveru.
315   Predovšetkým tvrdeniu GSK, na ktoré sa odkazuje v odôvodnení č. 188 rozhodnutia, ktoré zasa odkazuje na odôvodnenie č. 104
rozhodnutia, nechýba relevantnosť v rozsahu, v akom Komisia mohla vynechať vykonať jeho špecifické posúdenie z dôvodu štvrtej
podmienky uplatnenia článku 81 ods. 3 ES. Skutočnosť, že článok 4 všeobecných podmienok predaja je prekážkou obmedzeného tlaku,
ktorý by mohol existovať z dôvodu súbežného obchodovania španielskeho pôvodu, na ceny liekov a náklady na ne v rámci geografických
trhov určenia, má vzťah ku skutočnostiam uvedeným GSK a nespochybneným Komisiou, že hospodárska súťaž prostredníctvom inovácie
je v sektore veľmi živá a že hospodárska súťaž na základe cien existuje v inej forme, hoci táto prichádza v súlade so zákonom,
až keď zánik patentu umožní vstup výrobcov druhových liekov na trh. Za týchto okolností je ďalej v súlade s judikatúrou uvedenou
v bode 109 vyššie potrebné posúdiť, akej forme hospodárskej súťaže je potrebné dať prednosť s cieľom zabezpečiť udržanie efektívnej
hospodárskej súťaže v zmysle článku 3 ods. 1 písm. g) ES a článku 81 ES.
4.     Záver
316   Z uvedeného vyplýva, že žalobný dôvod založený na porušení článku 81 ods. 3 ES musí byť prijatý, a teda že je potrebné prijať
návrhy GSK v rozsahu, v akom je ich cieľom zrušenie článku 2 rozhodnutia, bez toho, aby bolo potrebné preskúmať žalobný dôvod
založený na nedodržaní zásady proporcionality.
317   Rozhodnutie preto musí byť zrušené v rozsahu, v akom v článku 2 zamieta žiadosť o výnimku podanú GSK.
318   Keďže možnosť, že ustanovenia článku 81 ods. 1 ES sa neuplatňujú na článok 4 všeobecných podmienok predaja GSK v zmysle článku
81 ods. 3 ES nemožno vylúčiť, je potrebné tiež ako dôsledok zrušiť rozhodnutie v rozsahu, v akom nariaďuje GSK vo svojom článku
3, aby neodkladne ukončila toto porušenie, ak sa to už nestalo, a v článku 4, aby informovala Komisiu o opatreniach prijatých
v tejto súvislosti.
319   V súlade s článkom 233 prvým odsekom ES je Komisia povinná urobiť nevyhnutné opatrenia, aby vyhovela rozsudku Súdneho dvora.
320   S týmto cieľom, aj keď postup oznámenia stanovený nariadením č. 17 viac na základe nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 zo 16. decembra
2002 o vykonávaní pravidiel hospodárskej súťaže stanovených v článkoch 81 a 82 Zmluvy (Ú. v. ES L 1, 2003, s. 1; Mim. vyd.
08/002, s. 205) už neexistuje, prináleží Komisii s ohľadom na čiastočné zrušenie rozhodnutia a súvisiaci retroaktívny účinok
rozhodnúť o žiadosti o výnimku podanej GSK k dátumu tejto žiadosti [pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa z 2. mája
2006, O2 (Germany)/Komisia, T‑328/03, Zb. s. II‑1231, body 47 a 48], v rozsahu, v akom jej bude aj naďalej predložená.

O trovách
321   Podľa článku 87 ods. 2 prvého pododseku rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť
trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
322   Podľa článku 87 ods. 3 prvého pododseku rokovacieho poriadku môže Súd prvého stupňa rozdeliť náhradu trov konania alebo rozhodnúť
tak, že každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania, ak účastníci konania mali úspech len v časti predmetu
konania.
323   V prejednávanej veci GSK nemala úspech vo svojich dôvodoch týkajúcich sa zrušenia článku 1 rozhodnutia. Komisia podporovaná
vedľajšími účastníkmi nemala úspech vo svojich dôvodoch týkajúcich sa zamietnutia žaloby v jej celistvosti.
324   Za týchto okolností je potrebné trovy rozdeliť. GSK znáša polovicu svojich vlastných trov konania a polovicu trov konania
Komisie, vrátane trov konania súvisiacich s vedľajším účastníctvom. Komisia znáša polovicu svojich vlastných trov konania
a polovicu trov konania GSK, vrátane trov konania súvisiacich s vedľajším účastníctvom. Vedľajší účastníci konania znášajú
svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (štvrtá rozšírená komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Články 2, 3 a 4 rozhodnutia Komisie 2001/791/ES z 8. mája 2001 týkajúce sa konania o uplatnení článku 81 Zmluvy o ES [Veci
IV/36.957/F3 Glaxo Wellcome (oznámenie), IV/36.997/F3 Aseprofar a Fedifar (sťažnosť), IV/37.121/F3 Spain Pharma (sťažnosť),
IV/37.138/F3 BAI (sťažnosť) a IV/37.380/F3 EAEPC (sťažnosť)] sa zrušujú.
2.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.
3.
GlaxoSmithKline Services Unlimited znáša polovicu svojich vlastných trov konania a polovicu trov konania Komisie, vrátane
trov konania súvisiacich s vedľajším účastníctvom.
4.
Komisia znáša polovicu svojich vlastných trov konania a polovicu trov konania GlaxoSmithKline Services, vrátane trov konania
súvisiacich s vedľajším účastníctvom.
5.
Asociación de exportadores españoles de productos farmacéuticos (Aseprofar), Bundesverband der Arzneimittel-Importeure eV,
European Association of Euro Pharmaceutical Companies (EAEPC) a Spain Pharma, SA, znášajú svoje vlastné trovy konania.
Legal
Lindh
Wiszniewska‑Białecka
Vadapalas

Moavero Milanesi
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 27. septembra 2006.
Tajomník

Predseda komory
E. Coulon

H. Legal
Obsah
Právny rámec a skutkový stav sporu
Právo Spoločenstva
Španielske právo
Okolnosti predchádzajúce sporu
Konanie
Návrhy účastníkov konania
Právny stav
I –  O žalobných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu článku 1 rozhodnutia
A –  O žalobnom dôvode založenom na nedostatočnom odôvodnení
1.  Tvrdenia účastníkov konania
2.  Posúdenie Súdom prvého stupňa
B –  O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 81 ods. 1 ES
1.  Úvodné poznámky
2.  O existencii dohody medzi podnikmi
a)  Obsah rozhodnutia
b)  Tvrdenia účastníkov konania
c)  Posúdenie Súdom prvého stupňa
O slobode vôle
O súlade vôle
3.  O existencii obmedzenia hospodárskej súťaže
a)  Obsah rozhodnutia
b)  Tvrdenia účastníkov konania
c)  Posúdenie Súdom prvého stupňa
O stave hospodárskej súťaže pred vznikom článku 4 všeobecných podmienok predaja
O obmedzení hospodárskej súťaže pripisovanom článku 4 všeobecných podmienok predaja
–  O existencii protisúťažného cieľa
–  O existencii protisúťažného následku
4.  Záver
C –  O žalobnom dôvode založenom na zneužití právomoci, nedodržaní zásady subsidiarity a porušení článku 43 ES
1.  Tvrdenia účastníkov konania
2.  Posúdenie Súdom prvého stupňa
II –  O žalobných dôvodoch smerujúcich k zrušeniu článku 2 rozhodnutia
A –  O žalobnom dôvode založenom na nedostatočnom odôvodnení
1.  Tvrdenia účastníkov konania
2.  Posúdenie Súdom prvého stupňa
B –  O žalobnom dôvode založenom na porušení článku 81 ods. 3 ES
1.  Obsah rozhodnutia
2.  Tvrdenia účastníkov konania
3.  Posúdenie Súdom prvého stupňa
a)  Úvodné poznámky
b)  O dôkaze existencie nárastu efektívnosti
O existencii citeľnej objektívnej výhody
–  O relevantnosti skutkových tvrdení a dôkazov predložených GSK
–  O poklese efektívnosti súvisiacom so súbežným obchodovaním
–  O rozsahu poklesu efektívnosti súvisiaceho so súbežným obchodovaním
–  O náraste efektívnosti v súvislosti s článkom 4 všeobecných podmienok predaja
O porovnaní
Záver
c)  O dôkaze existencie vplyvu nevyhnutnej povahy článku 4 všeobecných podmienok predaja na spotrebiteľa a o absencii vylúčenia
hospodárskej súťaže
4.  Záver
O trovách
*
Jazyk konania: angličtina.