CELEX: 62008TJ0135
Augalų veislės
Paraiška dėl obuolių veislės "Gala Schnitzer" augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje
Techninė ekspertizė
Bendrijos augalų veislių tarnybos (BAVT) diskrecija
Prieštaravimai
Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalis

Ginčo aplinkybės
1999 m. sausio 18 d.
Konsortium Südtiroler Baumschuler
(KSB), kurio teises perėmė ieškovė
Schniga GmbH
, pateikė Bendrijos augalų veislių tarnybai (BAVT) paraišką dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje pagal iš dalies
pakeistą 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (OL L 227,
p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 16 t., p. 390).
Ši paraiška įregistruota numeriu 1999/0033.
Augalų veislių teisinę apsaugą Bendrijoje prašyta suteikti obuolių veislei (
Malus Mill
) „Gala Schnitzer“.
BAVT įpareigojo
Bundessortenamt
(Vokietijos federalinė augalų veislių tarnyba) atlikti techninę ekspertizę pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio
1 dalį.
1999 m. sausio 26 d. laišku, nusiųstu KSB atstovui, BAVT paprašė, kad KSB jai ir
Bundessortenamt
pateiktų techninei ekspertizei būtiną medžiagą, t. y. skiepyti skirtų dešimt vegetacinės ramybės būsenos ūglių, nuo 1999 m.
kovo 1 iki 15 dienos. BAVT taip pat patikslino, kad KSB privalo laikytis visų fitosanitarinių ir muitų reikalavimų, taikytinų
medžiagos išsiuntimui.

Bundessortenamt
minėtą medžiagą gavo 1999 m. kovo 9 dieną.
1999 m. kovo 25 d. laišku, nusiųstu KSB atstovui, BAVT patvirtino, kad gavo prašomą medžiagą, ir nurodė, kad ši medžiaga buvo
pristatyta
Bundessortenamt
geros būklės ir laiku, tačiau prie jos nebuvo pridėtas fitosanitarinis sertifikatas. BAVT pareikalavo KSB užtikrinti, kad
šis privalomas dokumentas būtų kuo greičiau pateiktas.
1999 m. balandžio 23 d. KSB nusiuntė
Bundessortenamt
Europos fitosanitarinį pasą ir patikslino, kad jį išdavusi institucija, t. y. Bolzano (Italija) autonominės provincijos augalų
apsaugos tarnyba, buvo nurodžiusi, jog šis dokumentas atitiko fitosanitarinį sertifikatą.
1999 m. gegužės 3 d. elektroniniu paštu
Bundessortenamt
pranešė KSB, kad medžiaga pristatyta laiku, kad ji tinkama ir kad pateikto Europos fitosanitarinio paso pakako, kad galima
būtų atlikti techninę ekspertizę ir patikrinti augalų veislių teisinės apsaugos suteikimo Bendrijoje materialines sąlygas.
Tačiau ji paprašė pateikti oficialaus sertifikato, patvirtinančio, kad pateikta medžiaga nebuvo užkrėsta virusu, kopiją.
2001 m. KSB pranešė
Bundessortenamt
, kad jis negali pateikti prašomo fitosanitarinio sertifikato, nes paaiškėjo, kad 1999 m. kovo mėnesį techninei ekspertizei
atlikti pateikta medžiaga buvo užkrėsta latentiniais visusais.
2001 m. gegužės 4 d. elektroniniu paštu
Bundessortenamt
pranešė BAVT, kad ketina išrauti užkrėstą medžiagą, siekdama užkirsti kelią viruso plitimui į kitus augalus, ir pasiūlė BAVT
paprašyti KSB pateikti naują, virusais neužkrėstą, medžiagą, kad būtų iš naujo pradėta techninė ekspertizė.
2001 m. gegužės 8 d.
Bundessortenamt
atsiųstame elektroniniame laiške BAVT nurodė sutinkanti, kad būtų išrauta užkrėsta medžiaga, ir nusprendusi paprašyti KSB
2002 m. kovo mėnesį pateikti naują, virusais neužkrėstą, medžiagą. Ji taip pat nurodė, kad kadangi medžiagos pateikimo instrukcijose
nebuvo patikslinta, kad ji turėjo būti neužkrėsta virusais, o tik nurodyta, kad ji turėjo atitikti Europos fitosanitarinio
paso reikalavimus, KSB negali būti laikomas atsakingu už situaciją, kad būtų neteisinga atmesti paraišką dėl veislės „Gala
Schnitzer“ ir kad dėl to atrodo, jog pasiūlytas sprendimas yra geriausias.
2001 m. birželio 13 d. elektroniniu paštu BAVT pranešė KSB, kad, suderinusi su
Bundessortenamt
, nusprendė jam leisti, nes jos instrukcijos dėl augalų pristatymo ir reikalaujamos sanitarinės būklės nebuvo pakankamai aiškios,
2002 m. kovo mėnesį pateikti
Bundessortenamt
naują, virusais neužkrėstą, medžiagą kartu su tai patvirtinančiu fitosanitariniu sertifikatu, kad būtų iš naujo pradėta nagrinėti
paraiška dėl veislės „Gala Schnitzer“.
Atlikusi naują techninę ekspertizę,
Bundessortenamt
savo galutinėje 2005 m. gruodžio 16 d. ataskaitoje padarė išvadą, kad veislė „Gala Schnitzer“ skyrėsi nuo artimiausios kontrolinės
veislės, t. y. veislės „Baigent“, remiantis papildomu požymiu „Vaisius: juostelių plotis“.
2006 m. gegužės 5 d. įstojusios į bylą šalys
Elaris SNC
ir
Brookfield New Zealand Ltd
, atitinkamai su veislės „Baigent“ apsaugos teise susijusios licencijos savininkė ir šios teisės savininkė, pagal Reglamento
Nr. 2100/94 59 straipsnį pareiškė prieštaravimus BAVT dėl apsaugos suteikimo veislei „Gala Schnitzer“.
Prieštaravimai buvo grindžiami ankstesne obuolių veislės (
Malus Mill
) „Baigent“ apsaugos teise.
Prieštaravimams pagrįsti nurodyti pagrindai buvo, pirma, Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punktas, nes
dėl to, kad ieškovė nesilaikė techninei ekspertizei skirtos medžiagos pateikimo sąlygų, apibrėžtų 1999 m. sausio 26 d. ir
kovo 25 d. BAVT laiškuose, BAVT privalėjo atmesti paraišką dėl veislės „Gala Schnitzer“, ir, antra, Reglamento (EB) Nr. 2100/94
7 straipsnis, nes „Gala Schnitzer“ veislė nesiskyrė nuo „Baigent“ veislės.
2006 m. gruodžio 14 d. BAVT pirmininkas pritarė papildomo požymio „Vaisius: juostelių plotis“ naudojimui nustatant veislės
„Gala Schnitzer“ skiriamąjį požymį.
2007 m. vasario 26 d. sprendimais EU 18759, OBJ 06‑021 ir OBJ 06‑022 sprendimą dėl prieštaravimų dėl augalų veislių apsaugos
Bendrijoje suteikimo priimti kompetentingas komitetas (toliau – komitetas) suteikė prašomą veislės „Gala Schnitzer“ apsaugą
ir atmetė prieštaravimus.
2007 m. balandžio 11 d. į bylą įstojusios šalys pagal Reglamento Nr. 2100/94 67–72 straipsnius pateikė apeliaciją dėl šių
trijų sprendimų BAVT apeliacinėje taryboje.
2007 m. lapkričio 21 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) Apeliacinė taryba panaikino sprendimą suteikti augalų veislių
teisinę apsaugą Bendrijoje veislei „Gala Schnitzer“, taip pat sprendimus atmesti prieštaravimus ir ji pati atmetė paraišką
dėl veislės „Gala Schnitzer“. Visų pirma, ji nusprendė, kad pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punktą
BAVT neturėjo teisės leisti KSB pateikti naujos medžiagos, nes jis nesilaikė atskiro reikalavimo pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94
55 straipsnio 4 dalį, kuriuo BAVT jo paprašė pateikti fitosanitarinį sertifikatą, patvirtinantį, kad pateikta medžiaga nebuvo
užkrėsta virusais.

Procedūra ir šalių reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–        panaikinti ginčijamą sprendimą,
–        priteisti iš BAVT bylinėjimosi išlaidas.
BAVT Bendrojo Teismo prašo:
–        pripažinti ieškinį nepagrįstu,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Posėdyje BAVT iš dalies pakeitė savo pirmąjį reikalavimą ir nurodė, kad Bendrojo Teismo prašė panaikinti ginčijamą sprendimą.
Apie tai buvo pažymėta Bendrojo Teismo posėdžio protokole.
Įstojusios į bylą šalys Bendrojo Teismo prašo:
–        atmesti ieškinį ir patvirtinti ginčijamą sprendimą,
–        nepatenkinus pirmojo reikalavimo, t. y. ginčijamo sprendimo panaikinimo atveju, panaikinti 2007 m. vasario 26 d. BAVT sprendimus
EU 18759, OBJ 06‑021 ir OBJ 06‑022 ir atmesti paraišką Nr. 1999/0033 dėl augalų veislės apsaugos teisės suteikimo prireikus
po to, kai bus imtasi šių tyrimo priemonių: pavesta atlikti papildomus veislės, dėl kurios pateikta teisinės apsaugos paraiška,
ir kontrolinės veislės „Baigent“ tyrimus tuo pačiu metu
Bundessortenamt
ir Žemės ūkio mokslinių tyrimų nacionaliniam institutui (pranc. k.
Institut national de la recherche agronomique
, INRA, Prancūzija), naudojant to paties amžiaus mėginius per du vaisių vedimo laikotarpius; atliekant šiuos tyrimus ypatingas
dėmesys turi būti skiriamas požymiui „Vaisius: juostelės“;
–        nepatenkinus pirmojo ir antrojo reikalavimų:
–        atlikti papildomus veislės, dėl kurios pateikta teisinės apsaugos paraiška, ir kontrolinės veislės „Baigent“ tyrimus
Bundessortenamt
, naudojant to paties amžiaus mėginius per tris ar bent du vaisių vedimo laikotarpius; atliekant šiuos tyrimus ypatingas dėmesys
turi būti skiriamas požymiui „Vaisius: juostelės“,
–        nurodyti imtis bet kurios kitos, Bendrojo Teismo manymu, reikiamos tyrimo priemonės, kad būtų galima moksliškai tinkamu būdu
atsakyti į klausimą dėl dviejų veislių skiriamųjų požymių ir ištaisyti tariamus privalomų procedūrinių taisyklių, reglamentuojančių
išskirtinumo, vienodumo, stabilumo tyrimų atlikimą, pažeidimus,
–        nurodyti atlyginti bylinėjimosi išlaidas.
Kadangi, pasibaigus žodinei proceso daliai, teisėjas T. Tchipev negalėjo posėdžiauti, pritaikius Bendrojo Teismo procedūros
reglamento 32 straipsnio 3 dalį į kolegiją buvo paskirtas teisėjas V. Vadapalas.
2010 m. liepos 5 d. nutartimi naujos sudėties Bendrasis Teismas (šeštoji kolegija) atnaujino žodinę proceso dalį ir šalims
buvo pranešta, kad jos bus išklausytos naujame posėdyje 2010 m. rugsėjo 7 dieną.
Atitinkamai 2010 m. liepos 13, 14 ir 15 d. faksogramomis įstojusios į bylą šalys, ieškovė ir BAVT informavo Bendrąjį Teismą,
kad atsisako teisės būti išklausytos dar kartą.
Todėl šeštosios kolegijos pirmininkas nusprendė užbaigti žodinę proceso dalį.

Dėl teisės
Ieškinį ieškovė grindžia trimis pagrindais, susijusiais su atitinkamai prieštaravimų, kuriuos įstojusios į bylą šalys pateikė
BAVT, nepriimtinumu, Reglamento Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punkto ir 62 straipsnio pažeidimu ir Reglamento Nr. 2100/94
55 straipsnio 4 dalies pažeidimu.

Dėl priimtinumo
Dėl pirmojo pagrindo priimtinumo
–       Šalių argumentai
Įstojusios į bylą šalys tvirtina, kad pirmasis ieškovės pagrindas, susijęs su tuo, kad prieštaravimus, kuriuos jos pareiškė
BAVT, komitetas ir Apeliacinė taryba turėjo atmesti kaip nepriimtinus, yra nepriimtinas, nes Bendrajame Teisme jis buvo nurodytas
pirmą kartą.
Ieškovė ginčija įstojusių į bylą šalių argumentus. Iš tiesų ji tvirtina, kad jų apeliacijos priimtinumą Apeliacinė taryba
turėjo išnagrinėti
ex officio
.
BAVT teigia, kad Apeliacinė taryba yra kompetentinga įvertinti, ar BAVT turėjo teisę leisti pateikti naują medžiagą.
–       Bendrojo Teismo vertinimas
Reikia priminti, kad pagal iš dalies pakeisto Reglamento (EB) Nr. 2100/94 73 straipsnį Teisme pateiktu ieškiniu siekiama atlikti
BAVT apeliacinių tarybų sprendimų teisėtumo kontrolę. Taigi tai turėtų būti atlikta dėl Apeliacinėje taryboje iškeltų teisės
klausimų. Taigi Pirmosios instancijos teismas neturi iš naujo vertinti faktinių aplinkybių, remdamasis pirmą kartą jam pateiktais
įrodymais. Iš tikrųjų šių įrodymų priėmimas prieštarauja Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 135 straipsnio
4 daliai, pagal kurią šalių pareiškimais negalima pakeisti Apeliacinės tarybos nagrinėtos bylos dalyko (pagal analogiją žr.
2009 m. gegužės 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Fiorucci prieš VRDTI – Edwin (ELIO FIORUCCI)
, T‑165/06, Rink. p. II‑1375, 21 ir 22 punktus ir juose nurodytą teismo praktiką).
Darytina išvada, kad ieškovės pirmą kartą Bendrajame Teisme nurodytą pagrindą dėl prieštaravimų, kuriuos įstojusios į bylą
šalys pareiškė BAVT, nepriimtinumo reikia pripažinti nepriimtinu.
Dėl trečiojo pagrindo priimtinumo
–       Šalių argumentai
Įstojusios į bylą šalys teigia, kad ieškovės trečiasis pagrindas, susijęs su Apeliacinės tarybos padarytu Reglamento (EB)
Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies pažeidimu, yra nepriimtinas.
Jos teigia, kad dėl BAVT suteiktos diskrecijos pateikti atskirus reikalavimus Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies,
kuria remiasi ieškovė, prasme tokie reikalavimai galėtų būti išdėstyti nenurodant jokio teisinio pagrindo. Tačiau Reglamento
(EB) Nr. 2100/94 73 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad apeliaciją galima pateikti dėl kompetencijos stokos, dėl esminio procedūrinio
reikalavimo pažeidimo, dėl Sutarties, šio reglamento arba bet kurios su jų taikymu susijusios teisės normos pažeidimo ar piktnaudžiavimo
įgaliojimais. Taigi, aiškindama 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. BAVT laiškų turinį, Apeliacinė taryba įvertino faktus ir
todėl neatliko teisinio vertinimo. Tai reiškia, kad ji nebūtų galėjusi padaryti teisės klaidos, kuri gali būti laikoma taikytinos
teisės pažeidimu ir atitinkamai tolesnės apeliacijos Bendrajame Teisme pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 73 straipsnį dalyku.
–       Bendrojo Teismo vertinimas
Pažymėtina, kad Apeliacinė taryba nusprendė, pirma, kad 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. BAVT laiškuose buvo atskirų reikalavimų
Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies prasme, vėliau, kad KSB jų nesilaikė, ir galiausiai padarė išvadą, kaip
numatyta Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punkte, kad BAVT privalėjo iš karto atmesti paraišką dėl veislės
„Gala Schnitzer“.
Tai darydama, Apeliacinė taryba įvertino šiuos laiškus teisiškai ir ėmėsi veiksmų šio vertinimo pagrindu taikydama susijusias
Reglamento (EB) Nr. 2100/94 nuostatas. Todėl įstojusios į bylą šalys negali tvirtinti, kad Apeliacinė taryba neatliko jokio
teisinio vertinimo, dėl kurio ieškovė gali pateikti tolesnę apeliaciją, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 2100/94 73 straipsnyje.
Iš to išplaukia, kad trečiasis pagrindas priimtinas.

Dėl esmės
Pirmiausiai reikia išnagrinėti trečiąjį pagrindą.
Dėl trečiojo pagrindo, susijusio su Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies pažeidimu
–       Šalių argumentai
Ieškovės teigimu, BAVT gali absoliučiai savo nuožiūra nustatyti techninius ir administracinius reikalavimus, kuriuos turi
atitikti techninei ekspertizei pateikiama medžiaga. Ši absoliuti BAVT diskrecija nustatyti, remiantis bendromis taisyklėmis
arba atskirais atvejais – reikalavimais, kokios kokybės medžiaga ir kontroliniai pavyzdžiai turi būti pateikti techninei ekspertizei,
jai suteikta Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalimi.
Ieškovė mano, kad BAVT teikiamos instrukcijos turi būti aiškios, kad būtų išvengta bet kokio savavališkumo. Iš tiesų ji mano,
kad Europos Sąjungos institucijoms taikomas aiškių apibrėžčių reikalavimas, pagal kurį administraciniai aktai ir sąlygos,
kurių nesilaikymas gali lemti teisės praradimą, turi būti pakankamai tikslūs ir aiškūs, kad Sąjungos pilietis vienareikšmiškai
žinotų savo teises ir pareigas ir todėl nesiimtų nieko, kas galėtų prieštarauti jo interesams. Pagal šį principą BAVT įpareigojama
informuoti paraiškos dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje autorių apie tai, kokias tiksliai papildomas sąlygas,
be numatytųjų Reglamento (EB) Nr. 2100/94 7–9 straipsniuose, jis turi įvykdyti.
Darytina išvada, jog šioje byloje, jei BAVT būtų norėjusi, kad KSB būtų pateikusi papildomus dokumentus dėl pateiktos medžiagos
sanitarinės būklės, ji būtų turėjusi iš pat pradžių labai tiksliai ir vienareikšmiškai apibrėžti šias sąlygas.
Ieškovė mano, kad, nesant bendrų taisyklių Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies prasme, paraiškos dėl veislės
„Gala Schnitzer“ pateikimo metu 1999 m. sausio 26 d. BAVT laiškas turėjo būti laikomas atskiru reikalavimu šios nuostatos
prasme. Tačiau šiame laiške pateikta informacija dėl galiojančių pateiktinai medžiagai taikytinų fitosanitarijos reikalavimų
buvo nepakankama, todėl ieškovė neturėjo kito pasirinkimo, tik pati aiškinti minėtus reikalavimus, t. y. reikalavimus, nustatytus
iš dalies pakeistoje 1976 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvoje 77/93/EEB dėl augalų ir augalinių produktų apsaugos priemonių
nuo kenksmingų organizmų įvežimo į valstybes nares ir išplitimo jose (OL L 26, p. 20). Šiuo atžvilgiu ji mano, kad ji neturėjo
daryti prielaidos, jog BAVT fitosanitarijos reikalavimai buvo griežtesni nei nustatyti šios direktyvos nuostatose.
Ieškovė taip pat primena, kad 1999 m. gegužės 3 d. elektroniniu laišku
Bundessortenamt
informavo KSB, kad pakanka pateikti Europos fitosanitarinį pasą, kad būtų atlikta techninė ekspertizė, ir paprašė jo kuo greičiau
pateikti sertifikatą, patvirtinantį, jog pateikta medžiaga neužkrėsta virusais.
Tačiau nei
Bundessortenamt
, nei BAVT neinformavo KSB apie prašomo sertifikato nepateikimo pasekmes. Be to, ieškovės teigimu, tęsdama techninę ekspertizę
ir neatsižvelgdama į tai, kad nebuvo minėto sertifikato, BAVT leido suprasti, jog pakako pateikti Europos fitosanitarinį pasą,
kad būtų suteikta prašoma apsauga, todėl ji suteikė ieškovei teisėtų lūkesčių, kad Europos fitosanitarinio paso šiuo atžvilgiu
pakanka.
Tačiau nors faktiškai BAVT nemanė, kad tokio pateikto dokumento pakanka, ieškovės nuomone, BAVT negalėjo atmesti paraiškos
dėl veislės „Gala Schnitzer“, atsižvelgiant į teisėtus lūkesčius, kurių ji suteikė ieškovei ir kurie, kaip bet kuris bendrasis
teisės principas, privalomi Europos Sąjungos administracijai. Priešingai, ieškovė teigia, kad BAVT turėjo tik vieną pasirinkimą
– leisti pateikti naują medžiagą.
Ieškovė taip pat tvirtina, kad BAVT suteikta diskrecija gali naudotis bet kuriuo ekspertizės procedūros momentu, kaip matyti
iš Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punkto („nebent Tarnyba sutiko dėl nesilaikymo“).
Ieškovė galiausiai mano, kad, atsižvelgiant į specifinį gyvųjų organizmų, kaip antai augalinės medžiagos, pobūdį, BAVT ir
jos pirmininkas turi turėti plačią diskreciją nuspręsti, ar nauja medžiaga gali būti pateikta esant nuo pareiškėjo nepriklausančioms
ar išimtinėms aplinkybėms.
Tokios aplinkybės egzistuoja šioje byloje, nes termoterapinis apdorojimas, kaip antai atliktas 1996 m., po kurio 99 % atvejų
gaunama virusais neužkrėsta medžiaga, neturėjo norimo poveikio ir prireikė daugiau nei metų nustatyti, kad virusai po šio
apdorojimo išgyveno.
Ieškovė iš to daro išvadą, kad Apeliacinė taryba turėjo remtis tuo, jog KSB 1999 m. pateikė
Bundessortenamt
medžiagą, kuri, kaip ji pagrįstai galėjo manyti, buvo neužkrėsta virusais, todėl nusprendusi, kad BAVT pirmininkas neturėjo
teisės leisti pateikti naujos medžiagos, Apeliacinė taryba neatsižvelgė į jam pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio
4 dalį suteiktą diskreciją nustatyti, be kita ko, pateiktinos medžiagos ir pavyzdžių kokybę.
Posėdyje BAVT tvirtino, kad Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punktas, pagal kurį BAVT atmeta paraišką
dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje, jei ir kai tik nustato, kad pareiškėjas nesilaiko bendros taisyklės ar atskiro
reikalavimo per nurodytą laiką, nebuvo taikomas, jei tokia paraiška nebuvo aiški.
Iš tiesų BAVT teigė, kad ji nepritarė Apeliacinės tarybos analizei, pagal kurią jos instrukcijos dėl techninei ekspertizei
skirtos medžiagos buvo pakankamai aiškios, kad dėl jų nesilaikymo būtų atmesta paraiška dėl veislės „Gala Schnitzer“.
Ji paaiškino, kad instrukcijos, kurias ji pateikė KSB dėl pateiktinos medžiagos sanitarinės būklės, nebuvo pakankamai aiškios
ir, visų pirma, kad nebuvo tinkamai informavusi KSB apie tai, jog pateikto Europos fitosanitarinio paso nepakako, ir kad šiose
instrukcijose turėjo būti aiškiai nurodyta, jog pateiktina medžiaga turėjo būti neužkrėsta virusais, atsižvelgiant į tai,
kad ne paraiškų dėl veislinių augalų teisinės apsaugos Bendrijoje autoriai turėjo aiškinti jos instrukcijas.
Todėl BAVT tvirtina, kad šioje byloje dėl painiavos, kurią iš dalies sukėlė jos instrukcijos, ji leido pateikti naują medžiagą.
Įstojusios į bylą šalys ginčija ieškovės argumentus. Iš tiesų jos mano, kad išankstinės paraiškos atmetimo sąlygos buvo įvykdytos,
nes KSB, o jis buvo atsakingas už visus fitosanitarijos formalumus, susijusius su pateikta augaline medžiaga, nebuvo pateikęs
fitosanitarinio sertifikato, kurio BAVT prašė pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalį.
Dėl to KSB neįvykdė šio atskiro reikalavimo Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies prasme. Todėl, įstojusių į
bylą šalių teigimu, BAVT negalėjo jam leisti pateikti naujos medžiagos nepažeisdama Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio
1 dalies b punkto.
Jos taip pat teigia, kad tokiais atvejais Reglamento (EB) Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų padarinių galima
išvengti tik
restitutio in integrum
būdu Reglamento Nr. 2100/94 80 straipsnio prasme. Tačiau KSB nepateikė reikalavimo šiuo atžvilgiu per šioje nuostatoje nustatytą
terminą.
–       Bendrojo Teismo vertinimas
Pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalį, remdamasi bendromis taisyklėmis arba atskirais atvejais – reikalavimais,
BAVT nustato, kada, kur, kokiais kiekiais ir kokios kokybės medžiaga ir kontroliniai pavyzdžiai turi būti pateikiami techninei
ekspertizei.
Iš ginčijamo sprendimo matyti, jog Apeliacinė taryba pripažino, kad, remiantis pagal šią nuostatą BAVT suteikta diskrecija,
ji negalėjo leisti KSB pateikti naujos medžiagos, nes buvo įvykdytos išankstinės KSB pateiktos paraiškos atmetimo sąlygos.
Iš tiesų Apeliacinė taryba manė, kad dėl pateiktos medžiagos virusinės infekcijos, apie kurią KSB buvo informavusi BAVT, KSB
nebūtų galėjusi pateikti prašomo fitosanitarinio sertifikato. Ji taip pat pažymėjo, kad KSB nepateikė prašomo fitosanitarinio
sertifikato, ir iš to padarė išvadą, kad, nepateikusi šio dokumento, KSB neįvykdė 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. BAVT
laiškuose pateiktų atskirų reikalavimų. Pagal minėto reglamento 61 straipsnio 1 dalies b punktą BAVT privalėjo iš karto atmesti
paraišką dėl veislės „Gala Schnitzer“.
Šiuos argumentus reikia atmesti, nes jais neatsižvelgiama į BAVT pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalį suteiktos
diskrecijos apimtį.
Iš tiesų ši diskrecija apima BAVT teisę patikslinti, jei ji mano, kad tai būtina, reikalavimus, kuriuos ji taiko tirdama paraišką
dėl veislinių augalų teisinės apsaugos Bendrijoje, jei nesibaigė terminas, per kurį tokios paraiškos dėl apsaugos autorius
turi atsakyti į jam pateiktą atskirą reikalavimą.
Šiuo atžvilgiu su gero administravimo principu ir būtinybe užtikrinti sklandžią procedūrų eigą bei veiksmingumą suderinama
tai, kad kai ji mano, jog jos nustatyti netikslumai gali būti ištaisyti, tad BAVT turi teisę toliau nagrinėti jai pateiktą
prašymą ir tokiu atveju neprivalo jo atmesti. Taigi ši diskrecija leidžia išvengti bet kokio laikotarpio tarp paraiškos dėl
veislinių augalų teisinės apsaugos Bendrijoje pateikimo ir sprendimo dėl tokios paraiškos priėmimo bereikalingo ištęsimo,
o taip atsitiktų, jei pareiškėjas turėtų pateikti naują paraišką.
Be to, dėl tokios diskrecijos, pirma, BAVT gali įsitikinti, kad jos atskiri reikalavimai yra aiškūs ir kad pareiškėjas vienintelis
atsako už tai, kad jo veiksmai neatitinka šių atskirų reikalavimų, ir, antra, pareiškėjai gali vienareikšmiškai žinoti savo
teises ir pareigas ir imtis atitinkamų veiksmų, o tai yra nuo teisinio saugumo principo neatsiejamas reikalavimas (šiuo klausimu
žr. 1981 m. liepos 9 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Gondrand et Garancini
, 169/80, Rink. p. 1931, 17 punktą).
Šioje byloje neginčijama, jog BAVT bendravo su KSB arba jo atstovu 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. laiškais ir 2001 m.
birželio 13 d. elektroniniu laišku.
1999 m. sausio 26 d. laišku BAVT paprašė, kad KSB jai ir
Bundessortenamt
pateiktų techninei ekspertizei reikiamą medžiagą, t. y. skiepyti skirtų dešimt vegetacinės ramybės būsenos ūglių, 1999 m.
kovo 1–15 dienomis. Šiame laiške BAVT patikslino, kad „siuntėjas atsako už visą reikiamą transportą ir už tinkamą augalinės
medžiagos pristatymą, įskaitant visų taikytinų fitosanitarijos ir muitų reikalavimų laikymąsi“, ir kad „augalinė medžiaga
negali būti chemiškai apdorota“.
1999 m. kovo 25 d. laišku BAVT patvirtino, kad gavo prašomą medžiagą, ir nurodė, kad minėta medžiaga buvo pateikta
Bundessortenamt
geros būklės ir laiku, tačiau „nebuvo pridėtas reikiamas fitosanitarinis sertifikatas“. Tuo pačiu laišku BAVT paprašė KSB
pateikti „šį privalomą dokumentą kuo greičiau <...>, kad būtų laikomasi instrukcijų, kurios [jam] buvo pateiktos 1999 m. sausio
26 dieną“.
Pažymėtina, kad 1999 m. sausio 26 d. laiške nurodyta, kur, kada ir kokiais kiekias turėjo būti pateikta medžiaga. Be to, informacija
apie tai, kad, pirma, pateiktina medžiaga negalėjo būti chemiškai apdorota ir, antra, prie jos turėjo būti pridėtas fitosanitarinis
sertifikatas, kaip matyti ir iš 1999 m. kovo 25 d. laiško, susijusi su šios medžiagos kokybe. Taigi šiuose dviejuose laiškuose
yra atskirų reikalavimų Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies prasme.
2001 m. birželio 13 d. elektroniniu laišku informavusi KSB apie savo sprendimą sunaikinti jo pateiktą medžiagą, nes ji buvo
užkrėsta, BAVT nurodė KSB, jog „kadangi [BAVT] atsiųstos instrukcijos dėl augalinės medžiagos pristatymo ir reikalaujamos
sanitarinės būklės nebuvo pakankamai aiškios, [BAVT] nusprendė patenkinti [jo] prašymą pateikti naują visų trijų veislių,
kurios turi būti nusiųstos
Bundessortenamt de Wurzen
iki 2002 m. kovo mėnesio, virusais neužkrėstą medžiagą“, ir jį paragino „užtikrinti, kad šį kartą būtų pridėtas oficialios
institucijos išduotas fitosanitarinis sertifikatas, patvirtinantis jų gerą sanitarinę būklę“.
Iš ieškinyje pateiktų ir šiuo atžvilgiu neginčijamų faktų matyti, kad šis elektroninis laiškas išsiųstas po to, kai KSB pateikė
Bundessortenamt
informaciją apie tai, kad 1999 m. kovo mėnesį techninei ekspertizei atlikti pateikta medžiaga buvo užkrėsta latentiniais virusais,
todėl KSB negalėjo pateikti
Bundessortenamt
fitosanitarinio sertifikato, patvirtinančio, kad minėta medžiaga nebuvo užkrėsta virusais.
Pirmiausia pažymėtina, kad šiame elektroniniame laiške nurodyta, kur ir kada turi būti pateikta medžiaga. Be to, kadangi jame
reikalaujama pateikti fitosanitarinį sertifikatą, jame nurodyta su pateiktinos medžiagos kokybe susijusi informacija. Taigi
šiuo elektroniniu laišku pateiktas atskiras reikalavimas Reglamento (EB) Nr. 2100/94 55 straipsnio 4 dalies prasme.
Antra, reikia konstatuoti, kad tame pačiame elektroniniame laiške BAVT nurodo „Tarnybos išsiųstas instrukcijas dėl augalinės
medžiagos pristatymo ir reikalaujamos sanitarinės būklės“ ir taip daro nuorodą į 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. laiškuose
pateiktus atskirus reikalavimus.
Trečia, iš 2001 m. birželio 13 d. elektroninio laiško matyti, kad BAVT leido KSB pateikti naują medžiagą, nes jos 1999 m.
sausio 26 d. ir kovo 25 d. laiškuose nurodytos instrukcijos nebuvo pakankamai aiškios, kad išsklaidytų KSB abejones dėl to,
jog pateiktina medžiaga turėjo būti neužkrėsta virusais. Iš tiesų BAVT manė, kad šiose instrukcijose turėjo būti aiškiai nurodyta,
jog pateiktina medžiaga turėjo būti neužkrėsta virusais, atsižvelgiant į tai, kad ne paraiškų dėl augalų veislių teisinės
apsaugos Bendrijoje autoriai turėjo aiškinti jos instrukcijas.
Taigi matyti, kad 2001 m. birželio 13 d. elektroniniu laišku buvo siekiama patikslinti 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d.
laiškuose pateiktus atskirus reikalavimus, kiek tai susiję su faktu, jog techninei ekspertizei atlikti pateiktina medžiaga
turėjo būti neužkrėsta virusais.
Tačiau iš 1999 m. kovo 25 d. laiško matyti, kad BAVT nebuvo nustačiusi galutinio termino, per kurį KSB turėjo pateikti prašomą
fitosanitarinį sertifikatą.
Todėl darytina išvada, kad BAVT turėjo teisę 2001 m. birželio 13 d. elektroniniame laiške patikslinti savo atskirus reikalavimus,
pateiktus 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. laiškuose, kiek tai susiję su faktu, jog techninei ekspertizei atlikti pateiktina
medžiaga turėjo būti neužkrėsta virusais.
Todėl Apeliacinė taryba turėjo įvertinti, ar KSB įvykdė 2001 m. birželio 13 d. BAVT elektroniniu laišku pateiktą atskirą reikalavimą,
kuriuo buvo siekiama patikslinti 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. BAVT laiškuose išdėstytus atskirus reikalavimus.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad dėl to,
jog KSB nepateikė 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. BAVT laiškuose prašyto fitosanitarinio sertifikato, jis neįvykdė jos
laiškuose pateiktų atskirų reikalavimų. Todėl padariusi išvadą, kad BAVT pažeidė Reglamento Nr. 2100/94 61 straipsnio 1 dalies
b punktą, nes leido KSB pateikti naują medžiagą, nors, remdamasi šia nuostata, ji turėjo atmesti KSB pateiktą prašymą, kai
tik išsiaiškino, kad KSB neįvykdė atskiro reikalavimo, Apeliacinė taryba neatsižvelgė į pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94
55 straipsnio 4 dalį BAVT suteiktos diskrecijos apimtį.
Šios išvados nepaneigia įstojusių į bylą šalių kaltinimai, kad KSB ir ieškovė elgėsi nesąžiningai, kuriuos reikia atmesti
kaip nereikšmingus, nes KSB ir ieškovės veiksmai nesusiję su atsakymu į klausimą, ar, remdamasi pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94
55 straipsnio 4 dalį suteikta diskrecija, BAVT turėjo teisę 2001 m. birželio 13 d. elektroniniame laiške patikslinti savo
atskirus reikalavimus, pateiktus 1999 m. sausio 26 d. ir kovo 25 d. laiškuose, kiek tai susiję su faktu, jog techninei ekspertizei
atlikti pateiktina medžiaga turėjo būti neužkrėsta virusais.
Dėl to reikia patenkinti ieškinį, panaikinti ginčijamą sprendimą ir nereikia nagrinėti, ar antrasis pagrindas pagrįstas.
Dėl papildomo reikalavimo panaikinti 2007 m. vasario 26 d. BAVT sprendimus EU 18759, OBJ 06‑021 ir OBJ 06‑022, atmesti paraišką
Nr. 1999/0033, taip pat atlikti papildomus tyrimus ir imtis tyrimo priemonių
Kiek tai susiję su įstojusių į bylą šalių prašymu, kuriuo siekiama, kad ginčijamo sprendimo panaikinimo atveju Bendrasis Teismas
panaikintų 2007 m. vasario 26 d. BAVT sprendimus EU 18759, OBJ 06‑021 ir OBJ 06‑022, atmestų paraišką Nr. 1999/0033, taip
pat prireikus nurodytų atlikti papildomus tyrimus ir imtis tyrimo priemonių, pažymėtina, kad įstojusios į bylą šalys Bendrojo
Teismo iš esmės prašo priimti sprendimą, kurį, jų nuomone, turėjo priimti BAVT, t. y. sprendimą panaikinti sprendimus atmesti
jų pareikštus prieštaravimus BAVT ir atmesti paraišką dėl veislės „Gala Schnitzer“. Taigi darytina išvada, kad šioje savo
antrojo reikalavimo dalyje įstojusios į bylą šalys prašo pakeisti ginčijamą sprendimą.
Pažymėtina, kad grįsdamos šį reikalavimą įstojusios į bylą šalys Apeliacinėje taryboje rėmėsi pagrindais, susijusiais su tuo,
kad komitetas pažeidė Reglamento (EB) Nr. 2100/94 7 straipsnio 1 dalį, 56 straipsnio 2 dalį ir 57 straipsnio 3 dalį, taip
pat 1995 m. gegužės 31 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1239/95, nustatančio įgyvendinimo taisykles Tarybos reglamentui (EB)
Nr. 2100/94 taikyti dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos atliekamų procedūrų (OL L 121, p. 37; 2004 m. specialusis leidimas
lietuvių k., 3 sk., 17 t., p. 327), 22 ir 23 straipsnius, skaitomus kartu su 2003 m. kovo 27 d. BAVT protokolo TP/14/1 dėl
išskirtinumo, vienodumo, stabilumo (obuolys) tyrimų III 3, III 5 ir III 6 punktais, nes „Gala Schnitzer“ veislė nesiskiria
nuo „Baigent“ veislės, ir kad BAVT pažeidė kai kurias procedūrines taisykles vykstant ir pasibaigus techninei ekspertizei.
Šiuo atžvilgiu iš ginčijamo sprendimo matyti, kad Apeliacinė taryba neišnagrinėjo šių pagrindų.
Tačiau kadangi įstojusios į bylą šalys šio ieškinio atžvilgiu rėmėsi argumentais, kurių nenagrinėjo Apeliacinė taryba, negalima
patenkinti jų prašymo pakeisti ginčijamą sprendimą, nes tai iš esmės reikštų BAVT administracinių ir tyrimo funkcijų vykdymą
ir todėl prieštarautų institucinei pusiausvyrai, iš kurios išplaukia kompetencijos pasidalijimo tarp BAVT ir Bendrojo Teismo
principas (pagal analogiją žr. minėto Sprendimo
ELIO FIORUCCI
67 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Todėl įstojusių į bylą šalių prašymą pakeisti ginčijamą sprendimą reikia atmesti.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi
šalis to reikalavo.
Kadangi BAVT pralaimėjo bylą, nes ginčijamas sprendimas panaikinamas, ji turi padengti savo ir ieškovės patirtas bylinėjimosi
išlaidas pagal pastarosios pateiktus reikalavimus, neatsižvelgiant į posėdyje iš dalies pakeistus BAVT reikalavimus.
Kadangi įstojusios į bylą šalys pralaimėjo bylą, jos turi padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (šeštoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Panaikinti 2007 m. lapkričio 21 d. Bendrijos augalų veislių tarnybos (BAVT) apeliacinės tarybos sprendimą (bylos A 003/2007
ir A 004/2007).
2.
Priteisti iš BAVT jos pačios ir
Schniga GmbH
patirtas bylinėjimosi išlaidas.
3.
Elaris SNC
ir
Brookfield New Zealand Ltd
padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Meij
Vadapalas
Truchot
Paskelbta 2010 m. rugsėjo 13 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
*
Proceso kalba: anglų.