CELEX: 62005CJ0447
Colný kódex Spoločenstva
Vykonávacie opatrenia
Nariadenie (EHS) č 2454/93
Príloha 11
Nepreferenčný pôvod tovaru
Televízne prijímače
Pojem podstatné spracovanie alebo prepracovanie
Kritérium pridanej hodnoty
Platnosť

1       Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú platnosti ustanovení nachádzajúcich sa v stĺpci 3 v položke 8528 kombinovanej
nomenklatúry uvedenej v prílohe 11 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady
(EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 253, s.1; Mim. vyd. 02/006, s. 3, ďalej len „sporné
ustanovenia prílohy 11 nariadenia č. 2454/93“).
2       Tieto návrhy boli predložené v rámci sporov týkajúcich sa pôvodu televíznych prijímačov, ako ich označila francúzska správa
pre clá a nepriame dane (ďalej len „colná správa“) v záväzných informáciách v oblasti nepreferenčného pôvodu (ďalej len „ZIP“)
vydaných v roku 2003 na žiadosť spoločnosti Thomson Sales Europe, predtým Thomson Multimedia Sales Europe (ďalej len „Thomson“)
a spoločnosti Vestel France (ďalej len „Vestel“).

Právny rámec

Colný kódex Spoločenstva
3       Článok 24 oddielu 1 nazvaného „Nepreferenčný pôvod“ kapitoly 2 hlavy II nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 19. októbra 1992,
ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (Ú. v. ES L 302, s. 1; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „Colný kódex Spoločenstva“)
stanovuje:
„Za krajinu pôvodu tovaru, na ktorého výrobe sa podieľali viaceré krajiny, sa považuje krajina, v ktorej sa ako v poslednej
uskutočnilo jeho podstatné a hospodársky odôvodnené spracovanie [prepracovanie alebo spracovanie –
neoficiálny preklad
], a to v podnikoch na to určených a ktorého výsledkom je nový výrobok, alebo ktoré predstavuje dôležitý stupeň výroby.“
4       Článok 249 Colného kódexu Spoločenstva stanovuje, že Komisia Európskych spoločenstiev prijme opatrenia potrebné na výkon tohto
kódexu.

Nariadenie č. 2454/93
5       Podľa článku 39 prvého odseku nariadenia č. 2454/93:
„V prípade získaných výrobkov, ktoré sú uvedené v prílohe 11, spracovanie alebo prepracovanie uvedené v stĺpci 3 prílohy sa
považuje za proces alebo operáciu, na základe ktorej sa určuje pôvod podľa článku 24 [Colného] kódexu [Spoločenstva].“
6       Príloha 11 nariadenia č. 2454/93 stanovuje:
Položka
Opis tovaru
Spracovanie alebo prepracovanie materiálov bez pôvodu konferujúcim štatútu výrobku s pôvodom
(1)
(2)
(3)
…
ex 8528
…
Televízne prijímače (okrem videofónnych zariadení, televíznych premietacích zariadení a videomonitorov), tiež so vstavanými
rozhlasovými prijímačmi alebo prístrojmi na reprodukciu zvuku, bez videonahrávacieho zariadenia
…
Výroba, v ktorej nárast ceny je dôsledkom montáže komponentov a ak prípadné zabudovanie komponentov s pôvodom v krajine montáže
komponentov predstavuje aspoň 45 % ceny výrobku zo závodu
Ak nie je možné dosiahnuť úroveň 45 %, prístroj sa bude považovať za majúci pôvod v krajine, v ktorej majú pôvod jeho komponenty,
ktorých
hodnota predstavuje viac ako 35 % ceny výrobku zo závodu
Ak sa v dvoch krajinách dosiahne úroveň 35 %, prístroj sa bude považovať za majúci pôvod v tej krajine, v ktorej majú pôvod
komponenty s väčšou percentuálnou hodnotou“

Spory vo veci samej a prejudiciálne otázky

Vo veci C‑447/05
7       Thomson uvádza na trh vo Francúzsku televízne prijímače vyrobené v Poľsku zo súčiastok pochádzajúcich z Poľska a z ďalších
krajín. Obrazovka pochádzajúca z Kórey predstavuje 42,43 % ceny televízneho prijímača zo závodu. Súčiastky televíznych prijímačov
pochádzajúcich z Poľska a výrobné činnosti vykonávané v tejto krajine predstavujú 31,49 % ceny zo závodu.
8       Na žiadosť Thomsonu colná správa na základe článku 24 Colného kódexu Spoločenstva, ako aj článku 34 nariadenia č. 2454/93
a jeho prílohy 11 vydala 11. júla 2003 ZIP ponechávajúce Kóreu ako krajinu pôvodu týchto televíznych prijímačov.
9       Thomson spochybnil platnosť sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 vzhľadom na článok 24 Colného kódexu Spoločenstva
a obrátil sa na Tribunal d’instance du 7
e
arrondissement de Paris, aby zrušil tieto ZIP a vyhlásil, že krajinou pôvodu dotknutých zariadení je Poľsko.
10     Uvedený tribunal d’instance zamietol túto žalobu rozsudkom z 8. júna 2004, proti ktorému podal Thomson odvolanie na Cour d’appel
de Paris. Keďže tento súd mal pochybnosti o platnosti sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93, rozhodol prerušiť
konanie a predložiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Je príloha 11 nariadenia… č. 2454/93… neplatná z dôvodu rozporu s článkom 24… Colného kódexu Spoločenstva, v ktorého dôsledku
sa za krajinu pôvodu televízneho prijímača vyrobeného v Poľsku považuje Kórea za okolností uvedených v konaní?“

Vo veci C‑448/05
11     Vestel uvádza na trh vo Francúzsku televízne prijímače vyrobené v Turecku zo súčiastok pochádzajúcich z Turecka a z ďalších
krajín. Obrazovka pochádzajúca z Číny predstavuje 43,1141 % ceny televízneho prijímača zo závodu. Súčiastky televíznych prijímačov
pochádzajúce z Turecka a výrobné činnosti vykonávané v tejto krajine predstavujú 38,47 % ceny zo závodu.
12     Na žiadosť Vestelu colná správa na základe článku 24 Colného kódexu Spoločenstva, ako aj článku 34 nariadenia č. 2454/93 a jeho
prílohy 11 vydala 24. marca 2003 ZIP ponechávajúce Čínu ako krajinu pôvodu týchto televíznych prijímačov.
13     Vestel spochybnil platnosť sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 vzhľadom na článok 24 Colného kódexu Spoločenstva,
a obrátil sa preto na Tribunal d’instance du 7
e
arrondissement de Paris, aby zrušil tieto ZIP a vyhlásil, že dotknuté zariadenia majú za svoju krajinu pôvodu Turecko.
14     Uvedený tribunal d’instance zamietol túto žalobu rozsudkom z 8. júna 2004, proti ktorému podal Vestel odvolanie na Cour d’appel
de Paris. Keďže tento súd mal pochybnosti o platnosti sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93, rozhodol prerušiť
konanie a predložiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Je príloha 11 nariadenia… č. 2454/93… neplatná z dôvodu rozporu s článkom 24… Colného kódexu Spoločenstva, v ktorého dôsledku
sa za krajinu pôvodu televízneho prijímača vyrobeného v Turecku považuje Čína za okolností uvedených v konaní?“
15     Uznesením predsedu Súdneho dvora zo 7. marca 2006 boli veci C‑447/05 a C‑448/05 spojené na spoločné konanie na účely písomnej
časti konania, ústnej časti konania a rozsudku.

O prejudiciálnych otázkach
16     Vnútroštátny súd sa týmito otázkami pýta, či sporné ustanovenia prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 sú neplatné, keďže požadujú,
aby nadobudnutá hodnota z montážnych činností a prípadne zapracovania pôvodných súčiastok predstavovala najmenej 45 % ceny
televíznych prijímačov zo závodu na to, aby im bol na základe ich výroby priznaný pôvod krajiny, kde sa táto montáž uskutočnila.
17     Žalobcovia v konaní vo veci samej v podstate tvrdia, že použitím kritéria založeného na pridanej hodnote, ktoré považujú za
„kvantitatívne“ a ktoré je nezlučiteľné s kritériami uvedenými v článku 24 Colného kódexu Spoločenstva, ktoré sú podľa nich
„kvalifikačné“, Komisia prekročila právomoci, ktoré jej zverila Rada Európskej únie na vykonanie pravidiel a ktoré stanovila
v tomto kódexe.
18     Na úvod treba poukázať na to, že otázka platnosti sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 sa vzniesla v rámci
sporov v konaní vo veci samej smerujúcich k spochybneniu zákonnosti ZIP týkajúcich sa televíznych prijímačov, ktorých časť
je predmetom montážnych činností v Poľsku a ďalšie sú v Turecku. Žiadosti, ktoré viedli k vydaniu týchto ZIP, predložili v roku
2003 podniky, ktoré majú sídlo vo Francúzsku a ktoré chceli poznať nepreferenčný pôvod týchto prijímačov tak, ako je definovaný
použitím pravidiel uvedených v článkoch 22 až 26 Colného kódexu Spoločenstva.
19     Tieto žiadosti nemali za cieľ zistiť preferenčný pôvod tovaru tak, ako ho definuje článok 27 Colného kódexu Spoločenstva,
a nesmerovali preto k zisteniu, či tieto tovary využívali preferenčné tarifné opatrenia uvedené v dohovoroch, ktoré Európske
spoločenstvo uzavrelo s niektorými krajinami alebo skupinami krajín.
20     Za týchto podmienok, ani pokiaľ by Poľská republika a Turecká republika využívali v čase, keď boli predmetné ZIP vydané, osobitný
štatút v ich colnom vzťahu s Európskymi spoločenstvami, nie je táto okolnosť sama osebe spôsobilá spochybniť dôležitosť otázok
predložených vnútroštátnym súdom.
21     V tejto súvislosti treba v prvom rade pripomenúť, že podľa článku 24 Colného kódexu Spoločenstva za krajinu pôvodu tovaru,
na ktorého výrobe sa podieľali viaceré krajiny, sa považuje krajina, v ktorej sa ako v poslednej uskutočnilo jeho podstatné
a hospodársky odôvodnené spracovanie, a to v podnikoch na to určených, a ktorého výsledkom je nový výrobok, alebo ktoré predstavuje
dôležitý stupeň výroby.
22     Tento článok preberá termíny článku 5 nariadenia Rady (EHS) č. 802/68 z 27. júna 1968 o spoločnej definícii pojmu pôvod tovarov
(Ú. v. ES L 148, s. 1), uplatniteľného pred nadobudnutím účinnosti tohto kódexu. Pre výklad tohto nariadenia Súdny dvor rozhodol,
že z tohto článku 5 vyplýva, že určujúcim kritériom je kritérium posledného podstatného spracovania (rozsudok z 13. decembra
1989, Brother International, C‑26/88, Zb. s. 4253, bod 15).
23     V druhom rade treba pripomenúť, že článok 249 Colného kódexu Spoločenstva predstavuje dostatočný základ umožňujúci Komisii
prijať vykonávacie ustanovenia tohto kódexu (rozsudok z 11. novembra 1999, Söhl & Söhlke, C‑48/98, Zb. s. I‑7877, bod 35).
24     Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že Komisia je splnomocnená prijať všetky vykonávacie opatrenia, ktoré sú potrebné alebo
vhodné na výkon základnej právnej úpravy, za predpokladu, že nie sú v rozpore s takouto právnou úpravou alebo s vykonávacími
predpismi prijatými Radou (pozri najmä rozsudok Söhl & Söhlke, už citovaný, bod 36).
25     Okrem toho Komisia disponuje na vykonávanie právomoci, ktorú jej zverila Rada na účely uplatnenia článku 24 Colného kódexu
Spoločenstva, priestorom pre voľnú úvahu, ktorý jej umožňuje upresniť abstraktné pojmy tohto ustanovenia na účely osobitného
prepracovania alebo spracovania (pozri rozsudok z 23. marca 1983, Cousin a i., 162/82, Zb. s. 1101, bod 17).
26     Pokiaľ ide o otázku, či zostavenie rôznych súčiastok predstavuje podstatné prepracovanie alebo spracovanie, Súdny dvor už
rozhodol, že takúto činnosť možno považovať za zakladajúcu pôvod, ak predstavuje z technického uhla pohľadu a vzhľadom na
definíciu dotknutého tovaru rozhodujúce štádium výroby, počas ktorého je konkretizované určenie používaných súčiastok a počas
ktorého sú dotknutému tovaru dané jeho osobitné kvalitatívne vlastnosti (rozsudky z 31. januára 1979, Yoshida, 114/78, Zb.
s. 151, a Brother International, už citovaný, bod 19).
27     Súdny dvor napriek tomu rozhodol, že vzhľadom na rôznorodosť činností vyplývajúcich z pojmu zostavenie existujú situácie,
pri ktorých preskúmanie na základe kritérií technickej povahy nemusí viesť k záveru o určení pôvodu tovaru. V týchto prípadoch
treba prihliadať na hodnotu pridanú zostavením ako na subsidiárne kritérium (rozsudok Brother International, už citovaný,
bod 20).
28     Súdny dvor upresnil, že relevantnosť tohto kritéria bola okrem iného potvrdená Medzinárodným dohovorom o zjednodušení a zosúladení
colných režimov (Kjótsky dohovor), ktorého viaceré prílohy boli prijaté v mene Spoločenstva rozhodnutím Rady 77/415/EHS z 3. júna
1977 (Ú. v. ES L 166, s. 1 a 3) a ktorého poznámky vzťahujúce sa k norme 3 prílohy D.1 upresňujú, že kritérium podstatného
spracovania možno v praxi vyjadriť pravidlom percentuálneho podielu
ad valorem
, ak percentuálny podiel hodnoty používaných výrobkov alebo percentuálny podiel nadobudnutej nadhodnoty je v súlade s určenou
úrovňou (rozsudok Brother International, už citovaný, bod 21).
29     Okrem iného je nutné tiež uviesť, že Rada svojím rozhodnutím 94/800/ES z 22. decembra 1994 týkajúcim sa uzavretia dohôd v mene
Európskeho spoločenstva, pokiaľ ide o záležitosti v rámci jeho kompetencie, ku ktorým sa dospelo na Uruguajskom kole multilaterálnych
rokovaní (1986 – 1994) (Ú. v. ES L 336, s. 1), najmä schválila dohodu o pravidlách pôvodu pripojenú ku konečnému aktu podpísanému
v Marakéši 15. apríla 1994 (Ú. v. ES 336, s. 144), podľa ktorej pri vypracúvaní týchto pravidiel možno použiť kritérium percentuálneho
podielu
ad valorem
.
30     V tejto súvislosti treba pripomenúť, že medzinárodné dohovory sú od nadobudnutia ich účinnosti nedielnou súčasťou právneho
poriadku Spoločenstva (pozri najmä rozsudok z 10. januára 2006, IATA a ELFAA, C‑344/04, Zb. s. I‑403, bod 36). Podľa ustálenej
judikatúry treba sekundárnu právnu úpravu Spoločenstva vykladať, a to v rámci možností, v súlade s týmito dohovormi (pozri
najmä rozsudok z 9. januára 2003, Petrotub a Republica/Rada, C‑76/00 P, Zb. s. I‑79, bod 57).
31     Z vyššie uvedených úvah vyplýva, že výber kritéria pridanej hodnoty nie je sám osebe nezlučiteľný s článkom 24 Colného kódexu
Spoločenstva a že použitie tohto kritéria nemôže samo osebe znamenať, že Komisia prekročila vykonávacie právomoci, ktoré jej
priznáva článok 249 tohto kódexu.
32     Žalobcovia v konaní vo veci samej tiež tvrdia, že situácia v priemyselnom sektore výroby televíznych prijímačov je taká, že
preskúmanie montáže týchto prijímačov na základe technických kritérií môže byť rozhodujúce pre určenie pôvodu tohto tovaru
a bráni tomu, aby Komisia prihliadala na kritérium pridanej hodnoty, ktoré má iba subsidiárny charakter, ako to robí v sporných
ustanoveniach prílohy 11 nariadenia č. 2454/93.
33     V tejto súvislosti je nutné pripomenúť, že na uplatnenie nariadenia č. 802/68 Komisia prijala nariadenie (EHS) č. 2632/70
z 23. decembra 1970 o určení pôvodu rozhlasových a televíznych prijímačov [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 279, s. 35), ktorého ustanovenia odvolávajúce sa na kritérium pridanej hodnoty sa v zásade prevzali do sporných
ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93.
34     Podľa druhého odôvodnenia nariadenia č. 2632/70 montáž rozhlasových a televíznych prijímačov môže zahŕňať viac alebo menej
vypracované postupy podľa typov montovaných prijímačov a podľa využívaných prostriedkov a podmienok, v ktorých sa uskutočňuje.
Tretie odôvodnenie uvedeného nariadenia tiež uvádza, že montáže „v súčasnom stave techniky v tejto priemyselnej oblasti“ [
neoficiálny preklad
] všeobecne nepredstavujú samé osebe dôležité štádium výroby v zmysle článku 5 nariadenia č. 802/68, avšak inak tomu môže
byť v niektorých prípadoch, napríklad keď sa tieto činnosti týkajú vysokovýkonných prijímačov alebo prijímačov vyžadujúcich
dôkladnú kontrolu používaných súčiastok alebo keď zahŕňajú aj montáž základných prvkov prijímačov. Štvrté odôvodnenie nariadenia
č. 2632/70 dopĺňa, že rôznorodosť činností vyplývajúcich z pojmu montáž neumožňuje určiť na základe kritéria technickej povahy
prípady, keď tieto činnosti predstavujú dôležité štádium výroby a za týchto podmienok treba vychádzať z ich pridanej hodnoty.
35     Tieto dôvody sú preto spôsobilé odôvodniť ponechanie kritéria pridanej hodnoty v sporných ustanoveniach prílohy 11 nariadenia
č. 2454/93.
36     Úlohou Komisie je totiž v rámci priestoru pre voľnú úvahu, ktorým disponuje na prijatie opatrení nevyhnutných na uplatnenie
ustanovení Colného kódexu Spoločenstva a najmä tých, ktoré sa týkajú pôvodu tovaru, prijať ustanovenia všeobecnej povahy,
ktoré v záujme právnej istoty trvalo prihliadajú na situáciu priemyselného sektora ako celku a ktoré v dôsledku toho nemôžu
byť dotknuté osobitnou situáciou niektorého z podnikov v tomto sektore v určitom momente.
37     Za týchto podmienok prihliadnutie Komisie na veľkú rôznorodosť činností vyplývajúcich z pojmu zostavenie v súhrne dotknutého
priemyselného sektora odôvodňovalo odvolanie sa na kritérium pridanej hodnoty.
38     Okrem toho je nutné všimnúť si, že samotní žalobcovia v konaní vo veci samej v ich písomných pripomienkach zdôrazňujú, že
zostavenie rôznych súčiastok dotknutých prijímačov v konaní vo veci samej je zložitým priemyselným postupom. Navyše časti
spisu predloženého Súdnemu dvoru neumožňujú domnievať sa, že tento postup je zhodný pre všetkých výrobcov televíznych prijímačov.
V každom prípade neumožňujú dospieť k záveru, že tu nejde o veľkú rôznorodosť činností vyplývajúcich z pojmu zhotovenia v celku
dotknutého priemyselného sektora.
39     V tomto kontexte požiadavka jednotného uplatňovania colných pravidiel na celom colnom území Spoločenstva znamenala, aby sa
abstraktné pojmy posledného podstatného prepracovania alebo spracovania, na ktoré sa pre všetok tovar odvoláva článok 24 Colného
kódexu Spoločenstva, spresnili pre špecifické výrobky ako televízne prijímače osobitnými ustanoveniami, ktoré môžu prihliadať
na rôznorodosť výrobných postupov týchto prístrojov. V dôsledku toho použitie jasného a objektívneho kritéria, akým je pridaná
hodnota, umožňujúce vyjadriť pre tento typ tovarov so zložitým zložením, v čom spočíva podstatné spracovanie určujúce ich
pôvod, nemôže viesť k nesprávnemu právnemu posúdeniu.
40     Okolnosť, že Komisia bola takto vedená z vyššie uvedených dôvodov k upresneniu pravidiel týkajúcich sa určenia pôvodu televíznych
prijímačov použitím kritéria pridanej hodnoty, nijako neznamená, že toto kritérium je všeobecne a samo osebe prísnejšie ako
všeobecné kritériá uvedené v článku 24 Colného kódexu Spoločenstva a že nevyhnutne stavia tieto výrobky do nevýhodnejšej situácie
ako tie, hoci aj porovnateľnej povahy, na ktoré sa uplatňujú tieto všeobecné kritériá alebo iné kritériá. Žalobcovia v konaní
vo veci samej teda nemôžu účinne spochybniť platnosť sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 poukázaním na posúdenie
Súdneho dvora v už citovanom rozsudku Cousin a i. o ustanoveniach nariadenia, ktorého diskriminačný charakter vyplýval z použitia
podstatne prísnejších kritérií na určenie pôvodu výrobku ako na určenie pri inom porovnateľnom výrobku.
41     Okrem toho z častí spisu predloženého Súdnemu dvoru nevyplýva, že použitie tohto kritéria pridanej hodnoty je, ako to uvádzajú
žalobcovia v konaní vo veci samej, ťažšie ako to, ktoré vyplýva z uplatnenia pojmov všeobecnej povahy, na ktoré sa odvoláva
článok 24 Colného kódexu Spoločenstva. V tejto súvislosti sa nepoukazuje na žiadne ťažkosti colnej správy poverenej preskúmaním
žiadostí o ZIP predložených dotknutými osobami, keď táto správa v predmetnej veci použila kritérium pridanej hodnoty uvedené
v sporných ustanoveniach prílohy 11 nariadenia č. 2454/93.
42     Nepochybne je pravdou, že ak, ako tvrdia tiež žalobcovia v konaní vo veci samej, obrazovka naďalej predstavuje vždy najmenej
35 % ceny televíznych prijímačov zo závodu, hrozí, že pôvod tejto súčiastky môže týmto zariadeniam najčastejšie určiť ich
pôvod. Napriek tomu iba v prípade, ak obrazovka predstavuje najmenej 35 % ceny zo závodu, vyššie uvedená podmienka nemôže
byť v žiadnom prípade splnená. Naopak, prípady nastolené pred vnútroštátnym súdom neznamenajú, že táto podmienka nebude vo
všetkých prípadoch splnená. Uplatnenie sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 nemôže mať preto za následok prispôsobenie
pôvodu televíznych prijímačov pôvodu obrazoviek.
43     V dotknutých ustanoveniach sa používajú všeobecné termíny a pri určení pôvodu dotknutého výrobku nedávajú žiadny rozhodujúci
význam jeho špecifickej súčiastke, akou je obrazovka. Uvedené ustanovenia v rozpore s tým, čo uvádzajú žalobcovia v konaní
vo veci samej, nie sú teda porovnateľné s tými, ktoré boli dotknuté v prípade, ktorý viedol k vydaniu už citovaného rozsudku
Yoshida a ktorý presne priznával tento význam jednej zo súčiastok výrobku dotknutého v tejto veci.
44     Okrem iného treba poznamenať, že ak situácia, na ktorú poukazujú žalobcovia v konaní vo veci samej, vyplýva z vývoja techník
výroby televíznych prijímačov, nezdá sa, že táto situácia mala za týchto podmienok iný charakter ako príležitostný, zatiaľ
čo ostatne ako vyplýva z pripomienok predložených na pojednávaní, vývoj súčasných techník výroby takýchto plazmových obrazoviek
je prípadne spôsobilý podstatne spochybniť uvádzanú situáciu. Z toho vyplýva, že tá nemôže byť účinne použitá na spochybnenie
opodstatnenosti použitia kritéria pridanej hodnoty.
45     Nakoniec treba konštatovať, že vyžadovaním, aby nadobudnutá hodnota z dôvodu montáží a prípadne zapracovania pôvodných súčiastok
predstavovala najmenej 45 % ceny výrobku zo závodu, aby im ich výroba priznala pôvod krajiny, kde sa uskutočnila táto montáž
z predmetov pochádzajúcich z viacerých krajín, stanovujú sporné ustanovenia prílohy 11 nariadenia č. 2454/93 dostatočný percentuálny
podiel na to, aby tieto činnosti boli považované ako spôsobujúce citeľné zvýšenie trhovej hodnoty konečného výrobku (pozri
v tomto zmysle rozsudok Brother International, už citovaný, bod 22). Nezdá sa preto, že by v dôsledku takéhoto percentuálneho
podielu došlo k zjavnému nesprávnemu posúdeniu.
46     Vzhľadom na súhrn vyššie uvedených zistení treba na predložené otázky odpovedať tak, že ich preskúmanie neodhalilo žiadnu
skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosť sporných ustanovení prílohy 11 nariadenia č. 2454/93.

O trovách
47     Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:
Preskúmanie predložených otázok neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla mať vplyv na platnosti ustanovení nachádzajúcich
sa v stĺpci 3 v položke 8528 kombinovanej nomenklatúry uvedenej v prílohe 11 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla
1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva.
Podpisy
*
Jazyk konania: francúzština.