CELEX: 62001TJ0210
Tühistamishagi
Konkurents
Komisjoni otsus, mis tunnistab koondumise ühisturuga kokkusobimatuks
Määrus (EMÜ) nr 4064/89
Aeronautikaga seotud turud
Honeywelli omandamine General Electricu poolt
Vertikaalne integreerumine
Pakettmüük
Kõrvaldamise mõjud
Horisontaalsed kattumised
Kaitseõigused

Õiguslik raamistik
Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määruse (EMÜ) nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle (EÜT L 395,
lk 1, korrigeeritud redaktsioonis avaldatud EÜT 1990, L 257, lk 13), mida viimati on muudetud nõukogu 30. juuni 1997. aasta
määrusega (EÜ) nr 1310/97 (EÜT L 180, lk 1), (edaspidi korrigeeritud ja muudetud kujul „määrus nr 4064/89”), artikli 2 lõigetes 2
ja 3 on sätestatud:
„2. Koondumine, mis ei tekita ega tugevda turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või
selle olulises osas märkimisväärselt takistatud, kuulutatakse ühisturuga kokkusobivaks.
3. Koondumine, mis tekitab või tugevdab turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus konkurents oleks ühisturus või selle
olulises osas märkimisväärselt takistatud, kuulutatakse ühisturuga kokkusobimatuks.”

Vaidluse taust
General Electric Company (edaspidi „GE” või „hageja”) on mitmekülgne tööstusettevõtja, kes tegeleb peamiselt lennukimootorite,
kodumasinate, informaatikateenuste, energeetikasüsteemide, valgustuse, tööstuslike ja meditsiiniliste süsteemide, plastikmaterjalide,
teleülekannete, finantsteenuste ja transporditeenuste valdkonnas.
Honeywell International Inc. on ettevõtja, kes tegutseb peamiselt aeronautikatoodete ja -teenuste, sõidukite, elektroonika,
erikemikaalide, kõrgetasemeliste ekspluatatsiooniomadustega polümeeride, transpordi- ja energiasüsteemide ning elamute ja
tööstushoonete järelevalve turgudel.
22. oktoobril 2000 sõlmisid GE ja hageja kokkuleppe, mille kohaselt GE omandas Honeywelli kogu kapitali (edaspidi „koondumine”),
mille tulemusel sai Honeywellist GE 100-protsendilise osalusega tütarettevõtja.
5. veebruaril 2001 sai komisjon koondumise kohta ametliku teate vastavalt määruse nr 4064/89 artiklile 4.
Asudes seisukohale, et määrust nr 4064/89 võib koondumisele kohaldada, otsustas komisjon 1. märtsil 2001 algatada nimetatud
määruse artikli 6 lõike 1 punktis c ja Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklis 57 sätestatud uurimismenetluse (edaspidi
„menetluse alustamise otsus”).
15. märtsil 2001 esitasid GE ja Honeywell komisjonile menetluse alustamise otsuse kohta ühised märkused.
8. mail 2001 esitas komisjon GE-le vastuväiteteatise (edaspidi „VT”), millele GE vastas 24. mail 2001.
29. ja 30 mail 2001 toimus komisjoni, GE ja Honeywelli vaheline suuline arutelu.
Komisjonilt koondumisele heakskiidu saamise eesmärgil tegid GE ja Honeywell ühiselt 14. ja 28. juunil 2001 ettepaneku kahe
järjestikuse seeria kohustuste võtmise kohta.
3. juulil 2001 võttis komisjon vastu otsuse 2004/134/EÜ (asi nr COMP/M.2220 – General Electric/Honeywell) (ELT 2004, L 48
lk 1), millega tunnistati koondumine ühisturu ja EMP lepinguga kokkusobimatuks (edaspidi „vaidlustatud otsus”).
Vaidlustatud otsus
Vaidlustatud otsuse resolutiivosa on sõnastatud alljärgnevalt:
„Artikkel 1
[T]unnistada koondumine, millega [GE] omandab valitseva mõju Honeywell International Inc.-i üle, ühisturu ja EMP lepinguga
kokkusobimatuks.
Artikkel 2
[Vaidlustatud otsuse] adressaat on
[GE].
[...]”
[Siin ja edaspidi on osundatud otsust tsiteeritud mitteametlikus tõlkes]
Vaidlustatud otsuse põhjendustest võib teha alljärgneva kokkuvõtte.
Komisjoni arvates oli GE-l juba enne koondumist suuremõõtmeliste kommertslennukite ja regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite reaktiivmootorite ülemaailmsel turul turgu valitsev seisund (vt selle kohta vastavalt vaidlustatud otsuse põhjendused 45−83
ja 84−87 ning põhjendused 107−229). Tema tugev positsioon turul, arvestades ka tema rahalist võimsust ja vertikaalset integreeritust
õhusõidukite liisimisse, olid muu hulgas asjaolud, mis võimaldasid järeldada, et hagejal on nendel turgudel turgu valitsev
seisund. Uurimise tulemused näitasid ka seda, et Honeywell oli avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete (põhjendused 241−275)
ja ärilennukite reaktiivmootorite (põhjendused 88 ja 89) ning reaktiivmootorite käivitamiseks vajalike seadmete peamine tootja
eelkõige suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootoritele, mis on reaktiivmootorite tootmisel keskse tähtsusega (põhjendused 331−340).
Kahe ettevõtja tegevuse ühendamine oleks kaasa toonud turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise paljudel turgudel.
Eelkõige leidis komisjon, et GE olemasolev turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite ülemaailmsel
turul tugevneb koondumise „vertikaalsete” mõjude tõttu, mis tuleneb GE kui nimetatud reaktiivmootorite tootja tegevuse ja
Honeywelli kui nimetatud reaktiivmootorite süüteseadmete tootja tegevuse integreerimisest (vaidlustatud otsuse põhjendused 419−427).
Ta järeldas ka, et turgu valitsev seisund tekib erinevatel avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete ülemaailmsetel turgudel,
kus Honeywellil oli juba tugev seisund enne koondumist kahte liiki „konglomeraatmõjude” tõttu. Komisjoni sõnul olid need mõjud
esiteks sellised, mis tulenesid protsessist, mida nimetatakse „turuosade ümberpaigutamiseks” (share shifting), mis seisneb
hageja kontserni kuuluva GE Capitali rahalise võimsuse laienemises neile turgudele ja kaubanduslikes eelistes, mis tulenevad
peamiselt hageja kontserni kuuluva teise äriühingu GE Capital Aviation Services’e (GECAS) õhusõidukite ostmisest ja liisimisest
(põhjendused 342−348 ja 405−411). Teiseks prognoosis komisjon mõjusid, mis tekivad ühinemisel tekkiva üksuse tulevikus kasutatavast
pakettmüügist – puhas, tehniline ja sega pakettmüük – hõlmates ühelt poolt nii endise GE reaktiivmootoreid kui teiselt poolt
avioonikaga seotud ja mitteseotud tooteid endiselt Honeywellilt (põhjendused 349−404). Komisjon leidis, et tulevikus praktiseeritav
pakettmüük tugevdab ka turgu valitsevat seisundit, mis GE-l juba oli suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul.
Lisaks järeldas komisjon, et GE juba olemasolev turgu valitsev seisund regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
reaktiivmootorite ülemaailmsel turul tugevneks ja et tekiks ühinemisel tekkiva üksuse turgu valitsev seisund kommertslennukite
reaktiivmootorite ülemaailmsel turul eelkõige „horisontaalsete kattumiste” tõttu, arvestades, et nii GE kui ka Honeywell tegutsesid
neil turgudel enne koondumist tootjatena (vaidlustatud otsuse põhjendused 428−431 ja 435−437). Samuti leidis ta, et turgu
valitsev seisund tekiks eelkõige teatatud koondumise kahe osalise vahelise horisontaalse kattumise tõttu meresõidukite väikeste
gaasiturbiinide ülemaailmsel turul (põhjendused 468−477).
Seega, kuna komisjon pidas koondumise osaliste väljapakutud kohustusi tehingust tulenevate konkurentsialaste probleemide lahendamiseks
ebapiisavateks (vaidlustatud otsuse põhjendused 500−533 ja 546−563), järeldas ta vaidlustatud otsuse põhjenduses 567, et koondumine
tekitaks või tugevdaks mitmeid turgu valitsevaid seisundeid, mille tulemusel oleks tõhus konkurents ühisturul märkimisväärselt
takistatud, ja et seetõttu tuleb koondumine tunnistada ühisturuga kokkusobimatuks vastavalt määruse nr 4064/89 artikli 8 lõikele 3.

Menetlus
Hageja esitas käesoleva hagi Esimese Astme Kohtule hagiavaldusega, mis saabus kohtukantseleisse 12. septembril 2001. Samal
päeval esitas vaidlustatud otsuse peale hagi ka Honeywell (kohtuasi T‑209/01).
Esimese Astme Kohtu kohtukantseleile 11., 15. ja 16. jaanuaril 2002 esitatud menetlusdokumentidega taotlesid vastavalt Rolls-Royce
plc, Rockwell Collins Inc (edaspidi „Rockwell”) ja Thales SA käesolevas asjas menetlusse astumist komisjoni nõuete toetuseks.
Hageja taotles, et teatavat tema ja komisjoni esitatud menetlusdokumentides sisalduvat informatsiooni käsitletaks menetlusse
astujate suhtes konfidentsiaalsena.
26. juuni 2002. aasta määrusega lubas Esimese Astme Kohtu esimese koja esimees asjas menetlusse astuda Rolls-Royce’il ja Rockwellil.
Sama määrusega rahuldas kohus hageja informatsiooni konfidentsiaalsena käsitlemise taotluse, jättes menetlusse astujatele
selle kohta märkuste esitamise õiguse. Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 116 lõikele 6 lubati Thalesel menetlusse
astuda suulises menetluses kohtuistungi ettekande alusel.
Seoses Esimese Astme Kohtu kodade koosseisude muutmisega Esimese Astme Kohtu 13. septembri 2004. aasta otsuse alusel (ELT
C 251, lk 12) määrati asja ettekandja-kohtunik Esimese Astme Kohtu teise kotta, mistõttu anti teisele kojale lahendada ka
käesolev kohtuasi.
Kodukorra artikli 14 kohaselt ja teise koja ettepanekul otsustas Esimese Astme Kohus pärast poolte ärakuulamist vastavalt
kodukorra artiklile 51 suunata asja lahendamiseks koja laiendatud koosseisule.
Esimese Astme Kohtu kohtukantseleile 2. veebruaril 2004 esitatud kirjaga loobus Thales menetluses osalemast. Pärast poolte
ärakuulamist kinnitas Esimese Astme Kohtu laiendatud teise koja esimees Thalese loobumise 23. märtsi 2004. aasta määrusega.
Hageja palus 17. märtsi 2004. aasta kirjas liita käesolev kohtuasi kohtuasjaga T‑209/01. Laiendatud teise koja esimees jättis
võimaliku liitmise üle otsustamise sellele kojale vastavalt kodukorra artiklile 50.
Ettekandja-kohtuniku ettekande alusel otsustas Esimese Astme Kohus avada suulise menetluse ja esitas pooltele kodukorra artiklis 64
sätestatud menetlust korraldavate meetmetena küsimusi. Komisjonil paluti teatud dokumendid esitada enne kohtuistungit. Pooled
täitsid esitatud palved.
Poolte kohtukõned ning nende vastused Esimese Astme Kohtu esitatud küsimustele kuulati ära 27. mai 2004. aasta kohtuistungil.
Kohtuistungi lõppedes suuline menetlus lõpetati.
8. juuni 2004. aasta kirjaga esitas hageja Esimese Astme Kohtu kohtukantseleile taotluse suulise menetluse uuendamiseks ja
täiendavad märkused kohtuasja teatavate aspektide kohta, millele oli lisatud mitmeid uusi dokumente. 8. juuli 2004. aasta
määrusega otsustas Esimese Astme Kohus kooskõlas kodukorra artikliga 62 suulise menetluse uuendada.
Pooled ära kuulanud, võttis Esimese Astme Kohus vastavalt kodukorra artiklile 64 tarvitusele menetlust korraldava meetme,
mis seisnes hageja 8. juunil 2004 esitatud dokumentide ja märkuste toimikusse lisamises. Toimikusse lisati ka komisjoni ja
menetlusse astujate märkused nende dokumentide asjakohasuse kohta.
Esimese Astme Kohtu palvel esitasid pooled täiendavaid märkusi ja dokumente seoses hageja esialgsetes märkustes tõstatatud
küsimustega. Need dokumendid lisati samuti toimikusse.
Suuline menetlus lõpetati seejärel uuesti 23. novembril 2004.

Poolte nõuded
Hageja palub Esimese Astme Kohtul:
–        tühistada vaidlustatud otsus;
–        mõista kohtukulud välja komisjonilt.
Komisjon, keda toetavad Rolls-Royce ja Rockwell, palub Esimese Astme Kohtul:
–        jätta hagi rahuldamata;
–        mõista kohtukulud välja hagejalt.

Õiguslik käsitlus
Hageja tõstatab menetlusdokumentides mitmeid küsimusi, mis puudutavad tema hagi ulatust, Esimese Astme Kohtu kontrolli ulatust
ning vaidlustatud otsuses komisjoni kohaldatud üldiseid kriteeriume. Neid küsimusi käsitletakse kõigepealt.
Hageja vaidlustab komisjoni sedastuse vaidlustatud otsuses, mis on lähtepunktiks konkurentsi teiste aspektide analüüsimisel,
mille kohaselt hagejal olevat enne koondumist olnud turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul. Seda aspekti uuritakse esmajärjekorras.
Samuti vaidlustab hageja komisjoni järeldused koondumise tulemusel tekkiva vertikaalse kattumise, konglomeraatmõjude ja horisontaalsete
kattumiste kohta. Neid küsimusi uuritakse järjekorras teise, kolmanda ja neljandana.
Viimaks viitab hageja vaidlustatud otsust mõjutavatele menetlusnormide rikkumisele. Neid aspekte käsitletakse viimasena.
A –
Esialgsed küsimused
1.
Liitmistaotlus
Tuleb sedastada, et kahe kohtuasja, milles hagejad on erinevad, liitmise fakt ei saa muuta kummagi eraldi esitatud hagi ulatust,
kuna see rikuks eraldi esitatud hagiavalduste iseseisvust ja sõltumatust (21. juuni 2001. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑280/99 P–C‑282/99 P:
Moccia Irme jt
v
. komisjon, EKL 2001, lk I‑4717, punktid 61‑68, eelkõige punkt 66).
Esimese Astme Kohus leiab, et ei ole vajadust liita käesolevat kohtuasja kohtuasjaga T‑209/01, kui võtta eelkõige arvesse
kahe asjassepuutuva hagi erinevat ulatust. Hageja 17. märtsi 2004. aasta kirjas esitatud vastav taotlus tuleb seega rahuldamata
jätta.
2.
Erinevate osade, millel põhineb komisjoni järeldus koondumise kokkusobimatuse kohta ühisturuga, omavahelised seosed
a)     Poolte argumendid
Hageja märgib, et kostja vastuses rõhutas komisjon, et tema arutluskäigu osad vaidlustatud otsuses toetavad üksteist ning
seetõttu oleks kunstlik analüüsida neid üksteisest eraldatult. Seega ei ole käesoleval juhul võimalik kohaldada analoogia
alusel lahendust, mis tuleneb 22. oktoobri 2002. aasta otsusest kohtuasjas T‑301/01: Schneider Electric
v
. komisjon (EKL 2002, lk II‑4071), mille kohaselt vead, mis sisalduvad komisjoni teatavate uuritud turgude analüüsis, ei ole
otsuse tühistamise piisavaks aluseks, kui otsus põhineb ka teiste turgude analüüsil, mis osutub põhjendatuks. Sellega seoses
rõhutas hageja kohtuistungil, et Esimese Astme Kohus ei saa asendada komisjoni koondumisele antud hinnangut enda omaga. Seega,
kui otsustatakse, et teatavad vaidlustatud otsuses esinevad põhjendused on ebaseaduslikud ja teised mitte, siis ei kuulu ühenduse
kohtu pädevusse hinnata, kas arutluskäigu põhjendatud osad on piisavaks aluseks komisjoni järeldusele, et teatatud tehing
oli ühisturuga kokkusobimatu.
Komisjon tuletab meelde, et vaidlustatud otsus põhineb üksteist täiendavatel faktilistel ja õiguslikel asjaoludel, hõlmates
horisontaal-, vertikaal- ja konglomeraatmõjusid. Komisjon rõhutab siiski, et igaüks neist asjaoludest õigustab koondumise
keelamist.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Esiteks tuleb märkida, et kui otsuse teatud põhjendused on iseenesest olemuselt sellised, et nende alusel võib otsuse õiguslikult
põhjendatuks lugeda, siis ei mõjuta otsuse ülejäänud põhjendustes tehtud vead kindlasti otsuse resolutiivosa (vt analoogia
alusel 12. juuli 2001. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑302/99 P ja C‑308/99 P: komisjon ja Prantsusmaa
v
. TF1, EKL 2001, lk I‑5603, punktid 26‑29).
Lisaks juhul, kui komisjon tugineb oma otsuse resolutiivosas argumentatsiooni mitmele iseseisvale osale, millest igaühest
piisaks sellise resolutiivosa põhjendamiseks, tuleb see otsus tühistada vaid juhul, kui argumentatsiooni iga iseseisev osa
on õigusvastane. Seda eeldust arvestades ei ole vaidlustatud otsuse tühistamine õigustatud otsuses esineva vaid otsuse argumentatsiooni
ühte iseseisvat osa puudutava eksimuse või muu otsuse õigusvastaseks muutva asjaolu alusel, sest sellel ei saa otsuse koostanud
institutsiooni poolt heakskiidetud resolutiivosa seisukohast olla määravat mõju (vt analoogia alusel 14. mai 2002. aasta otsus
kohtuasjas T‑126/99: Graphischer Maschinenbau
v
. komisjon, EKL 2002, lk II‑2427, punktid 49–51 ja viidatud kohtupraktika).
See reegel kehtib eriti koondumise kontrolli puudutavate otsuste kontekstis (vt selle kohta eespool punktis 40 viidatud kohtuotsus
Schneider Electric
v
. komisjon, punktid 404‑420).
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et komisjon peab keelama koondumise, kui see vastab määruse nr 4064/89 artikli 2 lõike 3
kriteeriumidele. Selle määruse artikli 2 lõike 1 punktist a järeldub, et komisjon peab koondumise hindamisel arvestama eelkõige
ühisturul tõhusa konkurentsi säilitamise ja arendamise vajadust, pidades eelkõige silmas kõigi asjaomaste turgude struktuuri.
Seega komisjoni hinnang, kas tehing tekitab või tugevdab ühte või mitut turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel tõhus
konkurents oleks oluliselt takistatud, peab arvestama tingimusi, mis valitsevad igal sellisel turul, mida teatatud koondumistehing
võib mõjutada. Seetõttu, kui ta leiab, et nimetatud kriteeriumid on täidetud kasvõi ainult ühe asjaomase turu puhul, tuleb
koondumine kuulutada ühisturuga kokkusobimatuks.
Käesolevas asjas on komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 567 täpsustanud, et „kõigi nende põhjuste tõttu oli põhjust järeldada,
et plaanitud koondumine tekitaks või tugevdaks turgu valitsevat seisundit [suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite],
[regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite], [ärilennukite mootorite], avioonikaga seotud ja mitteseotud
toodete ja meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turul, mille tagajärjel oleks tõhus konkurents ühenduse turul oluliselt
takistatud”.
Tuleb sedastada, et vaidlustatud otsus ei pane igal vastaval turul komisjoni uuritud ja eelmises punktis märgitud järeldustes
loetletud konkurentsiprobleeme tähtsuse järjekorda. Vastupidi, võttes arvesse määruse 4064/89 artiklis 2 sätestatut, võib
seda järeldust mõista ainult nii, et teatatud tehing oleks igal nimetatud turul tekitanud turgu valitseva seisundi või siis
seal tugevdanud turgu valitsevat seisundit, mille tulemusel oleks tõhus konkurents ühisturul märkimisväärselt takistatud.
Arvestades eespool toodut tuleb järeldada, et vaidlustatud otsus tuleb tühistada vaid siis, kui on põhjust sedastada, et mitte
üksnes teatavad selle põhjendused on õigusvastased, vaid ka siis, kui põhjendustest, mis ei ole õigusvastased, ei piisa, et
põhjendada teatatud tehingu kokkusobimatust ühisturuga. Sellegipoolest ei kõrvalda selline sedastus vajadust uurida, kas teatavad
vaidlustatud otsuses kindlakstehtud konkurentsiaspektid toetavad üksteist, nagu väidab kostja vastuses komisjon, mistõttu
oleks kunstlik hinnata neist igat ühte teistest eraldatult.
3.
Väljapakutud kohustused
Kõigepealt on 28. juuni 2001. aastal esitatud teise kohustuste seeria kehtivuse osas kindel, et koondumise osalised esitasid
esimese kohustuste seeria 14. juunil 2001 (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 485−533). Komisjon väidab ja hageja ei vaidle
sellele vastu, et see päev oli viimane võimalus teha ettepanek kohustuste võtmiseks vastavalt komisjoni 1. märtsi 1998. aasta
määruse (EÜ) nr 447/98 nõukogu määruses (EMÜ) nr 4064/89 (kontrolli kehtestamise kohta ettevõtjate koondumiste üle) ettenähtud
teatiste, tähtaegade ja ärakuulamiste kohta artikli 18 lõikele 2 (EÜT L 61, lk 1). Sellegipoolest tegid koondumise osalised
ettepaneku teise kohustuste seeria võtmiseks 28. juunil 2001 (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 534−566) ja seejuures märkisid,
et need kohustused asendavad 14. juunil 2001 väljapakutud kohustusi.
Sellega seoses tuleb sedastada, et kahe kohustuste seeria ainsad erinevused puudutavad tegutsemiskohustust seoses GECAS-ega
ja struktuurilisi kohustusi seoses Honeywelli teatavate tegevusalade kavandatava loovutamisega erinevatel avioonikaga seotud
ja mitteseotud toodete turgudel. Nende erinevuste võimalikku mõju uuritakse allpool konglomeraatmõjude sisu uurimise raames.
Hageja vaidlustas hagis komisjoni keeldumise võtta arvesse tegevust reguleerivaid kohustusi ja samuti märkis kohtuistungil,
et selle keeldumisega moonutas komisjon kogu haldusmenetluse käiku ja jättis koondumise osalised ilma võimalusest teha ettepanekuid
kohustuste võtmiseks, mis oleksid eelkõige lahendanud komisjoni kindlakstehtud horisontaalsetest kattumistest tulenevaid konkurentsialaseid
probleeme. Arvestades selle argumendi väga laia ulatust, tuleb seda uurida käesolevas esialgses jaos.
Sellega seoses on komisjon käesoleval juhul selgelt avaldanud oma 8. mai 2001. aasta VT-s vastuväiteid, mis puudutavad ühinemise
konkurentsivastaseid tagajärgi ja eelkõige neid, mis puudutavad ühinemisest tulenevaid horisontaalseid ja vertikaalseid mõjusid
ning mida on vaidlustatud otsuses hiljem nimetatud (vt eelkõige nimetatud VT punktid 118−122, 124−126, 459−468, 469−471, 473,
474, 578−586 ja 612−633). Tuleb sedastada, et VT-s esitatud komisjoni vastuväidetele vastamiseks on hageja teinud 14. juunil
2001 ettepaneku eelkõige struktuuriliste kohustuste võtmiseks, mida komisjon uuris ja lükkas seejärel tagasi, sest nende täitmine
oleks olnud praktilistel kaalutlustel takistatud. Hageja ei ole Esimese Astme Kohtule esitanud asjaolusid ega argumente, et
selgitada konkreetselt, miks oli asjassepuutuvate kohustuste tagasilükkamine ebaseaduslik või põhjendamata (vt eelkõige punktid 487,
555 jj, 564
in fine,
ja 610 allpool). Kuna asjassepuutuvad kohustused osutusid tehnilistelt või kaubanduslikult puudulikeks, mistõttu komisjon
ei pidanud neid käesoleval juhul koondumise heakskiitmiseks piisavateks, ei saa neis puudustes süüdistada komisjoni ega täpsemalt
tema võimalikku soovimatust nõustuda sellega, et muud tegevust puudutavad kohustused võiksid olla tõhusad. Tegelikult oli
teatatud koondumise osalistel kohustus esitada igast vaatepunktist täielikud ja tõhusad kohustused põhimõtteliselt enne 14. juunit
2001.
Pärast suulise menetluse uuendamist parandas hageja oma märkustes kohtuistungil esitatud küsimusele antud vastust, milles
ta nõustus, et komisjon oli teda tegelikult 22. juunil 2001 teavitanud põhjustest, miks tema 14. juunil 2001 esitatud kohustused
tuli tagasi lükata. Seejärel väitis hageja, et komisjon oli jätnud talle mulje, et tehingu ühisturuga kokkusobivaks tunnistamiseks
piisab, kui võtta rohkem kohustusi seoses GECAS-e tegevusega tulevikus. Oma argumendi toetuseks esitas ta selles hilises menetluse
staadiumis kaks pressiteadet 14. ja 18. juunist 2001 ning ühe artikli 11. veebruarist 2002, milles kajastati sel ajal konkurentsi
valdkonna eest vastutava komisjoni liikmega toimunud intervjuud. Peamiselt väidab hageja, et komisjon andis talle kindluse,
mis tekitas tal õiguspärase ootuse.
Kõigepealt tuleb sedastada, et hageja on taotlenud kohustuste osas kohtumenetluse uuendamist, et üksnes lubataks tal parandada
eelmises punktis mainitud faktiviga. Seega on tema märkused, milles tuginetakse kokkupuudetele komisjoniga, esitatud hilinenult
ja järelikult on need vastuvõetamatud. Lisaks on esimest korda kohtuistungil esitatud õiguspärase ootuse põhimõtte puhul tegemist
uue väitega ja see tuleb kodukorra artikli 48 lõike 2 alusel tagasi lükata.
Igal juhul on õiguspärase ootuse põhimõttele õigus tugineda igal isikul, kes on olukorras, millest nähtub, et ühenduse asutused
on tekitanud temas põhjendatud lootusi (11. märtsi 1987. aasta otsus kohtuasjas 265/85: Van den Bergh en Jurgens
v
. komisjon, EKL 1987, lk 1155, punkt 44 ja 26. juuni 1990. aasta otsus kohtuasjas 152/88: Sofrimport
v.
komisjon, EKL 1990, lk I‑2477, punkt 26). Käesoleval juhul kokkupuuted, millele hageja tugineb ja mis leidsid aset tema ja
komisjoni teenistuste vahel pärast esimese kohustuste seeria esitamist 14. juunil 2001 ja puudutasid võimalust, et esitatakse
esimesest teataval määral erinev uus kohustuste seeria, ei saa tekitada selliseid lootusi ega järelikult õiguspärast ootust.
Eelnevast järeldub, et kohtuistungil ja suulise menetluse uuendamise raames esitatud kohustusi puudutavad hageja argumendid
tuleb tagasi lükata.
4.
Tõendamiskohustus ja ühenduse kohtu teostatava järelevalve ulatus
a)     Poolte argumendid
Hageja väidab, et konglomeraatne koondumine, nagu käesoleval juhul teavitatud, põhjustab väga harva turgu valitseva seisundi
tekkimise või tugevnemise, erinevalt horisontaalsest või vertikaalsest koondumisest. Seetõttu peab vastupidise väitmisel olema
eriti veenvalt tõendatud konkurentsi kahjustava mehhanismi olemasolu.
Sellega seoses tugines hageja menetlusse astujate seisukohtade suhtes esitatud märkustes ja kohtuistungil Esimese Astme Kohtu
25. oktoobri 2002. aasta otsusele kohtuasjas T‑5/02: Tetra Laval
v.
komisjon (EKL 2002, lk II‑4381) rõhutamaks, et konglomeraatmõjude tõendamine eeldab täpset uurimist, mida kinnitavad veenvad
tõendid, et tulevase tegevusega arvestamine nõuab erilist ettevaatlikkust ja et komisjoni analüüs peab olema eriti tõenäoline
mõjude osas, mis ilmnevad pärast teatava aja möödumist. Samuti märkis ta, et asjaomase kohtuotsuse alusel on komisjoni kohustus
arvestada hoiatavat mõju, mis võib ettevõtjale tekkida EÜ artiklis 82 nimetatud turgu valitseva seisundi kuritarvitamise keelust.
Komisjoni ja menetlusse astujate sõnul ei sea määrus nr 4064/89 ega kohtupraktika konglomeraatsete koondumiste puhul tõendamise taset kõrgemale.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Üldised seisukohad
Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et komisjonil on määruse nr 4064/89 materiaalõigusnormide ja eelkõige selle artikli 2 kohaldamisel õigus anda majandusalaseid hinnanguid. Sellest tulenevalt
piirdub ühenduse kohtu järelevalve faktiliste asjaolude õigsuse ja ilmse hindamisvea puudumise kontrollimisega (31. märtsi
1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑68/94 ja C‑30/95: Prantsusmaa jt
v
. komisjon, nn Kali & Salz’i kohtuotsus, EKL 1998, lk I‑1375, punktid 223 ja 224 ja 15. veebruari 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑12/03 P: komisjon
v.
Tetra Laval, EKL 2005, lk I‑987, punkt 38).
Lisaks ei kehtesta määrus nr 4064/89 eeldust seoses teatatud tehingu ühisturuga kokkusobivuse või kokkusobivuse puudumisega. Ei saa järeldada, et komisjon peab
kahtluse korral kalduma tema pädevusse jäävat koondumistehingut heaks kiitma, vaid pigem tuleb tal alati otsustada kindlalt
ühes või teises suunas (vt selle kohta eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus komisjon
v.
Tetra Laval, punkt 120).
Seoses ühenduse kohtu järelevalve olemusega tuleb rõhutada olulist erinevust ühelt poolt andmete ja faktiliste asjaolude,
mida kohus võib talle esitatud argumentide ja tõendite alusel pidada ebatäpseteks, ja teiselt poolt majanduslike hinnangute
vahel.
Kuigi tuleb nõustuda, et komisjonil on kaalutlusõigus määruse nr 4064/89 materiaalõigusnormide kohaldamisel, ei tähenda see, et ühenduse kohtul tuleb hoiduda majanduslikele andmetele komisjoni antud
õigusliku hinnangu kontrollimisest. Ühenduste kohtud peavad muu hulgas kontrollima esitatud tõendite tegelikkusele vastavust,
usaldatavust ja omavahelist seotust, samuti kontrollima, kas kogutud tõendid sisaldavad kogu asjakohast teavet, mida keerulise
olukorra hindamisel tuleb arvesse võtta, ja kas kõnealused tõendid toetavad järeldusi, mis nende pinnalt on tehtud (eespool
punktis 60 viidatud kohtuotsus komisjon
v.
Tetra Laval, punkt 39).
Kuigi neid põhimõtteid kohaldatakse kõikide majanduslike hinnangute suhtes, on tõhus kohtulik järelevalve veelgi enam vajalik,
kui komisjon prognoosib plaanitava koondumise tagajärjeks olevat turuarengut. Euroopa Kohus on eespool punktis 60 viidatud
kohtuotsuses komisjon
v.
Tetra Laval (punktid 42 ja 43) märkinud, et prognoosid, mida tuleb koondumiste kontrollimisel teha, tuleb koostada eriti
hoolikalt, kuna tegemist ei ole minevikusündmuste uurimisega, mille kohta on sageli olemas sündmuste põhjusi mõista võimaldavaid
mitmeid tõendeid, ega ka parajasti käimasolevate sündmustega, vaid asi seisneb tulevikus suurema või väiksema tõenäosusega
asetleidvate sündmuste ennustamises, kui ei võetaks vastu otsust kavandatava koondumise keelamise või selle tingimuste täpsustamise
kohta (vt selle kohta eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v.
komisjon, punkt 155). Prognoos, mis koosneb uuringust, kuidas koondumine võib muuta antud turul konkurentsiolukorda kujundavaid
tegureid, et kontrollida, kas selle tagajärjeks oleks tõhusa konkurentsi märkimisväärne takistamine, eeldab erinevate põhjuste
ja tagajärgede vaheliste seoste ettekujutamist, et arvesse võtta need, mille tõenäosus on kõige suurem.
Konglomeraatmõjude käsitlemine
Konglomeraattüüpi koondumised on sellised, mis ei too endaga otseselt kaasa horisontaalseid kattumisi koondumise osaliste
tegevuses ega nende vertikaalsetes suhetes. Kuigi üldiselt sellised koondumised konkurentsi kahjustavaid mõjusid ei põhjusta,
võivad neil teatavatel juhtudel sellised mõjud siiski olla (eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v.
komisjon, punkt 142). Kui komisjon konglomeraattüüpi koondumise võimaliku mõju prognoosis saab teha järelduse, et turgu valitsev
seisund võib konglomeraatmõjude tõttu väga tõenäoliselt suhteliselt lühikese ajaga tekkida või tugevneda ja et tehingu tulemusena
oleks tõhus konkurents ühisturus oluliselt takistatud, tuleb tal selline koondumine keelata (eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus
Tetra Laval
v.
komisjon, punkt 153 ja viidatud kohtupraktika).
Seetõttu, nagu Euroopa Kohus on ka märkinud eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses komisjon
v.
Tetra Laval, tekitavad konglomeraattüüpi koondumistehingud teatavaid erilisi probleeme, eelkõige seetõttu, et sellise tehingu
analüüs võib tugineda prognoosile, mis võtab arvesse ajavahemikku tulevikus, mil ühinemisel tekkiva üksuse teatav tegevus
võib suures ulatuses olla otsustav, millised on selle koondumise mõjud. Seega on sellise koondumise järgsed põhjuste ja tagajärgede
vahelised seosed raskesti tajutavad, ebakindlad ja raskesti tõendatavad. Seoses sellega on eriti oluline nende tõendite kvaliteet,
mis komisjon esitab koondumise ühisturuga kokkusobimatuks kuulutamise otsuse põhjendamiseks, kuna need tõendid peavad kinnitama
komisjoni hinnangut, mille kohaselt sellise otsuse vastuvõtmata jätmisel toimub suure tõenäosusega just selline majanduslik
areng, millele see asutus tugineb. (eespool punktis 60 viidatud kohtuotsus komisjon
v.
Tetra Laval, punkt 44; vt selle kohta ka eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v.
komisjon, punkt 155).
Käesoleval juhul on komisjon vaidlustatud otsuses leidnud, et koondumine tooks esiteks kaasa süüteseadmete ja mootorite tootmise
vahelise otsese vertikaalse integreerumise, teiseks konglomeraatmõjud ja kolmandaks horisontaalsed kattumised teatavatel turgudel.
Sisuliselt nähtub konglomeraatmõjude kirjeldusest vaidlustatud otsuses, et komisjoni sõnul muudaks koondumine selle mõjude
tõttu konkurentsitingimusi teatavatel turgudel kohe või vähemalt lühikese aja jooksul ja tooks neil turgudel kaasa turgu valitseva
seisundi tekkimise või tugevnemise võimsuse ja kaubanduslike võimaluste tõttu, mis tulenevad esimesel turul juba tekkinud
turgu valitsevast seisundist (vt punktid 325 jj, ja 399 jj allpool). Siiski tuleb sedastada, et need tagajärjed oleksid koondumise
tulemuseks vaid siis, kui ühinemisel tekkiv üksus tegutseks pärast tehingut teataval viisil, mida komisjon pidas tõenäoliseks.
Komisjoni sõnul võib prognoosida, et pärast tehingu elluviimist kasutatakse uutel turgudel teatud konkurentsi kahjustavaid
kaubandusvõtteid, mille komisjon on tuvastanud tehingu ühe või teise poole puhul enne koondumist.
Seetõttu on komisjon kohustatud esitama veenvaid tõendeid, mis kinnitaksid tema järeldust, et ühinemisel tekkiv üksus käitub
tõenäoliselt prognoositud viisil. Sellise käitumise puudumisel ei saa koondumise mõlema osalise seisundite kombinatsioon põhjustada
lähedastel, kuid eraldi turgudel turgu valitseva seisundi tekkimist või tugevnemist, sest neil seisunditel ei ole üksteisele
kaubanduslikku mõju.
Käsitlus teguritest, mis võivad ära hoida ühinemisel tekkiva üksuse käitumise vaidlustatud otsuses ettenähtud viisil
Eespool punktis 58 viidatud kohtuotsuses Tetra Laval
v.
komisjon leidis Esimese Astme Kohus, et kuna sellise hindamise käigus on asjakohane arvestada konkurentsivastast käitumist
soodustavaid objektiivseid tegureid, mille ühinemine tekitab, on komisjon ühtlasi kohustatud hindama, millises ulatuses on
need tegurid vähendatavad või isegi kõrvaldatavad tänu kõnealuse käitumise ebaseaduslikkusele, eelkõige arvestades EÜ artiklis 82
tuvastatud turguvalitseva seisundi kuritarvitamise keeldu, selle avastamise tõenäosust, asjakohase menetluse algatamist pädevate
ametiasutuste poolt nii ühenduse kui ka siseriiklikul tasandil ja võimalikke rahalisi sanktsioone (kohtuotsuse punkt 159).
Hageja viitas menetlusse astujate seisukohtade suhtes esitatud märkustes viidatud kohtupraktikale, et toetada oma argumente,
mille kohaselt teatud käitumine, mis komisjoni arvates võib tekitada turgu valitseva seisundi või seda tugevdada, tegelikkuses
ei avaldu.
Sellega seoses otsustas Euroopa Kohus apellatsioonkaebuse suhtes eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses komisjon
v.
Tetra Laval (punktid 74‑78), et Esimese Astme Kohus leidis põhjendatult, et teatavate võtete tulevikus kasutamise tõenäosust
tuleb hinnata terviklikult, ehk arvestades nii ahvatlust neid võtteid kasutada kui ka tegureid, mis võivad seda ahvatlust
vähendada või isegi selle kõrvaldada, kaasa arvatud selle käitumise võimalik ebaseaduslik iseloom.
Ta sedastas siiski veel, et määruse nr 4064/89 preventiivse eesmärgiga oleks siiski vastuolus komisjonilt nõuda, et ta iga
koondumise projekti puhul kontrolliks, millisel määral konkurentsivastase käitumise ahvatlus võiks väheneda või olla kõrvaldatud
tänu kõnealuse käitumise ebaseaduslikkusele, selle avastamise tõenäosusele, pädevate ametiasutuste järelevalvele nii ühenduse
kui ka siseriiklikul tasandil ja võimalikele sanktsioonidele. Ta leidis, et järelikult on Esimese Astme Kohus rikkunud õigusnorme,
kuna ta ei arvestanud komisjoni järeldusi, mis puudutavad selles kohtuasjas käsitletavat uue ettevõtja konkurentsivastast
käitumist (eespool punktis 60 viidatud kohtuotsus komisjon
v.
Tetra Laval, punktid 76 ja 77).
Eelnevast järeldub, et komisjon peab põhimõtteliselt arvestama teatava käitumise võimalikku ebaseaduslikku ja järelikult karistatavat
olemust kui tegurit, mis võib ettevõtja jaoks vähendada või kõrvaldada ahvatlusi selliseks käitumiseks. Viimati nimetatud
hinnang ei eelda siiski, et tuleb ammendavalt ja üksikasjalikult uurida erinevates õiguskordades kohaldatavaid õigusnorme
ja rakendatavat karistuspoliitikat, arvestades et analüüs, mille eesmärk on kindlaks teha rikkumise toimepanemise suur tõenäosus
ja veenduda, et rikkumine on karistatav paljudes õiguskordades, oleks liiga spekulatiivne.
Seega olukorras, kus komisjon saab erilise ja üksikasjaliku uurimise läbiviimiseta teha selles asjas kindlaks asjassepuutuva
käitumise ebaseadusliku laadi EÜ artikli 82 või muude ühenduse õigusnormide alusel, mida ta on pädev kohaldama, on tema kohustus
õigusvastasus tuvastada ja arvestada oma hinnangus ühinemisel tekkiva üksuse sellise käitumise suurt tõenäosust (vt selle
kohta eespool punktis 60 viidatud kohtuotsus komisjon
v.
Tetra Laval, punkt 74).
Seetõttu, kuigi komisjonil on õigus tugineda asjassepuutuvate käitumiste seaduslikkuse ja karistuse tõenäosuse kokkuvõtlikule
analüüsile, mis põhineb tõenditel, mis tal on koondumise kontrolli otsuse vastuvõtmise ajal, on sellegipoolest tema kohustus
teha oma hinnangus kindlaks prognoositavad käitumised ja vajadusel hinnata ning arvestada hoiatavat mõju, mis ühenduse õigusega
selgelt või väga tõenäoliselt vastuolus käitumisel võib olla.
Seega tuleb selles kohtuotsuses uurida järgmisena seda, kas komisjon on oma konglomeraatmõjude asetleidmise suure tõenäosuse
prognoosi põhjendanud piisavalt veenvate tõenditega ja arvestanud eespool nimetatud põhimõtteid.
5.
Tõendite puudumine tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistamise kohta
a)     Poolte argumendid
Hageja väidab, et vastavalt määruse nr 4064/89 artikli 2 lõigetele 2 ja 3 peab komisjon koondumise keelamiseks esiteks tõendama,
et asjaomane koondumine tekitab turgu valitseva seisundi või tugevdab seda, ja teiseks, et asjaomane turgu valitsev seisund
takistab märkimisväärselt tõhusat konkurentsi ühisturul. Nende kriteeriumide kumulatiivsust kinnitavad määrust nr 4064/89
ettevalmistanud dokumendid, millest nähtub, et teine kriteerium sätestati majandus- ja sotsiaalkomitee ning Prantsuse valitsuse
soovitusel. Sellist kumulatiivsust kinnitas Esimese Astme Kohus eelkõige 19. mai 1994. aasta otsuses T‑2/93: Air France
v.
komisjon (EKL 1994, lk II‑323, punkt 79) ja eespool punktis 58 viidatud kohtuotsuses Tetra Laval
v.
komisjon.
Iga nimetatud kriteeriumi täitmise peab tõendama komisjon. Eelkõige on komisjon kohustatud tõendama, et konkurentsivastased
mõjud väga suure tõenäosusega ilmnevad, ja mitte üksnes seda, et need võivad ilmneda, määrata nende mõjude ulatus ja tõendada,
et need tulenevad koondumisest ja mitte turul varem valitsenud tingimustest. Selline nõue on eriti asjakohane olukorras, kus
nagu ka käesolevas asjas, on tegemist konglomeraattüüpi koondumisega, mille osas nõustutakse, et sellel on harva konkurentsivastaseid
mõjusid.
Hageja sõnul ei ole komisjon vaidlustatud otsuses uurinud, kas koondumine toob kaasa tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistamise.
Iga turu osas, mille puhul komisjon leidis, et sellel tekib või tugevneb turgu valitsev seisund, piirdub ta järelduste tegemisel
arvusid mittesisaldavate ebamääraste kinnitustega, et neilt turgudelt kõrvaldatakse konkurendid ja konkurentsile avaldatakse
negatiivset mõju.
Hageja kinnitab, et määruse nr 4064/89 artiklis 2 sätestatud teist kriteeriumit mainitakse ainult põhjenduse 567 üldises järelduses.
On ilmne, et komisjon piirdub oletusega, et väidetava turgu valitseva seisundi tekkimine või tugevnemine asjaomastel turgudel
toob automaatselt kaasa konkurentsivastased mõjud, mida nõuab nimetatud määruse artikli 2 teine kriteerium.
Lisaks ei saa komisjon väita, et selle teise kriteeriumi täitmine on endastmõistetavalt tuvastatud turgu valitseva seisundi
tekkimise või tugevnemise uurimise raames. Konkurentsi märkimisväärse takistamisega seotud järelduse põhjendamiseks ei piisa
turgu valitseva seisundi tõendamiseks kasutatud asjaolude „taaskasutamisest” ja nende kasutamisest ilma täiendava analüüsita.
Sellise analüüsis sisalduva puuduse vältimatuks tagajärjeks peab olema vaidlustatud otsuse tühistamine. Hageja väidab, et
vaidlustatud otsusest enesest peab piisama. Seetõttu ei saa arvestada komisjoni ja menetlusse astujate poolt pärast seda otsust
esitatud tõendeid.
Määruse nr 4064/89 artiklis 2 sätestatud teise kriteeriumi kohaldamise põhjendamise puudumine on ka põhjendamiskohustuse ilmne
rikkumine, kuna selle tõttu ei ole hagejal võimalik teada saada põhjuseid, miks komisjon leiab, et koondumine osutub
de facto
tõhusat konkurentsi märkimisväärselt takistavaks.
Komisjon nõustub, et tekkinud on akadeemiline vaidlus määruse nr 4064/89 artikli 2 tingimuste eraldi või koos käsitlemise
üle, kuid väidab, et see on vähese tähtsusega. Omalt poolt leiab ta, et rõhku tuleb panna turgu valitseva seisundi tekkimise
või tugevnemise kriteeriumile ja käsitleda konkurentsi moonutamist selle tagajärjena. Kui oletada, et täidetud peavad olema
mõlemad kriteeriumid, leiavad komisjon ja Rockwell igal juhul, et koondumise tõenäolisi mõjusid on käesoleval juhul uuritud
põhjalikult ja üksikasjalikult.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Esimese Astme Kohtu väljakujunenud kohtupraktikast järeldub, et määruse nr 4064/89 artikli 2 lõiked 2 ja 3 kehtestavad kaks
kumulatiivset kriteeriumi, mis on seotud esiteks turgu valitseva seisundi tekkimise ja tugevnemise ning teiseks tõhusa konkurentsi
märkimisväärse takistamisega ühisturul (vt selle kohta eespool punktis 77 viidatud kohtuotsus Air France
v.
komisjon, punkt 79, 27. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas T‑290/94: Kaysersberg
v
. komisjon, EKL 1997, lk II‑2137, punkt 156 ja eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v
. komisjon, punkt 146). Järelikult saab koondumist keelata vaid siis, kui artikli 2 lõikes 3 ettenähtud mõlemad kriteeriumid
on täidetud.
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et määruse nr 4064/89 artikli 2 lõigetes 2 ja 3 ettenähtud turgu valitsev seisund puudutab
olukorda, kus üks või mitu ettevõtjat omavad majanduslikku võimsust, mis võimaldab neil takistada asjaomasel turul tõhusa
konkurentsi säilimist ja annab neile võimaluse käituda arvestataval määral sõltumatult oma konkurentidest, varustajatest ja
lõpuks ostjatest (25. märtsi 1999. aasta otsus kohtuasjas T‑102/96: Gencor
v
. komisjon EKL 1999, lk II‑753, punkt 200).
Samuti tuleb märkida, et seoses turgu valitseva seisundi kuritarvitamisega EÜ artikli 82 tähenduses on Euroopa Kohus leidnud,
et turgu valitseva seisundi kuritarvitamine võib aset leida siis, kui turgu valitseva seisundiga ettevõtja tugevdab seda seisundit
nii, et saavutatud valitseva seisundi tase takistab konkurentsi märkimisväärselt, mis tähendab, et turule jäävad vaid ettevõtjad,
kelle käitumine sõltub valitsevast ettevõtjast (21. veebruari 1973. aasta otsus kohtuasjas 6/72: Europemballage ja Continental
Can
v
. komisjon, EKL 1973, lk 215, punkt 26). Kohtupraktikast nähtub, et turgu valitseva seisundi tugevnemine võib konkurentsi
märkimisväärselt kahjustada, olles iseenesest käsitletav selle seisundi kuritarvitamisena.
Seega võib turgu valitseva seisundi tugevnemine või tekkimine määruse nr 4064/89 artikli 2 lõike 3 mõttes tähendada teatavatel
juhtudel
a fortiori
tõendit tõhusa konkurentsi märkimisväärsest takistamisest. Selline sedastus ei tähenda aga, et määruse nr 4064/89 artiklis 2
sätestatud teine kriteerium kattub õiguslikult esimesega, vaid üksnes seda, et asjaomase turu faktilisest analüüsist võib
nähtuda, et mõlemad kriteeriumid on täidetud.
Asjaolud, millele komisjon võib tugineda, et tõendada ettevõtja konkurentide tegevusvabaduse puudumise ulatust, mis on vajalik,
et teha järeldusi selle ettevõtja turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise kohta, on tihti samad asjaolud, mis on
asjakohased selleks, et hinnata, kas turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise tulemusel on konkurents ühisturul
märkimisväärselt takistatud. Asjaolul, mis mõjutab märkimisväärselt konkurentide vabadust määrata iseseisvalt oma kaubanduspoliitikat,
võib olla ka tõhusat konkurentsi takistav tagajärg.
Sellest järeldub, et kui teatatud koondumistehingu ühisturuga kokkusobimatuks tunnistava otsuse põhjendustest, sealhulgas
turgu valitseva seisundi tekkimise ja tugevnemise analüüsile pühendatud põhjendustest, nähtub, et tehing toob kaasa märkimisväärseid
konkurentsivastaseid mõjusid, ei tule otsust pidada ebaseaduslikuks pelgalt seetõttu, et komisjon ei ole oma kirjeldust otseselt
ja täpselt sidunud määruse nr 4064/889 artiklis 2 sätestatud teise kriteeriumiga, olenemata, kas ebaseaduslikkust analüüsitakse
EÜ artiklis 253 ettenähtud põhjendamiskohustuse või asja sisu seisukohast. Vastupidine suhtumine paneks komisjonile puhtalt
formaalse kohustuse, mis kohustaks viitama samadele põhjendustele kaks korda ‑ esimest korda asjaomasel turul turgu valitseva
seisundi tekkimise või tugevnemise analüüsis ja teist korda ühisturul tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistamise analüüsis.
Käesoleval juhul on komisjon otseselt kinnitanud vaidlustatud otsuse põhjenduses 567, et „kõigi nende põhjuste tõttu” tekitaks
või tugevdaks kavandatav koondumine turgu valitsevat seisundit paljudel erinevatel turgudel, mille tulemusel oleks tõhus konkurents
ühisturul oluliselt takistatud (vt terviktsitaat punktis 46 eespool). Vastupidi hageja selle kohta antud kinnitusele ja kooskõlas
komisjoni väljendatud seisukohaga Esimese Astme Kohtus ja eelkõige kohtuistungil, järeldub sellest üldisest järeldusest, et
määruse nr 4064/89 artikli 2 kriteeriumid on täidetud iga otseselt mainitud turu puhul ja seda mitte kõigi nende turgudega
seotud sedastuste kumulatiivse mõju tõttu (vt eespool punkt 47).
Igal juhul sedastas komisjon vaidlustatud otsuse teatavates osades otseselt, et ühinemisel tekkiva üksuse turgu valitseva
seisundi tekkimine ja tugevnemine teatavatel turgudel kahjustab märkimisväärselt konkurentsi. Eelkõige piisab vaidlustatud
otsuses tehtud konkreetsetest järeldustest seoses regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite turul
toimuvate koondumise vahetute mõjudega, et tõendada, et hageja turgu valitseva seisundi tugevnemise tagajärjeks sellel turul
oleks tõhusa konkurentsi märkimisväärne takistamine ühisturul (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 428 jj).
B –
Eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
1.
Sissejuhatus
Komisjon leidis vaidlustatud otsuses, et hagejal oli enne koondumist turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turul, millele hageja vaidleb vastu. Komisjoni järeldus põhineb peamiselt sellel, et hageja turuosad on
suured, kui need on liidetud sel eesmärgil turuosaga, mis kuulub ühisettevõttele CFMI, milles ta osaleb Snecmaga (vaidlustatud
otsuse põhjendused 45‑83), kaubanduslikel eelistel, mis tulenevad suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite tootmistegevuse
vertikaalsest integreerimisest GE Capitali rahalise võimsuse ning GECAS-e lennukite ostu- ja liisimistegevusega (põhjendused 107‑145),
turu konkurentsiolukorra analüüsil (põhjendused 163‑170), ja viimasena hageja konkurentide ja klientide konkurentsialase ja
kaubandusliku surve puudumisel (põhjendused 173‑228). Hageja turgu valitseva seisundi eelnev olemasolu on komisjoni analüüsi
oluline osa, sest vaidlustatud otsuses esitatud arutluskäigu paljud osad, eelkõige eelmises punktis loetletud osad, olenevad
sellest.
Esiteks põhjustab komisjoni sõnul vertikaalne kattumine, mis tuleneb hageja poolt Honeywelli süüteseadmete tootmistegevuse
omandamisest, hagejal suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul juba olemasoleva turgu valitseva seisundi
tugevnemise. Teiseks, komisjoni analüüs, mis puudutab turgu valitseva seisundi tekkimist avioonikaga seotud ja mitteseotud
toodete erinevatel turgudel seoses mõjuga, mida hageja suudab avaldada oma tütarettevõtjate kaubandusliku võimsuse kaudu,
sõltub tema turgu valitsevast seisundist suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul. Kolmandaks, võimalus,
mis on komisjoni sõnul olemas pakettmüügiga tegelemiseks tulevikus, sõltub turgu valitsevast seisundist ja selle tulemusel
turgu valitsev seisund eelkõige tugevneb.
Seega tuleb käesolevas kohtuotsuse jaos eraldi kontrollida vaidlustatud otsuse põhjendatust seoses hageja turgu valitseva
seisundiga suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul ja seejärel vaidlustatud otsuse eelnimetatud kolme osa
põhjendatust.
2.
Poolte argumendid
Hageja sõnul leiab komisjon ekslikult, et GE-l oli enne koondumist turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite
mootorite turul (st lennukid, millel on üle 100 istekoha, lennu ulatus ületab 2000 meremiili ja maksumus on üle 35 miljoni
Ameerika Ühendriikide dollari (USD)). GE tuletab meelde, et turgu valitsev seisund tuleneb ettevõtja võimsusest, mis võimaldab
tal turul käituda sõltumatult. Asjaomasel turul valitsev olukord, nagu seda on kirjeldatud hiljutistes komisjoni otsustes
aeronautika alal, tõendab, et GE ei saa käituda sõltumatult ja et tema peamisi konkurente, eelkõige Rolls-Royce’i ja Pratt & Whitney’t
(edaspidi „P & W”), ei ohusta turult kõrvaldamine. Komisjoni analüüs tervikuna muutub alusetuks GE eelneva turgu valitseva
seisundi puudumise tõttu.
Seoses vaidlustatud otsuses komisjoni poolt väljatoodud turuosade arvuliste näitajatega märgib hageja esiteks, et turuosadest
on vähe kasu turgu valitseva seisundi hindamisel turul, kus toimuvad avalikud hanked. Nagu nähtub komisjoni otsustest aeronautika
sektori kohta, on õhusõidukite mootorite turg avalike hangete turg, kus tarnijad konkureerivad väheste suure maksumusega hankelepingute
pärast. Lennukitootjad valivad iga uue lennukitüübi jaoks ühe või mitu mootorit, mis on välja töötatud eelkõige selle lennukitüübi
jaoks. Järelikult on vaatamata varasemale tulule igal toodet pakkuval konkurendil tugev stiimul esitada pakkumine järgmises
hankemenetluses. Seega ei kajasta varasemad turuosad tegeliku konkurentsi intensiivsust turul täpselt, nagu näitab selle tööstuse
hiljutine areng. Hageja ei nõustu analüüsiga, mille kohaselt suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turust 50%-lise
turuosa omamisest piisab turgu valitseva seisundi tõendamiseks.
Teiseks on vaidlustatud otsuses hageja turuosa arvutamine kunstlik, sest komisjon on otsustanud meelevaldselt kasutada turuosade
teatavaid suuruseid ja mitte teisi. Eelkõige eksisid komisjon ja Rolls-Royce, kui nad tuginesid tegelikult tootmises olevate
lennukimootorite arvudele, sest selline määratlus välistab P & W mootorid lennukitel, mida enam ei toodeta, ja mootorite tellimused
lennukitele, mida veel ei kasutata, millest viimane on turul konkurentsi analüüsimiseks kõige tähtsam element.
Veel väidab hageja, et komisjon on ekslikult liitnud hageja suhteliselt väikse turuosa hageja ja Prantsuse äriühingu Snecma
asutatud ühisettevõtte CFMI turuosaga („50/50 ühisettevõte”, vaidlustatud otsuse põhjendus 15, vt ka põhjendused 45 ja 46).
Lisaks on sedastanud Ameerika Ühendriikide Justiitsministeerium, et GE väidetav suur turuosa tuleneb põhiliselt sellest, et
CFMI on ainus mootori tarnija ühele teatud lennukitüübile ehk Boeing B737-le, millel on olnud kõige suurem kaubanduslik edu
lennundusajaloos. Komisjon eksis, kui ta omistas hagejale kõigist neist turuosadest tulevikus saadavad kasumid. Lisaks ei
ole komisjoni poolt õige ühendada CFMI turuosasid segapakettmüügi argumendiga olukorras, kus Snecmal puudub huvi kiita heaks
Honeywelli tooteid soosiv hinnapoliitika. Selline seisukoht on vastuolus komisjoni 14. septembri 1999. aasta otsusega 2000/182/EÜ EÜ asutamislepingu artikli 81 kohaldamise menetluse kohta (asi IV/36.213/F2 – GEAE/P & W), (EÜT 2000, L 58, lk 16, edaspidi
„Engine Alliance’i otsus”), milles ta on käsitlenud hagejat ja CFMI-d eraldi ettevõtjatena.
Kolmandaks ja lõpuks on turuosade suhtes komisjon asjakohaste ajalooliste turuosade tähtsuse üle hinnanud, leides ekslikult,
et need osad võimaldavad hagejal tulevikus areneda. Sellega seoses lükkab hageja tagasi komisjoni argumendi, mille kohaselt
lennuettevõtjad standardiseerivad lennukiparki, mille tõttu üritavad nad osta oma mootoreid ühelt mootoritootjalt, et vähendada
lennukimootorite hooldusega kaasnevaid kulusid. GE kinnitab, et standardiseerimise mõju isegi üht tüüpi mootoritele on väga
piiratud ja et Boeing B737-l kasutatava mootori CFM56 edu ei stimuleeri mootorite CF6 või GE90 ostmist. Lennuettevõtjate vastused
komisjonile kinnitavad, et standardiseerimine on mootori valikul teisejärguline tegur.
Lisaks seoses hinnanguga, mille kohaselt hageja võib tegutseda asjaomasel turul sõltumatult, heidab hageja komisjonile ette,
et ta ei ole suutnud selgitada aeronautikatööstuse märkimisväärseid muudatusi, mis põhjendaksid, miks tema järeldused vaidlustatud
otsuses on otseselt vastuolus 1999. aastal sedastatud järeldustega Engine Alliance’i otsuses. Hageja kuulub aastakümneid 500
kõige võimsama äriühingu hulka ja GECAS ostab lennukeid spekulatiivselt ja soodustusega alates 1996. aastast, ilma et sellega
konkurentsi vähendataks.
Vaidlustatud otsus sisaldab arvukalt näiteid, mis tõendavad, et hageja ei saanud hakata käituma sõltumatult. Komisjon tunnistab,
et tihti on suuremõõtmelist tüüpi kommertslennukitele võimalik mootorit valida, mis võimaldab klientidel konkurentsist kasu
saada. Seega tuli hagejal teha olulisi allahindlusi, et saada leping Boeing B777X-i varustamiseks, sest tema reaktiivmootorid
olid vähem konkurentsivõimelised kui P & W ja Rolls-Royce’i reaktiivmootorid selle lennukitüübi klassikalisele mudelile. Hageja
pidi samamoodi toimima ühe lennuettevõtja suhtes seoses Airbus A330-ga, et kompenseerida oma mootorite madalamat tehnilist
reputatsiooni võrreldes konkurentide mootoritega ning seetõttu tuli tal välja töötada uus mootor. Sellised kõigi poolt antavad
allahindlused tõendasid tõhusa konkurentsi olemasolu. Sellega seoses tugines hageja Euroopa Kohtu 13. veebruari 1979. aasta
otsusele 85/76: Hoffmann-La Roche
v.
komisjon (EKL 1979, lk 461, punkt 71).
Lisaks vaidleb hageja vastu komisjoni kinnitustele, et tal oli enne koondumist rahaline võimsus, mis võimaldas tal pakkuda
allahindlusi ja põhjustada konkurentide kõrvaldamise. Komisjon ei ole tõendanud, kuidas need allahindlused viitavad turgu
valitsevale seisundile või põhjustavad konkurentide nõrgendamise või kõrvaldamise.
GECAS-e väidetava rolli suhtes suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, ei ole usaldusväärne menetluse
hilises staadiumis esitatud komisjoni argument „turuosade ümberpaigutamise” kohta, arvestades GECAS-e väikest turuosa (alla
10%). Sellega seoses rõhutab hageja, et teine liisingettevõtja ILFC on palju olulisem suuremõõtmeliste kommertslennukite ostja
kui GECAS. Komisjon ei ole arvestanud asjaolu, et teised liisingettevõtjad kompenseerivad GECAS-e GE või CFMI mootorite eelistuse,
et arvestada kasutajate eelistusi. Väites, et ta ei saa GECAS-e öeldut „korrata”, ei vasta Rolls-Royce argumendile, mille
kohaselt ta ise ja teised konkurendid jäävad konkurentsivõimelisteks vaatamata GECAS-e olemasolule.
Faktilised asjaolud ei toeta sellist ketserlikku argumentatsiooni. Komisjon ja Rolls-Royce peavad GECAS-t ekslikult uusi lennukitüüpe
turule toovaks kliendiks (launch customer) ja GECAS-e väidetavaid uusi lennukitüüpe turule toovaid tellimusi otsustavateks,
kui lennukitootjad valivad GE mootori. Selline järeldus jätab tähelepanuta lennukite tootjate (Bombardier, Embraer, BAe, Airbus,
Fairchild Dornier ja Boeing) antud ütlused.
Ainus komisjoni esitatud faktidel põhinev tõend tugineb asjaolule, et GE mootorite müük liisingettevõtjatele suurenes pärast
GECAS-e asutamist 60%, samas kui asjakohaste mootorite müük lennuettevõtjatele langes vaid 10%. See järeldus iseenesest ei
tõenda kogu GE turuosa muutumist neil turgudel ja veel vähem GECAS-e rolli selles.
Komisjon tegutses ka vastuolus Engine Alliance’i otsuses sisalduvate järeldustega, mille kohaselt P & W ja Rolls-Royce olid
usutavalt konkurendid ja omasid võimsust uute mootorite väljatöötamiseks. Hageja märgib, et Engine Alliance’i otsus sisaldas
suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite turu põhjalikku uuringut ja et komisjon ei nimetanud põhjusi, mis selgitaksid,
miks ta jättis selle otsuse oma hinnangutes tähelepanuta. Komisjon rikkus eespool punktis 86 viidatud kohtuotsuses Europemballage
ja Continental Can
v.
komisjon esitatud kriteeriumit, mille kohaselt turgu valitseva seisundi olemasolu sedastamiseks on ta kohustatud õiguslikult
piisavalt selgitama, et allesjäävad konkurendid ei suuda osutada piisavat vastupanu.
Komisjoni analüüs konkurentsi olukorra kohta turul on vastuolus ka teiste hiljutiste lennundustööstust puudutavate otsustega,
nimelt komisjoni 1. detsembri 1999. aasta otsusega 2001/417/EÜ, mis kuulutab koondumise ühisturuga ja EMP lepingu toimimisega kokkusobivaks (asi COMP/M.1601 – AlliedSignal/Honeywell),
(EÜT 2001, L 152, lk 1, edaspidi „AlliedSignal/Honeywell otsus”), ja 11. mai 2000. aasta otsusega, mis kuulutab koondumise
ühisturuga kokkusobivaks (asi COMP/M.1745 – EADS) (edaspidi „EADS otsus”), milles komisjon sedastas, et nii lennukitootjatel
kui ka lennundusettevõtjatel oli märkimisväärne ostujõud. Tarnijate ja ostjate vastastikune sõltuvus andis viimastele tõelise
tasakaalustava jõu, mis on konkurentsi oluline tegur. Lisaks oli komisjonil tõendeid, eelkõige Airbusi ning P & W ja Rolls-Royce’i
ühisettevõtte IAE avaldused, mis kinnitavad sellise ostujõu olemasolu. Sellega seoses on asjakohane ka asjaolu, et lennukitootjad
ei ole koondumise vastu.
Lisaks ei esitanud komisjon andmeid ega tõendeid, mis tõendaksid, kuidas, miks ja millal ei suuda Rolls-Royce, P & W ja IAE
enam pakkuda tõhusat olemasolevat või tulevast konkurentsi. Usaldusväärsus ja selle kolme ettevõtja võimsus on konkurentsi
tugevuse peamine koostisosa lennukimootorite turul. Hageja esitas vastusena VT-le ekspertaruande, mis kinnitab, et nii GE-l,
P & W-l kui ka Rolls‑Royce’il puudus võimsus tegutseda üksteisest sõltumatult. Rolls-Royce üksnes väitis, et tal puudub hageja
rahaline võimsus, kuid mitte seda, et tema rahaline võimsus või juurdepääs kapitalile on ebapiisav, samas kui tema finantsolukord
on hea, nagu seda kinnitas üks ekspertidest, professor Shapiro. Mis puudutab Rolls-Royce’i argumenti seoses […](
), siis oli see märk heast olukorrast.
Ainus majanduslik kaalutlus, millele tugines komisjoni argument seoses Rolls‑Royce’i ja P & W suutmatusega pakkuda GE-le tõhusat
konkurentsi tulevikus, oli professor Choi majandusmudel, mille Rolls-Royce tellis ekspertiisibüroo Frontier Economics’i kaudu
(edaspidi „Choi mudel”), millest komisjon siiski loobus. Lisaks ei lükanud komisjon ümber konkureerivate ekspertide analüüse,
milles jõuti vastupidistele järeldustele. Lisaks ei maininud Rolls-Royce ega P & W haldusmenetluse ajal, et nad koondumise
tagajärjel turult lahkuvad.
Komisjon tuletab meelde kohtupraktikal põhinevat turgu valitseva seisundi mõistet ja leiab, et ta on õigesti järeldanud, et
turgu valitsev seisund oli juba asjaomasel turul olemas. Rolls-Royce toetab teda selles küsimuses.
Komisjon märgib, et GE on kindlasti juhtiv mootoritarnija ja tema kasv on turul kõige kiirem. GE suhteline eelis peaks kasvama
veelgi, kui arvestada veel täitmata tellimusi.
Lisaks ei tähenda asjaolu, et GE turuosadest märkimisväärne osa tuleneb ühest üksikust lennukitüübist ehk B737-st, et GE võimsuse
hinnang ei puutu asjasse.
Komisjoni ja Rolls-Royce’i sõnul ei ole teatavate mootorite ostuhindade alandused märk soodsast konkurentsist, sest ostuhind
ei kajasta mootorite kogumaksumust, sealhulgas korrashoidu. Eeskätt B777X näide ei ole näide tervest konkurentsist, vaid pigem
illustreerib see GE käsutuses olevaid kaubanduslikke vahendeid, mis tulenevad tema konkurentidega võrreldes eelkõige GE Capitali
ja GECAS-e võimsusest.
3.
Esimese Astme Kohtu hinnang
a)     Esialgsed märkused
Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale tõendab turgu valitsevat seisundit asjaolu,
et asjassepuutuval ettevõtjal on majanduslik võimsus, mis võimaldab tal takistada asjaomasel turul tõhusa konkurentsi säilimist
ja annab talle võimaluse käituda arvestataval määral sõltumatult oma konkurentidest, varustajatest ja lõpuks ostjatest (vt
näiteks 9. novembri 1983. aasta otsus kohtuasjas 322/81: Michelin
v.
komisjon, EKL 1983, lk 3461, punkt 30; 23. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑65/98: Van den Bergh Foods
v.
komisjon, EKL 2003, lk II‑4653, punkt 154). Tuleb kohe märkida, et komisjonil ei ole vaja turgu valitseva seisundi olemasolu
tuvastamiseks tõendada, et ettevõtja konkurendid kõrvaldatakse turult, isegi kui seda tehakse pikas perspektiivis.
Pealegi, kuigi turuosade tähtsus võib turuti erineda, on väga suured turuosad iseenesest – välja arvatud erandjuhtudel – tõendiks
turgu valitseva seisundi olemasolust (eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La Roche
v.
komisjon, punkt 41 ja 28. aprilli 1999. aasta otsus kohtuasjas T‑221/95: Endemol
v.
komisjon, EKL 1999, lk II‑1299, punkt 134). Euroopa Kohus järeldas 3. juuli 1991. aasta otsuses kohtuasjas C‑62/86: AKZO
v
. komisjon (EKL 1991, lk I‑3359, punkt 60), et turgu valitsev seisund on olemas 50%-lise turuosa puhul.
Nagu märkis hageja, nähtub veel eespool punktis 101 viidatud kohtuotsusest Hoffmann-La Roche
v.
komisjon (punkt 71), et olukord, kus ettevõtja on teiste konkurentide hinnaalanduste surve tõttu sunnitud oma hindu alandama,
on üldiselt kokkusobimatu turgu valitsevale seisundile omase sõltumatu käitumisega.
Siiski ei saa konkreetsel turul isegi ägeda konkurentsi olemasolu välistada turgu valitsevat seisundit sellel turul, sest
nimetatud seisundi tunnuseks on põhiliselt võimalus käituda ilma, et konkurentsiga peaks arvestama oma turustrateegias ja
ilma, et peaks kannatama sellisest suhtumisest tulenevaid kahjulikke mõjusid (eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La
Roche
v.
komisjon, punkt 70 ja 14. veebruari 1978. aasta otsus kohtuasjas 27/76: United Brands
v.
komisjon, EKL 1978, lk 207). Seega on võimaliku konkurentsi olemasolu turul asjakohane tegur, et hinnata eelkõige turgu valitseva
seisundi olemasolu, kuid see ei ole iseenesest otsustav tegur.
Seetõttu, kui komisjon otsustab koondumise ühisturuga kokkusobivuse üle vastava tehingu teate ja toimiku alusel, puudub hagejal
õigus vaidlustada komisjoni järeldusi põhjusel, et need erinevad teises asjas varasemalt teistsuguse teate ja teistsuguse
toimiku alusel tehtud järeldustest, isegi kui oletada, et asjaomased turud kahes asjas on sarnased või identsed. Seega niivõrd,
kuivõrd hageja tugineb käesoleval juhul komisjoni varasemates otsustes ja eelkõige Engine Alliance’i otsuses tehtud analüüsidele,
ei ole tema argumentatsioon selles osas asjakohane.
Isegi kui oletada, et tema argumendid võib ümber kvalifitseerida õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumist puudutavateks argumentideks,
ei ole õigustatud, et ettevõtjad rajavad õiguspärase ootuse sellele, et säilib varasem otsustuspraktika, mis võib muutuda
(vt selle kohta 14. mai otsus 1998 kohtuasjas T‑347/94: Mayr‑Melnhof
v.
komisjon, EKL 1998, lk II‑1751, punkt 368, ja 30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑203/01: Michelin
v.
komisjon, EKL 2003, lk II‑4071, punktid 254‑255 ja 292‑293). Veelgi enam ei saa nad tugineda õiguspärasele ootusele selleks,
et vaidlustada antud menetluses tehtud järeldused või hinnangud varasemas asjas tehtud järelduste ja hinnangute põhjal.
Igal juhul ei ole komisjon ega
a fortiori
Esimese Astme Kohus käesoleval juhul seotud Engine Alliance’i otsuses tuvastatud faktide ja majanduslike hinnangutega. Isegi
kui oletada, et mõlemas otsuses sisalduv analüüs on ilma objektiivse põhjuseta erinev, peab Esimese Astme Kohus tühistama
käesolevas menetluses vaidlustatud otsuse üksnes siis, kui selle otsuse tegemisel, mitte aga Engine Alliance’i otsuse tegemisel,
on õigusnorme rikutud.
Lisaks on komisjoni poolt eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi kohta tehtud analüüsi õigsuse kontrollimisel oluline
teha vahet juba tuvastatud faktiliste asjaolude õigsuse ja nende õigusliku kvalifikatsiooni vahel, mis jääb komisjoni hindamisõiguse
piiridesse, ja tuletada meelde, et komisjonil on kaalutlusruum otsustada, kas ta saab nõuetekohaselt tuvastatud asjaolude
alusel järeldada ettevõtja turgu valitseva seisundi olemasolu antud turul (vt eespool punkt 60 jj).
Käesoleval juhul on komisjon põhjendanud oma järeldust, mis puudutab GE-l eelnevalt juba olemasolevat turgu valitsevat seisundit
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, esiteks tema turuosadega (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 38‑83)
ja seejärel arvukate teiste teguritega (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 107‑229). Hageja ei vaidlusta vaidlustatud otsuses
komisjoni poolt sedastatud asjassepuutuvate lennukite reaktiivmootoreid puudutava ülemaailmse turu mõistet (vt vaidlustatud
otsuse põhjendus 10 ja punkt 95 eespool). Ta hoopis väidab, et komisjon leidis ekslikult, et tal oli enne koondumist suuremõõtmeliste
kommertslennukite mootorite turul turgu valitsev seisund.
Seega tuleb vaidlustatud otsuses sedastatud asjaolusid, millele tuginedes tegi komisjon järelduse hageja turgu valitseva seisundi
kohta, uurida hageja poolt selle järelduse vaidlustamiseks esitatud argumentide valguses. Esiteks analüüsitakse hageja turuosi
puudutavaid asjaolusid, teiseks hageja vertikaalset integreerumist puudutavaid asjaolusid ja kolmandaks asjaolusid, mis puudutavad
konkurentsiolukorda suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul.
b)     Turuosad
Komisjon esitab vaidlustatud otsuse põhjenduses 41 põhjused, miks „veel tootmises olevatele õhusõidukitele paigaldatud mootoripark
ja täitmata tellimused moodustavad kõige õigema vahendi, et mõõta ja tõlgendada konkurentide seisundit selles sektoris”. Ta
sedastab veel, et hagejat ja CFMI-d tuleks pidada üheks ettevõtjaks nii kaubanduslikel kui ka konkurentsialastel eesmärkidel,
mistõttu tuleb GE turgu valitseva seisundi hindamisel omistada kogu CFMI turuosa GE-le (vaidlustatud otsuse põhjendused 65
ja 66).
Seega märgib komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 70, et GE/CFMI turuosa veel tootmises olevatele suuremõõtmelistele kommertslennukitele
paigaldatud mootoripargi puhul on 51% kitsa kerega lennukite osas, 54% laia kerega lennukite osas ja 52,2% kõigi osas kokku,
samas kui 26,5% turuosast kuulub P & W/IAE-le ja 21% Rolls-Royce/IAE-le. Veel selgitab ta vaidlustatud otsuse põhjendustes 74‑76,
et paigaldatud mootoripargi areng on olnud kasulik GE-le viimase viie aasta jooksul. Seoses veel tootmises olevate lennukite
täitmata tellimustega esitab komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 77 tabeli, millest nähtub, et hagejale kuulus sellise
mõõtmise alusel 65% turust.
Seega tuleb eespool toodu puhul uurida esiteks, kas komisjon võis seaduslikult omistada CFMI turuosa hagejale lähtuvalt käesoleva
asja tingimustest ja teiseks, kas tema muud sedastused seoses turuosadega ja järeldused, mis ta neist tegi, on põhjendatud.
CFMI turuosa omistamine hagejale
–       Sissejuhatus
Hageja heidab komisjonile ette hageja enda turuosa liitmist CFMI kogu turuosaga (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 46‑66).
Sellega seoses märgib hageja, et tema turuosa oli vaid […] % ja CFMI turuosa […] % (arvud põhinevad 2000. aasta täitmata tellimustel)
ja et kui komisjon oleks talle omistanud poole ühisettevõtte osast ja mitte tervet osa, nagu ta tegi seda tema konkurentide
Rolls-Royce’i ja P & W ühisettevõtte puhul, oleks tema turuosa suurus olnud […] %, mis oleks jäänud oluliselt alla 40%.
Kuna komisjon on järeldanud vaidlustatud otsuse põhjendustes 65 ja 66, et GE-d ja CFMI-d „tuleb pidada üheks üksuseks nii
kaubanduslikel kui ka konkurentsialastel põhjustel” ja et tema seisundi hindamisel asjaomastel turgudel tuleb seetõttu omistada
CFMI turuosa GE-le, tuleb ühelt poolt uurida, kas komisjoni sedastused seoses ühisettevõtte sisemise korraldusega õigustavad
järeldust, mille kohaselt need ettevõtjad moodustavad „kaubanduslikus plaanis” ühe üksuse, ja teiselt poolt, kas need sedastused
seoses GE, CFMI ja Snecma käitumisega turul õigustavad järeldust, mille kohaselt GE ja CFMI moodustavad „konkurentsi seisukohast”
ühe üksuse.
Selles kontekstis tuleb märkida, et vaidlustatud otsuses esitatud kinnituste õigsus, mis puudutab ühisettevõtte CFMI toimimist,
tema aktsionäride vahelisi suhteid ja tema käitumist turul, on fakti küsimused, samas kui küsimus, kas CFMI turuosa saab omistada
hagejale, jääb komisjoni kaalutlusõiguse raamesse.
–       CFMI sisemise korralduse analüüs
Komisjon kinnitab, et ühisettevõtte korraldusest, mis puudutab tehnoloogilist ja finantsilist lahusust (vaidlustatud otsuse
põhjendused 53‑55) ja CFMI mootorite müüki ning turustust (põhjendused 57 ja 58), nähtub GE ülekaalukas roll ühisettevõttes.
Hageja vaidleb sellele analüüsile siiski vastu ja väidab eelkõige, et komisjoni argument, mis on esitatud vaidlustatud otsuses
põhjenduses 82 seoses tõenäosusega, et CFMI tulu taasinvesteeritakse uute mootorite väljatöötamisse, on ekslik eelkõige seetõttu,
et CFMI ei hoia rahalisi vahendeid uute mootorite väljatöötamiseks, vaid vastupidi, maksab oma kasumi GE-le ja Snecmale regulaarselt
välja.
Komisjon ei vaidlusta seda hageja fakti Esimese Astme Kohtus ja tuleb järeldada, et ta on teinud vaidlustatud otsuses sellega
seoses faktivea. See viga on käesolevas kontekstis asjakohane, sest see rõhutab GE ja Snecma vastastikust sõltuvust ühisettevõttes
CFMI, sellal komisjon rõhutab hageja ülekaalukat mõju. Arvestades seda, et CFMI tulu makstakse välja tema aktsionäridele,
sõltub CFMI arenemisvõimalus kindlasti nende tahtest.
Veel tuleb märkida, et komisjon nõustub ise vaidlustatud otsuse põhjenduses 56, et CFMI president-tegevjuht pärineb praktikas
alati Snecmast. Vaidlustatud otsuses esitatud CFMI toimimise aspektide kirjeldusest nähtub, et kuigi iga aktsionäri funktsionaalne
osalemine ei kajasta kõigis valdkondades aktsiate täpset 50/50 jaotust, on see ettevõtja siiski tõepoolest ühisettevõte ja
mitte hageja tütarettevõtjana käsitletav ühing.
Sellega seoses sedastas komisjon vaidlustatud otsuses õigesti, et hageja ja Snecma vaheline kaubanduslik koostöö CFMI raames
oli väga täpselt reguleeritud ja et sama kehtib CFMI ja hageja vahelise kaubandusliku koostöö, eelkõige CFMI mootorite turustamise
suhtes (vaidlustatud otsuse põhjendused 57 ja 58). Snecmal oleks väga raske säilitada positsiooni suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turul muul viisil, kui olemasoleva osaluse kaudu ühisettevõttes CFMI. Lisaks nähtub vaidlustatud otsuses
esitatud CFMI tegevuse analüüsist, et mis tahes CFMI turuosa tõus oli alati GE ja Snecma ärihuvides; seda järeldust ei ole
hageja Esimese Astme Kohtus vaidlustanud. Seega leevendas kõrge kaubandusliku integreerumise tase CFMI ja tema aktsionäride
vahel märkimisväärselt eespool punktis 133 märgitud faktiviga ja järeldust CFMI president-tegevjuhi isiku kohta.
Siiski, kuna CFMI teiseks aktsionäriks on Snecma, kes on hagejast sõltumatu ettevõtja, kes omab samuti märkimisväärset rolli
CFMI juhtimises ja saab osa selle kasumist, jääb CFMI väljapoole GE kontserni ja teda ei saa pidada täielikult hagejale kuuluvaks
ettevõtjaks. Arvestades eespool toodut tuleb järeldada, et komisjon liialdas teataval määral hageja rolliga ühisettevõttes
CFMI, leides, et viimane moodustas koos hagejaga kaubanduslikus plaanis ühe üksuse.
–       GE, CFMI ja Snecma konkurentsialase seisundi analüüs
Komisjon kinnitas vaidlustatud otsuses, ilma et hageja oleks seda vaidlustanud, et Snecma ei müü suuremõõtmelistele kommertslennukitele
reaktiivmootoreid CFMI-st sõltumatult ei käesoleval ajal ega isegi potentsiaalselt, ja et CFMI ja GE mootorid üksteisega ei
konkureeri (vaidlustatud otsuse põhjendused 50‑52 ja 59‑61).
Lisaks märgib komisjon põhjenduses 64 ja hageja ei vaidle sellele käesoleval juhul vastu, et vastavalt oma eelisostupoliitikale
„GE-only”, mida on üksikasjalikult uuritud punktis 191 ja järgmistes punktides allpool, ostab GE tütarettevõtja GECAS võimalusel
üksnes GE ja CFMI mootoreid (vaidlustatud otsuse põhjendus 121 jj, eelkõige põhjendus 132). Asjaolu, et GECAS käsitleb CFMI
mootoreid sarnaselt GE mootoritega, kinnitab komisjoni argumenti.
Lõpuks märgib komisjon, ja hageja ei ole sellele vastu vaielnud, et GE ise liitis oma turuosad CFMI turuosadega enda aastaaruannetes
alates 1995. aastast ja et juhtivad finantsanalüütikud teevad seda sama (vaidlustatud otsuse põhjendus 65 ja selle joonealused
märkused 22 ja 23).
Komisjon võis järeldada käesolevas menetluses vaidlustamata tuvastatud faktide alusel, seejuures ilmselgelt eksimata, et hageja
ja CFMI käituvad turul enda konkurentide ja klientide suhtes ühe üksusena.
–       Kokkuvõte ja järeldus CFMI turuosade omistamisest hagejale
Tuleb meelde tuletada, et CFMI turuosad omistati hagejale põhimõtteliselt ühelt poolt suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul turgu valitseva seisundi võimaliku olemasolu hindamiseks ja teiselt poolt, täiendavalt koondumise teiste aspektide,
nagu konglomeraatmõjude, hindamiseks.
Kuna sellise omistamise eesmärk on turgu valitseva seisundi hindamine, moodustab see osa analüüsist, mille eesmärk on teha
kindlaks konkurentsialaseid suhteid turul, mitte ettevõtjate vaheliste kaubanduslike suhete muid aspekte.
Tuleb järeldada, et sellise erilise ülesande raames on komisjoni järeldus, mille kohaselt CFMI ja hageja moodustavad konkurentsi
seisukohast ühe üksuse (vt eespool punkt 129), olulise tähtsusega. Seevastu CFMI aktsionäride sisemiste suhete täpne olemus
ja nende kaubandusliku integreerumise tase on vaidlustatud otsuse selle osa üldises struktuuris teisejärgulise tähtsusega,
eriti kuna komisjoni sedastus hageja ja CFMI vahelise integreerumise kõrge taseme olemasolust on põhilises osas õige.
Lisaks hageja poolt väljapakutud turuosade arvutamise meetod, mis seisneb arvestuses, et pool CFMI osast ehk […]% turust jääks
GE-le omistamata, jätaks vale mulje GE seisundist turul. Seevastu asjaolu, et komisjon omistab GE-le CFMI turuosad põhjusel,
et erinevalt tema partnerist Snecmast, on GE ka suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite sõltumatu tootja, kajastab
turu konkurentsi tegelikkust, mis on vaidlustatud otsuses õigesti sedastatud.
Kuna komisjon käsitles ühisettevõtte IAE, milles osalevad hageja konkurendid Rolls-Royce ja P & W, turuosi analoogiliselt
ja omistas poole IAE turuosast kummalegi viimati nimetatutest põhjusel, et nad on ainsad IAE aktsionäride hulgast, kellel
on turul vastav tegevus (vaidlustatud otsuse põhjendus 67), on tema seisukoht ühisettevõtte turuosade omistamisest järjekindel
ega ole ilmselgelt väär.
Eespool nimetatud faktiviga, mis puudutab CFMI tulude käsitlust (punkt 133 eespool), ja suhteline liialdus hageja rollist
ühisettevõtte CFMI juhtimises (punkt 134 eespool), ei muuda seetõttu koos või eraldi võetuna küsitavaks komisjoni kinnitust,
mille kohaselt hagejat ja CFMI-d tuleb pidada üheks üksuseks. Järelikult ei ole eelnevast lähtuvalt tuvastatud, et komisjon
tegi käesoleva juhtumi asjaolude hindamisel ilmse hindamisvea, otsustades seoses paigaldatud mootoripargi ja ka täitamata
tellimustega omistada CFMI turuosad hagejale, et hinnata hageja turgu valitseva seisundi olemasolu suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turul laiemalt.
Seevastu niivõrd, kuivõrd selline turuosade omistamine jääb kohtuasja teiste aspektide raamesse, märgib hageja õigesti, et
Snecma ei ole huvitatud reinvesteeringutest, et võimaldada ühinenud ettevõttel edendada Honeywelli avioonikaga seotud ja mitteseotud
tooteid. Seda argumenti arvestatakse, kui uuritakse allpool vaidlustatud otsuse lõike, mis puudutavad kohtuasja teisi aspekte,
eelkõige konglomeraatmõjusid. Olukorras, kus hageja selliselt märgitud asjaolu võib avaldada mõju kohtuasja teiste aspektide
majanduslikule ja konkurentsialasele analüüsile, pidi komisjon seda asjaolu arvestama (vt eelkõige Cournot’ mõju analüüs vaidlustatud
otsuse põhjenduses 374 jj).
Komisjoni märgitud turuosad olemasolevate tootjate võimsuse hindamiseks suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul
–       Järeldused suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turu olemuse kohta
Hageja väidab, et tema turuosadele viitamine vaidlustatud otsuses, et tõendada tema turgu valitseva seisundi olemasolu suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turul, on ebaõige turu olemuse tõttu, sest see on avalike hangete turg.
Tuleb märkida, et turuosad ühe teatava kuupäeva seisuga on vähem olulised sellise turu analüüsimisel, nagu on suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turg, kui näiteks igapäevaste tarbekaupade turu analüüsimisel. Kuigi komisjon ametlikult
ei tunnistanud, et suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turg on „avalike hangete turg”, nõustub ta Esimese
Astme Kohtus, et seda turgu iseloomustab piiratud arv kõrge väärtusega lepinguid. Sellisel turul asjaolu, et konkreetne äriühing
on võitnud viimaseid hankeid, ei tähenda ilmtingimata, et keegi tema konkurentidest ei võiks võita järgmist. Tingimusel, et
tal on konkurentsivõimeline toode ja et teised tegurid ei osutu esimesele äriühingule ülekaalukalt kasulikuks, võib konkurent
alati võita olulise tehingu ja ühe hoobiga suurendada enda turuosi märkimisväärselt.
Siiski ei õigusta selline sedastus järeldust, mille kohaselt turuosadel puudub peaaegu igasugune väärtus erinevate tootjate
võimsuse hindamisel sellisel turul, eriti siis, kui need osad jäävad suhteliselt stabiilseks või näitavad, et ettevõtjal on
kalduvus tugevdada oma seisundit. Käesoleval juhul järeldas komisjon õigesti vaidlustatud otsuses esitatud arvude põhjal,
millele on viidatud eespool punktis 125, et viie aasta jooksul enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist „õnnestus GE-l mitte
üksnes säilitada juhtiva tarnija seisund, vaid ta näitas ka kõige suuremat turuosa kasvumäära” (vaidlustatud otsuse põhjendus 74).
Isegi avalike hangete turul on asjaolu, et tootja säilitab või tugevdab oma turuosi paljude järjestikuste aastate jooksul,
märk võimsusest turul. Saabub kindlasti hetk, kus tootja turuosa ja tema konkurentide turuosa vahelist erinevust ei saa enam
panna turul nõudluse moodustavate hangete väikse arvu arvele. Seega dünaamiline aspekt, mis seisneb GE turuosa hiljutises
suurenemises, on eriti veenev osa komisjoni tehtud analüüsis, mille pärast ei saa talle seega ette heita ilmse hindamisvea
tegemist.
–       Järeldused müügijärgse teenuste turu kohta (aftermarkets)
Komisjon märgib, et mootorite tootjad saavad oma investeeringud tagasi pigem müügijärgsete teenuste osutamisest ja varuosade
müügist, kui reaktiivmootorite müügist saadavatest esialgsetest kasumimarginaalidest (vaidlustatud otsuse põhjendused 79‑82
ja 90‑106). Sellest komisjoni tuvastatud faktist, mida hageja ei vaidlusta ja mis põhineb isegi poolte eneste kinnitustel
(põhjendused 39 ja 95), piisab, et tõendada reaktiivmootorite tootja jooksva tulu suuruse sõltuvust suures ulatuses tema varasemast
müügist.
Hageja märgib õigesti, et kuna turuosa üks oluline osa, mis talle on omistatud, on seotud CFMI reaktiivmootorite müügiga,
siis tulu, mis talle sellest müügist laekub, on väiksem kui siis, kui müük oleks talle otseselt omistatav (vt eespool punkt 147).
Seetõttu ei ole majanduslik võimsus, mis tuleneb hageja turuosast, mida on mõõdetud paigaldatud reaktiivmootorite põhjal,
nii märkimisväärne, kui näitab vaidlustatud otsuses komisjoni poolt nimetatud täpsustamata turuosa. Siiski ei saa olukorras,
kus Snecmal ja hagejal on mõlemal huvi tagada CFMI edu tulevikus, jätta täielikult kõrvale Snecmale makstavat kasumiosa. Lõpuks
puudub sellel argumendil mõju hageja suurele turuosale, mis puudutab täitmata tellimusi, arvestades eriti eespool punktis 140
märgitut, et CFMI ja hageja moodustavad ühe konkureeriva üksuse kolmandate isikute, konkurentide ja klientide suhtes.
Komisjon märgib veel vaidlustatud otsuse põhjenduse 104 kohta, millele hageja ei ole vastu vaielnud, et GE osutab konkurentide
toodangule reaktiivmootoritega seotud müügijärgseid teenuseid oluliselt rohkem kui tema konkurendid. Arvestades eespool märgitud
müügijärgsetest teenustest saadava tulu tähtsust, on see asjaolu oluline, sest sellest järeldub, et GE turuosa paigaldatud
reaktiivmootorite osas alahindab teataval määral tema võimsust suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
müügijärgse teeninduse tasandil.
–       Järeldused seoses mõistega „standardiseerimine” suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
Komisjon tugineb veel mõistele „standardiseerimine” (commonality), mille kohaselt peamiselt asjaolu, et lennuettevõtja varustab
kõik oma lennukid samade reaktiivmootoritega või vähemalt sama seeria reaktiivmootoritega, võimaldab kokkuhoidu (vaidlustatud
otsuse põhjendused 41 ja 146‑162). Sellega seoses märgib ta, et „kasu, mis ilmneb lennuettevõtja jaoks mootorite [standardiseerimisest],
tuleneb tema tegevuse erinevatest tasanditest ja moodustab sellisena vaieldamatult teguri, mida ettevõtjad arvestavad lennukitellimuste
esitamisel” (vaidlustatud otsuse põhjendus 161).
Tuleb märkida, et see tegur toob välja kasu, mida mootori tootja võib saada sellest, et ta on tunnustatud tarnija paljude
lennukitüüpide või kõige enam müüdavatele lennukitüüpidele, et müüa suuremas koguses samu mootoreid tulevikus. Sellise kasu
tähtsus mootori tootjale on ilmtingimata seotud tema paigaldatud mootoritega peamiselt veel tootmises olevatel lennukitel.
Standardiseerimine on seega eriti asjakohane osa komisjoni analüüsist, mis õigustab arvude kasutamist seoses hageja turuosaga,
et tõendada tema majanduslikku võimsust. Hageja seab standardiseerimisest tuleneva kasu siiski kahtluse alla (punkt 99 eespool).
Komisjon tsiteeris vaidlustatud otsuse põhjenduses 135 GECAS-e rolli analüüsis ühte lõiku GE 1999. aasta majandusaasta aruandest,
milles täpsustatakse, et „Me [GECAS] oleme oluliselt arenenud seoses võetud kohustusega aidata klientidel saavutada nende
lennukite ja bilansiga seotud eesmärke. Näiteks aitas GECAS ühel suurimal Hiina lennuettevõtjal China Eastern vähendada tema
lühiajalist võimsust, [standardiseerida] tema lennukiparki, võttes kasutusele kitsaraamilised Airbus-lennukid, mis on varustatud
CFM[I] reaktiivmootoritega, ja saada kõva valuutat”. See näide on asjakohane ja oluline märk sellest, et reaktiivmootorite
standardiseerimisel on tegelikult positiivsed mõjud. Selles aruandes näib hageja käsitlevat iseenesest mõistetavana asjaolu,
et lennukite standardiseerimisel on lennuettevõtja jaoks teatud majanduslikud eelised.
Vastupidi sellele, mida väidab hageja, ei ole enamus lennuettevõtjatelt sellele küsimusele saadud vastustest komisjoni argumendiga
vastuolus (eespool punkt 99,
in fine
).
Sellega seoses märgib Lufthansa, et standardiseerimise mõju on tema puhul ebaoluline, sest tema mootorite hoolduse tagavad
kolmandad isikud, kuid ta märgib, et lennukipargi standardiseerimine on oluline töökorralduslikul tasandil. United Airlines
kinnitab ilma keerutamata, et standardiseerimine on muu hulgas oluline osa mootori valikul ja Alitalia tunnistab, et identsete
reaktiivmootorite ostmine võib vähendada keskmisi kogukulusid, sest vähenevad hoolduskulud, kuigi segatüüpi lennukipargi omamisest
võib tuleneda teatav muu kasu. US Airways kinnitab, et ta püüab oma lennukiparki standardiseerida, kuid kuna varem valis ta
mootoreid teiste tegurite alusel, on tema praeguse lennukipargi standardiseerituse tase madal ega mõjuta järelikult praegu
tema mootorite valikut väga oluliselt. Iberia sõnul pole võimalik üheselt kinnitada, et standardiseerimine on otsustav, sest
kui mootori valik tehakse selgelt majanduslikel, tehnilistel ja rahalistel kaalutlustel ning samuti riskianalüüsi seisukohast,
siis ei ole standardiseerimine tähtis tegur. Seevastu kinnitab ta, et ta hindab eeliseid, mis tulenevad seadmete standardiseerimisest,
kui muud tegurid on tasakaalus. Lõpuks puudutab hagile lisatud British Airwaysi vastus üksnes avioonikaga seotud tooteid,
kuid toetab üldiselt ideed, et seadmete standardiseerimine võimaldab kokku hoida. Seega ei järeldu hageja poolt viidatud kõikide
vastuste lugemisest, et lennukipargi sisemisel reaktiivmootorite standardiseerimisel puudub mõju lennuettevõtja mootorite
valikule.
Lisaks tuleb märkida, et komisjon esitas vaidlustatud otsuses, eelkõige põhjendustes 154 ja 155, palju konkreetseid näiteid,
kus lennuettevõtjad on otseselt eelistanud üht reaktiivmootorit teisele, sest esimest tema lennukipargis juba kasutati. Ei
ole väidetud, veel vähem tõendatud, et need näited ei vasta tegelikkusele ja seetõttu tuleb järeldada, et need toetavad komisjoni
argumente.
Oluline on rõhutada, et komisjon ei kinnitanud vaidlustatud otsuses, et standardiseerimine on mootori valikul alati otsustav,
kuna ta märgib põhjenduses 148, et „kui standardiseerimine mootorite tasandil on üksnes üks neist teguritest, mida lennuettevõtjad
lennuki ostmisel arvestavad, tõendas komisjoni uurimine, et lennuettevõtja hooldustegevuse korraldamine mängis olulist rolli
reaktiivmootorite omandamise otsustes”. Seetõttu ei teinud komisjon faktiviga, kui ta järeldas, et lennukpargi standardiseerimisest
tulenev kasu on olemas vähemalt sama tüüpi mootorite puhul ja võib põhimõtteliselt soodustada lennuettevõtjate poolt nende
lennukipargis juba kasutatud mootorite ostmist, eelistades neid mootoritele, mida pole veel kunagi ostetud. Ta ei teinud ka
ilmset hindamisviga, leides, et see tegur annab ka panuse GE turgu valitsevale seisundile.
–       Komisjoni tuvastatud turuosade arvutamine, et hinnata hageja võimsust suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul
Komisjon on hageja turuosa analüüsist paigaldatud mootoripargi kohta välistanud lennukid, mida enam ei toodeta, sest need
„moodustavad reaktiivmootorite tarnijate jaoks vähem olulise tuluallika kui veel tootmises olevad õhusõidukid” (vaidlustatud
otsuse põhjendus 42). Eelkõige märgib ta, ja seda ei ole hageja vaidlustanud, et vanemad reaktiivmootorid on moodsatest reaktiivmootoritest
lihtsamad, mistõttu toovad need müügijärgseid teenustulusid sisse vähem ja et nad kaovad lennuettevõtjate lennukipargist järk-järgult.
Selliste selgituste valguses tuleb sedastada, et komisjon ei teinud ilmset hindamisviga, otsustades seda osa paigaldatud mootoripargist
mitte arvestada, et hinnata erinevate tootjate tegelikku võimsust suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul.
Seoses täitmata tellimuste arvudega märgib hageja, et komisjon ei ole arvestanud suuremõõtmeliste kommertslennukite puhul
täitmata tellimusi lennukitele, mida veel ei kasutata, samas kui ta arvestas seda osa regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
kommertslennukite puhul (vaidlustatud otsuse põhjendus 85). Sellega seoses viitab hageja tema hagi lisas 8 sisalduvale tabelile
(„GE’s and Honeywell’s slides presentation at oral hearing”, kaust 8/14, vaheleht 3, üheksandal leheküljel tabel pealkirjaga
„Backlog of Engine Sales for Aircraft not Yet in Service”), mille kohaselt veel kasutusse võtmata lennukite tellimused märgivad
GE puhul 38%-list, P & W puhul 21%-list ja Rolls-Royce’i puhul 40%‑list turuosa.
Seoses hageja märgitud asjaoluga, et komisjon kasutas regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turul
olukorra hindamiseks arve, mis on seotud veel kasutusse võtmata lennukite täitmata tellimustega, tuleb märkida, et hageja
nende kasutamist viimati nimetatud kontekstis vaidlustanud ei ole, mistõttu ei ole vaja uurida nende kasutamise asjakohasust
seoses selle turuga (allpool punkt 540). Igal juhul saab nende arvude kasutamist õigustada regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite reaktiivmootorite turu puhul seoses selle turu kiire kasvuga, mida on märgitud allpool punktis 552 ja mis erineb
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turust allpool punktis 165 ja järgmistes punktides esitatud põhjustel.
Seega komisjoni poolt veel kasutusse võtmata lennukite täitmata tellimuste erinev käsitlus kahel asjaomasel turul ei ole vastuoluline
ja veel vähem ilmselge hindamisviga.
Kohtuistungil hageja ja kostja esitatud märkustest järeldub, et eespool punktis 163 mainitud tabelis märgitud arvud ja need,
mis on märgitud vaidlustatud otsuse põhjenduses 77 sisalduvas tabelis, mis puudutavad alati tootmises olevate suuremõõtmelistele
kommertslennukitele paigaldatavate mootorite täitmata tellimusi, väljendavad reaktiivmootorite kogust. Seetõttu tuleb märkida,
et veel kasutusse võtmata lennukite tellimuste esemeks olevate reaktiivmootorite arv on hageja esitatud tabeli kohaselt (936
tellitud reaktiivmootorit) väga väike võrreldes veel tootmises olevatele lennukitele tellitud reaktiivmootorite arvuga (5466
tellitud reaktiivmootorit). Seega asjaolul, et Rolls-Royce’il on hagejast natuke rohkem tellimusi veel kasutusse võtmata lennukite
osas, on väike mõju nende vahelisele konkurentsisuhtele, kui arvestada tellimuste koguarvu.
Kui eespool punktis 163 mainitud tabel ja vaidlustatud otsuse põhjenduses 77 sisalduv tabel ühendada, on hageja osa täitmata
tellimuste turust 60,9% (3542 + 360 = 3902 tellitud reaktiivmootorit), P & W-l 17,0% (887 + 200 = 1087 tellitud reaktiivmootorit)
ja Rolls-Royce’il 22,1% (1037 + 376 = 1413 tellitud reaktiivmootorit).
Tuleb sedastada, et kahe asjassepuutuva tabeli ühendamisest tekkivad arvud on piisavalt lähedased vaidlustatud otsuse põhjenduses 77
komisjoni poolt viidatud arvudega, millest tuleb järeldada, et arvude vaheline väike erinevus ei mõjuta komisjoni järeldust,
mille kohaselt reaktiivmootorite tellimuste vaatekohast osutab hageja turuosa turgu valitsevale seisundile.
Lisaks kinnitas komisjon kohtuistungil vastusena Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele, et arvud veel kasutusse võtmata
lennukite kohta ei kajasta representatiivselt ja usaldusväärselt konkurentsi olukorda turul. Sellega seoses tuleb sedastada
veel kasutusse võtmata mitme hankeallikaga lennukitüübi puhul – suur kommertslennuk, millele lennukitootja on heaks kiitnud
kaks või mitu erinevat mootorit, kuid mootori lõpliku valiku teeb lennuettevõtja –, et asjassepuutuva lennukitüübiga seotud
erinevate mootoritootjate ajutised turuosad võivad muutuda märgatavalt pärast seda, kui lennukitüüp on varajases turustusetapis.
Erinevalt ärilennukitest ja regionaallende teostavatest suuremõõtmelistest lennukitest, millel on alati üks hankeallikas,
kuna igale lennukitüübile on kinnitatud vaid üks reaktiivmootor, võivad suuremõõtmelised kommertslennukid olla ühe või mitme
hankeallikaga.
Sellega seoses märgib komisjon, et eespool punktis 163 mainitud tabelis – millele hageja tugines mootorite puhul, millega
varustatakse tüüpi A318-100 – märgitud P & W turuosa ehk 69% (290-st tellimusest 200), ei ületa täna […] %, sest hageja turuosa
on kasvanud sel ajal […] %-ni. Lisaks kinnitab komisjon, et Rolls-Royce’i turuosa ehk […] % tellimustest A318-100-le, mis
on tabelis märgitud, ei ole kooskõlas turu hilisema arenguga, sest hagejale kuuluva turuosa suurus selle lennuki tellimustest
on märtsis 2004 […] %. Tuleb järeldada, et kuigi neil arvudel puudub otsene mõju vaidlustatud otsuses tehtud analüüsile, sest
need on seotud otsuse vastuvõtmisele järgnenud hilisema ajavahemikuga, kinnitavad need komisjoni argumenti, et ta ei oleks
saanud arvestada esitatud tellimusi suuremõõtmelistele kommertslennukitele, mis olid veel kasutusse võtmata.
Vastuses sellele argumendile ei vaidlusta hageja nende näidete õigsust. Ta lihtsalt märkis, et […]A318‑100-le […], mis selgitas
selle äriühingu turuosa langust asjassepuutuva lennukitüübi puhul, ja et komisjoni esitatud arvud selles suhtes on valikulised,
kui arvestada eelkõige, et „märtsis 2004 suurenes Rolls-Royce’i turuosa […] %-lt […] %-ni”. Hageja ei selgitanud milliste
mootoritega on seotud arv […] %, millele ta tugineb. Isegi kui oletada, et see on seotud lennukite mootorite tellimustega,
mis ei olnud veel tootmises kohtuistungi kuupäeval – mis näib nii olevat lähtuvalt kontekstist – ei nõrgenda see komisjoni
argumenti, sest tulenevalt näidetest, mille komisjon kohtuistungil andis, on arvud, mis puudutavad mootoritootja ajutist turuosa
seoses lennukitüübi varustamisega mitmest hankeallikast, põhimõtteliselt suhteliselt mitteusaldusväärsed, sest need võivad
hiljem radikaalselt muutuda.
Seoses […] A318-100-le, tugevdab hageja esitatud argument näiteks komisjoni argumenti, mille kohaselt turul veel mitte olevatele
mitme hankeallikaga lennukitele esitatud tellimustel põhinevad arvud võivad anda vale ettekujutuse mootoritootjate vahelistest
lõplikest jõududest turul. Seega arvestades eesmärki, mille pärast komisjon viitas asjakohastele näidetele, st et selgitada
tulevastele lennukitüüpidele esitatud tellimuste mittearvestamist, tuleb sedastada, et hageja vastuargumendid ei nõrgenda
eelmises punktis esitatud arutluskäiku.
Arvestades kõike eelnevat ei olnud komisjoni analüüs moonutatud põhjusel, et ta ei arvestanud vaidlustatud otsuses esitatud
tellimusi lennukitele, mida polnud veel kasutusele võetud, ja järelikult ei teinud ta ilmset hindamisviga asjaolu tõttu, et
jättis oma arvutustest need arvud välja.
–       Boeing 737 käsitlus
Hageja on esitanud ka argumendi, mis puudutab eelkõige Boeing B737-t. Nagu sedastas Ameerika Ühendriikide Justiitsministeerium,
tekkis GE suur turuosa peamiselt sellest, et CFMI on ainus mootoritootja vaid ühele lennukile ehk B737 teisele ja kolmandale
versioonile, millel on olnud kõige suurem kaubanduslik edu lennundusajaloos.
Sisuliselt kordas hageja argument üldisemat argumenti, mida uuriti eespool ja mille kohaselt turuosad ei ole hankemenetluse
turul konkurentsi olukorra hindamiseks asjakohased. Eespool esitatud kõikide põhjuste tõttu ja arvestades eelkõige asjaolu,
et mootoritootja valmistatud ja paigaldatud reaktiivmootoritepark mõjutab tema praeguseid ja tulevasi tulusid, jääb kestma
kaubandusliku edu otsene ja kaudne mõju sellisel turul, vaatamata märkimisväärse aja möödumisele.
GE mootorite tarnet B737-le võib seega pidada käesoleval juhul asjakohaseks, sest see suurendab hageja turuosa ja võimaldab
tal saada veel täna kasu täiendavatest tuludest ja ka positiivsetest kaubanduslikest mõjudest, mida ühe lennukitüübiga seotud
mootoritootjad saavad lennuettevõtjate lennukipargi standardiseerimisest.
Hageja märkis kohtuistungil, et haldusmenetluse käigus ametnike nõustamiseks komisjoni poolt palgatud majandusteadlane, professor
Vives, oli komisjoni 26. aprillil 2004 esitatud elektroonilises kirjas, mis oli vastus ühele Esimese Astme Kohtu küsimusele,
pidanud asjaolu, et hageja võitis lepingud seoses B737 varustamisega „pigem õnneks (millel oli tohutu mõju), kui turuosade
inertsi näiteks” [„more a case of luck (with tremendous impact) than a case of market share inertia”]. Professor Vives’il
puudus haldusmenetluses kindel staatus ja asjaolu, et ta avaldas oma arvamust, mida võib pidada kokkusobimatuks komisjoni
poolt vaidlustatud otsuses lõpuks võetud seisuskohaga, ei saa nõrgendada vaidlustatud otsuse põhjendatust. See asjaolu tähendab
hoopis, et komisjon soovis kuulda erinevaid arvamusi.
Igal juhul ei kinnitanud komisjon vaidlustatud otsuses, et hagejal oli turgu valitsev seisund siis, kui temaga sõlmiti asjassepuutuvad
lepingud, vastavalt 80-ndate ja 90-ndate alguses. Käesolevas kontekstis on hoopis asjakohane asjaolu, et selline varasem kaubanduslik
edu iseenesest jätkub, mõjutades hageja praegust turgu valitsevat seisundit, nagu on kirjeldatud eespool.
Kuigi hageja edu B737 varustamisel avaliku hanke kaudu „moonutab” erinevate mootoritootjate turuosasid nii, et see suurendab
hageja turuosa märkimisväärselt, võis komisjon põhjendatult leida, et hageja suur turuosa, mis osaliselt tulenes sellest edust,
võis muuta konkurentsi olukorda turul viimase kasuks. Seevastu kui komisjon oleks välistanud hageja poolt võidetud avaliku
hanke, mis väljendab kõige olulisemat kaubanduslikku edu asjaomasel turul, oleks see kindlasti moonutanud tema selle kohta
tehtud analüüsi.
Hageja viidatud asjaolu, et Ameerika Ühendriikide Justiitsministeerium on ilmselt järeldanud, et hageja võimsuse hindamiseks
selles sektoris oli õigustatud nimetatud õhusõiduki müügi alusel arvutatud mootorite müügi välistamine, ei ole käesolevas
menetluses asjakohane. Seetõttu ei ole asjaolu, et ühe või mitme kolmanda riigi pädevad ametiasutused hindavad nende vastavates
menetlustes üht küsimust teataval viisil, iseenesest piisav, et seada kahtluse alla ühenduse pädevate ametiasutuste poolt
antud teistsugune hinnang. Ühenduse tasandil haldusmenetluses esitatud asjaolud ja argumendid, samuti nagu kohaldatavad õigusnormid,
ei ole ilmtingimata samad, mida arvestavad asjassepuutuvate kolmandate riikide ametiasutused ja mõlema poole hinnangud võivad
järelikult erineda. Kui üks pooltest leiab, et kolmandate riikide ametiasutuste järeldust põhjendav arutluskäik on eriti asjakohane
ja ülevõetav ühenduse menetlusse, võib ta sellele alati põhiküsimuses tugineda, nagu hageja on seda käesoleval juhul teinud,
kuid sellise arutluskäigu tõendusjõud ei saa olla otsustav.
Lähtudes eeltoodust ei ole komisjon teinud ilmset hindamisviga võttes arvesse ka mootorite müüki B737-le.
Järeldused turuosade kohta
Eespool toodud analüüsist tuleb järeldada, et komisjoni tuvastatud asjaolud analüüsis hageja turuosade kohta on peaasjalikult
tõendatud. Komisjon ei teinud ilmset hindamisviga, järeldades, et hageja turuosa võis käesoleva asja tingimustes viidata tema
turgu valitseva seisundi olemasolule suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul enne koondumist. Lisaks tuleb
märkida, et komisjon põhjendas vaidlustatud otsuses oma järeldust juba eelnevalt olemasoleva hageja turgu valitseva seisundi
kohta muude teguritega, mida uuritakse allpool.
c)     Vertikaalne integreerimine – GE Capital ja GECAS
Sissejuhatus
Analüüsis GE seisundi kohta suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, tehes järelduse turgu valitseva seisundi
olemasolu kohta, tugines komisjon vaidlustatud otsuses ka GE kahe tütarettevõtja ehk GE Capitali ja GECAS-e majanduslikule
ja kaubanduslikule võimsusele. Komisjon esitab põhjendustes 107–120 põhjused, miks ta leiab, et GE Capitali rahaline võimsus
tugevdab hageja turgu valitsevat seisundit, ja põhjendustes 121–139 esitab põhjused, miks ta leiab, et sellele annab panuse
ka GECAS-e olemasolu ja tema kaubanduspoliitika. Seejärel märgib ta põhjendustes 140–145, et hageja konkurentidel on võimatu
tekitada GECAS-e võimsusega analoogilist võimsust. Lõpuks toob komisjon põhjendustes 163–172, mille pealkiri on „GE turgu
valitsev seisund”, ka teatava arvu näiteid ja muid asjaolusid seoses GE Capitali ja GECAS-e mõjuga.
Hageja kritiseerib seda analüüsi ja rõhutab eelkõige, et see on veidi väär, eriti seetõttu, et see põhineb GECAS-e osas väitel,
et ettevõtja, kelle ostude osa on väiksem kui 10%, kasutab turul ostjana oma mõjuvõimu (eespool punktid 103 ja 104). Komisjoni
argument ei põhine ühelgi majanduslikul analüüsil, mis võiks seda argumenti kinnitada. Kuna komisjon viitab oma argumendi
toetamiseks teatavale arvule näidetele, märgib hageja, et tema tütarettevõtjate tegevus tema mootorite edendamisel on märk
väga elavast konkurentsist.
Tuleb meelde tuletada, et teataval määral konkurentsi olemasolu turul ei välista turgu valitsevat seisundit sellel turul (vt
eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La Roche
v
. komisjon, punktid 39 ja 70 ja eespool punktis 117 viidatud kohtuotsus United Brands
v
. komisjon, punkt 113). Käesoleval juhul komisjon tõepoolest sedastas, et erinevate suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
tootjate vahel on konkurents. Siiski sedastas ta ka seda, et erinevalt oma konkurentidest olid hageja käsutuses tänu tema
tütarettevõtjatele teatud vahendid, mis võimaldasid tal teatavatel juhtudel turgu valitseda hankelepingute võitmise teel,
mida ta ei oleks kindlasti saanud võita üksnes tehnika ja hindadega. Seega ei ole hageja viidatud konkureerivate avalike hangete
olemasolu vastuolus komisjoni argumendiga muude mõju avaldavate vahendite asjakohasuse kohta.
Lisaks pelk GE Capitali olemasolu ja asjaolu, et GE kontsernil on maksimaalne krediidireiting „AAA” (vaidlustatud otsuse põhjendus 142),
ei ole asjaolud, mis viitavad iseenesest hageja turgu valitsevale seisundile suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul. Hageja märgib sellega seoses õigesti, et konkurentsiõigus ei karista ettevõtjaid lihtsalt nende suuruse või nende rahaliste
vahendite pärast.
Samuti ei ole konkurentsile kahjulik asjaolu, et GECAS tegeleb suuremõõtmeliste kommertslennukite ostmise, rahastamise ja
liisimisega. Pelgast asjaolust, et ettevõtja on ühe oma tütarettevõtja ehk käesoleval juhul GECAS-e kaudu üks oma klientide
ehk Boeingu ja Airbusi klientidest, ei piisa, et omistada talle turul võimsus, mis on käsitletav turgu valitseva seisundina.
Siiski tuleb märkida, et komisjon ei ole esitanud vaidlustatud otsuses majandusteooriat, mille kohaselt reaktiivmootorite
ostja, kes esindab 8–10% kõigist ostudest, omab üksnes selle tõttu majanduslikku võimsust, mis annab talle võimaluse kõrvaldada
turult üks või enam mootorite tootjat. Ta ei kinnita seda, et iseenesest asjaolu tõttu, et suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite tootja on rahaliselt võimsam tema konkurentidest, võib ta konkurendid kõrvaldada, ega kinnita ka seda, et
nende kahe asjaolu ühendatud mõju viib sellise lõpptulemuseni olukorras, kus lennukite ostjad ja reaktiivmootorite tootjad
kuuluvad samasse äriühingute kontserni.
Seevastu märkis komisjon analüüsis hageja olemasoleva turgu valitseva seisundi kohta, et hageja kasutab oma tütarettevõtjate
majanduslikku võimsust „strateegiliselt”, et suurendada võimsust, mis tal juba on oma müügi olulisuse tõttu reaktiivmootorite
turul. Vaidlustatud otsusest nähtub, et asjassepuutuva fakti tuvastamine põhineb suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
puhul mitte majanduslikul analüüsil, milles uuritakse, kas selline käitumine oli samaaegselt tõhus ja objektiivselt hageja
kaubanduslikes huvides, vaid faktilistel asjaoludel, mis saadi haldusmenetluse käigus ja millest nähtub, et selline käitumine
oli olemas ja et see soodustab hageja mootorite müüki võrreldes tema konkurentide mootorite müügiga.
Sedastades strateegilise käitumise olemasolu, järeldas komisjon sellest, et hageja vertikaalne integreerumine oma tütarettevõtjate
GE Capitali ja GECAS-ega soodustab olemasolevat turgu valitsevat seisundi reaktiivmootorite turul ja eelkõige suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turul (vastavalt vaidlustatud otsuse põhjendused 107jj ning 121 jj).
Esimese Astme Kohtu ülesanne on käesolevas kontekstis kontrollida, kas komisjon on teinud faktivea, tuvastades eespool kirjeldatud
strateegilise käitumise olemasolu ja peale selle, kas komisjon tegi ilmse hindamisvea, järeldades, et selline käitumine soodustas
hageja olemasolevat turgu valitsevat seisundit suuremõõtmeliste kommertslennukite turul. Kahe asjassepuutuva küsimusega seotud
järeldused on eelkõige tihedalt seotud esitatud konkreetsete näidetega ja neid järeldusi uuritakse allpool ühiselt järjest,
esiteks seoses GECAS-e kaubandusliku mõjuga, teiseks seoses GE Capitali rahalise võimsusega, kolmandaks seoses järeldustega,
mis puudutavad GECAS-e ja GE Capitali mõju GE klientidele, ja neljandaks seoses järeldustega, mis puudutavad hageja turuosa
arenguga seotud arvusid pärast GECAS-e asutamist tema kontsernis.
GECAS-e kaubanduslik mõju
–       GECAS-e „GE-only” poliitika
Vastab tõele, et GECAS-el on „GE-only” ostupoliitika, mis seisneb üksnes GE mootoritega lennukite ostmises. Ainus erand sellest
poliitikast on kaheksa B757 ostmine (1 040-st lennukist, vt vaidlustatud otsuse põhjendused 122 ja 132), millel ei ole ühtegi
GE mootorit. Järelikult koosneb GECAS-e lennukipark rohkem kui 99% lennukitest, millel on GE või ühisettevõtte CFMI mootorid.
Hageja on arvamusel, et komisjon ei saanud järeldada, et selline asjaolu soodustab tema turgu valitsevat seisundit. Sellega
seoses viitab hageja oma hagis eelkõige hagile lisatud Lexecon’i aruandele, mille kohaselt on mootorite tootjaga integreeritud
liisingettevõtja jaoks loomulik osta mootoreid asjassepuutuvalt mootorite tootjalt, sest teistsugune otsus jätaks mulje, et
kontserni sees ei usaldata oma mootoreid, teatavad ostuga seotud kulud on väiksemad ja sellisele liisingettevõtjale oleks
raske saada soodsaid tingimusi oma kontserni äriühingu otsestelt konkurentidelt.
Sellega seoses tuleb sedastada, et selleks, et tõendada oma argumendi põhjendatust seoses GECAS-e käitumise mõjuga suuremõõtmeliste
kommertslennukite turul, ei ole komisjonil vaja eitada sellega seonduvat GECAS‑e käitumise loomulikkust, ega tõendada, et
hageja eesmärk liisingturule tulekul oli oma mootorite müügi edendamine. Kui on tõendatud, et GECAS‑e ainuostupoliitika soodustab
turul hageja mootorite müüki, piisab sellest sedastusest, et komisjon võiks õiguspäraselt järeldada, et see tegur soodustab
hageja turgu valitsevat seisundit. Sellest järeldub, et käesoleval juhul ei ole asjakohane argument, et GECAS-e käitumine
on väidetavalt loomulik.
Igal juhul on eespool punktis 192 mainitud argumendid väheveenvad kuna, asjaolu, et GECAS piirdub oma tehingutes hageja mootoritega,
osutub ilmtingimata teatavaks kaubanduslikuks koormaks. Igale ostjale tähendab oma hankeallikate vabatahtlik piiramine põhimõtte
alusel, mitte objektiivsetel kaubanduslikel kaalutlustel, kulu, välja arvatud erandjuhtudel, kus tooted, millega ta piirdub,
on alternatiivsetest toodetest süstemaatiliselt paremad ja odavamad. Seevastu hageja esitatud GECAS-e neutraalse ostupoliitika
väidetavad negatiivsed tagajärjed on ebamäärased ja spekulatiivsed põhiliselt seetõttu, et need tuginevad põhiliselt kaubanduslikele
hoiakutele, mille võtaksid kolmandad ettevõtjad siis, kui GECAS valiks sellise poliitika.
Kui siis need argumendid kõrvale jätta, tuleb tõdeda, et kui hageja argument, et GECAS-e eelistus ei suurenda GE reaktiivmootorite
kogumüüki, vastaks tõele, puuduks tema GECAS-ega seotud kaubanduspoliitikal igasugune mõte. Sellise GE mootorite eelistuse
peaaegu absoluutsest olemusest, mida GECAS on silmatorkavalt näidanud, nähtub iseenesest tugevalt selle poliitika strateegiline
olemus.
–       GECAS-e kaubanduslik positsioon
Hageja väidab, et ILFC on palju suurem suuremõõtmeliste kommertslennukite ostja kui GECAS. Ta väida eriti, et 1. märtsi 2001. aasta
seisuga oli ILFC tellinud peaaegu kaks korda rohkem suuremõõtmelisi kommertslennukeid kui GECAS, ehk 529 lennukit võrreldes
GECAS-e 268-ga. Seevastu märgib komisjon vaidlustatud otsuses, et GECAS on kõige suurem lennukite ostja maailmas ja et ta
on kaks korda suurem kui ILFC, kui lähtuda lennukite arvust tema lennukipargis, milles on kokku 1040 lennukit ILFC-i [400 – 500]
lennuki vastu. Komisjon viitas ka kõigi reaktiivlennukite koguarvule, mille alusel GECAS esitas 2000. aasta lõpus 796 tellimust,
samas kui ILFC esitas 535 tellimust. Seoses viimati nimetatud arvudega tuleb märkida, et need puudutavad nii regionaallende
teostavaid suuremõõtmelisi lennukeid kui ka suuremõõtmelisi kommertslennukeid, mis selgitab erinevust võrreldes hageja esitatud
arvudega.
Arvestades GECAS-e lennukipargi suurust ei tähenda asjaolu, et muude parameetrite alusel on ILFC kõige suurem, seda, et komisjon
tegi faktivea või ilmse hindamisvea, leides, et GECAS on kõige suurem liisingettevõtja, või et ta oli koondumisele eelnenud
aastate jooksul kõige suurem lennukite ostja maailmas.
Tuleb lisada, et komisjoni arutluskäigu usaldatavus ei sõltu sellest, kas GECAS-e suuremõõtmeliste kommertslennukite ostu
ja järelikult neile paigaldatavate mootorite täpne osa oli 10%, nagu kinnitab komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 122,
või 7–8%, nagu väidab hageja. Nende arvude erinevus ei mõjuta komisjoni analüüsi märkimisväärselt. Käesolevas kontekstis on
oluline küsimus, kas GECAS sai konkreetselt lennukite ostu- ja liisimistegevuse tõttu märkimisväärselt mõjutada lennukitootjate
ja lennuettevõtjate tehtavat mootorite valikut.
Sellega seoses asjaolu, et hageja turuosa oli 7–10%, mida ta hoidis faktiliselt tänu GECAS-e eelisostupoliitikale, moodustas
tema jaoks iseenesest olulise soodustuse. Isegi kui oletada, et teiste liisingettevõtjate ostud tasakaalustasid mingil määral
GECAS-e eelisostusid, võis hageja erinevalt oma konkurentidest prognoosida kindlamalt oma teatavat müügikogust, sellal kui
teiste liisingettevõtjate võimalikud tasakaalustavad ostud osutusid teistele mootoritootjatele kuni nende tegeliku toimumiseni
äärmisel juhul potentsiaalseks müügiks.
Lisaks toob komisjon vaidlustatud otsuse põhjendustes 140–145 välja, et hageja konkurentidel ei ole võimalik luua GECAS-ega
võrdväärset liisingettevõtjat, ja märgib põhjendustes 209 ja 210, et liisingettevõtja Pembroke, milles Rolls‑Royce’il on 50%-line
osalus, ei ole GECAS-ega võrreldav ja tal puudub Rolls‑Royce’i mootoreid soodustav eelisostupoliitika. Hageja ei vaidlusta
neid tuvastatud fakte, vaid väidab, et konkurendid saavad hagejaga konkureerida vaatamata GECAS-e olemasolule. Tuleb järeldada,
et asjassepuutuvad põhjendused, kus välistatakse üks võimalikest viisidest, millega hageja konkurendid saaksid hagejaga konkureerida,
on õiged ja asjakohased.
GE Capitali rahaline võimsus
Komisjon sedastas ja hageja ei ole sellele vastu vaielnud, et GE Capitali rahaline võimsus toob kasu tervele äriühingute kontsernile,
kuhu ta kuulub, eelkõige seetõttu, et nende krediidireiting on „AAA”, mis võimaldab neil konkurentidest hõlpsamalt finantsturgudele
pääseda (vt vaidlustatud otsuse põhjendus 142 ja joonealune märkus 32).
Seetõttu tuleb Esimese Astme Kohtul võtta see asjaolu teatavaks.
Järeldused GECAS-e ja GE Capitali mõju kohta hageja klientidele suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
Komisjon analüüsib oma arutluskäigus kahte eraldi olukorda, ehk esiteks sellist olukorda, kus lennukitootja valib mootori
üksnes uue lennukitüübi jõuallika muretsemiseks, ja teiseks sellist olukorda, kus lõpliku mootorivaliku teeb lennuettevõtja
mitme hankeallikaga lennukitüübi jaoks heakskiidetud erinevate mootorite hulgast. Tema sõnul tõuseb esimeses olukorras esile
mõju, mida hageja tütarettevõtjad avaldavad lennukitootjatele, samas kui teises olukorras on asjakohasem nende mõju lennuettevõtjatele.
Hageja vaidleb sellele arutluskäigule vastu ja väidab eelkõige, et majandusteoorias ei olda seisukohal, et ostja, kelle ostud
moodustavad alla 10% asjaomasel turul, võiks avaldada sellele turule märkimisväärset kaubanduslikku mõju. Seetõttu ei ole
komisjoni sellega seonduvad erinevad näited ja järeldused asjakohased.
–       Lennukitootjate mõjutamine GE poolt tulenevalt tema tütarettevõtjate rahalisest võimsusest
Komisjon tugineb GE Capitali ja GECAS-e mõju osas lennukitootjatele, ja suuremõõtmeliste kommertslennukite puhul eriti näitele,
mis puudutab Boeing B777X-i (B777 pikendatud versioon). Komisjon märgib vaidlustatud otsuse põhjenduses 166, et hageja sai
asjassepuutuva ainuõiguse tänu tegurite kombineerimisele, milleks tema konkurentidel võimalusi ei olnud, kuigi nad kõik olid
tehniliselt suutelised mootoreid tarnima. Sellega seoses tugineb ta GE sisedokumentidele, mis kinnitavad, et hankelepingu
võitnud kombineeritud pakkumine sisaldas […].
Eelkõige kaks dokumenti 12. maist 1999, numbritega 120 CID 000168 ja 120 CID 000166, sisaldavad järgmisi lõike: „[…]” ja „[…]”.
Hageja tunnistas kohtuistungil, et GECAS oli seda lennukitüüpi varustava reaktiivmootori valikul „rolli mänginud”, kuid väitis,
et hageja ja Boeingu vahel 1999. aasta oktoobris sõlmitud leping ei kajasta nende dokumentide sisu, eelkõige seetõttu, et
GECAS-e tellimusi ei käsitletud turule toomise tellimustena ja neid tuleb pidada hilisemate läbirääkimiste objektiks. Sellegipoolest
ei ole asjaomast lepingut Esimese Astme Kohtule esitatud. Seevastu märgib komisjon oma vastuses ja hageja ei ole sellele vastu
vaielnud, et 2000. aasta juulis teatas Boeing, et GECAS oli […], mis kinnitab kahes eespool mainitud sisedokumendis sisalduvat
teavet.
Arvestades kõike eespool toodut, on õiguslikult piisavalt tuvastatud, et GECAS kohustus enne Boeing B777X-i turule toomist
õiguslikult siduvalt või lihtsalt kaubanduslikus plaanis […] ja et selline kohustus aitas hagejal võita leping asjassepuutuvale
lennukitüübile reaktiivmootorite paigaldamise ainuõiguse kohta.
Seoses […] märgib hageja kohtuistungil, et GE Capital ei mänginud mingit rolli selle projektiga seotud läbirääkimistel, […].
See asjaolu ei ole vastuolus komisjoni argumendiga, sest viimane ei ole vaidlustatud otsuses väitnud, et see oli GE Capital,
kes […]. Juriidilise isiku identiteet GE kontsernis, mis […], on ebaoluline, kui on kindel, et tegemist on […].
Komisjon märgib veel seoses selle näitega vaidlustatud otsuse põhjenduses 160, et GE „oli reaktiivmootorite tellimuste osas
B777 klassikalisele versioonile reaalselt [Rolls-Royce’ist] tagapool, kuid väga lähedal P & W-le”, kuid ta parandas standardiseerimise
soodustuse võimalikku piirangut, saades ainuõiguse reaktiivmootorite tarnimiseks B777X-ile. Komisjoni jaoks tõendavad sündmused,
mis lõppesid Boeingu poolt hageja mootori valimisega B777X-ile, et hageja suutis tänu oma tütarettevõtjate kaubanduslikule
panusele võita ainuõiguslik hankeleping vaatamata oma toote teatavatele puudustele, mille olemasolu hageja ei eita.
Sellega seoses kinnitab hageja ise, et ta oli B777X-i varustamiseks kohustatud tegema olulisi allahindlusi, sest tema reaktiivmootor
oli vähem konkurentsivõimeline kui P & W ja Rolls-Royce’i vastavad mootorid selle lennukitüübi klassikalise versiooni puhul.
Ta järeldab sellest, et suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul on tugev konkurents.
Hageja väidab, et ta oli kohustatud tegema allahindlusi, et võita B777X-i puudutavat avalikku hanget, kuid reaktiivmootorite
tarnija […] (vt eespool punkt 205) ei võrdu allahindluste andmisega. Tegelikult, […]
Tuleb järeldada, et hageja suutlikkus pakkuda selliseid kaubanduslikke tingimusi, nagu ta pakkus käesoleval juhul välja Boeingule,
kajastab tema sõltumatust oma konkurentidest vastavalt eespool punktis 117 viidatud kohtupraktikale. Tema suutmatus töötada
välja mootor, mis oleks tema konkurentide mootoritega võrdne, ei takistanud tal hankelepingu võitmist. GE võis avalikus hankes
osaledes järeldada, et ta ilmselt kaotab, kui tema tarnitava toote kvaliteet ja makstav hind on ainsad asjakohased kriteeriumid,
mistõttu tuli seda olukorda muuta väliste vahendite kasutamisega vastaval turul.
Sellest järeldub, et oma kaubanduspoliitika sellise olulise aspekti tõttu sai hageja käituda sõltumatult. Komisjon leidis
seega vaidlustatud otsuses (vt eelkõige põhjendused 121 jj, 162 jj ning 229) õiguspäraselt, et hageja poolt selliste ohverduste
tegemine erinevalt oma konkurentidest või vähemalt suuremas ulatuses oma konkurentidest, näitab tema kaubanduslikku sõltumatust.
Tema käsutuses olevad erinevad kaubanduslikud võimalused kaitsevad teda märkimisväärselt P & W ja Rolls‑Royce’i konkurentsist
tuleneva vältimatu kaubandusliku surve otsese mõju eest. Seega võib ta endale lubada […], ilma sellise hoiaku tõttu seejuures
kahju kandmata.
Samuti tuleb sellega seoses meelde tuletada, et eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La Roche
v.
komisjon käsitleb laiatarbekaupade turge, samas kui käesolev kohtuasi puudutab tooteid, mida müüakse aeg-ajalt toimuvate
avalike hangete kaudu, millest iga hange puudutab suure maksumusega müüki ja mille tunnuseks on pidevad läbirääkimised. Sellises
olukorras teevad pakkujad kindlasti ühes või teises vormis finantssoodustusi, kuna need moodustavad sellise läbirääkimiste
protsessi lahutamatu osa. Seega pelk asjaolu, et hageja pakkus teatavate avalike hangete võitmiseks välja allahindlusi, ei
välista iseenesest käesoleval juhul tema turgu valitseva seisundi olemasolu.
Arvestades eespool toodut tuleb järeldada, et komisjon ei teinud ilmset hindamisviga, järeldades, et B777X-i jaoks mootorite
tootmise ainuõigust puudutava avaliku hanke võitmine hageja poolt tänu tema tütarettevõtjate kaubanduslikule panusele ei näita
mitte ebatervet konkurentsi, vaid tema võimsust turul.
Hageja vaidlustab ka komisjoni kinnituse, mille kohaselt GECAS tegutses uusi lennukitüüpe turule toova kliendina (launch customer)
või nende müüki edendava kliendina (boost customer) (vaidlustatud otsuse põhjendused 133 ja 193), eelkõige […] osas, ja väidab,
et kui GECAS sellena ei tegutsenud, on komisjoni argument GECAS-e kaubandusliku mõju tähtsusest moonutatud. Hageja väidab,
et […] ja […] tunnistused kinnitavad, et GECAS ei ole lennukitüüpe turule toov klient. Hageja sõnul on lennukitüüpe turule
toov klient selline klient, kes esitab eeltellimusi, mille põhjal lennukitootja otsustab, kas hakata teatavat sõidukit tootma.
Tema sõnul ei lähe liisingettevõtjaid üldiselt lennukitüüpe turule toovate klientidena arvesse. Komisjon peab […] sellist
suhtumist „omapäraseks”. Ta märgib, et […] märkis esialgu, et ta oli lennukitüüpe turule toova kliendi rollis mitmete […]
ja […] lennukite puhul, kuid et […] näib olevat seejärel muutnud selle mõiste määratlust ja tunnistas ametlikult, et […] tegutses
lennukitüüpe turule toova kliendina, vastandina pelgale osalemisele lennukitüüpe turule toova kliendi tegevuses, üksnes […].
Kõigepealt tuleb sedastada, et vaidlustatud otsuses tehtud viited „müüki edendava kliendi” mõistele tema arutluskäigule midagi
ei lisa. Kuigi GECAS-e lennukite tellimus võib suurendada GE poolt toodetud lennukimootorite arvu lennuettevõtjate lennukipargis,
saabuvad sellised hilised tellimused liiga hilja, et mõjutada otseselt lennukitootjate valikut. Lennukitüübi esimesel turule
toomisel otsustab tootja, millist mootorit sellele paigaldada või vajadusel, millised mootorid on lennukitüübil kasutatavad.
Sellest põhimõtteliselt järeldub, et GECAS saab mõjutada lennukitootjate mootori või mootorite valikut üksnes lennukitüübi
turule toomise hetkel.
Tuleb siiski märkida, et väljendi „lennukitüüpe turule toov klient” sobivus ja mõiste „müüki edendav klient” kasulikkus või
mittekasulikkus on rolli puhul, mis on liisingettevõtjatel üldiselt ja eelkõige GECAS-el lennukitootjate suhtes, komisjoni
arutluskäigu laiemas kontekstis vähese tähtsusega. Sellega seoses on oluline teada hoopis seda, kas GECAS on suuteline mõjutama
lennukitootjate mootorivalikut konkreetselt teatavate lennukitüüpide varustamisel. Eespool uuritud B777X-i puudutavast näitest
nähtub konkreetselt, et GECAS-e osalemine soodustas oluliselt seda, et Boeing otsustas mootori tellida vaid hagejalt. Seetõttu
tuleb järeldada, et GECAS kasutab reaalselt mõju, mille komisjon on tuvastanud ja seejuures puudub vajadus otsustada, kas
lennukitootjad peavad teda „lennukitüüpe turule toovaks kliendiks” või „müüki edendavaks kliendiks”
–       Lennuettevõtjate mõjutamine GE poolt tema tütarettevõtjate võimsust kasutades
Seoses hageja tütarettevõtjate mõjuga lennuettevõtjatele märgib komisjon, et GECAS-e mõju ületab kaugelt seda, et ta ostab
umbes 10% maailmas müüdavatest suuremõõtmelistest kommertslennukitest, sest ta ostab lennukid, millele on paigaldatud GE toodetud
mootorid, spekulatiivselt, st enne, kui neil lennukitel on lõplik kindel klient (vaidlustatud otsuse põhjenduse 123), mistõttu
ta võib „ahvatleda” (seed) GE mootoritega väikseid lennuettevõtjaid, mis tekitab, säilitab ja tugevdab GE seisundit eelkõige
eespool uuritud standardiseerimise kaalutluste tõttu (vt vaidlustatud otsuse põhjendus 125).
Sellega seoses tugineb komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 135 China Eastern’i juhtumile, mida on eespool punktis 157
kirjeldatud standardiseerimise mõjude kontekstis. GE 1999. aasta majandusaasta aruande lõigust, millele on nimetatud põhjenduses
viidatud, nähtub, et GECAS aitas seda äriühingut mitmeti, sealhulgas tema lennukipargi standardiseerimisel, „võttes kasutusele
kitsaraamilised Airbus-lennukid, mis on varustatud CFM[I] reaktiivmootoritega”. Selline lennukipargi standardiseerimine tänu
GECAS-e osalusele vastab komisjoni kirjeldatud „ahvatlusele”, sest GECAS soodustab sellise olukorra tekkimist, kus standardiseerimine
teeb teatavale lennuettevõtjale hageja mootorite ostmise tulevikus soodsaks. Seetõttu kinnitab asjaomane lõik komisjoni argumenti
selle tendentsi olemasolu kohta.
Vaidlustatud otsuse põhjenduses 136 ja eelkõige selle joonealuses märkuses 45 viitab komisjon näitele […] kohta, mida ta kirjeldas
üksikasjalikult põhjenduses 192, mis sisaldub vaidlustatud otsuse selles osas, kus analüüsitakse P & W-d. Asjaomasest hageja
elektroonilisest sisekirjast, millele on viidatud põhjenduses 192, nähtub eelkõige, et „[…]”.Kirja autor õnnitleb ennast,
et see edu oli […]. Ta märkis veel, et „[…]”.
Neist konkreetsetest näidetest nähtub, et hageja ise leiab, et teatavatel juhtudel omasid liisingteenused, mida GECAS suudab
lennuettevõtjatele pakkuda, olulist rolli, et hageja saaks lennuettevõtja õhusõidukitele mootorite tootmise lepingu.
Teine tõend ehk GECAS-e sisedokument nr 702 CID 000080, millele komisjon Esimese Astme Kohtus tugineb, et lükata tagasi hageja
argument, et hageja mootorite edendamine ei olnud GECAS-e strateegiline eesmärk, on sõnastatud järgmiselt: „[…]”. See dokument
kinnitab sellise strateegilise eesmärgi olemasolu.
GE Capitali strateegilise panuse kohta seoses lennuettevõtjatega viitab komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 117 ka artiklile,
mille komisjoni kohaselt koostas Jack Welch, sündmuste toimumise ajal hageja president ja tegevdirektor:
„Ja mida annab [GE] Capital GE-le? Ühelt poolt väärtuslikke kliente: [GE] Capital finantseerib GE osakondade, nagu Aircraft,
Power Systems ja Automotive, kliente, mis aitab asjassepuutuvatel osakondadel saada olulisi lepinguid. Continental Airlines’i
1993. aastal ähvardanud pankrott on üks kõige märkimisväärsematest näidetest võimaliku seose olemasolust. GE Capitali antud
laenud aitasid Continentalil jälle lendamisega tegelema hakata. Seejärel esitas Continental suure tellimuse uutele lennukitele
– millest enamus oli varustatud GE mootoritega. Konsultant Tichy  sõnul „on [GE] Capital osa arsenalist, mida GE tööstuslik
haru kasutab konkurentsi vastu võitlemiseks””.
Hageja märgib seoses selle artikli tsiteerimisega kostja vastuses, et selle artikli koostas ajakirja „Fortune” ajakirjanik.
Ilma et hageja oleks seda vaidlustanud, märkis komisjon eelkõige vaidlustatud otsuse joonealustes märkustes 37 ja 38, et hageja
avaldas asjassepuutuva artikli oma internetilehel. Artikli elektroonilisest avaldamisest nähtub, et hageja ei vaidlustanud,
vaid isegi nõustus selles esitatud analüüsiga.
Komisjon väidab seejärel vaidlustatud otsuse põhjendustes 118–120, et alates asjassepuutuvas tsitaadis kirjeldatud rahalisest
abistamisest alates tegi Continental Airlines valiku hageja mootorite kasuks iga kord, kui ta ostis suuremõõtmelisi kommertslennukeid,
mille puhul selline valik oli võimalik. Komisjon järeldas, et GE Capitali osutatud finantsabi Continental Airlines’ile näib
olevat seatud sõltuvusse Continental Airlines’i nõustumisega eelistada hageja reaktiivmootoreid.
Hageja ei vaidlusta nende näidete faktilisi asjaolusid. Ta ei kommenteeri China Eastern’i puudutavat näidet ja eespool punktis 222
uuritud näite kohta märgib ta, et asjassepuutuvas elektroonilises kirjas on samuti märgitud, et nimetatud kaubanduslik kampaania
oli väga vaevaline. Seoses Continental Airlines’i näitega väidab hageja, et see puudutab üksikjuhtumit ja ütleb, et komisjon
ei üritanud teha kindlaks praktika tähtsust või mõju, mida ta kirjeldas. Tuleb järeldada, et need argumendid ei sea komisjoni
argumenti kahtluse alla, sest ta tõi vaidlustatud otsuses adekvaatselt välja nende näidete asjakohasuse seoses rolliga, mis
GECAS‑el ja GE Capitalil oli suuremõõtmelistele kommertslennukitele toodetavate hageja mootorite müügi edendamisel lennuettevõtjate
seas.
–       Järeldus, mis puudutab tütarettevõtjate võimsusest tuleneva mõju teostamist GE poolt
Lähtudes kõigest eeltoodust ja arvestades eelkõige komisjoni toodud konkreetseid näited, et tõendada tütarettevõtjate võimsusest
tuleneva mõju teostamist GE poolt, mille tõesust ja asjakohasust ei ole käesolevas menetluses ümber lükatud, tuleb hageja
argument sellise mõju puudumise kohta tagasi lükata. Eelkõige ei saa tema argumendid, mis põhinevad majandusteooria seisukohast
väidetavalt ketserlikku laadi komisjoni sedastustel, üle kaaluda komisjoni esitatud veenvaid tõendeid.
Järeldused seoses arvudega, mis puudutavad hageja turuosade muutust pärast seda, kui GECAS alustas lennukite ostu- ja liisingtegevust
Komisjon võrdles vaidlustatud otsuse põhjenduses 138 hageja seisundit turul enne, kui GECAS alustas spekulatiivseid ostusid
(1988–1995), tema seisundiga pärast seda kuupäeva (1996–2000). Ta sedastab, et kuigi GE reaktiivmootorite müük liisingettevõtjatele,
sealhulgas GECAS-le, suurendas turuosa rohkem kui 20 punkti võrra (suurenemine üle 60%), vähenesid GE mootorite otseostud
lennuettevõtjate poolt vähem kui 5 punkti võrra (alla 10%). Komisjon järeldas sellest, et teised liisingettevõtjad ja lennuettevõtjad
ei tasakaalustanud GECAS-e erapoolikut laadi oste ja et tema tegevus tõi seega kaasa netoturuosade muutumise GE kasuks.
Hageja märgib õigesti, et eespool mainitud arutluskäik ei võimalda liisingettevõtjate ostusid esindava turuosa suuruse võrdlemist
lennuettevõtjate otseoste esindava turuosaga. Sellest järeldub, et komisjon ei ole tõendanud oma statistiliste viidetega,
et GECAS suurendas üldiselt hageja turuosa suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul.
Lisaks märgib hageja, et arvud, mida ta ise on esitanud, eelkõige need, mis sisalduvad tema hagi lisas ehk professor Nalebuff’i
analüüsis (lisa 7.4) seoses kõikide liisingettevõtjate, sealhulgas GECAS-e, ostudega tõendavad, et GECAS-e tegevus ei mõjunud
hageja müügile positiivselt ja tegelikult põhjustas tasakaalustamine selle, et reaktsioonina GECAS-e eelistamispoliitikale
ostsid teised liisingettevõtjad mootoreid teistelt mootoritootjatelt kui GE. Et tõendada komisjoni argumendi ekslikkust seoses
hageja turuosa suurenemisega tänu GECAS-ele tugineb hageja komisjoni vasturepliigis sisalduvale kinnitusele, mille kohaselt
hageja müük vähenes kuni […]%-ni […]%-i asemel tänu GECAS-e ostudele.
Tuleb märkida, et professor Nalebuff’i aruandes esitatud arvud puudutavad üksnes mitme hankeallikaga lennukitüüpe, mille puhul
saab valida CFMI/GE mootori ja muu mootori vahel. Need arvud välistavad seega kõik lennukid, mille jaoks oli heakskiidetud
vaid üks mootor, ja eelkõige B737, millele toodab mootoreid üksnes hageja. Seega hageja märkus, et tema turuosa langes ka
komisjoni enda sõnul, põhineb ühel kontekstist väljavõetud kinnitusel, mis puudutab vaid suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turu ühte osa.
Lisaks kritiseerib komisjon professor Nalebuff’i statistiliste andmete käsitlust, eelkõige osas, kus ta eeldas, et lõppkasutajate
juba tehtud valikud piiratud arvule lennukitele peegelduvad tulevikus teiste lennukite valimises, mida tellivad liisingettevõtjad
ja millele pole veel mootorit valitud. Veel tuleb sedastada, et kõige hiljutisemate aastate tellimuste arv neile lennukitele,
millele ei olnud mootorit veel valitud, oli professor Nalebuff’i kasutatud arvudes eriti suur, mis on küll paratamatu, kuid
vähendab oluliselt nende arvude usaldusväärust. Professor Nalebuff’i järelduse, et teised liisingettevõtjad reageerisid GECAS-e
eelistusele, usaldusväärsus on kaheldav ka seetõttu, et ta võrdles kolme viimast aastat ehk aastaid 1998, 1999 ja 2000 varasema
ajavahemikuga 1991–1997.
Tuleb sedastada, et on paratamatu, et hageja konkurentide toodetavate reaktiivmootorite osa liisingettevõtjate ostudest kasvab
mingil määral, välja arvatud juhul, kui võtta seisukoht, et GECAS-e ostudest tuleneva turuosade ümberpaigutamise mõju on väga
tõhus selliselt, et iga hageja toodetud ja GECAS‑e ostetud mootor tähendab lisamüüki võrreldes sellega, milline oleks olukord
ilma GECAS-eta. Hageja konkurentide reaktiivmootorite järele on suur nõudlus, kui arvestada eelkõige eespool märgitud standardiseerimise
kasulikkust, sest teatavad lennuettevõtjad valisid varem neid reaktiivmootoreid. Arvestades seda, et GECAS võttis märkimisväärse
osa liisingturust ega osta põhimõtteliselt hageja konkurentide toodetud reaktiivmootoreid, haaravad teised liisingettevõtjad
kindlasti nõudluse teiste mootorite järele.
Hageja argument, mille kohaselt teised liisingettevõtjad reageerivad murelikult GECAS-e eelistavale poliitikale selleks, et
edendada teiste reaktiivmootorite müüki, saab olla asjakohane vaid olukorras, kus need äriühingud valivad ise lennukile paigaldatava
mootori. Komisjon sedastab vaidlustatud otsuses seoses ILFC-i hiljutiste tellimustega, et mootorivalik tuli paljudel juhtudel
– vastupidi GECAS-e „GE-only” poliitikale – „otsustada”, mis võimaldas ka ILFC-i tulevastel klientidel ehk lennuettevõtjatel
osaleda reaktiivmootori valikus (vaidlustatud otsuse põhjendus 137). Sellist faktilist asjaolu kinnitavad hageja enda esitatud
arvud, mis sisalduvad professor Nalebuff’i aruandes.
Nagu eespool on sedastatud, märgib komisjon vaidlustatud otsuses, et hageja turuosa, mida on mõõdetud paigaldatud reaktiivmootoripargi
põhjal, suurenes alates 1995. aasta lõpust (vaidlustatud otsuse põhjendused 74–76 ja selle I lisa). Siiski märgib hageja,
et hageja paigaldatud mootoripargi suurenemist alates 1995. aastast ei saa omistada GECAS-ele, sest sellisest suurenemisest
[…] mootori võrra tulenevad vaid […] mootorit GECAS-ele esitatud tellimustest. Komisjon ei vaidlusta neid arvusid, vaid tugineb
pärast GECAS-e tegevuse alustamist esitatud tellimuste hilisele mõjule, mis paigaldatud reaktiivmooripargi puhul on turuosa
mõõdupuuks ning mis sõltub õhusõiduki ja sellele paigaldatava mootori tegelikust üleandmisest. Ta märgib ka, et hageja paigaldatud
mootoripark on kindlalt suurenenud alates 1999. aastast, millest alates GECAS-e mõju hakkas tunda andma.
Seega tuleb märkida, et kuigi GECAS-e ostetud mootorid annavad teatud panuse hageja paigaldatud mootoripargi suurenemisele,
millele vaidlustatud otsuses viidatakse, ja kuigi see panus näib progresseeruvalt aina olulisemaks muutuvat, jääb see siiski
üliväikseks. Ometi ei tõenda see asjaolu, et GECAS-el pole märkimisväärset mõju jõusuhetele suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turul. Tegelikult ja arvestades eelkõige eelmises punktis tehtud sedastusi on liiga vara hinnata GECAS-e
mõju ulatust arvude alusel, mis puudutavad paigaldatud reaktiivmootoripargi arenguid. Seetõttu, kuigi vaidlustatud otsusest
järeldub, et GECAS-e ostude algus langes kokku hageja turuosa suurenemisega seoses paigaldatud mootoripargiga, ei ole komisjon
vaidlustatud otsuses tõendanud, et kahe asjaolu vahel on põhjuslik seos.
Kõige eeltoodu valguses tuleb märkida, et komisjon ei ole tõendanud fakti, et GECAS-e ostutegevusel oli mõju kogu hageja turuosa
suurenemisele suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul. Seevastu ei ole hageja tõendanud, et GECAS-el ei
olnud positiivset mõju kogu hageja turuosale ja et teised liisingettevõtjad reageerisid GECAS-e eelistustele vastupidise ehk
tema konkurentide mootoreid eelistava poliitikaga.
Arvestades neid asjaolusid tuleb järeldada, et eespool uuritud pooltevahelises statistikaalases vaidluses jääb Esimese Astme
Kohus erapooletuks. Komisjoni arutluskäigu õigsuse hindamisel tervikuna tuleb arvestada, et selles ei tugineta statistikale.
Siiski tuleb arvestada ka asjaolu, et hageja vastupidine argument, mille kohaselt GECAS-e tegevus turgu ei mõjutanud, ei ole
vastavate arvudega tõendatud.
Järeldus vertikaalse integreerumise kohta
Eespool esitatud tõendite alusel võis komisjon õiguspäraselt järeldada, et hageja käsutuses olid tänu tütarettevõtjate tegevusele
kaubanduslikud vahendid, mida kasutati vähemalt teatavatel juhtudel hankelepingute võitmiseks, mida ta tõenäoliselt ei oleks
võitnud tütarettevõtjate toetuse puudumisel. Teatavatel juhtudel oli GECAS-el ja/või GE Capitalil otsustav roll lennukitootja
või lennuettevõtja mootori valikus. Lisaks tõendavad komisjoni viidatud dokumendid, et hagejal oli kaubanduspoliitika, mis
seisnes sellise võimu kasutamises suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul oma võimsuse suurendamiseks.
Asjaolu, et komisjon ei suutnud vaidlustatud otsuses tõendada statistiliste andmetega, et hageja sellisel võimu kasutamisel
oli positiivne mõju kogu tema turuosale suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, ei lükka ümber tema argumenti
GECAS-e kasutatavast kaubanduslikust mõjust. Kuna komisjon tõendas konkreetsete juhtumite puhul, et hageja kasutas tahtlikult
kaubanduslikke võimalusi, mis tulenesid GECAS-e tegevusest ja GE Capitali rahalisest võimsusest, et edendada oma reaktiivmootorite
müüki, ja et see poliitika kandis vilja, tõendas ta oma analüüsis õiguslikult piisavalt, et selliste kaubanduslike hoobade
kasutamine soodustas tema turgu valitsevat seisundit.
d)     Konkurentsiolukord suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
Hageja seab kahtluse alla komisjoni kinnituse, mille kohaselt hageja suutis kõrvaldada P & W ja Rolls-Royce’i poolse tõhusa
konkurentsi suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turult (vaidlustatud otsuse põhjendus 163 ja punkt 109 eespool).
Piisab, kui sellega seoses märkida, et komisjonil ei olnud vaja tõendada, et selline kõrvaldamine on hageja seisundi tagajärg
sellel turul, et tõendada, et see seisund oli turgu valitsev seisund (vt eespool punkt 114). Kuigi selline tagajärg oleks
sellise seisundi kõige ilmsem tunnus, ei ole see ilmtingimata turgu valitseva seisundi tagajärg. Seega ei ole hageja see argument,
et tõendid sellise kõrvaldamise kohta puuduvad, käesolevas kontekstis asjakohane.
Samuti tuleb sedastada, et komisjon märkis vaidlustatud otsuse põhjenduses 164, et hagejal õnnestus paigaldada oma tooteid
kaheteistkümnest kümnele lennukitüübile, millele lennukitootjad pakkusid ainuõigust. Komisjon märkis sellega seoses oma kostja
vastuses, et hageja võitis kõik lennukitüüpide avalikud hanked, milles ta osales. Hageja vaidleb sellele analüüsile vastu
ja leiab vastupidi, et asjaomasel turul on elav konkurents.
Hageja märgib õigesti, et paljud lennukitüübid ei olnud suuremõõtmeliste kommertslennukite tüübid, vaid regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste või väiksemõõtmeliste lennukite tüübid. Arvestades seda, et komisjon määratles kolm erinevat turgu kolme
lennuki kategooria alusel, et hinnata turgu valitseva seisundi olemasolu, ei ole sellega seoses viidatud arv iseenesest asjakohane
iga turu, eelkõige suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turu puhul.
Lisaks hageja viidatud näide, et tõendada, et ta ei võitnud kõiki ainuõigusel põhinevaid avalikke hankeid, milles ta osales,
on seotud regionaallende teostava väikse lennukiga ERJ‑145. See näide ei ole seega käesolevas kohtuasjas asjakohane, sest
komisjon ei ole vaidlustatud otsuses seda turgu analüüsinud.
Kohtuistungil analüüsis hageja nelja viimast avalikku hanget, mis puudutasid mootorite tootmist suuremõõtmelistele kommertslennukitele.
Ta väidab, et Airbus A318 jaoks kiideti alguses heaks vaid üks mootor, milleks oli P & W mootor, ja et seejärel kiideti heaks
veel CFMI mootor. Pärast GE ja Airbusi vahelisi läbirääkimisi, mis ei jõudnud mootori tootmiseni lennukile A340 500‑600, valis
Airbus Rolls-Royce’i mootori, andes Rolls-Royce’ile selle tootmise ainuõiguse. Lennukile A380 on heaks kiidetud kaks mootorit,
mis on Rolls-Royce’i ja Engine Alliance’i mootorid, ja lõpuks võitis hageja B777X-iga seotud avaliku hanke vaatamata tihedale
konkurentsile Rolls-Royce’iga. Hageja järeldab kõigist neist näidetest, et tal ei ole turgu valitsevat seisundit suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turul.
Täpsemalt seoses näitega, mis puudutab lennukile A340 500‑600 mootori tootmist, uuris komisjon asjaomast avalikku hanget vaidlustatud
otsuse põhjenduses 170, kus ta märkis, et […]. Hageja ei vaidlusta seda asjaolu, kuid märgib, et […]. Siiski, […] see argument
ei lükka ümber komisjoni järeldust, mille kohaselt see näide toetab GE turgu valitseva seisundi ilmnemist.
Üldiselt ei tõenda hageja poolt kohtuistungil käsitletud neli avalikku hanget, et komisjon tegi hageja turgu valitseva seisundi
olemasolu suhtes ilmse hindamisvea. Tegelikult järeldub neist näidetest, et suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite turul
oli konkurents. Nagu eespool on siiski märgitud, ei välista pelk konkurents turul seda, et ühel konkurentidest on sellised
vahendid, et ta ei sõltu suurel määral oma konkurentidest. Turgu valitsev seisund ei ole monopoli sünonüüm, seetõttu ei saa
vaid asjaoluga, et turgu valitseva ettevõtja konkurendid võidavad hankelepinguid, lükata ümber järeldust, et ettevõtjal on
turgu valitsev seisund.
Samuti ei ole eespool punktides 244 ja 245 esitatud sedastused, et vaidlustatud otsuses sisalduvad teatavad kinnitused ei
ole asjakohased, otsustavad hagejal asjaomasel turul juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi struktuuri analüüsis.
Seetõttu ei sea need kahtluse alla komisjoni järeldust hageja eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi kohta.
e)     Konkurentsialase ja kaubandusliku surve puudumine või nõrkus
Konkurentide surve
Seoses hageja konkurentidega suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul märgib komisjon vaidlustatud otsuses,
et P & W turuosa langes suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul pidevalt (vaidlustatud otsuse põhjendused 174‑195)
ja et Rolls-Royce on tehnilisel tasandil tugev konkurent, kuid kes […], kui arvestada eelkõige tema väiksust võrreldes hagejaga
(põhjendused 196‑223).
Hageja märgib, et komisjon leidis Engine Alliance’i otsuses, et P & W ja Rolls‑Royce on hageja jaoks tõsised ja tugevad konkurendid.
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et käesoleval juhul ei ole komisjon ega,
a fortiori,
Esimese Astme Kohus seotud Engine Alliance’i otsusega (vt punktid 118 ja 120 eespool ning viidatud kohtupraktika).
Tuleb märkida, et erinevate turul konkureerivate ettevõtjate vahelise tugevuse hindamine on põhimõtteliselt keerukas majanduslik
hinnang, mille puhul on komisjonil kaalutlusõigus (vt eelkõige punktid 60 jj ning viidatud kohtupraktika).
Käesoleval juhul ei ole komisjon eitanud, et suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul osutavad P & W ja
Rolls-Royce teataval määral konkurentsi.
–       P & W seisund
Komisjon esitas just P & W kohta dokumentaalsed tõendid ja arvud, millest nähtub, et nimetatud tootja valmistatud mootoritega
on varustatud põhiliselt lennukid, mida enam ei toodeta, ja et tema turuosa on vähenenud.
Sellist suhtelist langust kajastab eelkõige asjaolu, et tema turuosa seoses paigaldatud mootoripargiga lennukitel, mida enam
ei toodeta, on suurem kui tema turuosa seoses paigaldatud mootoripargiga lennukitel, mida veel toodetakse (vaidlustatud otsuse
põhjendus 81). Lisaks on tema turuosa paigaldatud mootoripargist lennukitel, mis on senini tootmises (26,5%), suurem kui tema
turuosa seoses tellitud mootoritega, mis on vaid 16%.
Komisjon viitab eelkõige P & W emaettevõtja UTC presidendi kinnitustele 22. septembrist 1999, millest on teavitanud hageja
töötaja ühes sisememorandumis, mille kohaselt P & W mootoreid on kasutusest tegelikult kõrvaldatud rohkem kui teiste mootoritootjate
mootoreid ja et 1999. aastal tootis ta mootoreid „maapinnal” (parked, st pargitud lennukid) paiknevast 450-st lennukist pooltele
(vaidlustatud otsuse põhjendus 177). UTC 2000. aasta majandusaasta aruande alusel vähenesid P & W tulud 202 miljonit USA dollarit
ehk 1998. aasta ja 1999. aasta vahelisel perioodil 3%, mis tähendab tsiviil- ja sõjalennukitele mõeldud mootorite tarnete
vähenemist ja kommertslennukite varuosade mahu langust, mida korvas osaliselt eelkõige kommertslennukite hooldus- ja parandustegevuse
suurenemine (põhjendus 181). Komisjon märgib veel vaidlustatud otsuse põhjenduses 183, et […].
Komisjon märgib vaidlustatud otsuse põhjendustes 185‑187 edasi, et näib, et […]. Komisjon järeldab sellest, et P & W sõltumatu
tegevus keskendub tulevikus põhiliselt teiste mootorite turgudele kui suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turg.
Hageja ei vaidlusta otseselt komisjoni selle kohta esitatud faktilisi asjaolusid, kuid märgib, et P & W jätkab investeerimist
oma mootorite täiustamisse ja osales koos hagejaga Engine Alliance’is, et välja töötada täiesti uus mootor lennukitele A380
ja B747‑400. Ta märgib ka, et lennukile A318 paigaldatava P & W mootori müük edestab CFMI alternatiivse mootori müüki sellele
lennukitüübile. Tuleb järeldada, et need asjaolud, kuigi need näitavad tegelikult, et P & W jätkab tegevust suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turul, ei lükka siiski ümber komisjoni argumenti.
Nagu märgib hageja […], viidates vaidlustatud otsuse põhjenduses 192 sisalduvale tsitaadile, on tema ja P & W vaheline konkurents
olemas teatavatel turgudel, mis võib kohati olla isegi tugev. Seevastu P & W turuosa suurus ja muutumine rõhutavad, et see
konkurents on piiratud ja eespool märgitud asjaolu, et hageja sellegipoolest võitis asjassepuutuva hankelepingu eelkõige GECAS-e
osavõtu tõttu, vaatamata standardiseerimise kaalutlustele, on olulisema tähtsusega kui asjaolu, et lepingu saamiseks konkureeriti.
Nagu vaidlustatud otsuse põhjenduses 192 viidatud elektroonilise kirja koostaja selles märkis „[…]” ja see näide illustreerib
konkreetselt teatava konkurentsi ja ühe konkurendi ülekaaluka võimsuse kooseksisteerimise võimalust.
Kõige eespool toodu valguses võis komisjon õiguspäraselt põhjenduses 194 järeldada, eelkõige arvude ja dokumentaalsete tõendite
põhjal, millele ta vaidlustatud otsuses otseselt tugineb, et P & W ei olnud enam GE-le otseselt arvestatav sõltumatu konkurent
suurel osal suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turust.
–       Rolls-Royce’i seisund
Seoses Rolls-Royce’iga märgib komisjon vaidlustatud otsuses, et tema konkurentsiseisundit hageja suhtes on mõjutanud […] (põhjendused 196 jj).
Komisjon tugineb eelkõige GECAS-e presidendi saadetud elektroonilisele kirjale, milles ta kinnitab […] (vaidlustatud otsuse
põhjendused 200 ja 204).
Komisjon viitab ka ühele sisedokumendile […] (põhjendus 205).
Komisjoni sõnul oli Rolls-Royce kohustatud otsima uute mootorite väljatöötamiseks välist rahalist abi, kasutades riski- ja
tulujaotusprogramme (Risk and Revenue Sharing Partner programmes ehk „RRSP”). Sellega seoses tugineb ta Schroder Salomon Smith
Barney finantsanalüütikute kommentaaridele, millest nähtub, et need programmid on muutunud Rolls-Royce’i jaoks väga oluliseks.
Deutsche Bank’i analüüsi kohaselt on muret tekitav, et Rolls-Royce’i tulu suurus enne intresside ja maksude mahaarvamist pärineb
umbes 60% ulatuses RRSP programmist, mille prognoositavus on piiratud, ja ta märgib, et neist programmidest tulenev kapitalivoogude
oodatav muutus avaldab suurenevat survet Rolls-Royce’i pikaajalisele tegevusele, sest laekumised peaks vähenema pärast 2001. aastat
(vaidlustatud otsuse põhjendused 201‑203).
Komisjon märgib, et […] (põhjendused 211‑214).
Viimasena märgib komisjon, et hageja on „tunnustatud tarnija” paljude lennuettevõtjate hulgas, mistõttu tema mootorid moodustavad
senini tootmises olevatele lennukitele paigaldatud mootoripargist üle 60% (vaidlustatud otsuse põhjendused 215‑217). Ta tsiteerib
selle otsuse põhjenduses 218 Rolls-Royce’i enda kinnitust, millest nähtub, et […].
Hageja väidab, et Rolls-Royce on tehniliselt väga tugev konkurent ja märgib, et Engine Alliance’i otsuses leidis komisjon,
et tal „on kasvav turuosa ja piisavat võimsust uute mootorite ja olemasolevate mootorite teisendtoodete väljatöötamiseks.
Hageja leiab eelkõige, et on absurdne tugineda asjaolule, et […], samas, kui see asjaolu kajastab tegelikult selle ettevõtja
märkimisväärset kaubanduslikku edu.
Vaidlustatud otsuse sedastustest ja hageja asjakohastest järeldustest tuleb järeldada, et Rolls-Royce’i tegevus suuremõõtmeliste
kommertslennukite mootorite tootmisel on tegelikult heas kaubanduslikus seisus ja tal puuduvad otsesed kaubanduslikud või
rahalised raskused. Muu hulgas vastab tõele, et […] on põhimõtteliselt kaubandusliku edu tunnus ja finantsilise stabiilsuse
väljendus.
Siiski ei eita komisjon vaidlustatud otsuses Rolls-Royce’i kaubanduslikku edu. Eelkõige ei leia ta, et […] on kaubandusliku
nõrkuse tegur, nagu väidab hageja. Ta hoopis märgib, et vaatamata oma headele külgedele on see äriühing […] ja järelikult
ei saa teda pidada piisavaks vastukaaluks suuremõõtmeliste kommertslennukite turul üldiselt, et takistada hageja sõltumatut
käitumist suures ulatuses.
Komisjon sedastas vaidlustatud otsuses, et […] (vaidlustatud otsuse põhjendused 211‑213). Hageja ei vaidlusta asjaolude õigsust,
millele see tema esitatud analüüs tugineb, vaid piirdub märkusega, et […]. Tuleb siiski järeldada, et see arutluskäik kinnitab
komisjoni konkreetset järeldust vaidlustatud otsuse põhjenduses 214, mille kohaselt […].
Seoses Rolls-Royce’i rahalise olukorraga nähtub komisjoni arutluskäigust, millele viidati eespool punktides 263‑265, […] ja
et viis, kuidas ta rahastas oma viimaseid projekte ehk rahastamine RRSP abil, omab negatiivset mõju tema tulevaste aastate
tuludele. Komisjon viitas oma argumentatsiooni selle osa toetuseks sõltumatute finantsanalüütikute kinnitustele, mis puudutavad
eelkõige projektide sellise rahastamise tagajärgi Rolls-Royce’ile. Seevastu piirdub hageja märkusega, et Rolls-Royce on üldiselt
heas majanduslikus seisus, seejuures selgitamata, milles komisjoni analüüs, seoses Rolls-Royce’i […] on ekslik.
Eelnevast järeldub, et komisjon ei ole teinud ilmset hindamisviga, kui ta märkis vaidlustatud otsuse põhjenduses 196, et „kuigi
ta on tehnilisest aspektist väga edukas tarnija, ei saa äriühingut [Rolls-Royce] selle pärast pidada kõikide mootorite usaldusväärseks
pakkujaks kõikidel turgudel ja eelkõige selliseks, kellele antaks reaktiivmootorite tarnimise ainuõigus”.
Ostjate poolt avaldatav surve
Lõpuks esitab komisjon vaidlustatud otsuses põhjused, mille tõttu ei ole olemas ainsate suuremõõtmeliste kommertslennukite
tootjate Boeingu ja Airbusi ega ka lennuettevõtjate tasakaalustavat ostuvõimsust (põhjendused 224‑228).
Komisjon märgib põhiliselt, et paljud lennuettevõtjad sõltuvad hagejast, sest ta on nende lennukipargi tunnustatud tarnija.
Lisaks märgib ta, et mootorite lõppkasutajateks olevate lennuettevõtjate pidev nõudlus on hajutatud, sest ükski lennuettevõtja
ei esinda üksinda rohkem kui 5% ostudest (põhjendus 226), mida hageja ei vaidlusta.
Lennukitootjatega seoses märgib komisjon, et hagejal on lennukitootjatele nende klientide kaudu suur mõju oma osa tõttu asjassepuutuvate
klientide lennukipargile paigaldatud mootoripargis. Selles kontekstis tuletab ta meelde, et GECAS võib „ahvatleda” lennuettevõtjate
nõudlust hageja toodetud mootoritega lennukite järele ja et GE Capital ja GECAS mõjutasid nende mootorivalikut isegi otseselt
(põhjendus 228).
Hageja esitab sellega seoses kaks etteheidet. Esiteks märgib ta, et oma otsuses Allied Signal/Honeywell sedastas komisjon,
et Boeing ja Airbus on võimsad ostjad ja märkis nii selles otsuses kui ka otsuses EADS, et neil lennuettevõtjatel on ostjatena
märkimisväärne võimsus. Sellega seoses piisab, kui märkida, nagu on seda teinud komisjon, et asjassepuutuvates otsustes sedastatud
ostjate võimsus oli olemas hagejast erinevate ettevõtjate suhtes teiste toodete osas. Arvestades seda, et komisjon tugineb
selles osas eelistele, mis on iseloomulikud hagejale ja tema erilisele positsioonile reaktiivmootorite turul, ei ole see argument
käesoleval juhul asjakohane.
Teiseks märgib hageja, et Boeing ja Airbus ei ole koondumise vastu. Sellise vastuseisu puudumine ei ole asjakohane seoses
küsimusega, kas hagejal oli turgu valitsev seisund enne koondumistehingut. Sellist vastuseisu puudumist võib selgitada paljude
erinevate põhjustega ja eelkõige kohtuistungil komisjoni esitatud oletusega, et Boeingul ja Airbusil ei ole märgatavat huvi
mootorite hindasid alandada, sest suhteliselt kõrge hinnatase mõjutab mõlemat võrdselt. Lisaks võib liigse osatähtsuse andmine
sellise vastuseisu puudumisele võrduda järeldusega, et ettevõtja kliendid võivad otsustada eraõigusliku koondumiskontrolli
abil, kas nende tarnija on vastaval turul turgu valitsevas seisundis.
Seetõttu tuleb hageja selle kohta esitatud argumendid tagasi lükata. Neil põhjustel ja erinevate eespool esitatud sedastuste
valguses, mis puudutavad hageja jõupositsiooni suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, ei ole komisjon
teinud faktiviga ega ilmset hindamisviga, kui ta järeldas, et Boeing, Airbus ja lennuettevõtjad ei avalda hagejale kaubanduslikku
survet määral, mis lükkaks ümber komisjoni järelduse hageja turgu valitseva seisundi olemasolust.
f)     Järeldus turgu valitseva seisundi kohta
Kõige eespooltoodu valguses ei teinud komisjon ilmset hindamisviga, kui ta järeldas vaidlustatud otsuse põhjenduses 229, et
GE-l oli enne koondumist suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul turgu valitsev seisund.
C –
Vertikaalne kattumine
1.
Poolte argumendid
Hageja leiab seoses vaidlustatud otsuse osaga, milles käsitletakse vertikaalset kattumist, mis tekkis Honeywelli ja GE reaktiivmootorite
süüteseadmete ühendamise tulemusel tekkinud kombinatsioonist, et komisjon jättis tähelepanuta asjaolu, et Honeywell tarnib
oma süüteseadmeid GE-ga konkureerivatele mootoritootjatele. Komisjon ei esitanud tõendeid selle kohta, et koondumistehinguga
kaasneb koondumise tulemusel tekkiva üksuse konkurentide kõrvaldamine, eelkõige seetõttu, et süüteseadme hind moodustab vaid
0,2% mootorihinnast.
Hageja lisab vastuses Rolls-Royce’i ja Rockwelli märkustele ja ka kohtuistungil, et kooskõlas eespool punktis 58 viidatud
kohtuotsusega Tetra Laval
v
. komisjon oleks komisjon pidanud arvesse võtma kohustusi, mis on koondumise tulemusel tekkinud üksusel EÜ artikli 82 alusel.
Seoses süüteseadmeid puudutavate kohustustega tegi GE ettepaneku võõrandada Honeywelli lennukimootorite süüteseadmete tootmistegevus.
Vaidlustatud otsuses selle kohustuse vastu esitatud vastuväited on täiesti põhjendamata.
Komisjon, keda toetab Rolls-Royce, tuletab meelde, et Honeywell on turu olukorrast lähtuvalt ainus sõltumatu ja usaldusväärne
suuremõõtmeliste kommertslennukite süüteseadmete tarnija ja et tema ühendamine ettevõtjaga, kes on turgu valitsev reaktiivmootorite
tarnija, võimaldaks ühinemisel tekkival üksusel käituda sõltumatut, mis ei olnud varem võimalik. Komisjon märgib veel, et
hageja etteheited seoses kohustustega, mis puudutavad seda turgu, jäävad paljasõnalisteks argumentideks.
Rolls-Royce rõhutab eelkõige, et süüteseadmed on reaktiivmootori oluline komponent ja et ühinemisel tekkiv üksus võib pärast
koondumistehingut saada selle komponendi soodsamatel tingimustel. Rolls-Royce’i jaoks oleks rahaliselt ja tehniliselt raske
valida teist tarnijat kui Honeywell.
2.
Esimese Astme Kohtu hinnang
Komisjon kirjeldas Honeywelli seisundit erinevatel reaktiivmootorite tarvikute ja juhtimisseadmete turgudel vaidlustatud otsuse
põhjendustes 331‑340. Eelkõige märkis ta, et Honeywellil oli nende toodete ehk mootorite süüteseadmete turul [50‑60] %-line
turuosa, P & W tütarettevõtjal Hamilton Sundstrand oli tootmismahu alusel teine tootja [40‑50] %-lise turuosaga (vaidlustatud
otsuse põhjendused 337 ja 338).
Tuleb veel meelde tuletada, et komisjon ei leidnud vaidlustatud otsuses, et koondumine põhjustaks Honeywelli turgu valitseva
seisundi tekkimise või tugevnemise sellel turul.
Komisjon hoopis leidis vaidlustatud otsuse põhjenduses 419, et „sõltumata toodete pakettmüügi tagajärgedest tugevdab kavandatav
koondumine GE turgu valitsevat seisundit [suuremõõtmeliste kommertslennukite] reaktiivmootorite turul konkureerivate mootoritootjate
vertikaalse kõrvaldamise tõttu, mis tuleneb vertikaalsest suhtest GE kui mootorite väljatöötaja ja Honeywelli kui GE-le ja
tema konkurentidele süüteseadmete [tarnija] vahel”. Tema sõnul „oleks pärast kavandatud tehingut ühinemisel tekkiv üksus huvitatud
konkurentidest mootoritootjatele Honeywelli süüteseadmete tarnimise aeglustamisest või häirimisest, mis kahjustaks GE-ga konkureerivate
mootoritootjate tarneid, turustust, rentaablust ja konkurentsivõimet. Samuti võib koondumise tulemusel tekkiv üksus tõsta
süüteseadmete või nende varuosade hindu, mis muudab konkurentidest mootoritootjate kulud suuremaks ja kahandab veelgi enam
nende suutlikkust nimetatud üksusega konkureerida.” (vaidlustatud otsuse põhjendus 420).
Komisjon lükkas seejärel tagasi hageja argumendid, millega ta soovis komisjoni analüüsi ümber lükata. Eriti märkis ta, et
Hamilton Sundstrand toodab käesoleval ajal süüteseadmeid üksnes P & W mootoritele ja kinnitab, et tal puudub kaubanduslik
huvi müüa oma süüteseadmeid teistele mootoritootjatele isegi hinnatõusu puhul (põhjendused 338 ja 421). Seetõttu leiab komisjon,
et Hamilton Sundstrandi ei saa pidada Honeywelli konkurendiks (põhjendus 338). Komisjon sedastab, et puudub üldse teine konkurent,
kes suudaks Honeywellile turul tõhusat konkurentsialast survet avaldada ja et kaubaturule pääsu tõkked on märkimisväärsed,
mistõttu ei saa võimalust, et turule tuleb uusi ettevõtjaid, enam käsitleda tõelise survena (põhjendused 422 ja 423).
Lisaks uurib komisjon haldusmenetluses esitatud argumenti, mille kohaselt Honeywelli sõlmitud lepingud hoidsid ära ohu, et
ta keeldub tarnimast oma süüteseadmeid teatavatele klientidele ja isegi selle, et ta taandub turult kui tarnija kolmandatele
isikutele. Ta vaidleb sellise piirangu tõhususele vastu ja märgib, et vaatamata lepingu sätetele, põhjustaks Honeywelli keeldumine
müügist GE-ga konkureerivatele mootoritootjatele segadusi ja olulisi kulusid, seda enam, et „range lepinguline kontroll, mis
piirab ühe või teise poole võimalust konkurente ilma põhjuseta kõrvaldada, on omane hiljutistele mootoriprogrammidele, samas
kui kõige vanemad programmid selliseid sätteid ei sisalda” (põhjendus 424).
Komisjon lükkab tagasi ka argumendi, mille kohaselt ei toimunud konkurentide väljatõrjumist turult kuni praeguse ajani vaatamata
Honeywellile kuuluvale osale õhuturbiinide süüteseadmete turust, ja sedastab sellega seoses, et need väikesed mootorid on
ainuõiguslike lepingute esemeks, mistõttu ahvatlused konkurentide kõrvaldamiseks sellelt turult on selgelt väiksemad, kui
ühinemisel tekkival üksusel suuremõõtmeliste kommertslennukitüüpide puhul, millele on võimalik heaks kiita mitmeid reaktiivmootoreid
(vaidlustatud otsuse põhjendus 425). Lõpuks seoses argumendiga, mille kohaselt süüteseadmeid võib lennukitootjatele otse tarnida
ja et mis tahes mootoritootjate tarnest keeldumisest võivad lennukitootjad mööda minna süüteseadmete otsetellimustega, märgib
komisjon, et enamus reaktiivmootorite süüteseadmetest müüakse mootorite tarnijatele, et see oleks integreeritud lennukitootjatele
üleantavasse valmis mootorisse (vaidlustatud otsuse põhjendus 426).
Tuleb sedastada, et hageja ei ole vaidlustanud Esimese Astme Kohtus seda, et komisjon on vaidlustatud otsuses esitatud ja
eelmistes punktides korratud põhjustel tagasilükanud haldusmenetluses esitatud argumendid. Käesolevas menetluses tuleb pidada
neid põhjuseid sellisteks, et see tagasilükkamine on põhimõtteliselt põhjendatud. Esimese Astme Kohtul tuleb seevastu uurida
hageja argumente, mis on lühidalt esitatud eespool punktides 281‑283.
Komisjoni argument seoses hagejal juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi tugevnemisega suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turul on põhjendatud, eelkõige seetõttu, et koondumistehingule järgnevalt oleks ühinemisel tekkiv üksus
huvitatud „konkurentidest mootoritootjatele Honeywelli süüteseadmete tarnimise aeglustamisest või häirimisest” ja ta saaks
hindu tõsta. Ta märkis ka, kui ta lükkas tagasi argumente, mis puudutasid lepingulisi piiranguid, mis hoiavad ära Honeywelli
keeldumise müügist, et selline keeldumine põhjustaks praktikas segadusi ja olulisi kulusid konkurentidest mootoritootjatele.
Vastab tõele, et Honeywelli reaktiivmootorite tarvikuid ja juhtimisseadmeid, mis sisaldavad neid süüteseadmeid, kasutatakse
paljudes konkurentide mootorites, eelkõige Rolls-Royce’i mootorites. Arvestades Honeywelli põhilise konkurendi (Hamilton Sundstrand)
kaubanduspoliitikat, mida hageja ei ole vaidlustanud ja mis seisneb selles, et ta enam turul enda süüteseadmetega ei kauple,
sõltub Rolls‑Royce nüüd Honeywellist ja Honeywelli turuosa [50‑60]% ei kajasta seega adekvaatselt viimase kaubandusliku mõju
ulatust esimese suhtes. Komisjon märkis ka põhjenduses 425, et asjaolu, et suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite vahel
on võimalik valida, mis on teisiti õhuturbiinmootoritega õhusõidukite puhul, põhjustab erilise ahvatluse konkurentide koheseks
kõrvaldamiseks, mis teistes mootoritootmise valdkondades puudub.
Asjassepuutuva koondumise mõjud kohtuotsuse selles osas ei ole konglomeraatmõjud, kuna nende tulemuseks on tarnija ja kliendi
vaheline otsene vertikaalne suhe. Siiski nähtub eespool toodud kirjeldusest ja eelkõige punktist 293 eespool, et komisjoni
argument sellest suhtest tekkivate koondumise konkurentsivastaste mõjude kohta sõltub ühinemise tulemusel tekkinud üksuse
tulevasest käitumisest, ilma milleta puudub ühinemise sellel aspektil kahjulik tagajärg. Seega on komisjon kohustatud esitama
sellise käitumise tõenäosuse kohta veenvaid tõendeid (vt analoogia alusel eespool punktis 58 viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v.
komisjon, punkt 65 jj).
Teatavatel juhtudel võivad sellisteks tõenditeks olla majandusuuringud, milles tuvastatakse turu tõenäoline areng ja tehakse
kindlaks, et ühinemisel tekkival üksusel on ahvatlus teataval viisil käituda. Nagu märgib hageja, ei ole komisjon selliseid
tõendeid käesoleval juhul esitanud.
Tuleb siiski meelde tuletada, et kuna ühenduse õiguses peetakse kinni tõendamisvabaduse põhimõttest (vt selle kohta kohtujuristi
ülesandeid täitnud kohtunik Vesterdorf’i ettepanek 24. oktoobri 1991. aasta otsusele kohtuasjas T‑1/89: Rhône-Poulenc
v
. komisjon, EKL 1991, lk II‑867, II‑869 ja II‑954 ning viidatud kohtupraktika), ei ole sellist liiki tõendite puudumine iseenesest
otsustav. Eelkõige olukorras, kus on ilmselge, et ühe ettevõtja kaubanduslik huvi on nii kaalukas, et see kallutab teatud
käitumisele, nagu näiteks võimaluse kasutamine häirida konkureeriva ettevõtja tegevust, ei ole komisjon teinud ilmset hindamisviga,
järeldades, et ühinemisel tekkiv üksus hakkab tõenäoliselt prognoositud viisil tegelikult käituma. Sellisel juhul võib käesoleva
asja lihtne majanduslik ja kaubanduslik tegelikkus olla kohtupraktikas nõutav veenev tõend.
Käesoleval juhul tuvastas komisjon esiteks väga kontsentreeritud pakkumise olemasolu süüteseadmete turul, mis muudab hageja
ja tema konkurendid, eelkõige Rolls-Royce’i, Honeywellist suurel määral sõltuvateks ja teiseks, koondumisest tuleneva vertikaalselt
integreeritud kaubandusliku struktuuri tekkimise, mis ühendab põhilise komponendi (süüteseadme) tootmisetegevuse lõpptoote
tootmistegevusega, mida müüakse turustusahelas järgneval kaubaturul, kus juba oli turgu valitsev seisund. Selliste turutingimuste
põhjal leidis komisjon, et ühinemisel tekkiva üksuse kaubanduslik huvi aitab teatavatel juhtudel kaasa – jättes selles staadiumis
kõrvale võimalikud õiguslikud piirangud, mis võivad seda mõjutada – tema võimu kasutamisele suhteliselt odava, kuid reaktiivmootori
toimimiseks olulise komponendi möödapääsmatu tarnijana oma konkurentide reaktiivmootorite tootmise häirimisel.
Komisjoni selle kohta tehtud analüüs on veenev isegi majandusuuringute puudumisel, sest sellest ilmneb selgelt, et prognoositav
käitumine, mis võimaldab ühinemisel tekkival üksusel kahjustada oma konkurentide huve märkimisväärselt, on tema kaubanduslikes
huvides. Pooled nõustuvad, et süüteseade moodustab mootori maksumusest minimaalse osa ehk 0,2%, mida hageja on väitnud märkustes
menetlusse astujate seisukohtade suhtes. Järelikult kasumid, mida ühinemisel tekkiv üksus võib saada oma toote müümisel Rolls-Royce’ile
ja P & W-le on kindlasti minimaalsed võrreldes sellega, mida ta võiks saada Rolls‑Royce’i ja P & W arvel oma turuosa suurendamisest
suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite turul.
Sellega seoses märkis komisjon eelkõige vaidlustatud otsuses sisalduvas analüüsis võimaluse kohta, et Hamilton Sundstrand
alustab süüteseadmete turustamist vabal turul, et „turustusahelas eelneval kaubaturul [Rolls-Royce]’ile süüteseadmete müügist
tekkivad loodetavad kasumid ei korva kasumikaotust, millega P & W seisab tõenäoliselt silmitsi mootorite müügil turustusahelas
järgneval kaubaturul” (vaidlustatud otsuse põhjenduse 338, vt ka põhjendus 421). See kaubanduslik loogika kinnitab ka
mutatis mutandis
tema argumenti ühinemisel tekkiva üksuse ahvatlusest piirata või häirida oma konkurentidele tehtavaid süüteseadmete tarneid
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootoritele.
Seoses võimalusega, et lepingulised õiguslikud piirangud võiksid ära hoida komisjoni prognoositud käitumise, tuleb kõigepealt
märkida, et eespool punktides 290‑292 esitatud põhjustel, eriti viimati nimetatud punktides märgitud vaidluse puudumisel Esimese
Astme Kohtus, pole käesolevas kohtuasjas tõendatud, et lepingulised sätted, mis näevad ette võimalikust müügist keeldumise
keelamise, võiksid ära hoida komisjoni prognoositud kahjuliku mõju, mille põhjustab ühinemisel tekkiva üksuse käitumine oma
konkurentidele.
Siiski viitab hageja ka argumendile, mis põhineb järeldustel, mille Esimese Astme Kohus tegi eespool punktis 58 viidatud kohtuotsuses
Tetra Laval
v.
komisjon, mis kuulutati välja pärast käesoleva hagiavalduse esitamist ja mille kohaselt oleks komisjon pidanud arvesse võtma
kohustusi, mis on koondumise tulemusel tekkinud üksusel EÜ artikli 82 alusel (kohtuotsuse punktid 156‑160). Eeldusel, et nende
turgude kaubandus- ja konkurentsiolukorra analüüs on õige, tähendab tema sõnul komisjoni prognoositud käitumine, mille puhul
ühinemisel tekkiv üksus häirib tahtlikult oma konkurentide reaktiivmootorite tootmistegevust, ilmselgelt seda, et kuritarvitatakse
komisjoni tuvastatud eelnevalt olemasolevat turgu valitsevat seisundit suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul. Kuna komisjon ei ole uurinud hoiatavat mõju, mis võib käesoleval juhul tekkida EÜ artikli 82 võimalikust kohaldamisest,
on moonutatud tema analüüs, mis puudutab ühinemisel tekkiva üksuse ahvatlust käituda prognoositud viisil.
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et Euroopa Kohus otsustas apellatsioonkaebuse suhtes eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses
komisjon
v.
Tetra Laval (punktid 74‑78), et Esimese Astme Kohus leidis põhjendatult, et teatavate võtete tulevikus kasutamise tõenäosust
tuleb hinnata terviklikult, ehk arvestades nii ahvatlust neid võtteid kasutada kui ka tegureid, mis võivad seda ahvatlust
vähendada või isegi selle kõrvaldada, kaasa arvatud selle käitumise võimalik ebaseaduslik iseloom. Siiski sedastas Euroopa
Kohus veel, et määruse nr 4064/89 preventiivse eesmärgiga oleks siiski vastuolus komisjonilt nõuda, et ta iga koondumise projekti
puhul kontrolliks, millisel määral konkurentsivastase käitumise ahvatlus võiks väheneda või olla kõrvaldatud tänu kõnealuse
käitumise ebaseaduslikkusele, selle avastamise tõenäosusele ja asjakohase menetluse algatamisele pädevate ametiasutuste poolt
(vt punkt 72 jj)
Seega peab komisjon põhimõtteliselt arvestama teatava käitumise võimalikku ebaseaduslikku ja järelikult karistatavat olemust
kui tegurit, mis võib ettevõtja jaoks vähendada või kõrvaldada ahvatlusi selliseks käitumiseks (eespool punkt 74). Seevastu
ei ole ta kohustatud tuvastama seda, kas prognoositud tulevane käitumine on või ei ole tegelikult kvalifitseeritav EÜ artikli 82
rikkumisena, või seda et kui see nii on, siis kas rikkumist saab tuvastada ja karistada; komisjon võib selles osas piirduda
tema käsutuses olevatel tõenditel põhineva kokkuvõtliku analüüsiga.
Komisjon prognoosis käesolevas asjas tulevast käitumist süüteseadmete turul, mille eesmärk ja – kui see käitumine osutub tõhusaks
– mõjuks on suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul turgu valitseva seisundi tugevnemine eelkõige ühinemisel
tekkiva üksuse konkurentide nõrgendamise teel sellel turul. Asjaomane käitumine ehk konkurentidele süüteseadmete tarnimise
katkestamine, isegi selle komponendi müügist keeldumine ja hindade suurendamine avaldab mõju suuremõõtmeliste kommertslennukite
reaktiivmootorite turule vaid siis, kui sellega kahjustatakse ühinemisel tekkiva üksuse konkurentide reaktiivmootorite tootmistegevust
märkimisväärselt.
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et kuigi turgu valitsev seisund ei võta ettevõtjalt õigust kaitsta oma kaubanduslikke
huvisid, nähtub väljakujunenud kohtupraktikast, et selline käitumine on õigusvastane, kui sellel on turgu valitsevat seisundit
tugevdav ja seda kuritarvitav eesmärk (eespool punktis 117 viidatud kohtuotsus United Brands
v.
komisjon, punkt 189, 1. aprilli 1993. aasta otsus kohtuasjas T‑65/89: BPB Industries ja British Gypsum
v
. komisjon, EKL 1993, lk II‑389, punkt 117 jj ja vt ka 8. oktoobri 1996. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑24/93 – T‑26/93 ja T‑28/93: Compagnie maritime belge transports jt
v
. komisjon, EKL 1996, lk II‑1201, punkt 149). Turgu valitseva seisundiga ettevõtja keeldumine müüa oma konkurentidele olulist
komponenti on seega iseenesest selle seisundi kuritarvitamine (vt selle kohta 6. märtsi 1974. aasta otsus liidetud kohtuasjades 6/73
ja 7/73: Istituto Chemioterapico Italiano ja Commercial Solvents
v
. komisjon, EKL 1974, lk 223, punkt 25).
Ühinemisel tekkiva üksuse süüteseadmete hindade tõstmise osas tuleb märkida, et Rolls-Royce’i konkurentsivõime oluliseks mõjutamiseks
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul peaks olema selline hindade tõstmine nii suur, et see osutub selgelt
kuritarvitavaks käitumiseks. Süüteseadmete hindade võimalik tõstmine 50%, mida ei õigusta ilmne kaubanduslik põhjus, suurendaks
reaktiivmootori hinda vaid 0,1% ega omaks seetõttu praktiliselt mingit mõju reaktiivmootorite turule. Lisaks, kui eeldada,
et süüteseadmete hindade tõstmist kohaldataks mittediskrimineerivalt, võiks see mõjuda halvasti ühinemisel tekkiva üksuse
teatavatele klientidele ja järelikult võivad sellel olla tema jaoks kahjulikud kaubanduslikud mõjud. See hinnatõus võiks eelkõige
mõjutada ühinemisel tekkiva üksuse suhteid lennuettevõtjatega, kes on samal ajal süüteseadmete osas kaudsed kliendid lennukite
ostjatena ja otsesed kliendid müügijärgse teenuse turul ja kes võivad olla ka ühinemisel tekkiva üksuse kliendid nii mootorite
kui ka avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete osas. Seevastu juhul, kus sellist suurendamist kohaldataks tema konkurentide
suhtes diskrimineerivalt, oleks sellise hinnatõusu eesmärk konkurentide turult kõrvaldamine ja seega on see ilmselgelt kuritarvitav.
Samuti kahjustavad pärast tehingu toimumist ühinemisel tekkiva üksuse kliente võimalikud tarnehäired, kui need saavad reegliks,
ja osutuvad selgelt kuritarvitamiseks, kui häired on diskrimineerivad, eelkõige Rolls-Royce’i suhtes.
Eelnevast järeldub, et komisjoni prognoositud käitumine võib käesoleval juhul olla kvalifitseeritav turgu valitseva seisundi
kuritarvitamisena. Mida veenvam on käesolevas asjas komisjoni argument asjassepuutuva käitumise tõhususest ja järelikult selgem
kaubanduslik ahvatlus selle rakendamiseks, seda rohkem on võimalik, et selline käitumine osutub konkurentsivastaseks. Need
on täpselt komisjoni prognoositud käitumise kõige äärmuslikumad vormid, mis on mõlemad kõige tõhusamad konkurentide tegevuse
kahjustamiseks ja võivad kõige tõenäolisemalt moodustada ühinemisel tekkiva üksuse turgu valitseva seisundi nähtava ja ilmse
ning järelikult tõenäoliselt karistatava kuritarvitamise.
Sellega seoses asjaolu, et kuritarvitamine toimub teatud turul (käesoleval juhul süüteseadmete turul), ei keela järeldamast,
et turgu valitseva seisundi hindamise eesmärgil on asjaomaseks turuks seotud, turustusahelas järgnev kaubaturg (käesoleval
juhul suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turg), kuna komisjoni prognoositud käitumine esimesel turul taotleb
eelkõige ettevõtte turgu valitseva seisundi säilitamist või tugevnemist teisel turul (vt selle kohta eespool punktis 115 viidatud
kohtuotsus AKZO
v
. komisjon, punktid 40–45 ja 17. detsembri 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑219/99: British Airways
v
. komisjon, EKL 2003, lk II‑5917, punktid 270–300).
Arvestades seega hageja turgu valitseva seisundi olemasolu suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite turul enne koondumist
(vt eespool punkt 280), pidid komisjoni käsutuses olema kõik vajalikud analüüsitõendid, et käesolevas asjas hinnata, seejuures
ilma üksikasjaliku uurimiseta, millisel määral võiks tema enda poolt prognoositud käitumine süüteseadmete turul kvalifitseeruda
EÜ artikli 82 rikkumiseks ja oleks sellisena karistatav. Seega on komisjon rikkunud õigusnorme, jättes arvestamata hoiatava
mõjuga, mis sellel asjaolul oleks võinud ühinemisel tekkivale üksusele olla.
Lisaks ilmneb, et hoiatava mõju arvestamine oleks tõesti võinud mõjutada komisjoni hinnangut asjassepuutuva käitumise tõenäosuse
kohta. Seetõttu ei tule Esimese Astme Kohtul asendada komisjoni hinnangut enda hinnanguga, püüdes tuvastada, mida oleks komisjon
otsustanud, kui ta oleks arvestanud EÜ artikli 82 ennetavat mõju. Seega analüüsis, mille komisjon on teinud kohtuasja käesoleva
osa kohta, on tehtud ilmne hindamisviga, kuna ta ei ole võtnud arvesse asjakohast asjaolu EÜ artikli 82 hoiatava mõju kohta.
3.
Järeldus
Tuleb järeldada, et vaidlustatud otsuse osa, mis puudutab hagejal juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi tugevnemist
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, mis tuleneb tema mootorite tootmise ja neile mootoritele ettenähtud
Honeywelli süüteseadmete tootmise vahelisest vertikaalsest kattumisest, ei ole õiguslikult piisavalt tõendatud.
Seetõttu ei ole vaja käesolevas menetluses uurida, kas komisjon on põhjendatult tagasi lükanud süüteseadmetega seotud kohustused,
mille pakkusid välja koondumisest teavitanud pooled.
D –
Konglomeraatmõjud
1.
Rahaline võimsus ja vertikaalne integreerumine
a)     Poolte argumendid
Seoses vaidlustatud otsuse osaga, mis puudutab rahalist võimsust ja vertikaalset integreerumist, mis tuleneb GE finantseerimisega
tegeleva äriühingu GE Capital ja GE lennukite liisimisega tegelevate ettevõtjate GECAS-e ja GE Capital Corporate Aviation
Group’i (GECCAG) mõjust, rõhutab hageja, et komisjon ei ole tõendanud turgu valitseva seisundi tekkimist või tugevnemist nende
äriühingute tõttu mis tahes reaktiivmootorite turgudel või mis tahes avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel.
Rahaline võimsus
GE Capitali osas ei põhine komisjoni argumendid, mis puudutavad selle äriühingu ja Honeywelli väidetava rahalise võimsuse
ühendamisest tulenevaid konkurentsivastasteid mõjusid, ühelgi õiguslikul, majanduslikul või faktilisel alusel. Kuna majandusalase
uuringu seisukohast on see argument ebaharilik, oleks komisjon pidanud esitama konkreetse õigus- ja majandusalase analüüsi.
Komisjon tuletab meelde vaidlustatud otsuse põhjenduses 107 loetletud objektiivseid tegureid, mis soodustavad GE turgu valitsevat
seisundit. Ta väidab siiski, et ta ei karistanud GE-d tema suure kapitaliseerituse tõttu, vaid arvestas seda rahalist võimsust
aeronautikatööstuse erilises kontekstis. Selle tööstuse investeeringute summade ja kestuse tõttu on finantssuutlikkus konkurentsivõime
keskne tegur. GE finantssuutlikkus on oluliselt suurem tema konkurentide finantssuutlikkusest.
Need objektiivsed tegurid, mis juba omalt poolt annavad GE-le turgu valitseva seisundi enne koondumist, sest rahalist võimsust
võidakse kasutada tema kaubandus- ja tööstuspoliitika toetamiseks lennukimootorite turul, oleksid aidanud ühinemisel tekkival
üksusel saavutada turgu valitsev seisund ka erinevatel avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel.
Rockwell märgib sellega seoses, et GE Capital toimib nii sisepanga kui ka hageja klientide otsese rahastajana. Rolls-Royce
tuletab meelde, et ta on toonud komisjonile palju näiteid selle kohta, et GE on kasutanud oma rahalist võimsust mootorite
tarnimise ainuõiguse saamiseks.
Vertikaalne integreerumine
Hageja vaidlustab seoses GECAS-e ja GECCAG-iga komisjoni „turuosade ümberpaigutamist” (share shifting) puudutava argumentatsiooni
õigsuse, et need kaks äriühingut soosivad Honeywelli toodete ostmist tema konkurentide toodete kahjuks. Isegi kui oletada,
et GECAS-e tegevus oleks mõjutanud sel viisil reaktiivmootorite turge enne koondumist, ei ole tõendatud, et sellised kasulikud
mõjud tekivad Honeywellil pärast koondumist, eelkõige erinevatel avioonikaga seotud ja mitteseotud turgudel. Hageja on sellega
seoses kohtuistungil märkinud, et komisjon ei ole kontrollinud olukorda erinevate turgude kaupa, vaid on hoopis piirdunud
üldiste väidete esitamisega, milles nende vahelised erinevused on jäetud tähelepanuta.
Komisjon täpsustab, et GECAS on suurim suuremõõtmeliste kommertslennukite ostja, kellel on 10%-line turuosa, ja et juba GECAS
soodustab turgu valitsevat seisundit, mis hagejal on suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul.
Nende mõjude osas, mis on seotud Honeywelli puudutava vertikaalse integreerumisega, viitab komisjon selles osas vaidlustatud
otsusele ja väidab sarnaselt Rockwelliga, et on ette näha, et GE laiendab oma meetodid Honeywelli toodetele. Ta tuletab meelde
eelkõige seda, et tootja tarnitud seadmed (SFE, supplier-furnished equipment) valib üksnes lennukitootja, ja need tagavad
tuluallika pikaks ajaks. Komisjoni ja Rockwelli sõnul oleks Honeywell pärast koondumist saanud koheselt kasu GE Capitali suutlikkusest
ja ahvatlusest tagada GECAS-e abil oma toodetele ainuõiguslik seisund.
Komisjon ei väida, et GECAS ostaks üksnes „täiesti Honeywell” – lennukeid, vaid et GECAS-st kasutataks mõjutusvahendina, et
ahvatleda lennukitootjaid ja lennuettevõtjaid valima Honeywelli või anda talle ainuõigus. Sellega seoses rõhutab komisjon
ebavõrdset suhet koondumise tagajärjel tekkiva üksuse ja selle klientide vahel, sest ta tarnib märkimisväärse osa lennukitest.
Komisjon ja Rockwell väidavad, et Honeywelli konkurendid muudetakse järk-järgult vähese tähtsusega ettevõtjateks ja neid sunnitakse
siirduma sellistesse kaubanduslikesse valdkondadesse, kus Honeywell ei tegutse.
Komisjon nõustub GECCAG-e osas sellega, et asjassepuutuval ettevõtjal ei olnud varem huvi tegelda spekulatiivsete ostudega.
See olukord muutuks täiesti, kui turule tuleks Honeywell, kes oleks pärast koondumist oluline ärilennukite seadmete ja teenuste
tarnija.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Sissejuhatus
Kõigepealt tuleb märkida, et komisjon on juba eespool punktis 182 ja sellele järgmistes punktides esitatud põhjustel õigesti
järeldanud, et GECAS-e tegevus ja kaubanduslik mõjutamine, mida esindab GE Capitali rahalisest seisundist tulenev hageja võimsus,
soodustasid hagejal juba eelnevalt olemasolevat turgu valitsevat seisundit suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul.
Nagu hageja õigesti märgib, ei järeldu seevastu neist sedastustest ilmtingimata see, et ühinemisel tekkinud üksus oleks koondumisele
järgnevalt kasutanud avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete müügi edendamiseks analoogilisi võtteid kui varem tuvastatud
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, mille tõttu nende toodete turul oleks tekkinud turgu valitsev
seisund või see oleks tugevnenud.
Vastavalt eespool punktis 58 viidatud kohtuotsusele Tetra Laval
v.
komisjon, mida on kinnitanud Euroopa Kohus eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses komisjon
v
. Tetra Laval, tuli komisjonil tõendada mitte üksnes seda, et ühinemisel tekkival üksusel on võime need võtted avioonikaga
seotud ja mitteseotud toodete turgudel üle võtta, vaid ka veenvate tõendite põhjal tõendada, et ühinemisel tekkiva üksuse
selline käitumine on tõenäoline. Lisaks pidi komisjon tõendama, et selliste võtetega oleks lähitulevikus tekkinud turgu valitsev
seisund vähemalt teatavatel asjaomastel avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel (vt selle kohta eespool punktis 58
viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v
. komisjon, punktid 146–162, mis on Euroopa Kohtu poolt selles osas muutmata jäetud eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses
komisjon
v
. Tetra Laval, punktid 37–45, samuti eespool punkt 60 jj). Järgnevalt uuritakse neid kahte aspekti, mida komisjon pidi analüüsima.
Komisjoni prognoositud tulevase käitumise tõenäosus
Komisjoni argument, mis puudutab „turuosade ümberpaigutamisest” põhjustatud tehingu „vertikaalseid” konglomeraatmõjusid, on
erinev sõltuvalt sellest, kas asjassepuutuvad avioonikaga seotud ja mitteseotud tooted on SFE-standardtooted (standard supplier-furnished
equipment, st tooted, mida müüjad tarnivad ainuõiguse alusel) (vaidlustatud otsuse põhjendused 342–348) või BFE-tooted (buyer-furnished
equipment, st tooted, mida tarnivad ostjad) või SFE-valiktooted (pakutakse kahte või enamat SFE alternatiivset toodet) (vaidlustatud
otsuse põhjendused 405–411). Lennukitootjad valivad SFE-standardtooted lõplikult välja lennuki väljatöötamisel, samas kui
BFE-toote lõpliku valiku ja valiku vähemalt kahe eelvalitava toote hulgast ehk SFE-valiktoote otsustab lennuettevõtja tellimuse
esitamisel.
–       SFE-standardtoode
Avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-standardtoodete osas tuletab komisjon meelde oma järeldust, mis puudutab hageja võimet
saada lennukitüüpidele ainuõigus oma mootorite tarnimiseks (vaidlustatud otsuse põhjendus 343), et koondumise tagajärjel on
sellest võimest Honeywellile kohe kasu. Komisjon väidab sellega seoses, et lennuettevõtjad suhtuvad suhteliselt ükskõikselt
avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete komponentide valikusse, sest „GE-st erineva ettevõtja poolt tehtav pakkumine oleks
lennukitootjale vähem oluline kui kasu, mida nad saaksid GECAS-e poolt täiendava lennuki ostmisest” (vaidlustatud otsuse põhjendus 344).
Vastavalt vaidlustatud otsusele „kasutades ära oma rahalist võimsust ja vertikaalset integreerumist uute lennukitüüpide turule
tulekul (näiteks rahastamisega ja/või GECAS-e tehtud tellimustega) suudab ühinemisel tekkiv üksus edendada Honeywelli SFE-toodete
valikut ja võtab seejuures oma konkurentidelt võimaluse paigaldada oma tooteid sellistele uutele lennukitüüpidele” (vaidlustatud
otsuse põhjendus 344) ja lisaks „saavutab Honeywell koondumise järgselt seisundi, kus ta võib saada kasu GE rahalisest võimsusest
ja võimest ristsubsideerida erinevaid tegevusvaldkondi” (vaidlustatud otsuse põhjendus 345). Seetõttu prognoosis komisjon,
et ühinemine nõrgendaks Honeywelli konkurente oluliselt (vaidlustatud otsuse põhjendused 347 ja 348) ja et „GE võimalus kasutada
Honeywelli toodete soodustamiseks strateegiliselt ära GECAS-e turulepääsu ja GE Capitali rahalist võimsust, teeb Honeywellist
turgu valitseva seisundiga tarnija avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-toodete turgudel, kus tal juba on juhtiv positsioon”
(vaidlustatud otsuse põhjendus 346).
Seega on komisjon selgitanud eespool mainitud põhjendustes, et ühinemisel tekkiv üksus suudaks mõjutada lennukitootjate valikut
SFE-komponentide osas ja ahvatleda neid valima Honeywelli tooteid. Seevastu tema kirjeldusest, mis puudutab protsessi, millega
hageja tütarettevõtjate kaubanduslik võimsus tekitab tema sõnul ühinemisel tekkiva üksuse turgu valitseva seisundi, ei ole
võimalik aru saada, miks ühinemisel tekkiva üksuse „strateegilise” käitumise asetleidmine, mis neid tagajärgi põhjustab, on
prognoositav piisavalt suure tõenäosusega.
Komisjonil tuli tõendada veenvate tõenditega sellise tõenäosuse olemasolu. Kuna enne koondumistehingu toimumist tuli tõendada
seda, kuidas käitub ühinemisel tekkiv üksus koondumise järgselt turul, kus enne koondumist ei olnud mingisugust võimalust
käituda komisjoni prognoositud viisil, ei saa sellisteks tõenditeks põhimõtteliselt olla üksnes varasema käitumisega seonduvad
asjaolud. Sellest järeldub, et komisjoni analüüsist, mis on GECAS-e ja GE Capitali suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul oleva seisundi osas eespool õigeks tunnistatud, ei piisa selle nõude täitmiseks, kuigi see võib olla osa sellest.
Seega oleks veenvateks tõenditeks võinud põhimõtteliselt olla iga dokument, mis oleks tõendanud hageja ja/või Honeywelli juhatuse
kindlat kavatsust jätkata avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel GECAS-e ja GE Capitali kaubandusliku võimsuse
kasutamist suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turgudel eespool kirjeldatud viisil ka pärast koondumist,
või majanduslik analüüs, mis oleks tõendanud, et selline käitumine oleks objektiivselt olnud ühinemisel tekkiva üksuse kaubanduslikes
huvides. Kuna komisjon ei ole esitanud tõendeid, mis oleksid tõendanud sellist kavatsust võtta viimati nimetatud turul GE
kasutatavad võtted üle ka avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel pärast koondumist, tuleb uurida, kas vaidlustatud
otsuses on tõendatud, et selline ülevõtmine oleks olnud ühinemisel tekkiva üksuse kaubanduslikes huvides.
Hageja väidab sellega seoses, et ühinemisel tekkiva üksuse kaubanduslikes huvides ei oleks lennukitootjatele peale suruda
endise Honeywelli avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-tooteid. Ta märgib, et regionaallende teostavatele suuremõõtmelistele
lennukitele ning suuremõõtmelistele kommertslennukitele hageja toodetavate mootorite ja iga avioonikaga seotud ning mitteseotud
toote hinna erinevus on suur. Ta rõhutab, et ühinemisel tekkival üksusel ei oleks olnud kaubanduslikku huvi avioonikaga seotud
ja mitteseotud toodete müüki selliselt edendada.
Vaidlustatud otsuses komisjoni esitatud majandusanalüüsis nõustutakse, et suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite turul
on teatav konkurents. Komisjon viitas eelkõige Boeing B777X-versiooni mootori tarnet puudutavas hanke kirjelduses sellele,
et hageja oli suutnud […] mõjutada Boeingu mootorivalikut (eespool punkt 205 jj).
Sellega seoses asjaolu, et hageja suutis teatud mootorite müümise eesmärgil teha lühikese ajaga teatavaid kaubanduslikke järeleandmisi,
oli oluline juba hageja eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi hindamisel. Tuleb rõhutada, et asjassepuutuvad võtted
tähendavad või võivad tähendada hagejale teatavaid kulutusi vähemalt lühikeseks ajaks, mida esindab B777X-i juhtumis […].
Selline kulutus võib olla põhjendatud mootorite müügijärgsest teenindusest tulevikus saadavate tuludega.
Käesolevas kontekstis võib koondumist pidada avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turu olukorda potentsiaalselt mõjutavaks
üksnes niivõrd, kuivõrd ühinemisel tekkiv üksus oleks pannud lennukitootjad endise Honeywelli tooteid valima olukorras, kus
nad ilma sellise kaubandusliku surveta neid valinud ei oleks. Kui arvestatakse seda eespool mainitud asjaolu, et see, et hageja
saab B777X-versiooni mootoritarned ainuõiguse alusel, tähendab teatavaid kaubanduslikke „kulusid”, ei saa välistada, et lennukitootjad
oleksid saanud nõuda […]juhul, kui ka ühinemisel tekkinud üksus oleks kasutanud survet tootjate tarnitavate avioonikaga seotud
ja mitteseotud SFE-toodete valikus, millist võimalust ei ole komisjon siiski arvesse võtnud. Puudub kindlus, et selle kulu
katab tulevane lisatulu. Komisjon ei saanud igatahes sellises hüpoteetilises olukorras oletada, et ühinemisel tekkivale üksusele
ei oleks põhjustatud lisakulusid.
Seega asjassepuutuvate võtete ülevõtmine avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE‑standardtoodete turul oleks pärast koondumist
tähendanud ratsionaalselt kaubanduslikku käitumist vaid siis, kui tulud, mida ühinemisel tekkiv üksus sellisest käitumisest
võis saada, need võimalikud kulud kataksid. Komisjonil ei olnud seega alust pidada oma prognoosi, mille kohaselt ühinemisel
tekkiv üksus võtab üle need käitumisvõtted avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel, sündmuste loogiliseks ja vältimatuks
arenguks.
Kuna puuduvad majandusuuringud, mille põhjal saaks võrrelda neid kulusid ja tulusid vähemalt mõistlike kalkulatsioonide alusel,
ei ole komisjon käesoleval juhul tõendanud, millised oleksid olnud hageja käitumisvõtete sellise ülevõtmise tõenäolised kaubanduslikud
tagajärjed. Vaidlustatud otsuses ei vastata küsimusele, kas see, et ühinemisel tekkiv üksus oleks peale surunud SFE‑toodete
valikut, oleks tähendanud talle kaubanduslikke lisakulusid, ega seega ka küsimusele, kas tulud, mida ta oleks saanud nende
toodete lennukitootjate poolsel valimisel, oleksid katnud need võimalikud kulud. Selliste andmete puudumisel on käesoleva
asja tingimustel võimatu kindlaks teha, kas ühinemisel tekkiv üksus oleks otsustanud võtta asjassepuutuvad käitumisvõtted
üle avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE‑standardtoodete turgudel juhul, kui koondumine oleks toimunud.
Sellest järeldub, et komisjon ei tõendanud veenvate tõendite ja piisava tõenäosusega, et ühinemisel tekkiv üksus oleks kasutanud
GECAS-e kaubanduslikku võimsust ning GE Capitali seisundist tuleneva kontserni rahalist võimsust, et edendada endise Honeywelli
avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE‑toodete müüki tulevikus.
–       BFE- ja SFE-valiktooted
Komisjon leiab avioonikaga seotud ja mitteseotud BFE- ja SFE-valiktoodete osas, et „Honeywelli tegevuse ühendamine GE rahalise
võimsuse ja vertikaalse integreerumisega rahastamisteenuste, lennukite ostu- ja liisingutegevuse ning müügijärgse teenuste
valdkonnas soodustab turu sulgumist, mida on juba kirjeldatud seoses avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-toodetega” (vaidlustatud
otsuse põhjendus 405). Ta rõhutab, et „GE avaldab ka survet kiirendada lennukitootjate praegust kalduvust muuta BFE-tooted
SFE-toodeteks, sest hiljem võiks ta sihtida neid tooteid ja saada endale ainuõigusel põhineva seisundi, kohaldades eelmises
põhjenduses kirjeldatud kaubandustegevuse võtteid” (vaidlustatud otsuse põhjendus 408).
Komisjon väidab veel, et „Honeywelli BFE-toodete valik saab kasu GE Capitali võimest tagada tema toodetele ainuõigusi lennuettevõtjates
(vt Continental Airlines’i näidet) ja GECAS-e võimendusvõimest edendada GE toodete paigaldamist lennukites, laiendades GE
tooteid soosivat tegevuspõhimõtet ka Honeywelli toodetele” (vaidlustatud otsuse põhjendus 406). Lisaks „saavad Honeywelli
BFE-tooted kasu ka GE toodete ja teenuste valikust, et tõrjuda välja teiste tarnijate komponendid asendamisel, ajakohastamisel
ja moderniseerimisel, kasutades ära GECAS-e võimalust soosida GE tooteid lennuettevõtjate suhtes” (vaidlustatud otsuse põhjendus 407).
Komisjon otsustab selle arutluskäigu põhjal, et „GE võimalus kasutada strateegiliselt ära GECAS-st ja GE Capitali rahalist
võimsust teeb Honeywellist turgu valitsevas seisundis oleva tarnija avioonikaga seotud ja mitteseotud BFE‑toodete turgudel,
kus tal juba on juhtiv positsioon” ja prognoosib, et konkurendid hakkavad järk-järgult vähendama enda osalust neil turgudel
(vaidlustatud otsuse põhjendus 409).
Seoses eespool punktis 341 korratud põhjenduse osadega, mis viitavad sellele, et avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-toodete
turuolukorra analüüsiga seoses esitatud selgitus oleks asjakohane avioonikaga seotud BFE-toodete turgude puhul, tuleb meeles
pidada, et seda selgitust on eespool peetud ebapiisavaks. Kuna BFE‑toodete ja SFE-valiktoodete kliendid on lennuettevõtjad,
samas kui SFE‑standardtoodete kliendid on lennukitootjad, ei saa mõlema suhtes kohaldada sama kaubanduslikku loogikat. Seoses
võimalusega, et ühinemisel tekkiv üksus edendab SFE-toodete kategooria suurendamist, tuleb märkida, et kuna kohus lükkas mainitud
tooteid puudutava argumendi tagasi, ei ole see asjaolu asjakohane isegi siis, kui oletada, et see vastab tõele.
Eespool punktis 342 viidatud põhjuste osas, mis puudutavad eriti BFE-toodete ja SFE-valiktoodete turge, võis komisjon õigustatult
prognoosida, et GECAS ise eelistab pärast koondumist tugevalt endise Honeywelli tooteid, sest mõlemad äriühingud kuuluksid
siis samasse kontserni. Hageja märgib õigesti, et selline eelistamine ei saaks olla absoluutne, sest Honeywell ei tooda kõiki
lennukis vajatavaid avioonikaga seotud ja mitteseotud BFE-tooteid ja SFE-valiktooteid, mistõttu ükski lennuk ei saa olla „täiesti
Honeywell”. See põhjendus ei lükka siiski ümber komisjoni argumenti, sest GECAS-e GE tooteid eelistav poliitika ei pea tõhusaks
toimimiseks ilmtingimata olema absoluutne hageja märgitud viisil, kuivõrd GECAS valiks võimalusel süstemaatiliselt endise
Honeywelli tooteid.
Komisjon rõhutab seevastu vaidlustatud otsuse põhjenduses 396, et koondumise osalised väitsid haldusmenetluses, et kavandatav
koondumine ei muudaks tõenäoliselt tuntavalt GECAS-e ostukäitumist, sest […] lepingu tõttu […]. Komisjon lükkab hageja need
põhjendused vaidlustatud otsuse põhjenduses 397 tagasi sel põhjusel, et koondumistehing muudab asjassepuutuva lepingu „äriühingu
siseseks” ja et koondumine toob seetõttu kaasa turu struktuuri muutmise vastuolus lepingule. Lisaks märgib ta, et leping […].
Ta märgib veel, et […] (vaidlustatud otsuse põhjenduse 396).
Tuleb märkida, et kuigi komisjoni märgitud asjaolud on osaliseks vastuseks koondumise poolte selles osas esitatud argumentidele,
nõrgendab siiski asjassepuutuva lepingu olemasolu komisjoni argumenti seoses BFE-toodetega märkimisväärselt. Kuigi ilmneb,
et ühinemise järgselt toimuva GECAS-e GE tooteid eelistava poliitika tõttu oleks tekkinud BFE-toodete ja SFE-valiktoodete
väike lisamüük, tuleb järeldada vaatamata selle tendentsi õiguslikule või kaubanduslikule selgitusele, et koondumisel oleks
asjaomasele turule vaid tühine mõju.
Käesoleval juhul oleks […] puudumisel võinud oletada, nagu Rockwell märgib oma menetlusse astuja seisukohas, et kuna hageja
kontserni siseselt toodetud toodete GECAS-e poolne eelistus oleks loomulikult üle kandunud ka uutele toodetele, põhjustaks
hageja poolt Honeywelli ostmine automaatselt Honeywelli turuosa kasvu umbes 5% BFE-toote osas, mille turuosa oli juba 50%,
kuna GECAS-e turuosa lennukite ostudest on umbes 10%.
Lepingu olemasolu […].
Komisjon ei ole vaidlustatud otsuses ka hinnanud, millises ulatuses […]. See puudus nõrgendab tema arutluskäigu usaldusväärsust
nende toodete osas ja ka selles osas, mis puudutab GEGAS-e võimalust „ahvatleda” lennuettevõtjaid endise Honeywelli BFE-toodete
ja SFE-valiktoodetega.
Komisjon nõustub lisaks vaidlustatud otsuse põhjenduses 410 BFE-toodete puhul klientide eelistuste ja standardiseerimise mõjude
olemasoluga. Ta leiab, et sellel asjaolul ei ole käesolevas asjas tähtsust, sest „lennuettevõtjatel ei ole väikeste kasumimarginaalide
tõttu võimalik tagasi lükata kaubanduslikke pakkumisi, mis tähendavad lühiajalist kulude kokkuhoidu” ja et neile äriühingutele
„on lühiajaline kulude kokkuhoid tähtsam võimalusest, et konkurents pika aja jooksul nõrgeneb”. Komisjon ei ole esitanud tõendeid
lennuettevõtjate rahalise nõrkuse kohta esitatud argumendi toetuseks. Ta ei esita ka konkreetseid asjaolusid, mis võiksid
kinnitada tema hinnangut, et BFE-toodete valikul on eelistuspoliitika ja lennuettevõtja lennukipargis BFE-komponentide standardiseerimisest
tulenevate kulude vähendamine vähem tähtsad tegurid kui ostu- või liisingutingimustest tulenev „lühiajaline kokkuhoid”, mida
GECAS enda sõnul pakub. Selle seisukoha usaldusväärsust on selles osas võimatu hinnata, sest puudub majanduslik hinnang või
vähemalt neist tingimustest saadavat kasu puudutav hinnang.
Nagu SFE-standardtoodete puhul, põhineb komisjoni argument mõttel, et GECAS pakub lennuettevõtjatele soodsaid tingimusi, et
meelitada neid nõustuma lennukitega, mis on varustatud ühinemisel tekkiva üksuse BFE-toodetega, mida nad ei oleks valinud,
kui nad oleksid saanud ise valida. Tuleb sedastada, et sellise ahvatluse tekitamine võib tekitada teatavaid „kulutusi” ühinemisel
tekkivale üksusele, kuna lennuettevõtja põhimõtteliselt nõustub varustusega või teataval juhul eelnevalt varustatud GECAS-e
juba ostetud lennukiga vaid juhul, kui ühinemisel tekkiva üksuse tehtav tervikpakkumine on piisavalt madal, et see valik oleks
lennuettevõtja kaubanduslikes huvides.
Kuna komisjon on nõustunud, et lennuettevõtjad eelistavad teatavaid tooteid, tuleb ühinemisel tekkival üksusel sellisel juhul
ületada takistus, mis seisneb selles, et lennuettevõtja eelistab teise avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete tootja tooteid.
On võimalik, et need kulutused on tühised võrreldes tuludega, mida ühinemisel tekkiv üksus saab asjassepuutuvate BFE-komponentide
müügist, millisel juhul see käitumisviis on ühinemisel tekkiva üksuse seisukohast ratsionaalne kaubanduslik tegevus, kuid
komisjonil oleks tulnud uurida seda küsimust käesoleva asja asjaoludest lähtuvalt.
Turgu valitseva seisundi tekkimine avioonika seotud ja mitteseotud toodete turgudel tulevikus
Isegi kui oletada – vastupidi sellele, mis nähtub eespool esitatud selgitustest – et komisjon on tõendanud õiguslikult piisavalt,
et ühinemisel tekkiv üksus oleks kasutanud avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel tütarettevõtjate võimsust, oleks
ta pidanud veel tõendama, et see asjaolu tekitaks asjaomastel turgudel turgu valitseva seisundi. Vaidlustatud otsuses nähtub
komisjoni esitatud seisukohast, et tema väitel oli Honeywell neil turgudel turuliider, omamata enne ühinemist turgu valitsevat
seisundit, kuid koondumistehing oleks seda tugevdanud nii, et tal oleks olnud pärast ühinemist turgu valitsev seisund (vaidlustatud
otsuse põhjendused 241‑243 ja 341). Sellega seoses tuleb märkida, et komisjon on järeldanud vaidlustatud otsuses, et igal
avioonikaga seotud ja mitteseotud tootel on eraldi turg (vaidlustatud otsuse põhjendus 242 ja joonealune märkus 89), ja et
ta on ka eristanud iga avioonikaga seotud toote puhul suuremõõtmelistele kommertslennukitele mõeldud toodete turgu ning regionaallende
teostavate lennukitele ja ärilennukitele mõeldud toodete turgu (vaidlustatud otsuse põhjendus 231).
Tuleb sedastada, et ühinemisel tekkiva üksuse tütarettevõtjate võimsust puudutavas komisjoni selgituses ei võeta üldse arvesse
hageja tegevuse ja tema tütarettevõtjate tegevuse vahelisi erinevusi iga lennuki kategooria suhtes. Komisjon on vaidlustatud
otsuses leidnud, et GE-l oli enne koondumist turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite ja suuremõõtmeliste
regionaallende teostavate lennukite reaktiivmootorite turul ja ta tegutses mingil määral ka ärilennukite reaktiivmootorite
turul, ja et GECAS ostis suuremõõtmelisi kommertslennukeid ja suuremõõtmelisi regionaallende teostavaid lennukeid spekulatiivselt,
kuid vaidlustatud otsuses puudub teave nende võimalikust tegevusest väiksemõõtmeliste regionaallende teostavate lennukite
turul. Hageja teine tütarettevõtja GECCAG, kes ei ostnud lennukeid spekulatiivselt, tegutses ostjana ärilennukite turul.
Seega näiteks mõju, mida GECAS oleks saanud kasutada regionaallende teostavatele lennukitele ja ärilennukitele mõeldud avioonikaga
seotud toodete turul, oleks vähendanud märkimisväärselt asjaolu, et ta ostis põhimõtteliselt lennukeid vaid ühes kolmest sektoris
ehk suuremõõtmeliste regionaallende teostavate lennukite sektoris. Kuna komisjon ei arvestanud neid erinevaid parameetreid
seoses asjaomaste turgude vaheliste erinevustega, ega põhjusi, mis võiksid teataval juhul neid parameetreid koondumise tagajärjel
muuta, ei ole ta õiguslikult piisavalt tõendanud, et neil turgudel oleks tekkinud turgu valitsev seisund.
Lisaks tuleb märkida, et kuigi komisjon on eristanud vaidlustatud otsuse põhjenduses 239 SFE-standardtooteid, mille lõplikult
valib välja lennukitootja, ja SFE‑valiktooteid, mille kiidab heaks lennukitootja, kuid mille valib lõplikult lennuettevõtja
kahe või kolme võimaliku toote seast, ei ole komisjon vaidlustatud otsuses tuvastanud, millised vaidlustatud otsuses uuritud
avioonikaga seotud SFE‑tooted kuuluvad kummassegi kahest kategooriast. Nagu eespool on sedastatud, on komisjoni analüüs protsessi
kohta, mille kaudu hageja tütarettevõtjate mõju võib ilmneda, väga erinev sõltuvalt sellest, kas avioonikaga seotud toote
lõpliku valiku teeb lennukitootja või lennuettevõtja (vt eespool punkt 328). Järelikult ei nähtu vaidlustatud otsuses, milline
osa komisjoni analüüsist on seotud iga konkreetse SFE‑toote turuga.
Komisjon ei ole vaidlustatud otsuses ka märkinud, milliseid uuritud avioonikaga mitteseotud toodetest müüakse SFE-toote, SFE-valiktoote
ja BFE-tootena. Seega tuleb veelkord märkida, et vaidlustatud otsust lugedes ei ole võimalik kindlaks teha, milline osa komisjoni
analüüsist puudutab teatud konkreetse toote turgu.
Komisjon ja Rockwell Collins on märkinud Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele antud vastuses iga avioonikaga seotud
ja mitteseotud toote kohta, kas see kuulub SFE-standardtoodete kategooriasse või SFE-valiktoodete kategooriasse, või avioonikaga
mitteseotud toodete kohta, kas see kuulub BFE‑toodete kategooriasse. Kui Esimese Astme Kohus arvestaks neid vastuseid ja jagaks
need tooted eespool nimetatud kolme kategooriasse, et teha kindlaks klient, kes toote valib, ja järelikult, millist osa komisjoni
selgitusest vastava toote suhtes kohaldatakse, ületaks ta siiski vaidlustatud otsuse tavapärase tõlgendamise piire, mis tähendab
seda, et kohus asendaks põhjendused uute põhjendustega.
Eespool punktis 359 mainitud komisjoni ja Rockwell Collinsi vastustest igal juhul nähtub, et alati ei ole selge, millisesse
toote kategooriasse (SFE-standard, tooted SFE-valiktooted, BFE-tooted) tuleb iga toode liigitada, sest need kaks vastust erinevad
üksteisest teatavate toodete osas. Neist vastustest nähtub veel, et teatavad avioonikaga seotud ja eriti mitteseotud tooted
on sõltuvalt lennukitüübist mõlemasse kategooriasse kuuluvad tooted, mida mõnikord müüakse SFE‑standardtootena ja mõnikord
SFE‑valiktootena. Seega teave, mis otsusest puudub üksikute toodete kategooriate osas, ei ole ilmtingimata iseenesest selge
isegi aeronavigatsiooniala asjatundjatele.
Lisaks tuleb märkida, et komisjon on analüüsinud kõiki asjaomaseid avioonikaga seotud ja mitteseotud turge väga lühidalt vaidlustatud
otsuse põhjendustes 245‑275. Sisuliselt on ta märkinud iga toote puhul selle laadi, toote erinevate tootjate nimed ja nende
turuosa avioonikaga seotud toodete osas mõlemal turul, mis on määratletud lennuki suuruse alusel, millele paigaldamiseks toode
on mõeldud.
Tuleb sedastada, et vaidlustatud otsuses sisalduvatest iga turu konkreetsest kirjeldusest enne koondumistehingut ega eespool
käsitletud üldisest kirjeldusest, mis puudutavad seda, kuidas hageja tütarettevõtjad kasutavad oma kaubanduslikku võimsust
ühelt poolt SFE‑standardtoodete turul ja teisalt SFE‑valiktoodete ja BFE‑toodete turgudel, ei saa teha järeldusi selle kohta,
milline oleks olnud selle koondumisaspekti tõenäoline mõju igal asjaomasel turul. Vaidlustatud otsusest nähtub, et konkurentsiolukord
on kõigil turgudel erinev, sõltuvalt asjaomasest turust muutub konkurentide omavaheline positsioon ja isegi turul osalejad.
Komisjon ei ole seega tõendanud õiguslikult piisavalt, et vaidlustatud otsuses prognoositud käitumisvõtetega, isegi kui neid
oleks rakendatud, oleks loodud turgu valitsev seisund mõnel või veel vähem kõigil neil turgudel.
Järeldus
Eespool esitatust nähtub, et komisjon ei ole tõendanud õiguslikult piisava tõenäosusega, et ühinemisel tekkiv üksus kohaldaks
koondumise tagajärjel avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel käitumisvõtteid, mida komisjon tuvastas suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turu osas ja mis seisnes GE Capitalist ja GECAS-e lennukite ostmisega seonduvast kaubanduslikust
hoovast tulenevast GE-kontserni rahalise võimsuse ärakasutamises, et edendada oma toodete müüki. Ta ei ole igal juhul piisavalt
tõendanud, et nende käitumisvõtetega, isegi kui neid oleks rakendatud, oleks tõenäoliselt loodud turgu valitsev seisund avioonikaga
seotud ja mitteseotud toodete turgudel. Järelikult on komisjon teinud ilmse hindamisvea, leides, et ühinemisel tekkiva üksuse
rahaline võimsus ja vertikaalne integreerumine tooksid kaasa selle, et avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel
tekib turgu valitsev seisund või see tugevneb.
Eespool toodust tulenevalt ei ole vaja uurida, kuidas komisjon käsitles asja selle osaga seotud kohustusi, eelõige kohustusi,
mis puudutab GECAS-e tulevast käitumist.
2.
Pakettmüük
a)     Poolte argumendid
Esialgsed märkused
Hageja kinnitab seoses komisjoni põhjendustega, mis puudutavad koondumise tagajärjel tekkiva üksuse võimalust ja ahvatlust
kasutada pakettmüüki, et selle toetuseks ei ole esitatud faktilisi tõendeid ega mingisugust majandusmudelit.
Tema sõnul tuleb eristada eelkõige mõjude seisukohast lähtuvalt erinevat liiki tootepakette, mis on „segapakettmüük” (mixed
bundling), „puhas pakettmüük” (pure bundling) ja „tehniline pakettmüük” (technical bundling).
Hageja sõnul peetakse turgu valitseva seisundiga ettevõtja poolt puhta pakettmüügi ja tehnilise pakettmüügi kasutamist üldiselt
konkurentsivastaseks, sest asjaomane ettevõtja seob toodete või teenuste ostmise turul, kus ta on tugev (siduv turg), toodete
või teenuste ostmisega teisel turul (seotud turg), kas täiesti kaubanduslikel põhjustel, kuid ilma rahalise kasuta, või tehnilistel
põhjustel.
Segapakettmüük, mille puhul tootepaketi ostmine toob aga vastupidi kaasa tervikhinna languse, peetakse üldiselt konkurentsi
soodustavaks. Hageja selgitab, et segapakettmüük võib erandjuhtudel olla konkurentsivastane vaid siis, kui see põhjustab konkurentide
turult kõrvaldamise või pideva tõrjumise. Selliste mõjude tõendamine eeldab siiski üksikasjalikku majandusanalüüsi.
Hageja sõnul on komisjon esitanud oma vastuses uue teooria konglomeraatmõjudest, kasutades terminit „võimendamismõju” (leveraging),
mis võimaldab turul võimsuse strateegilist kasutamist, et tõrjuda konkurendid teisele turule. Isegi kui oletada, et selle
argumendi võib siduda vaidlustatud otsuse järeldustega, ei saa sellele tugineda Esimese Astme Kohtus, sest VT-s see puudub.
Seevastu VT-s esitatud pakettmüüki puudutanud ja Choi mudelil põhinev teooria ei toonud välja võimendamismõju kasutamist.
Ka vaidlustatud otsus ei käsitlenud võimendamismõju kasutamise võimalust vähemalt piisavalt, vaid põhines hoopis prognoositavate
konkurentsivastaste mõjude kontrollil, mis on seletatav üksnes Choi mudeli põhjal, kuigi sellest mudelist väidetavalt loobuti.
Vaidlustatud otsuses ei mainita ka turuvallutuslikku hinnapoliitikat ja komisjon ei ole tõendanud, et GE oleks ahvatletud
sellist poliitikat kasutama. Komisjon ei ole ka selgitanud, mis tähtsus on vaidlustatud otsuses esitatud viidetel väidetavatele
konkurentsivastastele mõjudele, mis tulenevad ristsubsideerimisest.
Komisjon, Rolls-Royce ja Rockwell väidavad, et vaidlustatud otsus sisaldab veenvaid tõendeid pakettmüügi olemasolust ja uutest
võimalustest, mis tekivad koondumise tagajärjel tekkival üksusel.
Komisjon esitab asjaomaste turgude peamised tunnused, mille põhjal saab järeldada, et koondumisel tekkival üksusel on ahvatlus
ja eeldused konkurentsi kõrvaldamiseks. Nende tunnuste hulka kuuluvad muu hulgas koondumise mõlema osalise turuosad, lennukimootorite
ning avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete üksteist täiendav olemus, märkimisväärsed tõkked asjaomasele turule pääsemisel,
märkimisväärsed uurimis- ja tootearenduskulud, pikad äratasuvuse tähtajad ja klientide tasakaalustava võimu või konkurentide
märkimisväärse kaubandusliku surve puudumine.
Laia üksteist täiendavate toodete valiku ühendamine võimaldaks koondumise tagajärjel tekkival üksusel teha ristsubsideerimise
abil diskrimineerivaid hinnaalandusi sellistele klientidele, kes ostavad kogu tootevaliku. Kuigi lühikese aja jooksul on sellisel
käitumisviisil soodne mõju hindadele, põhjustab see keskmise ja pika aja jooksul konkurentide kõrvaldamise.
Komisjon selgitab, et ta on kogu menetluse aja olnud seisukohal, et koondumise tagajärjel tekkival üksusel on erinevalt tema
konkurentidest eeldus ja ahvatlus kasutada pakettmüüki, tehes hinnaalandusi GE ja Honeywelli toodetele, kui nende puhul tehakse
tervikpakkumine. Selline loogika ei ole menetluses uudne, sest see probleem oli oluline teema juba koondumisteatele eelnenud
läbirääkimistel. Komisjon ja Rolls-Royce rõhutavad, et võimendamismõju teooria esitati juba vaidlustatud otsuses (vaidlustatud
otsuse põhjendus 415).
Komisjon rõhutab veel, et pakettmüük alandab ajutiselt hindu üksnes teatavate toodete kombinatsioonide osas ja eelkõige seetõttu,
et koondumise järgselt ei saavutata märkimisväärset tõhusust. Lõpuks kõrvaldataks selliste võtetega toodete paremusel põhinev
konkurents paljudel turgudel.
Vaidlustatud otsuses on selgelt märgitud pakettmüügi erinevad vormid. Koondumise tagajärjel tekkival üksusel on eeldused kasutada
oma võimsust turul, rahalist võimsust ja üksteist täiendavate toodete valikut eelkõige ristsubsideerimise abil.
Puhta või tehnilise pakettmüügi olemasolu
Hageja leiab, et kuigi komisjon mainib vaidlustatud otsuses sisalduva analüüsi alguses puhast pakettmüüki ja tehnilist pakettmüüki,
ei viita ta seejärel enam üldse puhtale pakettmüügile ja piirdub vaid kaks korda tehnilise pakettmüügi mainimisega, esitamata
selle olemasolust faktilisi või majanduslikke tõendeid.
Seoses MEE-mootori käsitlusega (More Electrical Engine) leiab ta, et see näide ei sisaldunud VT-s ja et see käsitlus jääb
väga hüpoteetiliseks. Rockwelli mainitud näide Primus Epic-avioonikasüsteemist ei puuduta koondumist ja seda ei ole vaidlustatud
otsuses arvestatud.
Komisjon kinnitab veel kord, et koondumise tagajärjel tekkival üksusel on võimalus seada Honeywelli avioonikaga seotud ja
mitteseotud toodete müügi tingimuseks GE mootorite müügi ja vastupidi, ning tegeleda seega puhta pakettmüügiga. Komisjon rõhutab
sellega seoses, et tehing oleks kaasa toonud pretsedenditu koondumise pakkumise seisukohast, ja nimetab sellega seoses Honeywelli
EGPWS-süsteemi (Enhanced Ground Proximity Warning System, maapinna lähedusest hoiatav süsteem). Et tõendada Honeywelli integreerumisvõimet
ja seda, kuidas ta kasutab suletud kasutajaliideseid, toob Rockwell näiteks kaks toodet. Rockwell viitab ka Honeywelli Primus
Epic-süsteemile kui näitele Honeywelli praktiseeritavast pakettmüügist.
Komisjon tuletab meelde, et vaidlustatud otsuse sõnastuse kohaselt ei ole veel lennukimootoreid ja muid süsteeme otseselt
integreeritud. MEE-käsitlus kirjeldab Honeywelli integreerumisvõimet ja tema tähtsust sõltumatu tarnijana selle käsitluse
arendamiseks.
Segapakettmüügi olemasolu
Hageja sõnul kohustaks see, et segapeakettmüüki peetakse üldiselt konkurentsi seisukohast soodsaks, komisjoni esiteks tõendama,
et koondumise tagajärjel tekkiv üksus selliseid võtteid tõepoolest kasutaks, ja teiseks, et sellised võtted põhjustavad tõesti
konkurentide kõrvaldamise või kõrvaletõrjumise. Vaidlustatud otsus ei tõenda kumbagi.
Hageja rõhutab, et komisjon väidab otseselt, et tal ei olnud vaja tugineda kummalegi esitatud mudelile, et otsustada, et pakettpakkumised,
mida koondumise tagajärjel tekkiv üksus suudab teha, kõrvaldavad konkurendid mootorite ning avioonikaga seotud ja mitteseotud
toodete turgudelt (vaidlustatud otsuse põhjendus 352). Komisjon on eelkõige loobunud tuginemast Choi mudelile. GE arvates
on komisjon, väites, et tema järelduse toetuseks ei olnud vaja majanduslikku mudelit, tegelikult jätnud tähelepanuta GE esitatud
tõendid, mis põhinevad professorite Nalebuff’i, Rey ja Shapiro töödel, ja seda vaatamata nende põhjendatusele.
Hageja rõhutab, et märkused, mida menetlusse astujad on esitanud mittestrateegilise pakettmüügi kohta, on vastuolus komisjoni
seisukohaga, milles ta väidab Choi staatilise mudeli tagasilükkamist. Vaidlustatud otsuse
ex post
põhjendamine strateegilise käitumise teooriaga tuleks vastuvõetamatuna tähelepanuta jätta, sest seda ei olnud VT-s, mis põhineb
üksnes Choi mudelil (eespool punktis 40 viidatud kohtuotsus Schneider Electric
v
. komisjon). Komisjon ei saa seega õiguspäraselt ühendada CFMI turuosa segapakettmüügi teooriaga, sest Snecmal puudub huvi
võtta kasutusele hinnapoliitika, mis oleks soodustanud Honeywelli tooteid.
Igal juhul ei ole tõendatud võimendamismõju kasutamise tingimusi seoses segapakettmüügi ega ristsubsideerimise või turuvallutuslike
hindade lisateooriatega. Komisjon ei ole analüüsinud asjaomaseid turge, ega arvestanud seda, et mootorite hind ületab märgatavalt
avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete hindu ja et segapakettmüüki on võimatu kasutusele võtta, kui tarnija ja lennukitootja
vahel juba on leping, mis kohustab viimati nimetatut ostma teatavat toodet kindlaksmääratud hinnaga.
Samuti ei ole esitatud täpset teavet konglomeraatmõjude ilmnemise kohta lähitulevikus. Komisjon ei ole sellega seoses võtnud
ka arvesse EÜ artikli 82 hoiatavat mõju.
Hageja märgib sellega seoses oma vastuses menetlusse astujate seisukohtadele, et isegi kui oletada, et komisjoni teooria strateegilisest
käitumisest (võimendusmõjud) on vastuvõetav, ei ole komisjon järginud eespool punktis 58 viidatud kohtuotsuses Tetra Laval
v
. komisjon sätestatud tingimusi.
Ainus vaidlustatud otsuses sisalduv näide (põhjendus 368) mootorite segapakettmüügist teiste toodetega on Honeywelli tehtud
pakkumine seoses ühe tootja lennukitüübiga. Komisjon ei ole aga sellega seoses maininud hinnaalandusi. Lisaks lükkas see tootja
Honeywelli lisasüsteeme puudutava pakkumise tagasi, mis tõendab, et lennukitootjatel on võimalik erinevate tarnijate tooteid
kombineerida.
Komisjon tuletab meelde, et talle esitatud majanduslikud mudelid olid omavahel vastuolus. Oma analüüsile lisaks hindas komisjon
Choi mudelit ja esitas selle VT‑s võrdlusena. Ta ei saanud sellele mudelile tugineda, sest see sisaldas konfidentsiaalset
teavet arvudest, mida ta ei saanud avaldada koondumise osalistele. Ta ei nõustunud ega lükanud tagasi Choi mudelit, mille
ta võttis otsuses aluseks vaid kasumite lühiajalist optimeerimist puudutavate ahvatluste määratlemisel. Tema tegelik hinnang
erines sellest mudelist, sest selles ei arvestata koondumise tagajärjel tekkiva üksuse strateegilist tahet ega juba varasemat
turgu valitsevat seisundit. Strateegilise käitumise tähelepanuta jätmine on muu hulgas ühine nii Choi kui ka Nalebuff’i mudelitel,
milles esitatakse vaid staatiline visioon. Neis kahes mudelis uuritakse, kas pakettmüük suurendab ettevõtja kasumit lühikese
ajaga ja vähendab konkurentide kasumit, nii et ettevõtjal oleks ahvatlus seda võtet kasutada.
Komisjon leiab, et dünaamilise visiooni kohaselt oleks pakettmüük ahvatlev ka koondumise tagajärjel tekkivale üksusele, isegi
kui tal tuleks  lühiajaliselt loobuda kasumist. Komisjon ja Rockwell väidavad, et kui arvestada mootorite väärtust, oleks
koondumise tagajärjel tekkiv üksus olnud ristsubsideerimise kasutamiseks ülisoodsas olukorras, mis on strateegiline käitumine.
Lisaks väidab komisjon, et koondumise tagajärjel tekkival üksusel oleksid tõepoolest majanduslikud eeldused ja ahvatlus kasutada
turuvallutuslikke hindu. Komisjon leiab, et selline tegevus on äranimetatud vaidlustatud otsuse põhjenduses 369.
Komisjon märgib, et ta uuris vaidlustatud otsuses, kas sellele sektorile omased tunnused muutsid võimalikuks ja kasulikuks
sellise turult kõrvaldava tegevuse nagu seda on pakettmüük. Need tunnused tõendavad, et GE-l oleks olnud võimalus enda turgu
valitsev seisund mootorite valdkonnas üle kanda Honeywelli juhtivale positsioonile ärilennukite mootorite ning avioonikaga
seotud ja mitteseotud toodete valdkonnas. Komisjon ei ole sellest selgelt väljakujundatud majandusteooriast kõrvale kaldunud.
Komisjon leiab, et ta vastas vaidlustatud otsuses Shapiro aruandes sisalduvatele vastuväidetele eelkõige põhjendustes 359–386,
tuginedes eeskätt varasematele näidetele. Ta on seega poolte seisukohti täielikult analüüsinud.
Rolls-Royce leiab, et pakettmüügiteooria ei ole uudne ja et komisjon on seda juba kasutanud. Vaatamata GE poolse kriitika
ebaselgusele kasutatud majandusmudeli kohta väidab Rolls-Royce, et Frontier Economics’i aruandest nähtub, et komisjon nõustub
Choi ja Nalebuff’i mudelitega, või et need mudelid on omavahel kooskõlas, või et komisjon on tuginenud piisavalt empiirilistele
tõenditele.
Komisjon väidab veel, et ta on täielikult arvestanud otsust AlliedSignal/Honeywell, kuid et selle otsuse järeldusi ei saa
käesolevas asjas lihtsalt üle võtta. Käesolevat asja iseloomustab GE võimsus ja asjassepuutuvate toodete valik.
Rolls-Royce leiab, et on väga hästi tõendatud, et selles sektoris kaldutakse pakettmüügile ja et koondumisega loodaks selleks
uusi võimalusi ja ahvatlusi.
Komisjon rõhutab seoses etteheidetud käitumisvõtete ja koondumise vahelise põhjusliku seose puudumisega, et koondumine tugevdab
nende käitumisvõtete mõjusid omandatava tootevaliku ja GE võimsuse tõttu. Koondumise tagajärjel tekkival üksusel on võimsus
tänu turgu valitsevale seisundile reaktiivmootorite turul see võimsus üle kanda Honeywelli täiendavate toodete turule, kus
tal veel turgu valitsevat seisundit ei ole, ja kõrvaldada oma konkurendid. Turgude omadused võimaldavad sellist kõrvaldamist
vähemalt osaliselt.
Komisjon toob veel mitmeid näiteid, millele on vaidlustatud otsuses viidatud seoses pakettmüügiga.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Esialgsed märkused
Komisjon märkis vaidlustatud otsuses põhiliselt, et erinevalt oma konkurentidest ühinemisel tekkival üksusel oleks koondumise
tagajärjel võimalus pakkuda klientidele suuremõõtmeliste kommertslennukite, suuremõõtmeliste regionaallende teostavate lennukite
ja ärilennukite jaoks tootepakette (packages), mis sisaldavad nii reaktiivmootoreid kui ka avioonikaga seotud ja mitteseotud
tooteid. Ta leidis ka, et selline käitumine oleks selgelt ühinemisel tekkiva üksuse huvides ja see tõenäoliselt koondumise
tagajärjel toimuks (vaidlustatud otsuse põhjendused 350–404, 412–416, 432–434, 443 ja 444 ning põhjendused 445‑458). Selle
tagajärjel tekiks endisel Honeywellil turgu valitsev seisund avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel ja tugevneks
GE turgu valitsev seisund eelkõige suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul (vaidlustatud otsuse põhjendus 458).
Komisjoni argument põhineb sellel, et ühelt poolt reaktiivmootorid ja teiselt poolt avioonikaga seotud ja mitteseotud tooted
on üksteist täiendavad, sest kõik need tooted on lennuki ehitamiseks hädavajalikud. Lõppkliendil ehk lennuki kasutajal tuleb
seega osta kõik otse või kaudselt nende tootjalt. Komisjon leidis vaidlustatud otsuses, et kõikide nende toodete kliendid
on põhiliselt samad ja et tooteid saab seega müüa paketina. Samuti sedastab komisjon, et hageja kontsern on majanduslikult
väga tugev võrreldes nii tema peamiste konkurentidega reaktiivmootorite turgudel kui ka tema konkurentidega avioonikaga seotud
ja mitteseotud toodete turgudel (vt viimati nimetatu kohta vaidlustatud otsuse põhjendused 302–304, 323 ja 324; vt ka vaidlustatud
otsuse põhjendus 398 jj). Ühinemisel tekkiv üksus suudaks seega vähendada avioonikaga seotud toodete ja mitteseotud toodete
eest saadavat kasumimarginaali, et suurendada turuosa ja saada suuremaid kasumeid tulevikus.
Kõigepealt tuleb märkida, et ühinemisel tekkiva üksuses tulevase käitumise prognoos on hädavajalik tegur komisjoni käesolevas
asjas tehtud pakettmüügi analüüsis. Asjaolust, et hageja ei tegutsenud avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel
enne koondumist, ja asjaolust, et Honeywell ei tegutsenud suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul, järeldub,
et koondumisel ei oleks olnud üldse horisontaalset konkurentsivastast mõju eespool nimetatud turgudel. Koondumisel ei oleks
seega põhimõtteliselt olnud üldse mõju neil turgudel.
Lisaks selles osas, kus komisjon prognoosis vaidlustatud otsuse põhjendustes443 ja 444, et pakettmüük oleks mõjutanud ärilennukite
reaktiivmootorite turgu, tuleb märkida, et hageja turuosa neil turgudel oli enne koondumist üksnes [10–20] % paigaldatud mootoripargist,
samas kui Honeywelli turuosa oli [40–50] %, ja üksnes [0–10] % veel tootmises olevatele lennukitele paigaldatud mootoripargist,
võrreldes Honeywelli [40–50] %-lise turuosaga (vaidlustatud otsuse põhjendus 88). Seetõttu, isegi kui oletada, et oleks tõendatud,
et ühinemisel tekkiv üksus suudaks pärast koondumist tegeleda mootorite ning avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete pakettmüügiga,
tuleb sedastada, et koondumise ja selliste pakettpakkumiste vahel ei ole üldse põhjuslikku seost, välja arvatud vähestel juhtudel,
kui mootor oleks endise GE toode. Vaidlustatud otsusest ei nähtu ka, et emb-kumb koondumise osalistest toodaks mootoreid väiksemõõtmelistele
regionaallende teostavatele lennukitele. Sellest järeldub, et võimalik pakettmüük, millega ühinemisel tekkiv üksus saaks tegeleda
regionaallende teostavate lennukite turul, puudutaks igal juhul üksnes regionaallende teostavaid suuremõõtmelisi lennukeid.
Komisjon leidis vaidlustatud otsuses, et on olemas üks turg igale avioonikaga seotud tootele, mis paigaldatakse kõigile regionaallende
teostavatele lennukitele ja ärilennukitele, ning üks turg igale avioonikaga mitteseotud tootele, mis paigaldatakse kõigile
lennukitele, sealhulgas suuremõõtmelistele kommertslennukitele. Seega ei saa tema arutluskäiguga, mis puudutab turgu valitseva
seisundi tekkimist avioonikaga seotud erinevate toodete turgudel pakettmüügi alusel, nõustuda selliste avioonikaga seotud
erinevate toodete turgude osas, mis paigaldatakse ärilennukitele ja regionaallende teostavatele lennukitele. Koondumisest
tulenev pakettmüük – isegi kui oletada, et see tegelikult koondumise tagajärjel ilmneb – saab mõjutada vaid osa neist turgudest,
ehk regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turge. Samuti on komisjoni põhjendused nõrgad, kuigi väiksemas ulatuses,
seoses avioonikaga mitteseotud toodete turgudega, mille puhul komisjon määratles ühe turu igale erinevale tootele sõltumata
sellega varustatava lennuki suurusest ja muudest omadustest.
Seetõttu võiks komisjoni pakettmüüki puudutava seisukohaga põhimõtteliselt nõustuda suuremõõtmeliste kommertslennukite sektoris,
millele komisjon on määratlenud erinevad turud nii reaktiivmootoritele kui ka igale avioonikaga seotud tootele.
Seoses koondumise võimaliku mõjuga suuremõõtmeliste kommertslennukite ja regionaallende teostavate suuremõõtmeliste reaktiivmootorite
ning suuremõõtmetega kommertslennukite avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel tuleb uurida, kas komisjon on tõendanud,
et ühinemisel tekkival üksusel ei oleks olnud vaid materiaalsed eeldused vaidlustatud otsuses kirjeldatud pakettmüügiga seotud
võtteid kasutada, vaid ta oleks veenvate tõendite alusel tõenäoliselt neid võtteid pärast koondumist ka kasutanud, mistõttu
oleks lähitulevikus tekkinud turgu valitsev seisund ühel või paljudel asjaomastel turgudel või seda oleks tugevdatud (eespool
punktis 58 viidatud kohtuotsus Tetra Laval
v
. komisjon, punktid 146–162).
Lisaks tuleb eristada, nagu hageja õigesti märgib, kolme nähtust, ehk puhast pakettmüüki (pure bundling), mille puhul müük
seotakse üksnes kaubandusliku kohustusega osta kaks toodet koos või rohkem, tehniline pakettmüük (technical bundling), mille
puhul müük seotakse toodete omavahelise tehnilise integratsiooniga, ja segapakettmüük (mixed bundling), mille puhul mitut
toodet müüakse koos soodsamatel tingimustel, kui neid pakutaks eraldi ostmisel. Komisjoni analüüsi kõigi kolme asjassepuutuva
pakettmüügi kohta käsitletakse edaspidi kolme erineva pealkirja all. Kõigepealt tuleks siiski uurida teatud praktilisi piiranguid,
mis mõjutavad komisjoni pakettmüüki puudutavat arutluskäiku tervikuna ja mis nähtuvad vaidlustatud otsusest.
Pakettmüük üldiselt
Komisjoni pakettmüüki puudutava analüüsi puhul seisneb praktiline probleem selles, et erinevate reaktiivmootorite ning avioonikaga
seotud ja mitteseotud toodete lõppklient ei ole alati sama.
Kui lennukitootja valib mootori ainuõiguse alusel, sest lennukitüüp on ühe hankeallikaga (sole source platform), on lennukitootja
sisuliselt mootori tootja klient, ja olukord on sama avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-standardtoodete puhul. Sellisel
juhul saab lennuettevõtja teha vaid otsuse lennuki ostmise või selle ostmata jätmise kohta.
Seevastu neil juhtudel, kui lennukitootja kiidab oma lennukitüübile heaks mitmeid reaktiivmootoreid, mille puhul on lennukitüüp
mitme hankeallikaga (multi‑source platform), valib lennuettevõtja mootori kättesaadavate mootorite hulgast, nagu ta teeb ka
avioonikaga seotud ja mitteseotud BFE-toodete ja SFE-valiktoodete puhul. Eespool esitatust nähtub, et
a priori
on pakettmüük lennukitootjate seisukohast võimalik vaid „ühe hankeallikaga” lennukitüüpidele mõeldud GE reaktiivmootorite
ja Honeywelli SFE-standardtoodete sidumisega ja lennuettevõtjate seisukohast vaid „mitme hankeallikaga” lennukitüüpidele mõeldud
GE reaktiivmootorite ja Honeywelli BFE/SFE-valiktoodete sidumisega.
Nende sedastuste põhjal ei ole põhimõtteliselt võimalik kasutada puhast pakettmüüki muudel kui eespool nimetatud juhtudel,
ehk see on võimatu sellistel juhtudel, kui mootorit valiv klient ja asjassepuutuva avioonikaga seotud või mitteseotud toodet
valiv klient ei ole sama.
Vaidlustatud otsuses ei ole ka uuritud eespool punktis 408 nimetatud probleemi, mis seondub mitme hankeallikaga lennukitüüpidele
mõeldud avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-standardtoodete müügi edendamisega segapakettmüügi abil. Komisjon piirdub vaidlustatud
otsuse põhjenduses 349 märkusega, et „GE ja Honeywelli toodete pakkumiste üksteist täiendav olemus, mis koos nende praeguse
turuseisundiga annab ühinemisel tekkivale üksusele võimaluse ja majanduslikult põhjendatud ahvatluse teha pakettmüügi pakkumisi
või ristsubsideerivaid tootemüüke mõlemale kliendirühmale”, ja viitab vaidlustatud otsuse põhjenduses 350 ja selle järgnevates
põhjendustes ülejäänud osale oma analüüsist, mis puudutab SFE-valiktooteid ja BFE-tooteid.
Ühinemisel tekkival üksusel on ka raskusi BFE- või SFE-valiktoodete müügi edendamisel segapakettmüügi abil ühe hankeallikaga
lennukitüüpidele, kuna ta on põhimõtteliselt kohustatud tarnima lennukitootjale oma mootori kindlaksmääratud hinnaga, sõltumata
sellest, millise avioonikaga seotud ja mitteseotud BFE-toote lennuettevõtja on valinud.
Kuigi vaidlustatud otsuse põhjendusest 391 nähtub, et see, et mootorile on eelnevalt kindlaksmääratud hind, ei tähenda ilmtingimata
seda, et segapakettmüük ei ole võimalik, vähendab see tõdemus siiski märkimisväärselt seda mootorit hõlmava paketi müügi võimalusi
ja teeb selle ühinemisel tekkivale üksusele raskemini realiseeritavaks.
Lisaks on koondumise osalised haldusmenetluses viidanud praktilistele probleemidele, mis tulenevad sellest, et ühele lennukitüübile
mõeldud mootorid valitakse uue lennuki väljatöötamisel põhimõtteliselt välja varem kui avioonikaga seotud ja mitteseotud tooted,
isegi kui need oleksid SFE-tooted (vt vaidlustatud otsuse põhjendus 371). Vastusena sellele kriitikale viitab komisjon vaidlustatud
otsuses näidetele juhtudest, kus mootorid ning avioonikaga seotud ja mitteseotud tooted on valitud enam-vähem samal ajal (põhjendus 372),
ja järeldab sellest, et „ei saa pidada õigeks näidet, et süstemaatilist valikuprotsessi ei ole võimalik kohandada ajagraafikule,
mis võimaldaks [pakettmüüki]” (põhjendus 373).
Neist asjaoludest, mida komisjon on vaidlustatud otsuses tuvastanud ja mida hageja ei ole konkreetselt Esimese Astme Kohtus
vaidlustanud, nähtub, et pakettmüük ei ole võimatu erinevate toodete valimisgraafiku tõttu. Selline kaubanduslik praktika
ei kuulu siiski olemuselt asjaomaste turgude tavapärasesse toimimisviisi, mis tähendab täiendavat kaubanduslikku pingutust
ettevõtjale, kes soovib panna kliendid seda täitma.
Kuigi need praktilised probleemid ei tee pakettmüüki võimatuks, suurendavad need siiski selle realiseerimisega seonduvaid
probleeme ja muudavad pakettmüügi seetõttu vähem tõenäoliseks.
Puhas pakettmüük
Komisjon prognoosis puhta pakettmüügi puhul, et mootor või üks avioonikaga seotud ja mitteseotud tootest võiks olla siduv
toode ehk hädavajalik komponent või vähemalt esmavalik, mida ühinemisel tekkiv üksus keelduks müümast teistest toodetest eraldi
(vaidlustatud otsuse põhjendused 351 ja 415).
Kuna eespool eelkõige punktides 408–410 esitatud põhjustel on puhas pakettmüük võimalik üksnes juhul, kui kõigi toodete kliendid
on samad, tuleb veel sedastada, et neil juhtudel, kus lennukitüüp on mootori osas „mitme hankeallikaga” ja kui asjassepuutuvad
avioonikaga seotud tooted on BFE-tooted või SFE-valiktooted, on puhta pakettmüügi võimalus väga väike. Selline strateegia
saab sundida avioonikaga seotud või mitteseotud BFE-toodet ostma ühinemisel tekkivalt üksuselt üksnes juhul, kui lennuettevõtja
eelistab tehnilistel või muudel põhjustel ühinemisel tekkiva üksuse mootorit. Tuleb märkida, et komisjon ei ole vaidlustatud
otsuses konkreetselt uurinud, milliste lennukitüüpide ja/või milliste konkreetsete toodete osas oleks selline kaubanduslik
strateegia saanud osutuda tõhusaks.
Lisaks tuleb sellega seoses meelde tuletada eespool eelkõige punktis 362 märgitud puudust ehk seda, et komisjon ei ole uurinud
koondumise mõjusid komisjoni määratletud avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete erinevatel turgudel. Kuna toote eelistused
on sageli suhtelised ehk mitteabsoluutsed, oleks sellise uuringuga seoses olnud vajalik arvestada ka sellisest puhtast pakettmüügist
põhjustatavaid kahjulikke kaubanduslikke tagajärgi, sest selline suhtumine võib nõrgendada ostja soovi osta ühinemisel tekkivalt
üksuselt mootorit vaatamata tema eelistusele, mis võib selle mootori puhul olla väike. Kuna komisjon ei ole teinud vaidlustatud
otsuses sellist üksikasjalikku uuringut, ei ole ta tõendanud, et ühinemisel tekkiva üksuse pakettmüügiga seotud tegevus oleks
olnud prognoositav nende juhtumite puhul, kus üks tema mitme hankeallikaga lennukitüübile paigaldatavatest mootoritest oleks
siduv toode.
Komisjon ei ole toonud ühtegi konkreetset näidet prognoositud tulevasest käitumisest seoses ainuõiguse alusel lennukitesse
paigaldatud mootori võimaliku müügi sidumisega avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-toodetega. Ka sellisel juhul tähendab
konkreetse turu-uuringu puudumine, et tema põhjendused ei ole piisavalt täpsed, et nende põhjal tehtud järeldus oleks põhjendatud.
Kuigi komisjon on tuvastanud turgu valitseva seisundi olemasolu suuremõõtmeliste kommertslennukite mootorite turul, on ta
ka leidnud, et turul on konkurents mingil määral säilinud, mistõttu olukord, kus ühinemisel tekkiv üksus „sunnib” lennukitootjaid
valima avioonikaga seotud ja mitteseotud SFE-tooteid, põhjustaks talle kahjulikke kaubanduslikke tagajärgi, sest lennukitootja
saaks teatavatel juhtudel valida teise tootja tooteid. Kuna komisjon ei ole seda võimalust vaidlustatud otsuses uurinud, ei
ole ta tõendanud, et pakettmüük võimaldaks SFE‑toodete paigaldamist suuremõõtmelistele kommertslennukitüüpidele.
Komisjon toob vaidlustatud otsuse põhjenduses 415 vaid ühe konkreetse näite pakettmüügi võimalusest, mille puhul iga endise
Honeywelli avioonikaga seotud või mitteseotud toode võiks olla siduv toode ja sundida kliente ostma ühinemisel tekkiva üksuse
mootorit. Ta märgib järgmist: „Näiteks selliste toodete müügil, mille puhul Honeywelli turuosa on 100% (näiteks EGPWS), suudab
koondumistehingu tagajärjel tekkiv üksus seada müügi eeltingimuseks reaktiivmootori ostu. Asjassepuutuvate toodete saamiseks
ei ole lennuettevõtjal muud võimalust, kui osta ühinemisel tekkiva üksuse pakutav mootor.” Komisjon ei ole nii kindel, et
sarnast survet saab kasutada lennukitootjate suhtes, mistõttu ta piirdub põhjenduses 416 märkusega, et „GE võib ka tugevdada
oma turgu valitsevat seisundit lennukitootjatele suunatud pakettmüügi või siduva müügiga”.
Tuleb märkida, et selle kohta komisjoni esitatud argumendis oletatakse, et ühinemisel tekkiv üksus võiks tegeleda kaubandusliku
väljapressimisega klientidelt, keeldudes müümast avioonikaga seotud olulisi kuid vähese väärtusega tooteid, kui kliendid ei
nõustu ostma tema reaktiivmootoreid. Isegi kui hageja klientide läbirääkimisvõime sellisele käitumisele vastuhakkamiseks on
suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul väike, olgu tegemist kas lennukitootjate või lennuettevõtjatega
(vt eespool punkt 274 jj ning vaidlustatud otsuse põhjendused 224–228), ja koondumise tagajärjel ühinemisel tekkiva üksuse
vastu oleks see veelgi väiksem, ei ole komisjon käesolevas asjas tõendanud, et kliendid kaotaksid igasuguse võime selliste
võtete rakendamisele vastu hakata.
Komisjoni selle kohta eraldi nimetatud toote ehk EGPWS-i puhul nähtub vaidlustatud otsuse põhjendustest 253–256, et on olemas
muid tooteid, millega võib asendada endise Honeywelli tooteid. Komisjon sedastab, et ühtegi neist toodetest ei ole turul müüdud
märkimisväärses koguses, ja rõhutab, et Thalesi sõnul see, et tema tootel ei ole väljakujunenud mainet, on osutunud väga suureks
takistuseks tema turule tulekul. Juhul kui ühinemisel tekkiv üksus võtaks kasutusele nii äärmusliku kaubandusliku teguviisi
nagu puhta pakettmüügi, ehk ähvardaks tegelikult müügist keeldumisega, võiksid kliendid endise Honeywelli EGPWS-i asemel eelistada
pigem teist, kuigi halvemat toodet, kui et nõustuda mootoriga, mis ei ole nende valik. Komisjon oleks igal juhul pidanud seda
võimalust uurima. Eelkõige ei lükanud ta siiski kõrvale seda võimalust, et kliendid valivad Universal Avionics’i TAWS-süsteemi
(Terrain Avoidance Warning System), nagu tegi äriühing Airborne jaanuaris 2001, vaid on piirdunud märkusega, et Rockwell Collinsi
sõnul ei teinud Universal Avionics temaga selle lepingu võitmiseks koostööd (põhjendus 256). Sellel asjaolul ei ole tähtsust
seisukohast, kas Universal Avionics’i toode on arvestatav alternatiiv Honeywelli tootele.
Vastavalt eespool punktis 58 viidatud kohtuotsusele Tetra Laval
v
. komisjon – mille Euroopa Kohus jättis apellatsiooniastmes eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses komisjon
v.
Tetra Laval muutmata –, oleks komisjon pidanud arvestama ka EÜ artiklis 82 sätestatud turgu valitseva seisundi kuritarvitamise
keelu võimalikku hoiatavat mõju asjaomastele turgudele.
Kuna eespool kirjeldatud käitumine, mis oleks olnud käesoleval juhul vajalik puhtal pakettmüügil põhineva strateegia rakendamiseks,
on kaubanduslikult äärmuslik võte, oleks komisjon pidanud arvestama võimalikku mõju, mis ühenduse õiguses sätestatud turgu
valitseva seisundi kuritarvitamise keelul võib olla ühinemisel tekkiva üksuse tahtele selliseid võtteid kasutada. Kuna ta
ei ole seda teinud, on ta rikkunud õigusnorme, mille tulemusel on tema uuring moonutatud ja järelikult sisaldub selles ilmne
hindamisviga.
Eespool esitatu põhjal ei ole komisjon tõendanud õiguslikult piisavalt, et ühinemisel tekkiv üksus kasutaks koondumise järgselt
puhast pakettmüüki, ja tema sellekohane analüüs sisaldab mitmeid ilmseid hindamisvigu.
Tehniline pakettmüük
Komisjon tugineb tehnilise pakettmüügi puhul erinevate avioonikaga seotud toodete integreerumisele ja „elektrilisema lennukimootoriga”
seotud projekti (More Electrical Aircraft Engine, vt vaidlustatud otsuse põhjendus 291) tulevasele arendamisele, kuigi ta
ise möönab, et „otsest mootori ja süsteemi integreerumist ei ole veel toimunud”. Ta väidab, et tuleb järeldada, et selline
integreerumine toimub seoses asjassepuutuva projektiga „lähitulevikus”, kuid ei esita selle programmi kohta üksikasjalikku
teavet ega avalda tähtpäeva, mil see integreerumine tema sõnul lõpule viiakse. Ta tugineb üksnes selle projekti väljaarendamisele
tulevikus, et järeldada, et Honeywelli kõrvaldamine potentsiaalse arenduspartnerina tugevdab üha enam hageja turgu valitsevat
seisundit suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul (vaidlustatud otsuse põhjendused 417 ja 418).
Sellise võimaliku turuarengu lihtsast kirjeldusest ilma lühiülevaateta projekti üksikasjadest, mis teevad sellise arengu tõenäoliseks,
ei piisa, et tõendada sellekohaste komisjoni argumentide põhjendatust.
Vastavalt eespool punktis 58 viidatud kohtuotsusele Tetra Laval
v
. komisjon (punkt 155 jj), mille Euroopa Kohus jättis apellatsiooniastmes eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses komisjon
v.
Tetra Laval muutmata (punkt 39 jj), tuleb komisjonil turgude tulevane areng tõendada veenvate tõenditega ja turu tulevast
arengut puudutava piisava tõenäosusega, mitte üksnes prognoosida, et teatav käitumine võib lähitulevikus aset leida, vaid
et see käitumine põhjustab lähitulevikus ka turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise, mida komisjon ei ole käesoleval
juhul teinud. Kuna puudub üksikasjalik analüüs tehniliste seoste kohta ühelt poolt mootorite ja teiselt poolt avioonikaga
seotud ja mitteseotud toodete vahel, ega ka nende seoste tõenäolise mõju kohta sõltuvalt erinevate turgude arengust, vähendab
seegi komisjoni argumendi usaldusväärsust. Ei piisa, et komisjon esitab mitmeid loogilisi, kuid hüpoteetilisi etappe, mille
puhul ta kardab, et käitumise rakendumisel oleksid kahjulikud tagajärjed konkurentsile paljudel erinevatel turgudel. Ta on
hoopis kohustatud uurima just tõenäolist arengut kõigil turgudel, kus ta üritab tõendada teatatud koondumisest tuleneva turgu
valitseva seisundi tekkimist või tugevnemist, ja esitada selle toetuseks veenvaid tõendeid.
Eespool esitatust tulenevalt ei ole komisjon tõendanud piisavalt, et ühinemisel tekkival üksusel oleks olnud materiaalset
võimalust siduda kohe koondumise toimumisel või lähitulevikus avioonikaga seotud ja/või mitteseotud toodete müük reaktiivmootorite
müügiga tehniliste piirangute kehtestamise abil.
Segapakettmüük
Segapakettmüügi puhul tuleb märkida – lähtudes eespool punktides 408–411 seoses klientide isikusamasusega ja punktides 414
ja 415 seoses lennukite erinevate komponentide tellimise ajagraafikuga tehtud järeldustest –, et ühinemisel tekkiv üksus suudaks
teatavatel juhtudel ja teatavate toodete puhul pakkuda paljude toodete osas madalamaid hindu tingimusel, et valitakse kõik
need tooted. Ettevõtja võib põhimõtteliselt alati teha tervikpakkumise, mis hõlmab paljusid tooteid, mida tavapäraselt müükase
eraldi.
Sellisel pakkumisel on majanduslikke mõjusid turgudele üksnes siis, kui kliendid sellega nõustuvad, ja eriti, kui nad ei nõua
pakkumises toodete ükshaaval eristamist. Komisjon oleks seega pidanud tõendama, et ühinemisel tekkiv üksus oleks suutnud nõuda
oma klientidelt tervikpakkumisega nõustumist. Nagu eespool sedastatud, oleks komisjon pidanud tõendama ka tõenäosuse olemasolu,
et ühinemisel tekkiv üksus kasutab pakettmüüki.
Tuleb meelde tuletada, et Esimese Astme Kohus on eespool punktis 58 viidatud kohtuotsuses Tetra Laval
v.
komisjon andnud suhteliselt range vastuse küsimusele, milliseid tõendeid tuleb komisjonil esitada, kui ta põhistab oma analüüsi
muu hulgas asjaolule, et ettevõtja võtab tulevikus omaks teatava käitumise, mille tulemusel tekib turgu valitsev seisund,
ja järeldanud, et komisjon on sel juhul kohustatud esitama „veenvaid tõendeid” (vt eelkõige punkt 154 jj). Nagu Euroopa Kohus
märkis, nõustudes apellatsioonimenetluses kohtuotsuse selle osaga, ei ole Esimese Astme Kohus mingil moel lisanud nõutava
tõendamistaseme kohta käivat tingimust neid mõisteid kasutades, vaid on lihtsalt esile toonud tõendite peamise ülesande, mis
seisneb veenmises, et väide või – nagu käesolevas kohtuasjas – koondumist käsitlev otsus on põhjendatud (eespool punktis 60
viidatud kohtuotsus komisjon
v
. Tetra Laval, punkt 41).
Komisjon on käesoleval juhul vaidlustatud otsuses kasutanud kolme liiki eraldi põhjendust tõenäosuse tõendamiseks, et ühinemisel
tekkiv üksus kasutaks tegelikult segapakettmüüki.
Kõigepealt väidab ta, et tema prognoositud käitumisviisile analoogilisi käitumisviise on juba varem asjaomastel turgudel kasutatud,
ja seda on teinud nimelt Honeywell (vt muu hulgas vaidlustatud otsuse põhjendused 361–370). Sellega seoses tuleb veel märkida,
et komisjon peab selles osas asjakohaseks „Honeywelli võimsust [toodete] integreerimisel” (vaidlustatud otsuse põhjendused 289–292),
ning „Honeywelli võimsust pakettmüügis” (vaidlustatud otsuse põhjendused 293–297).
Teiseks väidab ta seda, et väljakujunenud majandusteooriast, eelkõige „Cournot’ mõjudest” (vt muu hulgas vaidlustatud otsuse
põhjendused 374–376) nähtub, et ühinemisel tekkival üksusel oleks majanduslik ahvatlus kasutada komisjoni prognoositud võtteid
ja et puudub vajadus tugineda mingile erilisele majanduslikule mudelile.
Kolmandaks väidab komisjon, et ühinemisel tekkiva üksuse strateegiline eesmärk on suurendada enda võimsust erinevatel turgudel,
kus ta tegutseb, ja kui arvestada seda tahet, oleks tema kasutatav pakettmüük majanduslikult ratsionaalne käitumine ja seega
tõenäoline käitumine (vt eelkõige vaidlustatud otsuse põhjendused 353, 379, 391 ja 398). Komisjon märkis kohtuistungil Esimese
Astme Kohtu kirjalikule küsimusele vastamisel, et ta tugines enda sõnul hageja kaubanduslikust olukorrast ja ühinemisel tekkiva
üksuse strateegilisest valikust tuleneva ahvatluse koosmõjule.
Neid kolme liiki põhjendusi, mida komisjon kasutas vaidlustatud otsuse selles osas, uuritakse järjekorras allpool.
–       Varasemad võtted
Seoses varasemate võtetega tuleb kõigepealt märkida, et komisjoni toodud näited on seotud põhiliselt pakettmüügiga, millega
väidetavalt tegeles Honeywell avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete puhul (vt eelkõige vaidlustatud otsuse põhjendused 362‑365
ja 367). Isegi kui oletada, et need näited on õiguslikult piisavalt tõendatud, ei ole need asjakohased, et tõendada tõenäosust,
et ühinemisel tekkival üksusel tekiks koondumise järgselt võimalus teha pakettpakkumisi mootoritele ning avioonikaga seotud
ja mitteseotud toodetele ning kaubanduslik ahvatlus seda teha. On kindel, et mootori hind on märkimisväärselt suurem mis tahes
avioonikaga seotud ja mitteseotud toote hinnast, mille tõttu on segapakettpakkumiste kaubanduslik dünaamika väga erinev olenevalt
sellest, kas tegemist on üksnes avioonikaga seotud ja mitteseotud tootega või nende toodete ja mootoriga. Seega ei saa tõendada
näidete alusel, mis puudutavad üksnes avioonikaga seotud ja mitteseotud tooteid, et segapakettmüük, mis hõlmab ka reaktiivmootoreid,
oleks rakendatav ja pärast koondumist ühinemisel tekkivale üksusele kaubanduslikult soodne.
Ainus komisjoni toodud konkreetne näide pakettmüügist, mis puudutab nii mootorit kui ka avioonikaga seotud/mitteseotud tooteid,
on seotud […], ärilennukiga (vt vaidlustatud otsuse põhjenduse 368). Komisjon nõustub siiski ka ise põhjenduse 368 viimases
lauses, et asjaomane lennukitootja on […]. See näide, sellisena nagu see on esitatud vaidlustatud otsuses, ei tõenda seega,
et Honeywell suudab efektiivselt tegeleda pakettmüügiga, mis hõlmab ärilennukite mootoreid ning avioonikaga seotud ja mitteseotud
tooteid. Vastupidi, asjaolu, et […], lükkab ümber komisjoni selle kohta esitatud argumendi.
Komisjon märgib veel vaidlustatud otsuse põhjendustes 366 ja 367, et Honeywelli võimalus tegeleda laialdaselt pakettmüügiga,
mis hõlmavad nii mootoreid kui ka avioonikaga seotud/mitteseotud tooteid, ilmnes alles hiljuti, eelkõige alates Honeywelli
ja AlliedSignali 1999. aastal toimunud ühinemisest. Kuigi see asjaolu seletab, miks komisjon on suutnud leida sellise pakettmüügi
kohta vaid ühe näite, ei saa see korvata veenvate näidete puudumist, mille põhjal Esimeses Astme Kohus saaks järeldada, et
varasemad võtted tõendavad tulevikus sarnaste võtete kasutamise tõenäosust.
Lisaks on suuremõõtmeliste kommertslennukite valdkonna, kus koondumine võimaldaks ühinemisel tekkival üksusel kasutada pakettmüüki
esimest korda alles tulevikus, ja ärilennukite valdkonna vahel suured erinevused, eriti seetõttu, et suuremõõtmelised kommertslennukid
on mõnikord mootorite poolest „mitme hankeallikaga” lennukitüübid, mille puhul on mootoritootja kliendiks lennuettevõtja,
samas kui ärilennukid on alati „ühe hankeallikaga” lennukitüübid, mille puhul kliendiks on lennukitootja.
Eespool toodust tulenevalt ei tõenda komisjoni toodud näited Honeywelli varasematest võtetest, et on tõenäoline, et ühinemisel
tekkiv üksus tegeleks pärast koondumist segapakettmüügiga, mis hõlmab esiteks endise GE reaktiivmootoreid ja teiseks endise
Honeywelli avioonikaga seotud ja mitteseotud tooteid.
–       Majandusanalüüsid
Hageja märgib seoses majanduslikke mudeleid puudutavate komisjoni põhjenduste teise osaga, et komisjon on VT-s tuginenud Choi
mudelile, mille kohaselt ühinemisel tekkiva üksuse taolisel ettevõtjal, kellel on suur tootevalik, oleks võimalus ja huvi
segapakettmüügiga tegelemiseks. Ta väidab veel, et komisjon loobus seejärel sellest mudelist vaidlustatud otsuses. Komisjon
väidab seevastu Esimese Astme Kohtus, et ta ei ole selle mudeliga nõustunud ega seda tagasi lükanud, vaid leiab, et ühinemisel
tekkiva üksuse ahvatlus tegeleda pakettmüügiga pärast koondumist nähtub igal juhul vaidlustatud otsuse sisust (vt eelkõige
vaidlustatud otsuse põhjendused 374–376 seoses „Cournot’ mõjudega”).
Sellega seoses tuleb märkida, et komisjon kinnitas vaidlustatud otsuse põhjenduses 352, et tal ei olnud vaja tugineda mingile
teatavale haldusmenetluses esitatud mudelile. Lisaks märkis ärakuulamise eest vastutav ametnik oma aruandes, et komisjon ei
tuginenud enam oma otsuse projektis Choi mudelile.
Komisjon ei ole Choi mudelile viidanud ka vaidlustatud otsuses, välja arvatud kaudselt, kui ta märgib põhjenduses 352, et
„erinevad majandusuuringud on põhjustanud teoreetilisi vaidlusi eelkõige seoses [segapakettmüügi] majanduslike mudelitega,
mille on koostanud üks kolmandatest isikutest”. Hageja märgib vastupidi, et komisjon esitas VT-s Choi mudeli sisu üksikasjalikult
ja viitas otseselt sellele mudelile kui tõendile, mis kinnitas tema väiteid ühinemisel tekkiva üksuse tulevasest käitumisest
ja selle majanduslikest tagajärgedest. Kuigi komisjon ei ole tunnistanud, et Choi mudelil tõendusjõud puudub, ei ole ta vaidlustatud
otsuses ka sellele mudelile otseselt tuginenud. Seetõttu tuleb järeldada käesolevas kohtumenetluses, et vaidlustatud otsus
ei tugine ühelegi majanduslikule mudelile, mis analüüsiks teavitatud tehingu tõenäolisi tagajärgi käesoleva asja konkreetsete
andmete põhjal.
Seega tuleb uurida, kas sellise majandusliku mudeli puudumisel on komisjon siiski tõendanud, et ühinemisel tekkival üksusel
oleks pärast koondumist ahvatlus tegeleda pakettmüügiga.
Vaidlustatud otsuse põhjendustes 349–355, kus komisjoni toob välja mehhanismi, mille kohaselt pakettmüük tekitab turgu valitseva
seisundi avioonikaga seotud ja mitteseotud turgudel, selgitab komisjon põhiliselt vaid põhjusi, mille tõttu ühinemisel tekkiv
üksus suudaks tema sõnul pakettmüügiga pärast koondumist tegeleda. Otsuses viidatakse seoses SFE-standardtoodetega „uue üksuse
võimele teha lennukitootjatele pakettpakkumisi” (põhjendus 349). Seoses BFE-toodetega ja SFE-valiktoodetega kinnitab ta, et
ühinemisel tekkival üksusel on võimalik „selliste tootepakettide pakkumine, mida ei ole enne koondumist kunagi turul pakutud
ja millega ükski teine konkurent ei saa võistelda” (põhjendus 350), et ta saab „edendada Honeywelli BFE-toodete ja SFE-valiktoodete
valikut müües neid osana suurest tervikust, mis sisaldab ka mootoreid ja GE pakutavaid kõrvalteenuseid” (põhjendus 350) ja
et ta „saab määrata pakettpakkumiste hinnad nii, et julgustab kliente ostma pigem GE mootoreid ning Honeywelli BFE-tooteid
ja SFE-valiktooteid kui konkurentide tooteid (põhjendus 353).
Kohas, kus komisjon viitab põhjendustes 349–355 sellele, et ühinemisel tekkival üksusel oleks ahvatlus, mitte üksnes võimalus
seda käitumisviisi rakendada, ei ole ta esitanud ühtegi tõendit ega analüüsi, mis saaks tõendada tegelikku tõenäosust, et
selline ahvatlus on pärast koondumistehingu toimumist olemas. Komisjon piirdub põhjenduses 349 kinnitusega, et „GE ja Honeywelli
pakutavate toodete üksteist täiendav olemus koos nende praeguste vastavate seisunditega turul annab ühinemisel tekkivale üksusele
võimaluse ja majanduslikult põhjendatud ahvatluse rakendada [pakett]pakkumisi või ristsubsideerida erinevate toodete müüki
mõlemale kliendikategooriale”, selgitamata seejuures, miks ta leiab, et neist teguritest piisab selle ahvatluse põhjustamiseks.
Ta märgib põhjenduses 354, et „koondumise tagajärjel tekkiva üksuse ahvatlus tegeleda pakettmüügiga võib muutuda lühikese
või keskmise ajaga näiteks siis, kui töötatakse välja uue põlvkonna lennukitüüpe ja lennukite varustust”, kuid ei selgita
siiski, millised oleksid selliste ahvatluste põhjused ja millised oleksid nendevahelised erinevused enne või pärast prognoositud
arengut.
Vaidlustatud otsuse põhjendustes 349–355 esitatud selgitustes ei tõendata, et ühinemisel tekkival üksusel oleks ahvatlus pärast
koondumise toimumist pakettmüügiga tegeleda. Komisjon esitab siiski muid seisukohti pealkirja all „2) [Pakett]pakkumisi puudutavad
poolte argumendid”. Selle pealkirja all on üks osa, mille pealkiri on „[Pakettmüügi] Cournot’ mõju”. Mõiste „Cournot’ mõju”
on majanduslik teooria, mis kirjeldab sisuliselt eeliseid, mida saab ettevõtja, kes müüb suurt tootevalikut võrreldes konkurentidega,
kelle tootevalik on piiratum, sest kui ta pakub allahindlust kogu tootevalikule, vähendades samas kasumimarginaali, saab ta
sellest käitumisviisist tervikuna ikkagi kasu, sest ta müüb enda tootevalikust kõiki tooteid suuremas koguses.
Komisjon vastab põhiliselt selle pealkirja all olevates põhjendustes 374–376 koondumisest teatanud poolte argumentidele, et
„nende ahvatlus asjaomaste toodete hindade alandamiseks on väike, sest õhusõidukite nõudlus on mootorite ja komponentide hinna
suhtes suhteliselt jäik ja seetõttu on lennukite tervikhind vaid üks paljudest teguritest, mis mõjutab lennuettevõtja otsust
täiendava lennuki ostmisel”.
Komisjon märgib põhjenduses 375, et ta ei pea lennukite varustuse ja komponentide nõudlust täiesti „jäigaks”, mistõttu ta
väidab põhjenduses 376, et iga üksiku ettevõtja nõudlus on igal juhul paindlik. Ta järeldab sellest, et „isegi kui [pakettmüük]
ei mõjutaks lennukite või mootorite ja komponentide nõudluse kogumahtu, tooks see kaasa nõudluse ümberjaotumise ja muudaks
turuosa suhet koondumise tagajärjel tekkiva üksuse kasuks”.
Neist põhjendustest nähtub, et komisjoni sõnul oleks ühinemisel tekkival üksusel Cournot’ mõjude põhjal ahvatlus tegeleda
segapakettmüügiga pärast koondumise toimumist vaatamata sellele, kas nõudlus lennukeid varustavate toodete turgudel on jäik
või mitte. Nagu Rolls-Royce’i käesolevas asjas palgatud nõustaja Frontier Economics kinnitab hagile lisatud konkurentsiväljaandes
2001. aasta augustist, eeldab Cournot’ mõjul põhinev tõendamine üksikasjalikku empiirilist analüüsi nii hinnaalanduste ulatuse
ja prognoositud müügi muutuste kohta kui ka turul tegutsevate erinevate ettevõtjate kulude ja kasumimarginaalide kohta.
Lisaks tuleb märkida, et komisjon näib ise haldusmenetluses leidvat, et majandusanalüüs oli selliseks tõendamiseks vajalik.
VT punktid 526–528 kattuvad vaidlustatud otsuse põhjendustega 374–376, välja arvatud osas, kus VT-s on joonealune märkus 175,
millele viidatakse VT punkti 528 lõpule, kus komisjon märgib, et professor Choi töötas välja mudeli, milles analüüsitakse
olukorda, kus asjaomaste toodete nõudlus on jäik; mudelist nähtub, et pakettmüügil võivad olla konkurentsivastased mõjud.
Hageja viitab veel teiste majandusteadlaste aruannetele, eelkõige professorite Nalebuff’i, Rey ja Shapiro aruannetele, mis
on VT-le antud vastuse ja hagi lisad ja millest põhiliselt nähtub, et vastupidi professor Choi järeldusele ei oleks ühinemisel
tekkival üksusel pärast koondumise toimumist tõenäoliselt ahvatlust tegeleda segapakettmüügiga, vähemalt mitte märkimisväärselt.
Professorid Nalebuff ja Rey kritiseerivad eelkõige professor Choi lähteoletusi, mis puudutavad turu olemust, ja professor
Rey märgib muu hulgas, et Choi mudel võis viia ta oma parameetripiirangute tõttu erinevatele tulemustele vastavalt kasutatud
lähteparameetritele.
Käesolevas kohtumenetluses ei ole vaja hinnata üksikasjalikult nende erinevate järelduste põhjendatust, mida erinevad majandusteadlased
on teinud, ega professorite Nalebuff, Rey ja Shapiro uuringute suhtelist kaalu professor Choi uuringu suhtes, kuid nende põhjal
saab järeldada, et küsimus, kas Cournot’ mõju põhjustas käesoleval juhul ühinemisel tekkival üksusel ahvatluse tegeleda segapakettmüügiga,
on vastuoluline teema. Järeldus, mille komisjon tegi sellise ahvatluse olemasolu tõenäosuse kohta, ei tulene kindlasti otseselt
ja ilmtingimata Cournot’ mõju majandusteooriast.
Lisaks teine seisukoht, mis on seotud pakettmüügi rakendamisviisidega, on käesoleval juhul vastuolus sellega, et komisjoni
argumenti saab tõendada Cournot’ mõju abil.
Hageja märkis sellega seoses õigesti nii haldusmenetluses kui ka Esimese Astme Kohtus, et Snecmal ei oleks olnud mingit huvi
ohverdada osa kasumist hinnaalandusi tehes, et edendada endise Honeywelli toodete müüki, mistõttu CFMI mootoreid hõlmav segapakettmüük
oleks olnud võimatu. Komisjon ei ole arvestanud vaidlustatud otsuses piisavalt kaubanduslikku mõju, mis oleks sellel asjaolul
kindlasti olnud ühinemisel tekkiva üksuse ahvatlusele tegelda pärast koondumist pakettmüügiga, kui ta märgib vaidlustatud
otsuse põhjenduses 393, et Snecmal, kes ei konkureeri GE-ga iseseisva mootoritootjana, ei ole mingit põhjust sellist tegevust
toetada.
Juhul kui Snecma nõustub alandama CFMI mootori müügihinda, et suurendada kogumüüki, mis hõlmab mootorit ning ühinemisel tekkiva
üksuse toodetud avioonikaga seotud ja mitteseotud tooteid, saaks ta sellest käitumisviisist kasu üksnes tema mootorite müügi
suurenemise ulatuses. Seega puuduks Cournot’ mõju, mis suurendab kogu tootevalikust saadavat Snecma kasumit. Kuigi Cournot’
mõjuga seotud nähtus on komisjoni argumendi kohaselt tõend sellest, et on olemas ahvatlus pakettmüügiga tegelemiseks, tuleb
sedastada, et need põhjendused ei õigusta vaidlustatud otsuse põhjenduses 393 tehtud järeldust, et Snecmal oleks sama kaubanduslik
huvi kui ühinemisel tekkival üksusel.
GE-l tuleks näiteks põhimõtteliselt üksi rahastada mootori hinnaalandusi, mida klientidele pakutaks seoses CFMI mootorit hõlmava
segapakettpakkumisega. Teisisõnu summa, mis vastab sellise hinnaalanduse absoluutsele väärtusele, oleks pidanud vähendama
CFMI mootori hinda umbes poole võrra GE osaluse tõttu ühisettevõttes, sest Snecmal puudub GE-ga võrreldav kaubanduslik huvi,
et osaleda märkimisväärselt sellise hinnaalanduse rahastamises. Seega „hoob”, mis oleks ühinemisel tekkival üksusel suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turul enda pakettmüügi edendamiseks, oleks põhimõtteliselt väiksem CFMI mootorite puhul
kui GE üksi toodetud mootorite puhul.
Järelikult CFMI mootoreid hõlmavad segapakettpakkumised oleksid ühinemisel tekkiva üksuse seisukohast olnud kaubanduslikult
selgelt vähem kasulikud, kui siis, kui hageja oleks tootnud neid üksi. Isegi kui oletada, et Cournot’ mõju oleks suudetud
käesoleval juhul tõendada endise GE mootoreid hõlmavate segapakettpakkumiste puhul, oleks olnud vajalik, et komisjon oleks
teinud eraldi uuringu, milles oleks arvestatud eespool märgitud nähtust, et kontrollida, kas selline mõju oleks olnud olemas
CFMI mootoreid hõlmavate segapakettpakkumiste puhul.
Eespool esitatust tulenevalt ei võimalda vaidlustatud otsuses sisalduv komisjoni põgus viide Cournot’ mõju mõistele järeldada,
et oleks olnud tõenäoline, et ühinemisel tekkiv üksus oleks tegelenud segakettmüügiga pärast koondumise toimumist, sest puudub
üksikasjalik majanduslik analüüs, milles seda teooriat kohaldataks käesoleva asjaga seotud asjaoludele. Komisjon oleks saanud
seega esitada veenvaid tõendeid kooskõlas eespool punktis 58 viidatud kohtuotsusega Tetra Laval
v.
komisjon Cournot’ mõjule tuginedes üksnes juhul, kui ta oleks tõendanud selle konkreetset kohaldatavust. Komisjon ei ole
suutnud piisava tõenäosusega tõendada, kirjeldades lihtsalt majanduslikke tingimusi, mis tema arvates valitsevad turul pärast
koondumise toimumist, et ühinemisel tekkiv üksus pärast koondumise toimumist segapakettmüüki kasutaks.
–       Prognoositud käitumise strateegiline olemus
Kolmandaks väidab komisjon Esimese Astme Kohtus, et tema kirjeldust pakettmüügi ja selle tegeliku rakendamise tõenäosuse kohta
tuleb tõlgendada nii, et ühinemisel tekkiv üksus kasutaks oma võimalust teha pakettpakkumisi strateegilise „hoovana” eelkõige
just konkurentide kõrvale tõrjumise eesmärgil. Hageja leiab, et vaidlustatud otsuse selline tõlgendus on „vastuvõetamatu”,
sest tegemist on selgitusega, mis on esitatud esimest korda alles Esimese Astme Kohtus. Sisuliselt heidab ta komisjonile ette
seda, et viimane üritab kohtumenetluse staadiumis oma põhjendusi muuta. Selle kohta piisab märkusest, et komisjon on kinnitanud
vaidlustatud otsuses, et ühinemisel tekkiv üksus oleks kasutanud pakettmüüki strateegiliselt tulevikus enda konkurentide kõrvaldamiseks,
muu hulgas ristsubsideerimise abil (vt eelkõige põhjendused 353, 379, 391 ja 398). Seetõttu tuleb uurida hageja esitatud teisi
argumente.
Sellega seoses tuleb kõigepealt meelde tuletada, et eespool punktis 60 viidatud kohtuotsuses komisjon
v
. Tetra Laval sedastas Euroopa Kohus nagu ka Esimese Astme Kohus, et kui komisjon tugineb tulevasele käitumisele, mida ühinemisel
tekkiv üksus rakendab pärast koondumist, tuleb tal tõendada veenvate tõenditega ja piisava tõenäosusega, et selline käitumine
tegelikult aset leiab (vt ka eespool punkt 64).
Käesoleval juhul on juba eespool punktis 462 (vt ka punkt 432) sedastatud, et komisjon ei ole tõendanud asjas esinevate objektiivsete
kaubanduslike ja majanduslike asjaolude põhjal, et segapakettmüügiga tegelemine oleks pärast koondumist kindlasti olnud ühinemisel
tekkiva üksuse huvides. Pärast koondumist oleks ühinemisel tekkival üksusel olnud kaubanduslikus mõttes võimalik teostada
mitmeid erinevaid strateegiaid. Kuigi komisjoni prognoositud strateegiline valik oleks olnud üks võimalikest valikutest, oleks
ka kasumite maksimeerimine lühikese aja jooksul, nii et igast tootest eraldi oleks saadud võimalikult suur kasumimarginaal,
olnud üks võimalikest valikutest.
Kuna ühinemisel tekkiva üksuse majanduslik ahvatlus ei ole õiguslikult piisavalt tõendatud, oleks komisjon pidanud esitama
vaidlustatud otsuses teisi asjaolusid, mille põhjal oleks saanud järeldada, et ühinemisel tekkiv üksus teeks sellise strateegilise
valiku, et ta loobuks lühiajaliselt kasumist turuosa suurendamiseks konkurentide arvel eesmärgiga saada suuremaid kasumeid
tulevikus. Vajadusel oleks sellisteks tõenditeks võinud olla näiteks sisedokumendid, mis tõendavad, et hageja juhatusel oli
selline eesmärk ajal, mil esitati Honeywelli ostu pakkumine. Tuleb märkida, nagu mainib ka hageja oma sellekohastes argumentides,
et komisjon ei ole esitanud ühtegi tõendit, mis tõendaks, et ühinemisel tekkiv üksus teeks tegelikult sellise strateegilise
valiku. Ta piirdub vaidlustatud otsuses kinnitusega, et ühinemisel tekkiv üksus oleks suutnud pakettpakkumiste puhul välja
pakkuda strateegilise hinna või kasutada ristsubsideerimist või et ta oleks neid võtteid tegelikult kasutanud, esitamata seejuures
põhjuseid, mis seda argumenti õigustaks (vt eelkõige põhjendused 353, 379, 391 ja 398). Asjaolust, et ühinemisel tekkiv üksus
oleks võinud sellise strateegilise valiku teha, ei piisa, et tõendada, et ta oleks ka tegelikult selle valiku teinud ja et
selle tagajärjel oleks tekkinud erinevatel avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel turgu valitsev seisund.
Viimasena märkis komisjon Esimese Astme Kohtus, et hageja puhul tuli tema käitumise tõenäosuse hindamiseks arvestada prognoositud
tulevase käitumise strateegilist eesmärki. Kuigi see argument võib selgitada asjaolu, et komisjon ei ole tuginenud konkreetsele
majanduslikule mudelile, ei saa ta korvata tõendite puudumist argumendiga, et hageja tõenäoliselt otsustaks lähtuda kaubanduslikust
poliitikast, millel oleks selline strateegiline eesmärk.
Tuleb lisada, et eespool punktis 58 viidatud kohtuotsuse Tetra Laval
v.
komisjon kohaselt oleks komisjon pidanud tegelikult arvestama hoiatavat mõju, mida oleks ühinemisel tekkivale üksusele avaldunud
asjaolu, et turgu valitseva seisundi kuritarvitamise eest saab EÜ artikli 82 alusel määrata karistuse (vt eespool punkt 70 jj).
Selle arvestamata jätmine vaidlustatud otsuses mõjutab seda enam tema hinnangut segapakettmüügi kohta.
Eespool toodust tulenevalt tuleb järeldada, et komisjoni põhjendustega, mis põhinevad „strateegilise” kaubanduspoliitika omaksvõtmisel
tulevikus, ei saa nõustuda, sest selle poliitika elluviimise tõenäosuse kohta puuduvad veenvad tõendid.
Järeldus
Kõigest eespool esitatust tuleneb, et komisjon ei ole õiguslikult piisavalt tõendanud, et ühinemisel tekkiv üksus oleks pärast
koondumise toimumist hakanud tegelema pakettmüügiga, mis oleks sisaldanud nii endise GE mootoreid kui ka endise Honeywelli
avioonikaga seotud ja mitteseotud tooteid. Sellise müügi puudumisel ei ole asjaolu, et sellel üksusel oleks olnud suurem tootevalik
kui tema konkurentidel, iseenesest piisav põhjendus, et järeldada, et tal oleks tekkinud või tugevnenud turgu valitsev seisund
erinevatel asjaomastel turgudel.
Eelmises punktis esitatud järelduse tõttu ei ole vaja uurida hageja argumente, mis puudutavad komisjoni tuvastatud konkurentide
kõrvaldamist turult, sest pakettmüüki puudutavad komisjoni järeldused on igal juhul tõendatud ebapiisavalt.
Samuti ei ole vaja uurida seda, kuidas komisjon on käsitlenud kohtuasja seda aspekti puudutavaid kohustusi, eelkõige seda,
et komisjon on tagasi lükanud pakettmüüki puudutava tegevusega seotud väljapakutud kohustuse. Kuna ei ole vaja uurida ka struktuurilisi
kohustusi, mis mõjutaksid Honeywelli tegevust erinevatel avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel, ega GECAS-e tulevase
tegevusega seotud kohustust (eespool punkt 365), ei oma enam tähtsust see, kumba kohustuste seeriat oleks komisjon pidanud
arvestama. Nagu eespool punktis 50 on märgitud, erinesid kaks kohustuste seeriat üksnes koondumisest teatanud poolte väljapakutud
kohustuste kahe aspekti poolest.
Tuleb järeldada, et komisjon on teinud ilmse hindamisvea, kui ta leidis, et ühinemisel tekkiva üksuse pakettmüügiga tegelemine
tulevikus põhjustab turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete turgudel,
või GE-l juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi tugevnemise suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turgudel.
E –
Horisontaalsed kattumised
Hageja leiab seoses vaidlustatud otsuse põhjendustega, mis puudutavad koondumise osaliste toodete horisontaalset kattumist
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite, ärilennukite mootorite ning meresõidukite väikeste gaasiturbiinide
osas, et komisjon on vääralt järeldanud, et tekivad või tugevnevad turgu valitsevad seisundid, millel on konkurentsivastased
mõjud.
1.
Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorid
Hageja sõnul sisaldab komisjoni analüüs, mis puudutab regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite horisontaalset
kattumist, kahte põhilist viga, millest esimeseks on järeldus, et hageja regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
reaktiivmootorid ja Honeywelli reaktiivmootorid konkureerivad samal turul, ja teiseks vaieldamatuks veaks on koondumise mõjude
ebaõige hindamine selliste reaktiivmootorite turule.
a)     Poolte argumendid
Turu määratlus ja asjaomasel turul juba eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund
Hageja sõnul ei olnud tal regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite turul enne koondumist turgu
valitsevat seisundit.
Ta tuletab meelde, et asjaomase turu õige määratlemine on vajalik eeltingimus, et hinnata ükskõik millise koondumise mõju
konkurentsile (31. märtsi 1998. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑68/94 ja C‑30/95: Prantsusmaa jt
v
. komisjon, EKL 1998, lk I‑1375). Vastavalt komisjoni teatisele asjaomase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguses (EÜT 1997
C 372, lk 5, punkt 13, edaspidi „asjaomase turu mõiste teatis”) on olulised tegurid, mida turu määratlemisel arvestatakse,
nõudluse asendatavus ja pakkumise asendatavus, mida tuleb tõendada empiiriliste tõenditega. Käesolevas asjas ei ole komisjon
nimetatud teatise sätteid kohaldanud.
Nagu komisjon on sedastanud Engine Alliance’i otsuses seoses lennukite mootoritega, esindab iga „mootoriperekond” üldiselt
ainulaadse tõukejõu, kaalu ja muude mootori toimimisega seotud omaduste kogumit, mis teeb selle sobivaks teatud lennukitüübile.
GE lennukimootorid on märkimisväärselt võimsamad, raskemad ja keerukamad kui Honeywelli mootorid.
Ainus asjaolu, mille põhjal võiks oletada, et GE ja Honeywelli mootorid on üksteisega asendatavad, on see, et teatavad Honeywelli
mootoritega varustatud Avro ostjad saaksid osta teisi lennukeid, millel on GE mootor. Selline „teise taseme” kaudne asendatavus
eeldab, et komisjon selgitaks seda uut metodoloogiat, miks teise taseme asendatavus on märkimisväärne ja kuidas see põhjustaks
konkurentide kõrvaldamise. Lisaks tuli komisjonil esitada vastavalt komisjoni teatisele asjaomase turu mõiste kohta empiirilisi
tõendeid sellise asendatavuse kohta, mida käesoleval juhul tehtud ei ole.
Hageja väidab, et turuosadest on igal juhul vähe kasu turgu valitseva seisundi hindamisel regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite reaktiivmootorite turul, kus toimuvad avalikud hanked. Ta väidab, et tal ei olnud asjaomasel turul enne koondumist
turgu valitsevat seisundit, sest ta ei suutnud siis käituda konkurentidest sõltumatult.
Komisjon tuletab meelde otsuses tehtud järeldust, mille kohaselt GE-l on regionaallende teostavatele suuremõõtmelistele lennukitele
paigaldatud mootorite ja täitmata tellimuste põhjal turgu valitsev seisund. GE-l ja Honeywellil oleks ühiselt turuosa, mis
moodustaks veel kasutusse võtmata lennukite mootoripargi tervikuna ja [90–100] % paigaldatud mootoritest. Sellise monopoli
või peaaegu monopoliga ei suudetaks tulevikus võidelda just puhta või tehnilise pakettmüügi tõttu.
Koondumise mõjud asjaomasel turul
Hageja leiab, et isegi kui oletada, et regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorid konkureerivad ühel turul,
on komisjon nõustunud, et olemasolevate lennukitüüpide puhul on „koondumise tagajärjel tekkinud turuosa suurenemine suhteliselt
väike” (vaidlustatud otsuse põhjendus 429). Komisjon on aga vastuoluliselt väitnud, et koondumine takistaks hinnakonkurentsi.
Ta ei too siiski ühtegi näidet GE ja Honeywelli mootorite vahelisest konkurentsist ega tõendeid koondumise mõjude kohta turul,
kuigi Avro toodang ei ole suurem kui 20 Honeywelli mootoritega varustatud ühikut aastas.
Asjaolud, millele komisjon on tuginenud, ei ole hageja sõnul asjakohased. Sellest turuseisundist saadavad tulud on väiksed
Avro väikse toodangu tõttu. Tuginedes GE Capitali ja GECAS-e olemasolule, on komisjon põhjendanud oma järeldust selliste asjaoludega,
mida ta kasutas nii turgu valitseva seisundi olemasolu tõendamiseks, kui ka selle seisundi tugevnemise tõendamiseks.
Komisjon ei esita seoses tulevaste lennukitüüpidega ühtegi tõendit konkurentsi nõrgenemise kohta. GE ja Honeywell ei konkureeri
üksteisega juba praegu. Teisalt oleksid Rolls-Royce ja P & W usutavalt konkurendid, nagu tõendavad näited, mis puudutavad
lennukeid AI(R), Embraer ja Fairchild Dornier. Sellega seoses komisjon üksnes kordas pakettmüüki, ristsubsideerimist ja vertikaalset
integreerumist puudutavaid argumente.
Komisjon leiab, et reegel, mille kohaselt tarnitakse mootoreid asjaomasel turul ainuõiguse alusel, ei takista mootoritootjate
vahelist konkurentsi lõppostjate suhtes. Mootoritootjatel tuleb edendada enda mootoritega varustatud lennukitüüpide müüki,
eelkõige esitledes võimsaid mootoreid ja tehes soodsaid pakkumisi varumootoritele või järelturu toodetele ja teenustele. Koondumine
kaotaks sellist liiki konkurentsi. Avro täitmata tellimuste vähesus ei tähenda seda, et kogu teise taseme konkurents turult
kindlasti kaoks.
Nagu vaidlustatud otsuses on märgitud, kõrvaldaks koondumise tagajärjel tekkiva üksuse rahaline võimsus ja vertikaalne integreerumine
Rolls-Royce’i ja P & W asjaomaselt turult, sest sellega vähendataks nende tahet tulla turule, kus nad veel ei tegutse.
Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootoreid puudutava struktuurilise kohustuse tagasilükkamine
Hageja märgib, et vaatamata erimeelsustele komisjoniga, pakkusid koondumise osalised välja Honeywelli tegevuse võõrandamise
praeguste ja tulevaste Avro‑seeria lennukite mootorite tootmise osas. Komisjoni selle kohta vaidlustatud otsuses esitatud
märkused on täiesti põhjendamata.
Komisjon märgib, et eelkõige käesolevas kontekstis GE kriitika, mis puudutab kohustuste tagasilükkamist, piirdub vaid argumentidega,
ja nende põhjal ei saa teha järeldust vaidlustatud otsuse kehtivuse kohta.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Turu määratlus
Kõigepealt tuleb märkida, et küsimus, kas nõuetekohaselt tõendatud või vaidlustamata asjaolude alusel on ettevõtjal turgu
valitsev seisund teataval turul, on vastavalt eespool punktis 62 ja järgmistes punktides viidatud kohtupraktikale majandusliku
hinnangu küsimus, mille puhul komisjonil on lai kaalutlusõigus. Sellega seoses tuleb Esimese Astme Kohtul vaid kontrollida,
et asjaomane majanduslik hinnang ei oleks ilmselgelt väär.
Komisjonil puudub seevastu kaalutlusõigus faktilisi asjaolusid puudutavate küsimuste osas. Sellega seoses tuleb veel märkida,
et kui hageja vaidlustab vaidlustatud otsuses sisalduvate faktilisi asjaolusid puudutavate argumentide õigsust, ei saa komisjonile
põhimõtteliselt ette heita, et ta vastab faktide vaidlustamisele selle argumendi õigsuse kohta tõendite esitamisega Esimese
Astme Kohtule, tingimusel et vaidlustatud otsuses esitatud faktilisi asjaolusid sellega ei muudeta.
Käesoleval juhul tuleb seega uurida hageja argumente, millega ta vaidlustab regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
mootorite turu määratluse, mille komisjon on vaidlustatud otsuses esitanud, et teha kindlaks, kas need argumendid on piisavad,
et tõendada faktivigade või ilmse hindamisvea olemasolu.
Komisjon märgib vaidlustatud otsuse põhjenduses 9, kus ta kirjeldab reaktiivmootorite turgude struktuuri üldiselt, et konkureeritakse
kahel tasandil: esiteks siis, kui mootoritootjad konkureerivad, et saada heakskiit teatavale väljatöötatavale lennukitüübile
(edaspidi „esimese tasandi konkurents”), ja teisalt siis, kui lennukitüüpe ostvad lennuettevõtjad valivad ühe pakutavatest
heakskiidetud mootoritest või kui lennuettevõtjad otsustavad osta lennuki, milles kasutatakse erinevaid mootoreid (edaspidi
„teise tasandi konkurents”). Esimesel juhul konkureerivad mootoritootjad tehnilisel ja kaubanduslikul tasandil, et varustada
teatavat lennukitüüpi mootoriga, ja tuleb märkida, et sellise konkurentsi olemasolu sõltub põhiliselt pakkumise asendatavusest.
Teisel juhul konkureerivad mootorid samuti tehnilisel ja kaubanduslikul alusel, et osutuda valituks lennuettevõtja poolt,
ja seetõttu sõltub konkurents hoopis nõudluse asendatavusest.
Käesoleval juhul on kindel, et iga lennukitüüp, mida komisjon peab kuuluvaks regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
turule, on saadaval varustatuna üheainsa mootoritüübiga, mistõttu lennuki lõppostjal puudub otsene ja sõltumatu võimalus reaktiivmootorit
valida, sest see valik on lahutamatult seotud lennuki valikuga. Seetõttu tuleb sedastada, et eelmises punktis nimetatud teise
tasandi konkurents võib eksisteerida asjaomasel turul üksnes kaudselt, sest erinevate reaktiivmootoritega varustatud lennukid
konkureerivad omavahel.
Komisjon sedastab sellega seoses põhjenduses 9, et reaktiivmootor ja lennuk on teineteist täiendavad tooted, sest kummagi
müük ilma teiseta ei ole ilmselgetel põhjustel kasulik. Ta märgib, et reaktiivmootorite turgu määratledes tuleb arvestada
lennukiturul valitsevat konkurentsi. Komisjon on järelikult määratlenud õhusõidukite mootorite turge vastavalt lennukite,
millele need on paigaldatud, erinevatele turgudele, ja lennukite turud on omakorda määratletud vastavalt nende kasutamiseesmärgile
(vaidlustatud otsuse põhjendus 10).
Selleks on komisjon võtnud arvesse lennuki kolme põhilist omadust, nimelt istekohtade arvu, lennuulatust ja hinda. Kõigepealt
on ta määratlenud regionaallende tegevad lennukid lennukitena, millel on 30–90 istekohta („ja rohkem”) ja mille lennuulatus
on alla 2 000 meremiili ning hind üle 30 miljoni Ameerika Ühendriikide dollari (vaidlustatud otsuse põhjendus 10). Seejärel
määratleb ta kaks eraldi turgu selle kategooria sees, ehk regionaallende teostavate väiksemõõtmeliste 30–50 istekohaga lennukite
turud ja regionaallende teostavate suuremõõtmeliste 70–90 istekohaga ja rohkem lennukite turud, kuna „nende kahe [regionaallende
teostavate] lennuki liikide erinevate istekohtade arvu, suuruse, lennuulatuse ja järelikult kasutuskulude (ehk istekoha-kilomeetri
kulu) tõttu on neil erinevad kasutuseesmärgid ning nad ei ole üksteisega asendatavad” (vaidlustatud otsuse põhjendus 20).
Hageja väidab ja komisjon ei ole seda vaidlustanud, et tema reaktiivmootorite võimsus on nii erinev Honeywelli reaktiivmootorite
tõukejõust, et mis tahes otsene esimese tasandi konkurents mootori tarnimisel sama projektiga lennukitüübile ei oleks võimalik,
sest tema mootorid sobivad kahemootorilistele lennukitele ja Honeywelli mootoreid saab kasutada vaid neljamootorilistel lennukitel.
Tuleb siiski märkida, et kuigi lennukitootja ei saa enam mootorit valida pärast seda, kui ta on valinud kahe- või neljamootorilise
lennukitüübi vahel, nähtub vaidlustatud otsusest, et need kaks valikut olid konkreetselt olemas regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite turul, nagu komisjon on seda määratlenud. Arvestades selle valikuvõimaluse olemasolu, oli hageja
ja Honeywelli mootorite vahel ilmtingimata teataval tasemel asendatavus pakkumise tasandil, tingimusel,et lennukitootja, kes
soovis välja töötada uue mootoritüübi, pidi tegema sellise valiku lennukitüübi väljatöötamise varases etapis. Komisjon ei
ole igal juhul kinnitanud vaidlustatud otsuses ega Esimese Astme Kohtus, et hageja ja Honeywelli vahel oli otsene esimese
tasandi konkurents sama projektiga lennukitüübi mootoritega varustamiseks. Järelikult, isegi kui nõustuda hageja argumendiga,
mis puudutab otsese esimese tasandi konkurentsi puudumist, ei mõjuta see mingil viisil vaidlustatud otsuse õiguspärasust.
Seetõttu on oluline uurida, kas hageja on tõendanud, et komisjon on teinud faktivea või ilmse hindamisvea, kui ta tugines
eespool nimetatud teise tasandi kaudse konkurentsi mõistele, ehk GE mootoritega ja Honeywelli mootoritega varustatud lennukite
vahelisele konkurentsile, et teha järeldus nende reaktiivmootorite omavahelise konkurentsi olemasolu kohta.
Hageja esitab kaks eraldiseisvat argumentatsiooni, et vaidlustada komisjoni argumenti seoses sellel turul reaktiivmootorite
vahelise väidetava teise tasandi kaudse konkurentsi olemasoluga. Esiteks väidab ta, et see komisjoni argument jääb väljapoole
asendatavuse tavapärast uurimist. Komisjon oleks seega pidanud esitama selle uue metodoloogia ja täpselt selgitama, miks see
teise tasandi asendatavus on märkimisväärne ja kuidas põhjustaks see konkurentide kõrvaldamise. Teiseks, isegi kui oletada,
et teise tasandi konkurents on olemas, ei ole komisjon tõendanud vaidlustatud otsuses, et lennukid, millele on paigaldatud
GE mootorid, oleksid faktiliste sündmuste toimumise ajal konkureerinud selliste lennukitega, millele olid paigaldatud Honeywelli
mootorid.
Tuleb järeldada, et vaidlustatud otsuse põhjenduses 9 sisalduv kirjeldus (vt eespool punktid 492 ja 494) on käesoleva asja
asjaolusid arvestades olnud piisav kirjeldus komisjoni argumendist. Komisjon on rõhutanud, et mootoritootjad konkureerivad
konkurentsi teisel tasandil „tehnilistel ja kaubanduslikel tingimustel, et osutuda lennuettevõtja poolt valituks”. On ilmne,
et kui lennuki olulise osa, nagu seda on sellele paigaldatud mootor, tehniline võimsus on selgelt parem samasse kategooriasse
kuuluvatele teist liiki lennukitele paigaldatud mootori võimsusest, on esimesena nimetatud lennukil põhimõtteliselt teiste
ees konkurentsieelis.
Samuti on mootori hind tegur, mis võib mõjutada lennuki tervikhinda, ja komisjon on otseselt märkinud, kui ta kirjeldas vaidlustatud
otsuse põhjenduses 429 koondumise mõju konkurentsile regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite
turul, et GE ja Honeywelli ühinemine tähendab, et „kliendid ei saa enam kasu tarnijate vahelisest hinnakonkurentsist (näiteks
hinnaalanduste vormis)”.
Hageja on vaidlustanud mootoritootjate hinnakonkurentsi võimaluse regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite
turul ja tuletab meelde, et lõpliku hinna kogu lennukitüübile/mootorile kinnitab lennukitootja. Komisjon on siiski märkinud
vaidlustatud otsuse põhjenduse 391 esimeses lauses, mis sisaldub nii regionaallende teostavate suuremõõtmeliste kui ka suuremõõtmeliste
kommertslennukite pakettmüüki käsitlevas vaidlustatud otsuse osas, et isegi siis, kui ei ole võimalik valida mootorit teatavale
lennukitüübile, millega on alati tegemist regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite puhul, on mootoritootjal võimalus
alandada mootori või sellega seotud müügijärgse teenuste hinda, et edendada lennukitüübi/mootori müüki tervikuna.
Vastates ühele Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele, millega taheti tegelikult kontrollida, kas põhjenduses 391 nimetatud
hinnaalanduste andmise võimalus on olemas, esitas komisjon kohtuistungil kolm hageja ettevõtte sisedokumenti, mille viitenumbrid
on 120‑CID‑000167, 334‑DOC‑000827 ja 321‑DOC‑000816. Tuleb rõhutada, et need kolm dokumenti kinnitavad komisjoni argumenti,
mis puudutab teise tasandi reaktiivmootoritevahelise konkurentsi olemasolu.
Eelkõige märgitakse dokumendis 321‑DOC‑000816 ühe GE mootoriga varustatud regionaallende teostava suuremõõtmelise lennuki
kohta, et see oli […]. Seega tuleb sedastada, et vaidlustatud otsuse põhjenduses 9 komisjoni kirjeldatud teise tasandi konkurents,
eelkõige hinnakonkurents, oli tegelikult olemas reaktiivmootorite turgudel üldiselt ja eriti regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite turul, kuigi kummalgi lennukitüübil on vaid üks mootor.
Sellega seoses tuleb tagasi lükata argumendid, mille hageja on esitanud 8. juunil 2004 suulise menetluse uuendamise taotluses
ja mida ta on korranud 21. juuli 2004 märkustes, mille kohaselt eespool punktis 503 nimetatud kolm dokumenti on tõenditena
vastuvõetamatud. Kõigepealt tuleb märkida, et hageja ei ole vaidlustanud nende dokumentide esitamist kohtuistungil ja seega
ei ole vaidlustatud nende lisamist toimikusse. Lisaks on Euroopa Kohus juba leidnud, et sellega, et Esimese Astme Kohus arvestab
vastuseid, mille üks pool on andnud küsimustele Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 64 lõikes 3 sätestatud menetlust korraldava
meetme raames, ei rikuta kodukorra artiklit 48, kui teisel poolel on vajadusel olnud võimalik võtta nende asjaolude suhtes
kohtuistungil seisukoht (vt selle kohta 14. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑259/96 P: nõukogu
v
. De Nil ja Impens, EKL 1998, lk I‑2915, punkt 31). Käesoleval juhul on võistlevuse põhimõtet järgitud, sest hageja on saanud
kommenteerida neid asjaolusid mitte üksnes kohtuistungil, vaid kirjalikult pärast seda, kui suuline menetlus vastavalt tema
enda taotlusele uuendati.
Hageja väidab siiski, et neid dokumente ei olnud komisjoni toimikus, millega tal oli võimalik tutvuda, ja viitab 25. oktoobri
1983. aasta otsusele kohtuasjas 107/82: AEG
v
. komisjon (EKL 1983, lk 3151, punktid 22‑25), mille põhjal ta järeldab, et need asjaolud tuleb järelikult tähelepanuta jätta.
Sellega seoses tuleb märkida, et komisjon viitas 17. septembri 2004. aasta märkustes toimiku leheküljenumbrile, kus iga viidatud
dokument asus, ja esitas lisana väljavõtteid dokumentide loetelust, millega anti võimalus tutvuda. Ta märkis veel, et neist
dokumentidest kahte, mille viitenumbrid on 120‑CID‑000167 ja 321‑DOC‑000816, on juba otseselt nimetatud VT-s. Seetõttu tuleb
tagasi lükata hageja argument, et need kolm dokumenti haldusmenetluse toimikust puudusid.
Ka ei muuda seda analüüsi kaheldavamaks hageja 15. oktoobri 2004. aasta viimases märkuses esitatud argument, mis puudutab
asjaolu, et komisjon on teavitanud märkega „P”, et komisjonile olid need dokumendid esitanud koondumise osalised ise, kuigi
tegelikult pidi need komisjonile esitama Ameerika Ühendriikide Justiitsministeerium. Komisjon märgib, et koondumise osalised
ei ole temalt palunud, et nende dokumentide koopiad neile edastataks. Tuleb märkida, et hageja oleks võinud nende esitamist
paluda, kui ta oleks seda soovinud, sest need sisestati haldustoimikusse kuuluvate dokumentide loetellu, millega pooled võivad
tutvuda.
Need kolm dokumenti on igal juhul hageja sisedokumendid, millest ta ei saa olla mitteteadlik. Oleks ebaloogiline tuvastada
kaitseõiguste rikkumine või keelata komisjonil poole teatavate sisedokumentide esitamine Esimese Astme Kohtus põhjusel, et
komisjon ei ole esitanud sellele poolele koopiaid tema enda dokumentidest.
Kuna komisjon viitab neile kolmele dokumendile puhtalt faktilisi asjaolusid puudutavas küsimuses, ehk selles osas, kas lennukitootja
kinnitab lennuki hinna mootori hinnast sõltumatult või, nagu komisjon on väitnud vaidlustatud otsuses, on mootoritootjal veel
võimalus pakkuda hinnaalandusi lennukite müügi ja seega neile paigaldatud mootorite müügi edendamiseks, tuleb järeldada, et
tal oli õigus esitada need asjaolud Esimese Astme Kohtus, et vastata hageja asjassepuutuvate faktiliste asjaolude vaidlustamisele
(vt selle kohta eespool punkt 490).
Eespool esitatu põhjal ei ole komisjon teinud faktiviga ega ilmset hindamisviga, kuna ta tugines regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite turu määratlemisel reaktiivmootorite teise tasandi konkurentsi olemasolule nimetatud mootoritega
varustatud lennukite vahelise konkurentsi tõttu.
Hageja viitab eespool punktis 499 nimetatud argumentide teises osas sellele, et kaalutlusõigus, mis on komisjonil turgude
määratlemisel, on piiratud esiteks tema enda varasema otsustuspraktikaga, eelkõige Engine Alliance’i otsusega, ja teiseks
asjaomase turu mõiste teatisega, mille ta on avaldanud. Põhjendus, mille alusel komisjon on järeldanud, et lennukid, millel
on GE mootor, ja lennukid, millel on Honeywelli mootor, konkureerivad samal turul, on hageja sõnul vastuolus kahe nimetatud
otsusega.
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole õigustatud, et ettevõtjad rajavad õiguspärase
ootuse sellele, et säilib varasem otsustuspraktika, kuna seda võivad ühenduse institutsioonid oma kaalutlusõiguse raames muuta
(vt eespool punktid 118 ja 119 ning neis viidatud kohtupraktika).
Kuna hageja viitab sellega seoses 14. veebruari 1990. aasta otsuse kohtuasjas C‑350/88: Delacre jt
v
. komisjon (EKL 1990, lk I‑395) punktile 15, et kinnitada argumenti, mille kohaselt komisjonil on eriline põhjendamiskohustus,
kui ta kaldub kõrvale varasemast otsustuspraktikast, on piisav meelde tuletada, et see punkt, nagu ka 26. novembri 1975. aasta
otsus kohtuasjas 73/74: Fabricants de papiers peints
v
. komisjon (EKL 1975, lk 1491, punkt 31), on seotud erandiga, kus komisjon oma praktikat muudab, üldisest reeglist, mille
kohaselt võib komisjon otsust, mis vastab tema väljakujunenud otsustuspraktikale, põhjendada kokkuvõtvalt. Kuigi komisjonil
tuleb sellist otsust otseselt põhjendada, ei saa sellest kohtupraktikast järeldada, et komisjonil tuleb lisaks sellele, et
ta põhjendab otsust asja toimikus sisalduvate dokumentide põhjal, esitada need konkreetsed põhjused, mille tõttu ta on teinud
erineva otsuse võrreldes otsusega varasemas asjas, mis puudutas sarnaseid või samu olukordi, või milles esinesid samad majanduslikud
tegurid.
Seega ei saa hageja käesoleval juhul tugineda õiguspärasele ootusele seetõttu, et komisjon on varasemas otsuses määratlenud
turud teatud erilisel viisil, nimelt osas, kus ta on Engine Alliance’i otsuses arvestanud reaktiivmootorite tõukejõudu. Engine
Alliance’i otsuses võetud seisukohad ei ole seega siduvad komisjonile ega
a fortiori
Esimese Astme Kohtule.
Komisjon märgib igal juhul õigesti, et ta uuris Engine Alliance’i otsuses lepingut, mille eesmärk oli võimaldada GE-l ja P & W-l
töötada ühiselt välja mootor, mis oli mõeldud väljatöötamisetapis olevatele lennukitüüpidele, nimelt Airbus A380‑le ja Boeing
747-400 pikendatud versioonile. Seetõttu oli nimetatud asja seisukohast asjakohane üksnes vaidlustatud otsuse põhjenduses 9
mainitud esimese tasandi konkurents, st mootoritootjate vaheline konkurents heakskiidu saamiseks ühele lennukitüübile. See
selgitus on loogiline ja piisav vastus hageja selles osas esitatud argumentidele.
Seoses väidetava rikkumisega, et asjaomase turu mõiste teatist ei ole järgitud, tuleb kõigepealt meelde tuletada, et komisjon
ei või loobuda endale kehtestatud reeglite täitmisest (30. jaanuari 1974. aasta otsus kohtuasjas 148/73: Louwage
v.
komisjon, EKL 1974, lk 81, punkt 12 ja analoogia alusel 5. juuni 1973. aasta otsus kohtuasjas 81/72: komisjon
v
. nõukogu, EKL 1973, lk 575, punkt 9; 17. detsembri 1991. aasta otsus kohtuasjas T‑7/89: Hercules Chemicals
v
. komisjon, EKL 1991, lk II‑1711, punkt 53, mis on apellatsiooniastmes 8. juuli 1999. aasta otsusega kohtuasjas C‑51/92 P:
Hercules Chemicals
v
. komisjon, EKL 1999, lk I‑4235 jäetud muutmata, ja viidatud kohtupraktika). Seega kuna asjaomase turu mõiste teatis sätestab
kohustusliku sõnastusega meetodi, mille alusel tuleb komisjonil määratleda tulevased turud, ja selles ei jäeta mingit kaalutlusruumi,
tuleb komisjonil tegelikult arvestada teatise sõnastust.
Hageja märgib, et vastavalt asjaomase turu mõiste teatisele on nõudluse asendatavus üks olulisematest põhilistest arvestatavatest
teguritest ja et selline asendatavus käesoleval juhul puudub (vt eespool punkt 496). Sellega seoses piisab meenutusest, et
asjaomase turu mõiste teatise kohaselt sätestatakse pärast seda, kui on kindlaks tehtud nõudluse asendatavus, pakkumise asendatavus
ja võimalik konkurents, mis on kolm tähtsamat konkurentsipiirangute allikat ettevõtjatele, teatise punktis 13 järgmist: „Majanduslikust
aspektist on asjaomase turu määratlemisel konkreetse toote pakkujate suhtes kõige vahetum ja tõhusam distsiplineeriv jõud
nõudluse asendatavus, eelkõige seoses nendepoolse hinnakujundusega.”. Seetõttu ei nähtu asjaomase turu mõiste teatise sätete
sõnastusest, et hageja mootorite ja Honeywelli mootorite pakkumise asendatavuse puudumine seaks käesoleval juhul kahtluse
alla turu määratluse, mida komisjon on arvestanud vaidlustatud otsuses, kuna ta on nõuetekohaselt järeldanud, et nõudluse
asendatavus oli olemas.
Seoses nõudluse asendatavusega heidab hageja komisjonile ette, et ta ei ole seda tõendanud empiiriliste tõendite või majandusliku
uuringuga, nagu on nõutav asjaomase turu mõiste teatises. Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et komisjon märgib pealkirja
all „Asjaomaste turgude määratlemise kasutatavad andmed” olevas punktis 25 järgmist:
„On mitmesuguseid andmeid, mis võimaldavad hinnata asendamise eeldatavat ulatust. Konkreetsetel juhtudel on otsustavaks teatavat
liiki andmed, kusjuures väga palju oleneb tööstusharu ning vaadeldavate toodete või teenuste iseloomust ja spetsiifikast.
Sama liiki andmed võivad teistel juhtudel olla tähtsusetud. Enamikul juhtudel peab otsus põhinema mitmete kriteeriumide ja
erinevate andmete läbiarutamisel. Komisjon käsitleb empiirilisi andmeid avatult, püüdes tõhusalt kasutada kogu kättesaadavat
teavet, mis võib konkreetsetel juhtudel tähtsust omada. Komisjon ei lähtu erinevate teabeallikate või andmeliikide jäigast
hierarhiast.”
Tuleb järeldada, et komisjon on teatise sõnastuses endale jätnud laia kaalutlusõiguse, mis võimaldab tal valida tõenditest
või lähenemisviisidest, mis võivad olla teoorias asjakohased, neid, mis sobivad paremini teatava asja olukorras (vt analoogia
alusel 8. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas T‑48/00: Corus UK
v
. komisjon, EKL 2004, lk II‑2325, punktid 179‑182 ja seal viidatud kohtupraktika). Käesoleval juhul tuleb sedastada, et asjaomase
turu mõiste teatises ei ole komisjon võtnud endale kohustust kasutada nõudluse asendatavuse hindamiseks teatud konkreetset
erilist meetodit. Ta on hoopis sedastanud, et tema võetav lähenemisviis peab muutuma vastavalt iga üksikjuhtumiga seotud olukorrale,
ja on jätnud endale märkimisväärse kaalutlusõiguse, et saaks igat üksikjuhtumit käsitleda asjakohaselt.
Argumente, mida hageja üritab esitada muude punktide alusel, mis sisalduvad asjaomase turu mõiste teatises, tuleb uurida nii,
et arvestatakse komisjoni olulist kaalutlusõigust.
Asjaomase turu mõiste teatise punkt 36, millele hageja viitab, on sõnastatud järgmiselt:
„Toote omaduste ja kasutusotstarbe analüüs võimaldab komisjonil esimese sammuna piiritleda võimalike asendustoodete uurimisvaldkonna.
Toote omadustest ja kasutusotstarbest ei piisa siiski otsustamaks, kas kaks toodet on asendustooted [nõudluse tasandil]. Funktsionaalne
asendatavus või omaduste sarnasus ei ole iseenesest piisavad kriteeriumid, kuna klientide reaktsioon suhtelistele hinnamuutustele
võib põhineda ka muudel kaalutlustel. Näiteks võib originaalautoosade ja -varuosade turul olla erinevaid konkurentsipiiranguid,
mis toovad kaasa kahe asjaomase turu väljajoonistumise. Samuti ei ole toodete omaduste erinevus iseenesest piisav, et välistada
nõudluse asendatavust, kuna see oleneb suuresti erinevate omaduste tähtsusest klientide jaoks.” [Euroopa Kohtus täpsustatud
tõlge]
Seejärel esitab komisjon asjaomase turu mõiste teatise punktides 37–43 erinevaid teabeallikaid, mida ta võib asendamisvõimaluse
tõendamiseks kasutada.
Tuleb sedastada, et kui asjaomase turu mõiste teatise punkti 36 ja sellele järgnevaid punkte tuleks tõlgendada nii, et komisjon
on igas uuritavas konkurentsiasjas kohustatud koguma ja arvestama teatavat liiki konkreetseid tõendeid, oleks selle kohustuse
ja eespool punktides 518 ja 519 nimetatud kaalutlusõiguse – mis komisjonil on, et kindlaks määrata asendamisvõimaluse olemasolu
igal üksikul juhul selle erisuste põhjal – vahel ilmselge vastuolu.
Igal juhul, kuna asjaomase turu mõiste teatise punkt 36 täpsustab, et „funktsionaalne asendatavus või omaduste sarnasus ei
ole iseenesest piisavad kriteeriumid, kuna klientide reaktsioon suhtelistele hinnamuutustele võib põhineda ka muudel kaalutlustel”,
siis järeldub sellest tsitaadist hoopis, et teatavatel juhtudel ja pigem üldreeglina on tooted, mis on funktsionaalselt üksteisega
asendatavad ja mille omadused on samasugused, asendatavad, välja arvatud spetsiifilised vastupidised olukorrad, mis on seotud
asjaomase punkti lõpus esitatud varuosi puudutava näitega.
Komisjon on märkinud vaidlustatud otsuses, et hageja esitas haldusmenetluses kaks konkreetset vastuväidet tema turu määratluse
suhtes (vaidlustatud otsuse põhjendus 23). Esiteks väitis ta, et BAe Systems’i toodetud lennukitüüp, mis on varustatud Honeywelli
mootoriga ja mille nimi on Avro, ei ole konkurent tervel regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turul, sest
see on „nišitoode”. Teiseks on ta kinnitanud, et selline turg peaks hõlmama ka väikseid kitsa kerega Airbus- ja Boeing-lennukeid,
ehk A318-t ja B717-t.
Kuigi komisjon ei ole toonud konkreetseid näiteid konkurentsialastest kokkupõrgetest Honeywelli mootoritega varustatud neljamootoriliste
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite ja GE mootoritega varustatud kahemootoriliste regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite vahel, on ta siiski oma vastuses eelmises punktis nimetatud esimesele vastuväitele maininud nimetatud
lennukite vahelist omavahelist funktsionaalset asendatavust erandjuhtudel, ja muu hulgas viidanud sellele, et lennuettevõtja
Sabena on kasutanud Avrot. Komisjon järeldas sellest vaidlustatud otsuse põhjenduses 25 järgmist: „Tehtud turu-uuringud viitavad
sellele, et kuigi lennuettevõtjad kahtlemata hindavad Avro erilisi võimalusi, kasutavad nad Avrot sama moodi kui mis tahes
[regionaallende teostavat suuremõõtmelist lennukit] ega piirdu lendudega vaid nišisektoris. Seega on Honeywelli mootoriga
varustatud Avro tõeline konkureeriv asendusvalik teistele regionaallende teostavatele [suuremõõtmelistele] lennukitele, mille
puhul kasutatakse GE mootorit”. Tuleb sedastada, et komisjon ei ole mingil juhul piirdunud vaid teoreetilise analüüsiga, mida
esindab abstraktse ametijuhendi põhjal tehtud turu määratlus, vaid ta on hankinud teavet Avro ja hageja mootoritega varustatud
lennukite tegeliku omavahelise asendatavuse kohta. Selles osas põhineb regioaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
turu määratlust puudutav järeldus tegelikult empiirilistel tõenditel, mis on seotud konkreetsete näidetega.
Komisjon on lükanud eespool punktis 525 nimetatud teise vastuväite tagasi vaidlustatud otsuse põhjendustes 27‑29, sest hageja
nimetatud kahe lennukitüübi ostuhind on märkimisväärselt kõrgem kui teistel lennukitel, mida peetakse regionaallende teostavateks
suuremõõtmelisteks lennukiteks.
Hageja ei ole Esimese Astme Kohtus vaidlustanud tuvastatud faktilisi asjaolusid, mis põhinevad komisjoni tehtud turu-uuringutel
ja mis on seotud Avro ja teiste regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite omavahelise asendatavusega, ega ole viidanud
sellele, et A318 ja B717 on regionaallende teostavad suuremõõtmelised lennukid. Ta piirdub märkusega, et komisjon ei ole esitanud
asendatavust puudutavaid konkreetseid näiteid ega majandusuuringuid, sest komisjon on ise otsustanud selliseid tõendeid kasutada.
Tuleb sedastada, et sellega, et hageja märgib seda puudust, seejuures konkreetselt selgitamata, milles seisneb tema arvates
komisjoni antud turu määratluse ekslikkus, ei saa ta ümber pöörata tõendamiskohustust ja kohustada komisjoni esitama näiteid
antud turu määratluse põhjendatuse tõendamiseks. Kui arvestada käesoleval juhul seda, et komisjon oli põhimõtteliselt esitanud
piisava argumentatsiooni, et põhjendada asjaomase turu määratlust, viidates muu hulgas lennukite kasutuseesmärgiga seotud
põhjustele, oleks hagejal tulnud tõendada, et need põhjendused ei olnud käesoleval juhul asjakohased regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite turu määratlemisel.
Seetõttu sai komisjon ilmset hindamisviga tegemata tugineda erinevate lennukitüüpide kasutuseesmärke puudutavale analüüsile,
et määratleda käesoleval juhul regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turg. Seega tuleb järeldada, et komisjon
on põhjendanud õiguslikult piisavalt oma järeldust regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turu määratluse kohta.
Lisaks tuleb üldiselt märkida, et Esimese Astme Kohtus esitatud argumentide ja faktiliste asjaolude põhjal tuleb asuda seisukohale,
et Avro-perekonda kuuluvad lennukid konkureerivad mitte üksnes teoreetiliselt, vaid ka praktikas GE mootoritega varustatud
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukitega.
Komisjon väidab Esimese Astme Kohtus ja hageja ei ole seda vaidlustanud, et esimesena tõi regionaallende teostavad suuremõõtmelised
lennukid turule BAe Systems, ja seda ilmselt 1994. Seega konkureerisid Honeywelli mootoritega varustatud lennukid ilmtingimata
GE mootoritega varustatud uute mudelitega ajal, kui viimati nimetatud mudelid turule toodi. Seejärel on teised mudelid ilmselt
saavutanud sellise edu, et BAe Systems’i turuosad on märkimisväärselt vähenenud, mistõttu ta tõi turule uue Avro-mudeli, mille
nimi on Avro RJX ja mida pidi varustatama Honeywelli uue mootoriga AS 900. Seetõttu oleks ebaloogiline järeldada, et Avro
lennukid ja GE mootoriga varustatud regionaallende teostavad suuremõõtmelised lennukid ei konkureeri omavahel sel põhjusel,
et Avro lennukitüübid on kaotanud oma juhtiva positsiooni turul GE mootoritega varustatud regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite turule tuleku ja sellest tuleneva konkurentsi tõttu.
Sellega seoses tuleb ka märkida, et komisjon on esitanud vasturepliigi lisaks olevas kolmes dokumendis tõendeid, millest nähtub,
et Avro-lennukid tõesti konkureerivad teiste regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukitega. Kuigi neile tõenditele
ei saa viidata esimest korda Esimese Astme Kohtus, et põhjendada otseselt vaidlustatud otsuses sisalduvat hinnangut, on komisjonil
õigus neile viidata, et vastata faktiliste asjaolude põhjal hageja argumentidele, mille kohaselt komisjon ei ole suutnud esitada
näiteid Avro-lennukite ja teiste regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite vahelisest konkurentsist, sest sellist
konkurentsi ei olnud. Seetõttu tuleb nende tõendite sisu lühidalt uurida.
Esimene neist kolmest dokumendist on BAe Systems’i 16. veebruari 1999. aasta pressiteade, milles ta kirjeldab uut lennukit
Avro RJX, millele tarnis mootori AlliedSignal ehk äriühing, mis hiljem ühines Honeywelliga, „tarnijate ja potentsiaalsete
klientide seisukohast projekt, mis on seotud väga väikeste riskidega võrreldes teiste tootjate uute ja auahnete projektidega,
mille kulud ületavad 1 miljardit Ameerika Ühendriikide dollarit” („low risk for suppliers and potential customers compared
with the ambitious, all new $1 billion-plus airframe programmes which other manufacturers are proposing”).
Teine dokument koosneb lühikeste artiklite seeriast, mis käsitlevad BAe Systems’i regionaallende teostavaid suuremõõtmelisi
lennukeid ja mis on võetud 2001. aasta infolehest „Smiliner”. Eelkõige ühest sellisest 29. jaanuaril 2001 avaldatud artiklist
nähtub, et
Flight International
-nimelise ajakirja sõnul oli üks Euroopa lennuettevõtja korraldanud hanke kuni 100 regionaallende teostava lennuki tellimiseks,
millega seoses ta kaalus Avro RJX-i (varustatud Honeywelli mootoriga) ning Bombardier CRJ 700/900-i, Embraer 170/190-i ja
Fairchild Dornier 728JET/928JET-i (millel kõigil oli GE mootor) vahel. Veel ühes 30. oktoobril 2001 avaldatud artiklis märgitakse
just seda, et Embraer 170 „on mudeli Avro RJX-70 (mida ei ole veel tellitud), nagu ka kõige vanemate mudelite BAe 146-100
ja Avro RJ70, otsene konkurent”.
Ka kolmas dokument koosneb lühikeste artiklite seeriast, mis on võetud 1999. aasta infolehest „Smiliner”. Ühes neist artiklitest
märgitakse, et „[a]jal, mil BAe Regional Aircraft viimistleb uue mootoriga varustatud Avro RJX-i lõplikku kuju, oodates ametlikku
turuletuleku otsust, on tema konkurendid viinud temalt kaks olulist klienti” („[w]hile BAe Regional Aircraft completes final
design on the re-engined Avro RJX in anticipation of a formal launch decision, competitors have poached two of its high-profile
customers”). Artiklites kirjeldatakse veel kahte märkimisväärset tellimust lennuettevõtjatelt, millest ühe tellimuse esemeks
oli Fairchild Dornier 728 JET ja teise esemeks Embraerin ERJ‑170 ja ERJ‑190/200.
Neist kõigist kolmest dokumendist nähtub, et tegelikult konkureerivad Honeywelli mootoriga varustatud Avro-pere lennukid GE
mootoriga varustatud Embraer’i, Fairchild Dornier’i ja Bombardier’i lennukitega. Seetõttu tuleb järeldada, et hageja argument,
et Avro ja teiste regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite vahel ei ole konkurentsi, ei ole tõendatud, vaid lisaks
muudavad selle küsitavaks Esimese Astme Kohtule komisjoni esitatud tõendid.
Eespool esitatust tulenevalt ei ole käesoleval juhul tõendatud, et komisjon oleks teinud faktivea, kui ta sedastas, et Honeywelli
mootoritega varustatud neljamootorilised regionaallende teostavad suuremõõtmelised lennukid ja GE mootoritega varustatud kahemootorilised
regionaallende teostavad suuremõõtmelised lennukid omavahel konkureerivad. Ei ole ka tõendatud, et komisjon on teinud ilmse
hindamisvea, kohaldades iga lennuki kasutuseesmärgil põhinevat turgude määratluse meetodit ja järeldas, et Honeywelli toodetud
mootorid ja GE toodetud mootorid kuuluvad samale regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite turule.
Hagejal juba eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund
Olles selliselt määratlenud regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turu on komisjon leidnud, et hagejal oli
turgu valitsev seisund asjaomasel turul ja et see seisund tugevneks koondumise tagajärjel. Selle kinnituse toetuseks märgib
ta, et koondumine võimaldaks suurendada GE turuosa sellesse kategooriasse kuuluvatele lennukitele paigaldatud mootoripargis
[40–50] %-lt [90–100] %-ni kõigi nimetatud lennukite osas ja [60–70] %-lt 100 %-ni üksnes veel tootmises olevate lennukite
osas (vaidlustatud otsuse põhjendus 84). Hageja turuosa kasvaks veel kasutusse mittevõetud lennukitele tehtud tellimuste osas
[90–100] %-lt 100 %-ni (vaidlustatud otsuse põhjendus 85).
Hagejal juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi osas on käesoleval juhul piisav meenutusest, et väljakujunenud
kohtupraktikast tuleneb, et kuigi turuosade tähtsus võib turuti erineda, on väga suured turuosad iseenesest – välja arvatud
erandjuhtudel – tõendiks turgu valitseva seisundi olemasolust (eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La Roche
v
. komisjon, punkt 41 ja eespool punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punkt 134). Hageja poolt seoses tema juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundiga esiletõstetud asjaolu,
et regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turud on avalikel hangetel põhinevad turud, kus väljakujunenud
turuosadel on väiksem tähtsus kui teistel turgudel, ei saa seda järeldust kahtluse alla seada, arvestades, et GE turuosa oli
ülivõimas lennukite osas, mida ei olnud vaidlustatud otsuse tegemise ajal veel kasutusse võetud, ehk [90–100] %. Hageja ei
vaidlusta regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite puhul arvude kasutamist, mis puudutavad veel kasutusse võtmata
lennukeid, ja viitab neile eelkõige seoses argumentidega, mis käsitlevad koondumise mõjusid sellel turul. Igal juhul tuleb
sedastada, et nende arvude arvestamine oli eriti põhjendatud seoses regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turuga,
kuna regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turg on kasvanud kiiresti, nagu on sedastatud vaidlustatud otsuse
põhjenduses 431.
Seoses hageja argumentidega, mille kohaselt P & W ja Rolls-Royce on usutavalt konkurendid regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite turul, piisab järeldusest, et vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal ei müünud need mootoritootjad regionaallende
teostavate suuremõõtmeliste lennukite turul ühtegi mootorit. Nende osalemine teatavate regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite mootorite avalikel hangetel ei tundu olevat olnud edukas. Vaatamata sellele, et regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite turule on iseloomulikud harva toimuvad avalikud hanked, võis komisjon siiski selles osas ilmset hindamisviga tegemata
järeldada, et konkurents, mida võib tulevikus oodata sellistelt mootoritootjatelt, kes ei ole asjaomasel turul faktiliste
asjaolude toimumise ajal üldse mootoreid müünud, ei ole tõsiselt võetav ega tegelik piirang, mis võiks õigustada järeldust,
et hagejal ei olnud sellel turul turgu valitsevat seisundit.
Kui arvestada hageja ülivõimsat turuosa enne koondumist, on komisjon vaidlustatud otsuse põhjendustes 86 ja 87 õigesti järeldanud,
et hagejal oli neil turgudel turgu valitsev seisund ja Esimese Astme Kohtul ei ole vaja uurida erinevate tegurite mõju, mis
komisjoni sõnul soodustavad seda turgu valitsevat seisundit enne koondumist (vaidlustatud otsuse põhjendused 107–229; vt selle
kohta eespool punkt 114 jj).
Turgu valitseva seisundi tugevnemine
Hageja väidab, et temal juba eelnevalt olemasoleva turgu valitseva seisundi tugevnemine, mis tuleneb sel hetkel tootmises
olevate lennukitüüpide tellimuste põhjal mõõdetud turuosa [10–20] % lisandumise tõttu, on igal juhul vähese tähtsusega, ja
tugineb sellega seoses asjaolule, et komisjon on isegi nõustunud vaidlustatud otsuse põhjenduses 429, et see suurenemine oli
„suhteliselt väike”. Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et asjaomasest turust [30–40] %-le vastava turuosa kasv veel tootmises
olevatele lennukitele paigaldatud mootoripargi osas on märkimisväärselt suurem kui eespool nimetatud arv [10–20] %. Seejärel
tuleb märkida, et turust umbes [10–20] %-le vastava turuosa kasvu veel tootmises olevate lennukitüüpide täitmata tellimuste
osas tuleb pidada märkimisväärseks, sest see kasvatab ühinemisel tekkiva üksuse turuosa 100 %-ni (vt vaidlustatud otsuse põhjendused 428
ja 429). Sama kehtib kasvu puhul, mille suuruseks sedastati [0–10] % turust nende tellimuste osas, mis puudutavad kasutusse
veel võtmata lennukeid (eespool punkt 539). Igal juhul on
de minimis
tugevnemise reegel määruse nr 4064/89 artikli 2 alusel hõlmatud teise laiema tingimusega, mis on seotud asjaoluga, et turgu
valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise tulemusel peab olema tõhus konkurents ühisturul või selle olulises osas märkimisväärselt
takistatud. Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukitega seoses uuritakse seda tingimust allpool pealkirja all „Mõjud
konkurentsile”.
Eespool esitatust tulenevalt tuleb järeldada, et komisjon ei ole teinud õiguslikku ega ilmset hindamisviga, kui ta järeldas
käesoleval juhul, et koondumine tugevdaks hagejal juba eelnevalt olemasolevat turgu valitsevat seisundit regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite turul.
Turgu valitseva seisundi tugevnemise mõjud konkurentsile
Selles osas, kus hageja heidab komisjonile ette, et komisjon ei ole uurinud koondumise mõjusid regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite reaktiivmootorite turul määruse nr 4064/89 artikli 2 lõike 3 teise tingimuse alusel (vt eespool punktid 84–91),
tuleb kõigepealt märkida, et komisjon leiab sõnaselgelt seoses regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite
horisontaalse kattumisega, et sellel kattuvusel oleks vahetu konkurentsivastane mõju olemasolevatele lennukitüüpidele. Ta
märgib eelkõige vaidlustatud otsuse põhjenduses 429, et „kuigi koondumisest põhjustatud turuosa kasv on suhteliselt väike
(täitmata tellimuste alusel [10–20] %)”, ei saa kliendid enam kasu mootorite hinnakonkurentsist sel hetkel turul olevate regionaallende
teostavate suuremõõtmeliste lennukite osas. Kuna komisjon on juba sedastanud vaidlustatud otsuse põhjendustes 84–87, et ühinemisel
tekkival üksusel oleks 100%-line turuosa sel hetkel tootmises olevatele lennukitüüpidele paigaldatud mootoripargi osas ja
nende mootorite osas, mis on paigaldatud lennukitüüpidele, millele mootor on juba valitud, kuid mida veel ei ole kasutusse
võetud, tähendab see kinnitus, et sellest konkurentsist tulenev kasu jääb kindlasti saamata.
Nagu on juba märgitud punktis 502 ja sellele järgnevates punktides, tuleb regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
määratlemisega seoses lükata tagasi hageja argument, mille kohaselt mootorite vaheline hinnakonkurents oleks praktikas täiesti
võimatu, sest igal lennukitüübil on vaid üks mootor ja lennuki hind on juba kindlaks määratud. Dokumentaalsetest tõenditest
nähtub (vt eelkõige eespool punkt 504), et ka olukorras, kus lennukimudelile on valitud vaid üks mootoritüüp ja lennukitootja
on kindlaks määranud mootori hinna, võib mootoritootja pakkuda veel hinnaalandusi, ja seda just müügijärgsetele teenustele
ja varuosadele, et edendada lennuki ja järelikult enda mootori müüki (vt ka vaidlustatud otsuse põhjendus 391). Seega vastupidi
hageja argumentidele ei ole komisjon teinud faktiviga, kui ta järeldas, et oli olemas tegelik võimalus turul juba olemasolevate
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite vaheliseks kaudseks hinnakonkurentsiks ja et see oleks kõrvaldatud,
kui koondumine oleks toimunud.
Lisaks on komisjon märkinud vaidlustatud otsuse põhjenduses 9, et teise tasandi konkurents erinevatel reaktiivmootorite turgudel
avaldub konkurentsina „tehnilistel ja kaubanduslikel alustel, et osutuda lennuettevõtja poolt valituks”. Komisjon on märkinud
Esimese Astme Kohtus, et enne koondumist oli Honeywellil täielik põhjus ahvatleda kliente hankima Avro RJ-i ja RJX-i, tagades,
et tema mootor oleks nii hinna kui ka tehnilise arengu osas nii konkurentsivõimeline kui võimalik GE mootoritega varustatud
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite suhtes, kuid see ahvatlus oleks koondumise tõttu kadunud. Vaidlustatud
otsusest nähtub veel, et lisaks otsuse põhjenduses 429 sedastatud hinnakonkurentsiga seotud mõjudele oleks ka regionaallende
teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootorite turu horisontaalsel kattuvusel olnud keelatud mõjud konkurentsile
sellel turul üldisemalt.
Hageja argument, mille kohaselt koondumise mõju asjaomasele turule ei oleks olnud märkimisväärne, tuleb tagasi lükata. Kuigi
turuosa kasv on suhteliselt väike võrreldes hagejal juba olemasoleva turuosaga, tuleneb see just sellest, et hagejal oli juba
väga suur turuosa ja tal oli sel põhjusel juba eespool kirjeldatud turgu valitsev seisund, ja et Honeywell oli ainus konkurent,
kes müüs mootoreid asjaomasel turul vaidlustatud otsuse vastuvõtmise ajal. Sellest komisjoni põhjendatult märgitud asjaolust,
et koondumine oleks peagi kõrvaldanud hinnakonkurentsi täielikult, sest ühinemisel tekkivale üksusele oleks tekkinud monopoolne
seisund sel hetkel tootmises olevate lennukite või selliste lennukite osas, mis on veel kasutusse võtmata, kuid millele lennukitootja
oli juba valinud mootori, järeldub, et koondumistehingu mõju sellele turule oleks ületanud selle mõju, mis tekib tavapäraselt
turuosa [10–20] %-lisest kasvust, kui lähtekohaks on väiksem turuosa. Honeywelli lõplik kadumine turult sõltumatu mootoritootjana
ei oleks üksnes muutnud võimusuhteid, vaid konkurentsiolukorra olemust turul, mis muudaks turustruktuuri pikaaegselt või isegi
püsivalt. Ainus ja ainult potentsiaalne konkurents, mis oleks järele jäänud, oleks olnud regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite tulevaste platvormide varustamisel, ja konkurendid oleksid olnud mootoritootjad, kes tegelevad sel hetkel müügiga
vaid teistel naaberturgudel. Kui arvestada lennuki väljatöötamisprotsessi kestust, oleks sellisel konkurentsil põhimõtteliselt
võinud olla positiivsed mõjud regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite ostjate seisukohast alles paljude aastate
pärast vaidlustatud otsuse tegemisest arvates.
Lisaks tuleb meelde tuletada, et EÜ artikli 82 kohaldamist puudutava väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole ettevõtja
turgu valitseva seisundi tuvastamine iseenesest etteheide ettevõtjale, vaid see tähendab üksnes seda, et sõltumata sellise
seisundi põhjustest on asjaomasel ettevõtjal eriline kohustus oma käitumisega mitte kahjustada ja moonutada konkurentsi ühisturul
(vt näiteks eespool punktis 114 viidatud 9. novembri 1983. aasta otsus Michelin
v
. komisjon, punkt 57 ja 30. septembri 2003. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑191/98, T‑212/98 ja T‑214/98: Atlantic Container
Line jt
v
. komisjon, EKL 2003, lk II‑3275, punkt 1109). EÜ artiklis 82 sätestatud kuritarvitamise mõiste on ka objektiivne mõiste,
mis tähendab turgu valitseva seisundiga ettevõtja käitumist, mis võib mõjutada sellise turu struktuuri, millel just asjaomase
ettevõtja olemasolu tõttu on konkurents nõrgenenud, ja mis takistab turul veel olemasoleva konkurentsi säilimist ja selle
konkurentsi arengut seetõttu, et see ettevõtja kasutab teisi vahendeid kui need, mida kasutatakse ettevõtjate äritegevusel
põhinevate toodete või teenuste tavapärases konkurentsis (eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La Roche
v
. komisjon, punkt 91).
Sellises olukorras, kus ainus vahetu konkurents teataval turul on kaudne ja juba suhteliselt nõrk, on eriti kahjulik, et ettevõtja
ostab ainsa konkurendi, kes asjaomasel turul veel müügiga tegeleb. Analoogia alusel tuleb kohaldada eespool nimetatud põhimõtteid,
mis on välja töötatud ettevõtjate koondumise kontrolli õiguslikule valdkonnale lähedases turgu valitseva seisundi kuritarvitamise
keelu valdkonnas, ja järeldada, et mida olulisema turgu valitseva seisundiga on ettevõtja, seda erilisem vastutus on tal hoiduda
tegevusest, mis võib nõrgendada konkurentsi veelgi, ja veelgi enam tegevusest, mis võib kõrvaldada turule veel allesjäänud
konkurentsi.
Seega tuleb põhimõtteliselt tagasi lükata argument, mille kohaselt asjaolu, et turgu valitseva seisundiga ettevõtja ostab
ainsa sel hetkel olemasoleva konkurendi turul, ei tugevda seda turgu valitsevat seisundit ega takista seeläbi tõhusat konkurentsi
ühisturul märkimisväärselt, sest konkurentsi seisund turul on juba nõrk ja sellel osutatav konkurents on täiesti kaudne ehk
teise tasandi konkurents. Sellises olukorras tuleb koondumise osalistel esitada tõendeid selle kohta, et enne koondumistehingut
ei olnud turul üldse tõhusat konkurentsi. Kui selliseid tõendeid ei ole esitatud, ei saa Esimese Astme Kohus järeldada, et
komisjon tegi ilmse hindamisvea, tuginedes asjaolule, et viimane sel hetkel olemasolev konkurent kaoks turult, ja järeldas
sellest, et tõhus konkurents oleks ühisturul märkimisväärselt takistatud.
Komisjon on märkinud vaidlustatud otsuse põhjenduses 431, et regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turg on
oluliselt kasvanud ja et see turg on lennunduse tuleviku seisukohast oluline. Ta on sellega seoses sedastanud ka põhjenduses 20,
et need lennukid moodustavad 14% Euroopa lennukipargist aastal 1992, kuid 33% aastal 1998. On ilmne, et selline lennukituru
kasv mõjutab otseselt neile paigaldatavate reaktiivmootorite turgu. Leides, et ühinemisel oleksid märkimisväärsed kahjulikud
mõjud konkurentsile ühisturul, märkis ja arvestas komisjon põhjendatult, et konkreetse turu tähtsus, kus ühinemisel tekiks
monopol, oli üldjoontes kasvamas seoses lennukite ja reaktiivmootorite turuga laiemalt.
Eespool esitatust tulenevalt tuleb sedastada, et komisjon on esitanud vaidlustatud otsuses piisavalt konkurentsivastaseid
mõjusid, mis koondumisel oleks olnud regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turul eelkõige lähitulevikus
seetõttu, et koondumise osaliste tegevus sellel turul on horisontaalselt kattuv. Vaidlustatud otsuses ei ole seega määruse
nr 4064/89 artikli 2 lõikes 3 sätestatud kahe tingimuse kohaldamisel õigusnorme rikutud, ja selles ei ole rikutud ka põhjendamiskohustust.
Komisjon ei ole teinud ka faktiviga ega ilmset hindamisviga, kui ta järeldas, et konkurents sellel turul oleks selle tagajärjel
märkimisväärselt takistatud.
Seega ei ole vaja uurida vaidlustatud otsuse põhjendusi 432–434, mis puudutavad koondumise mõjusid – eelkõige konglomeraatmõjusid
– tulevaste hangetega seotud turul. Kuna komisjon on vaidlustatud otsuses eraldi tõendanud, et mõlemad määruse nr 4064/89
artikli 2 lõikes 3 sätestatud tingimused täideti seoses regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turuga
koondumisest põhjustatud horisontaalse kattumise vahetu mõju tõttu, oleks selline uuring käesolevas kohtuasjas üleliigne.
Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukitega seotud kohustuse tagasilükkamine komisjoni poolt
Tuleb märkida, et määruse nr 4064/89 alusel on komisjon pädev heaks kiitma vaid selliseid kohustusi, mis muudavad komisjonile
teatatud koondumistehingu ühisturuga kokkusobivaks (vt selle kohta eespool punktis 85 viidatud kohtuotsuse Gencor
v
. komisjon, punkt 318). Seega tuleb järeldada, et poolte väljapakutud struktuurilised kohustused täidavad selle tingimuse
vaid siis, kui komisjon saab kindlalt järeldada, et neid oleks võimalik täita ja et neist tulenevad äritegevuse uued struktuurid
on piisavalt elujõulised ja kestvad selleks, et turgu valitseva seisundi tekkimine või tugevnemine või tõhusa konkurentsi
takistamine, mida kohustusega üritatakse ära hoida, ei saaks toimuda lähitulevikus.
Komisjon märgib käesoleval juhul vaidlustatud otsuse põhjenduses 519, et kui poolte väljapakutud Honeywelli regionaallende
teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite tootmistegevuse loovutamine oleks teostatav, piisaks sellest nimetatud turu
osas analüüsitud konkurentsiprobleemi põhimõtteliseks lahendamiseks.
Ta järeldab siiski, et selline loovutamine oleks raskesti teostatav põhiliselt seetõttu, et […] see oleks mõeldamatu praktilistel
ja kaubanduslikel kaalutlustel, muu hulgas kavandatud loobumise tagajärjel tekkiva ettevõtja elujõulisuse puudumise tõttu
[…]
Komisjon märgib sellega seoses vaidlustatud otsuse põhjenduses 520, […] ja ta ei ole kindel, kas tuvastatud konkurentsiprobleemi
saaks kõrvaldada väljapakutud meetodil. Ta märgib veel, et väljapakutud kohustus ei näe lisaks loovutusele ette alternatiivset
lahendust. Komisjon loetleb ilmselt teisejärgulisena põhjenduses 522 teatavaid praktilisi probleeme, mida väljapakutud kohustused
ei lahenda kindlasti piisavalt.
Kuna Esimese Astme Kohtus piirdub hageja vaid kinnitusega, et komisjoni esiletoodud väidetavad raskused, mis väljapakutud
kohustusega kaasnevad, on täiesti alusetud, tuleb sedastada, et hageja ei ole esitanud konkreetseid põhjendusi ega tõendeid,
mis muudaksid komisjoni hinnangu väljapakutud loovutamise teostatamatuse kohta küsitavaks.
Eelkõige tuleb rõhutada asjaolu, mida komisjon on märkinud vaidlustatud otsuse põhjenduses 520 ja hageja ei ole seda vaidlustanud,
et […]. Eespool mainitud 14. juunil 2001 väljapakutud kohustusi esitava dokumendi […] punktist nähtub, et […]. Sellest järeldub,
et kui […], vabaneks ühinemisel tekkiv üksus oma kohustusest komisjoni ees, ilma et loovutamine ellu viidaks, tingimusel et
[…].
Eespool esitatust tuleneb, et komisjon võis põhjendatult järeldada, et kohustusega ei saa väljapakutud kujul nõustuda. Seetõttu
tuleb see kohustus käesoleva hagi raames tähelepanuta jätta.
Järeldus regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turgu mõjutavast horisontaalsest kattumisest
Seoses komisjoni kinnitusega, mille kohaselt tema otsuse osad toetavad üksteist, mistõttu oleks kunstlik hinnata kõiki turge
eraldi (vt eespool punktid 40 ja 48), tuleb märkida, et selline üldine kinnitus ei saa mingil juhul mõjutada käesolevas kohtuotsuse
osas uuritavaid tegureid. Eelkõige osas, kus Esimese Astme Kohus on eespool leidnud vigu komisjoni hinnangutes suuremõõtmeliste
kommertslennukite süüteseadmete ja mootorite vertikaalse kattumise kohta, ning vigu erinevate konglomeraatmõjude kohta, ei
mõjuta ükski neist vigadest tema järeldust, mis puudutab hageja turgu valitseva seisundi tugevnemist regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite mootorite turul koondumisest tuleneva horisontaalse kattumise tõttu, mille tagajärjel oleks tõhus
konkurents ühisturul märkimisväärselt takistatud.
Käesolevas kohtumenetluses tuleb järeldada, et vaidlustatud otsuse osa, mis puudutab hageja turgu valitseva seisundi tugevnemist
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite turul koondumise mõlema poole tootmistegevuse vahelise horisontaalse
kattumise tõttu, mille tagajärjel tõhus konkurents sellel samal turul oleks ühisturul märkimisväärselt takistatud, on õiguslikult
piisavalt tõendatud.
2.
Ärilennukite mootorid
a)     Poolte argumendid
Hageja leiab, et komisjoni analüüs, mis puudutab ärilennukite turu määratlust, sisaldab samu puudusi kui analüüs, mis puudutab
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootoreid. GE ja Honeywelli mootorid ei ole käesoleval ajal ega tulevikus
üksteisega asendatavad tõukejõu ja struktuuriga seotud erinevuste tõttu. Komisjon tugineb seega seoses GECCAG-iga vertikaalse
integreerumise tõendamata mõjudele. Lisaks on komisjon ekslikult tagasi lükanud väljapakutud kohustused, mis puudutavad ärilennukite
mootorite reaktiivmootorite turgu.
Komisjon viitab
mutatis mutandis
oma analüüsile, mis puudutab regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootoreid, ja kordab, et koondumine tekitab
turgu valitseva seisundi ärilennukite turul muu hulgas seetõttu, et koondumise tagajärjel tekkiva üksuse turuosa ja selle
konkurendi turuosad erinevad üksteisest. Komisjon märgib veel, et hageja etteheited neid turge puudutavate kohustuste tagasilükkamise
kohta on alusetud ja et nende põhjal ei saa teha mingeid järeldusi vaidlustatud otsuse kehtivuse kohta.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Komisjon on määratlenud käesoleval juhul ühe turu, mis hõlmab kõiki ärilennukeid, kuigi ta sedastab vaidlustatud otsuse põhjenduses 32,
et „need kolm lennuki kategooriat [rasked, keskmised ja kerged] ei ole üksteisega nõudluse seisukohast asendatavad hinna,
kasutuskulude ning kasutuseesmärkide erinevuse tõttu”. Kuigi ta jagab selle turu kolme „kategooriasse” (sektorisse), täpsustab
ta, et ei tule võtta lõplikku seisukohta küsimuses, kas need kolm kategooriat lennukeid on eraldi turud, sest see ei mõjuta
konkurentsi seisukohast turule antavat hinnangut.
Komisjon lükkab vaidlustatud otsuse põhjenduses 436 tagasi koondumise poolte argumendid turu määratluse kohta ja rõhutab,
et need argumendid põhinevad lennukitüüpide vahelisel konkurentsil. Komisjon märgib, et „ärilennukite puhul tooteturud siiski
nii määratletud ei ole, [kuna] see ei ole pakkumiste ja nõudluse tasandil asendatavuse seisukohast kooskõlas turu määratlemise
põhimõtetega”.
Hageja põhiline argumentatsioon Esimese Astme Kohtus seisneb samade väidete kordamises, mida ta esitab regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite turu määratluse osas ja milles peamiselt väidetakse seda, et komisjon on määratlenud reaktiivmootorite
turu vastavalt lennukitele, millele need on paigaldatud, mitte vastavalt nende omadustele. Nagu eespool punktis 492 ja sellele
järgnevates punktides on märgitud seoses regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukitega, on komisjon esitanud vaidlustatud
otsuse põhjenduses 9 põhjused, mille tõttu tuleb lennukitele paigaldatavate mootorite turu määratlemisel arvestada lennukite
vahelist konkurentsi.
Tuleb sedastada, et hageja ei ole esitanud Esimese Astme Kohtus ühtegi täpset argumenti ärilennukite turu määratluse kohta.
Kuna ühenduse kohtu teostatava järelevalve sisulise ulatuse määravad põhimõtteliselt kindlaks hageja hagiavalduses esitatud
väited ja argumendid, ei tule seda küsimust käesoleval juhul uurida. Kuna puuduvad väiksemadki konkreetsed tõendid, mis muudaks
küsitavaks komisjoni analüüsi kohaldamise ärilennukite teise tasandi konkurentsile, tuleb käesolevas kohtumenetluses järeldada,
et komisjon ei ole ärilennukite mootorite turu määratlemisel teinud faktiviga ega ilmset hindamisviga. Samadel põhjustel tuleb
mutatis mutandis
tagasi lükata regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turu määratlemise vastu hageja poolt esitatud
üldsõnalised argumendid (vt eespool punkt 492 jj).
Turgu valitseva seisundi tekkimise osas ärilennukite reaktiivmootorite turul tugineb komisjon vaidlustatud otsuse põhjenduses 435
üksnes arvudele, mis puudutavad ühinemisel tekkiva üksuse turuosi, ja järeldab, et turul tekib turgu valitsev seisund. Ta
märgib asjassepuutuvas põhjenduses, et „kavandatud koondumise vahetuks tagajärjeks on horisontaalne kattumine ärilennukite
mootorite turul, mille tulemusel tekib turgu valitsev seisund”. Ta viitab sellega seoses [50– 60] %‑le (GE: [10– 20] %, Honeywell:
[40–50] %) kogu sellel turul paigaldatud mootoripargi osas ning [80–90] %‑le (GE: [10–20] %, Honeywell: [70–80] %) üksnes
veel tootmises olevatele keskmise kategooria ärilennukitele paigaldatud mootoripargi osas, sest komisjoni sõnul on selline
turuosa mõõtmine asjakohane mootoritootjate kaubandusliku võimsuse hindamiseks neil turgudel.
Sellega seoses tuleb märkida, et arv [50–60] % ärilennukite turust kogu paigaldatud mootoripargi osas viitab põhimõtteliselt
turgu valitsevale seisundile. Väljakujunenud kohtupraktikas on sedastatud, et kuigi turuosa tähtsus võib turuti erineda, saab
siiski põhjendatult järeldada, et väga suured turuosad on iseenesest – välja arvatud erandjuhtudel – tõendid turgu valitseva
seisundi olemasolust (eespool punktis 101 viidatud kohtuotsus Hoffmann-La Roche
v
. komisjon, punkt 41 ja eespool punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punkt 134). Lisaks leidis Euroopa Kohus eespool punktis 115 viidatud kohtuotsuses AKZO
v.
komisjon (punkt 60), et see oli nii 50%-lise turuosa puhul.
Hageja ei ole tõendanud ega isegi väitnud, et ärilennukite turu puhul oleksid olemas eespool punktis 115 viidatud kohtuotsuses
AKZO
v.
komisjon mõeldud „erandjuhud”, mis võiksid nõrgendada järeldust, mille komisjon vaidlustatud otsuses tegi, juhindudes turuosast,
mis ühinemisel tekkival üksusel oleks tekkinud kogu paigaldatava mootoripargi osas, ja mille kohaselt tekib tal sellel turul
turgu valitsev seisund.
Igal juhul tuleb märkida, et vaidlustatud otsuse põhjenduses 88 nimetatud arv [80‑90] %, mis puudutab üksnes veel tootmises
olevatele keskmise suurusega ärilennukitele paigaldatud mootoriparki, mis on komisjoni sõnul väga asjakohane näitaja mootoritootjate
kaubandusliku võimsuse hindamiseks (vaidlustatud otsuse põhjendus 41), tõendab selgelt, et ühinemisel tekkival üksusel oleks
olnud koondumise toimumisel turgu valitsev seisund selles valdkonnas. Kuna komisjon ei ole liigitanud seda lennukite kategooriat
eraldi turuks, ei tõenda see järeldus iseenesest turgu valitseva seisundi olemasolu eraldi turul määruse nr 4064/89 artikli 2
tähenduses. Selline turuosa tõendab siiski, et ühinemisel tekkiv üksus oleks olnud asjaomase turu teatavates sektorites veel
tugevam kui turul üldiselt, mis kinnitab komisjoni järeldust, et ühinemisel tekkival üksusel oleks olnud pärast ühinemist
turgu valitsev seisund tervel turul.
Eespool esitatust tulenevalt tuleb järeldada, et käesolevas kohtumenetluses ei ole tõendatud, et komisjon oleks teinud ilmse
hindamisvea, järeldades, et koondumine oleks tekitanud turgu valitseva seisundi hageja ja Honeywelli ärilennukite mootorite
tootmistegevuse horisontaalse kattumise tõttu.
Hageja kritiseerib veel otseselt ärilennukite turgu puudutavat komisjoni põhjendust seoses väidetava mõjuga, mis on GECCAG-il
ostjana tema teatud tootjat eelistava ostupoliitika tõttu. Tuleb sedastada, et GECAS-e varasemat käitumist puudutava komisjoni
analüüsi aluseks olevad olulised empiirilised tõendid (vaidlustatud otsuse põhjendus 121 jj ning eespool punkt 182 jj) GECCAG-i
osas puuduvad. Kuna vaidlustatud otsuses puudub põhjalik analüüs, mis tõendaks, et asjaolu, et GECCAG oleks võtnud kasutusele
ostupoliitika, mille alusel oleks ta ostnud lennukeid spekulatiivselt ja eelistanud tugevalt tema enda mootoriga varustatud
lennukeid või isegi ostnud üksnes neid, oleks olnud ühinemisel tekkiva üksuse kaubanduslikes huvides ja et sellise poliitika
omaksvõtmine oleks seega olnud tõenäoline, tuleb järeldada, et komisjoni analüüsi see osa on käesoleval juhul põhjendamata.
Vaidlustatud otsuse põhjendustes 443 ja 444 sisalduvast analüüsist, mis puudutab ärilennukeid mõjutava pakettmüügi võimalikkust
ja mida hageja on ka kritiseerinud, tuleb teha järeldus, et selline pakettmüük oli võimalik nii enne kui ka pärast koondumist,
sest Honeywellil oli juba tugev seisund ärilennukite turul ning nende lennukite avioonikaga seotud ja mitteseotud toodete
turgudel. Seevastu GE turuosa oli ärilennukite reaktiivmootorite osas enne koondumist väike. Isegi kui oletada, et oleks tõendatud,
et pakettmüük oleks tulevikus ärilennukite sektoris tõenäoline, ei ole tõendatud, et koondumine oleks selle peamine põhjus
või et see põhjustaks sellega seoses märkimisväärseid mõjusid.
Igal juhul tuleb märkida, et eespool punktis 399 jj esitatud põhjustel ei ole komisjon kogunud veenvaid tõendeid, mis tõendaksid,
et ühinemisel tekkiv üksus oleks selliseid võtteid tõenäoliselt kasutanud. Seetõttu tuleb teha järeldus, et komisjoni argumentatsiooni
seda osa, mis puudutab ärilennukeid mõjutavat tulevast pakettmüügipraktikat, ei saa pidada teatatud koondumise tagajärjeks,
mis soodustaks ühinemisel tekkiva üksuse turgu valitseva seisundi tekkimist sellel turul.
Ärilennukite turu konkurentsile avalduvate mõjude analüüsi käsitleva vaidlustatud otsuse jaost (põhjenduse 435–444) ja eriti
selle põhjenduse 437 sõnastusest nähtub ühemõtteliselt, et komisjoni analüüsi kohaselt on kõik kolm eraldi jagu, mis puudutavad
vastavalt horisontaalset kattumist (põhjendused 435–437), vertikaalset integreerumist (põhjendused 438–442) ja pakettmüüki
(põhjendused 443 ja 444), iseseisvad ja piisavad, et põhjendada järeldust, et koondumine tekitab sellel turul turgu valitseva
seisundi. Seega eespool punktides 575–577 esitatud järeldused ei nõrgesta eespool punktis 574 esitatud sedastust komisjoni
analüüsi põhjendatuse kohta horisontaalse kattumise osas sellel turul.
Selle kohta, kas sellel turgu valitseva seisundi tagajärjel oleks tõhus konkurents ühisturul märkimisväärselt takistatud,
piisab märkusest, et kuigi hageja on rõhutanud teise kriteeriumi iseseisvust abstraktselt (vt eespool punkt 84 jj), ei ole
ta esitanud ühtegi argumenti, et vaidlustada eespool kirjeldatud horisontaalsest kattumisest turule põhjustatavate mõjude
märkimisväärsust.
Igal juhul järeldub vaidlustatud otsuse põhjenduses 567 sisalduvast üldisest järeldusest, mis loetleb üles kõik turud, mida
teatatud koondumine mõjutab, et komisjon ei ole üksnes leidnud, et turgu valitsev seisund tekiks kõigil neil turgudel või
et see tugevneb, vaid ta leidis ka, et sel põhjusel „oleks tõhus konkurents ühisturul oluliselt takistatud” (vt eespool punkt 90).
Kui arvestada selle põhjenduse sõnastust, on komisjon kindlasti järeldanud, et turgu valitseva seisundi tekkimine ärilennukite
turul seetõttu, et ühinemisel tekkival üksusel oleks [50‑60] %-line turuosa paigaldatud mootoripargist (vaidlustatud otsuse
põhjendus 88), põhjustaks ühisturul tõhusa konkurentsi olulise takistamise. Kuna ei ole erilisi argumente või tõendeid, mis
viitavad sellise takistuse puudumisele, tuleb käesolevas kohtumenetluses leida, et sellises järelduses ei ole ilmset hindamisviga.
Seoses hageja 14. juunil 2001 väljapakutud kohustustega tuleb märkida, et ka Honeywelli ALF502/507-mootorite tootmistegevuse
loovutamise kohustus on asjakohane ärilennukite turu hindamisel, nagu mõlemad peamised pooled on kinnitanud enne kohtuistungit
Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele vastamisel, sest asjassepuutuvaid mootoreid paigaldatakse mitte üksnes BAe Systems’i
regionaallende teostavatele suuremõõtmelistele lennukitele, vaid ka ärilennukitele […]
Sellega seoses piisab, kui märkida, et hageja on jälle piirdunud väitega, et vaidlustatud otsuses sisalduv komisjoni kriitika
asjassepuutuva kohustuse suhtes on põhjendamata. Komisjonil oli õigus asjaomane kohustus tagasi lükata eespool punktis 555 jj
esitatud põhjustel.
c)     Järeldus ärilennukite mootorite turgu mõjutavast horisontaalsest kattumisest
Tuleb märkida, et kuigi komisjon kinnitab, et selle otsuse osad toetavad üksteist, mistõttu oleks kunstlik hinnata iga turgu
eraldatult (vt eespool punktid 40 ja 48), ei saa seda üldist kinnitust mingil juhul kohaldada kohtuotsuse käesolevas jaos
uuritavate asjaolude kontekstis. Kuigi Esimese Astme Kohus on eespool sedastanud vigu, mis sisalduvad suuremõõtmeliste kommertslennukite
süüteseadmete ja mootorite vertikaalset kattumist puudutavas komisjoni hinnangus, ning vigu, mis puudutavad erinevaid konglomeraatmõjusid,
ei ole ükski neist vigadest selline, mis muudaks Esimese Astme Kohtu hinnangut hageja turgu valitseva seisundi tekkimise kohta
ärilennukite mootorite turul koondumisest tuleneva horisontaalse kattumise tõttu, mille tagajärjeks on tõhusa konkurentsi
märkimisväärne takistamine ühisturul.
Seetõttu tuleb käesolevas kohtumenetluses järeldada, et vaidlustatud otsuse osa, mis käsitleb ühinemisel tekkiva üksuse turgu
valitseva seisundi tekkimist ärilennukite mootorite turul koondumise mõlema poole tootmistegevuse horisontaalse kattumise
tõttu, mille tagajärjel oleks konkurents sellel samal turul oluliselt takistatud ühisturul, on õiguslikult piisavalt tõendatud.
3.
Meresõidukite väiksed gaasiturbiinid
a)     Turu määratlus
Poolte argumendid
Hageja sõnul on komisjoni väites, mis puudutab turgu valitseva seisundi tekkimist selles sektoris, turg valesti määratletud.
GE ja Honeywelli turbiinid ei ole üksteisega asendatavad. Komisjon ei ole esitanud ühtegi tõendit GE ja Honeywelli vahelise
konkurentsi näite kohta.
Komisjon tuletab meelde, et vaidlustatud otsuses ehk selle põhjendustes 472‑474 on hageja sellekohastele argumentidele juba
vastatud, ja leiab, et need argumendid ei vasta tegelikule olukorrale. Komisjoni sõnul saab gaasiturbiinide turge määratleda
vaid väljundvõimsuse alusel, käesoleval juhul alla 10/15 megavati (MW), ja selle alusel, kas need on kasutatavad tööstuses
või merenduses. Kindlaksmääratud turgu ei saa jagada väiksemateks osadeks ja koondumise tagajärjel oleks tekkinud ettevõtja,
kes oleks olnud märgatavalt suurem kui tema kõige tähtsam konkurent.
Esimese Astme Kohtu hinnang
Kõigepealt tuleb meelde tuletada, et Esimese Astme Kohtu teostatava sisulise kontrolli ulatus on põhimõtteliselt kindlaksmääratud
hageja hagiavalduses esitatud väidete ja argumentidega. Ainus meresõidukite väikseid gaasiturbiine puudutava komisjoni argumentatsiooni
osa, mis hagiavalduses on vaidlustatud, on turu määratlus. Tuleb uurida, kas hageja selle kohta esitatud argumendid tõendavad,
et komisjon on asjaomase turu määratlemisel teinud faktivea või ilmse hindamisvea.
Seevastu osas, kus hageja on 21. juuli 2004. aasta kirjas üritanud laiendada vaidluse ulatust ja kommenteerida komisjoni argumentatsiooni
osi, mis asjaomase turu määratlust ei puuduta, on tema märkused kodukorra artikli 48 lõike 2 alusel uued väited, mis on vastuvõetamatud,
nagu komisjon on ka oma 17. septembri 2004. aasta märkustes õigesti märkinud.
Komisjon esitab vaidlustatud otsuse põhjendustes 460–467 põhjused, miks ta on leidnud, et asjaomane turg oli meresõidukite
väikeste gaasiturbiinide ehk turbiinide, mille väljundvõimsus on 0,5 MW–10 MW, ülemaailmne turg. Seejärel selgitab ta põhjendustes 472–474,
miks koondumise poolte haldusmenetluse käigus esitatud erilised argumendid seda järeldust ei muuda.
Hageja sõnul ei ole tema ja Honeywelli turbiinid üksteisega asendatavad ja ta väidab, et asjassepuutuvate turbiinide vahel
puudub konkurents, sest kaks nimetatud ettevõtjat ei osale samades hangetes.
Hageja viitab selle argumendi toetuseks hagiavalduse joonealuses märkuses 185 VT-le antud vastuse lisale 22, ja see vastus
sisaldub koos kõigi oma lisadega hagiavalduse lisas.
Kuna hageja viitab hagiavalduses selle lisale, tuleb meelde tuletada, et väljakujunenud kohtupraktikast tuleneb selgelt, et
õiguskindluse ja hea õigusemõistmise tagamiseks peavad selleks, et hagiavaldus oleks vastuvõetav, selle aluseks olevad olulised
faktilised ja õiguslikud asjaolud tulenema vähemalt kokkuvõtlikult, ent ühtselt ja arusaadavalt hagiavalduse tekstist (vt
9. jaanuari 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑178/00: Itaalia
v
. komisjon, EKL 2003, lk I‑303, punkt 6; 6. mai 1997. aasta otsus kohtuasjas T‑195/95: Guérin automobiles
v
. komisjon, EKL 1997, lk II‑679, punkt 20; 24. veebruari 2000. aasta otsus kohtuasjas T‑145/98: ADT Projekti
v
. komisjon, EKL 2000, lk II‑387, punkt 66; 25. juuli 2000. aasta määrus kohtuasjas T‑110/98: RJB Mining
v
. komisjon, EKL 2000, lk II‑2971, punkt 23 ja viidatud kohtupraktika; 10. aprilli 2003. aasta otsus kohtuasjas T‑195/00: Travelex
Global and Financial Services ja Interpayment Services
v
. komisjon, EKL 2003, lk II‑1677, punkt 26 ja 16. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T‑157/01: Danske Busvognmænd
v
. komisjon, EKL 2004, lk II‑917, punkt 45; vt selle kohta ka 15. detsembri 1961. aasta otsus liidetud kohtuasjades 19/60,
21/60, 2/61 ja 3/61: Fives Lille Cail jt
v
. ülemamet, EKL 1961, lk 559, 588 ja 5. märtsi 1991. aasta otsus kohtuasjas C‑330/88: Grifoni
v
. Euratom, EKL 1991, lk I‑1045, punktid 17 ja 18). Kuigi teatud täpselt määratletud punktide osas saab hagiavalduse teksti
toetada ja täiendada viidetega hagiavaldusele lisatud tõendite osadele, ei saa üldine viide kirjalikele dokumentidele, isegi
kui need on hagiavaldusele lisatud, asendada õigusliku argumentatsiooni peamisi elemente, mis vastavalt eespool mainitud reeglitele
peavad olema välja toodud hagiavalduses (21. mai 1999. aasta määrus kohtuasjas T‑154/98: Asia Motor France jt
v
. komisjon, EKL 1999, lk II‑1703, punkt 49). Seega ei tule arvestada seda hageja asjassepuutuvas dokumendis esitatud argumentatsiooni
osa, mida saab pidada iseseisvateks väideteks ning mis on suunatud muude VT-s esitatud analüüsi aspektide kui asjaomase turu
määratluse vastu.
Hageja on kohtuistungil seadnud kahtluse alla ka vaidlustatud otsuses komisjoni kasutatud hageja turuosa puudutavate arvude
usaldusväärsuse ja märkinud, et [10‑20] %-line turuosa, mida määratletakse väljundvõimsuse 0,5‑5 MW alusel, nagu märgitakse
otsuse põhjenduses 470, on võimatu ühildada suurema 25‑30 %‑lise 0,5‑10 MW-se turuga (ka põhjendus 470,
in fine
), sest hageja toodab vaid ühte mõlemale turule kuuluvat turbiini ehk LM 500-mudelit, mille väljundvõimsus on 4,5 MW.
Piisab tähelepanekust, et need argumendid on hagiavalduses esitatud eraldi väitest, millega seatakse kahtluse alla väikeste
gaasiturbiinide turu määratlus, ja et neid ei leidu hagiavalduses isegi kokkuvõtvalt. Tegemist on seega iseseisva väitega.
See väide, mis esimest korda esitati alles kohtuistungil, on seega kodukorra artikli 48 lõike 2 alusel vastuvõetamatu, sest
selles artiklis keelatakse pooltel uute väidete esitamine kohtumenetluse käigus. Vasturääkivust ei ole ka komisjoni vaidlustatud
otsuse põhjenduses 470, kus ta kinnitab otseselt, et väite 25‑30 %-lisest osast 0,5‑10 MW turul on esitanud Honeywelli konkurendid.
Seevastu VT-le antud vastuse lisas 22 esitatud asjaolusid, mis on seotud turu määratlusega, võib pidada selle turu kohta hagis
esitatud väidet toetavateks ja täpsustavateks.
Komisjoni VT-s sedastatud turu määratluse vaidlustamisel on koondumise osalised rõhutanud VT-le antud vastuse lisas 22 GE
turbiinimudeli ehk LM 500 ja Honeywelli turbiinide vahelisi hinna, suuruse, kaalu ja väljundvõimsuse erinevusi.
Vaidlustatud otsuse põhjendusest 473 järeldub, et komisjon on koondumise osaliste turbiinide erinevusi puudutavate hageja
argumentide ümberlükkamiseks tuginenud eelkõige oma turu-uuringutele. Eelkõige märgib ta põhjenduses 473 järgmist:
„Läbiviidud turu-uuring on siiski selgelt tõendanud, et nii GE kui ka [Honeywell] konkureerivad eespool määratletud turul.
Turu-uuring ei ole näidanud, et GE ja [Honeywelli] meresõidukite väikeste (alla 10MW) gaasiturbiinide erinevused oleksid piisavad,
et neid saaks pidada erinevatele tooteturgudele kuuluvateks.”
Kuna sellel uuringul põhineva järelduse õigsus on käesolevas kohtumenetluses vaidlustatud, tuleb Esimese Astme Kohtul kontrollida,
kas komisjon ei ole teinud faktiviga või ilmset hindamisviga, järeldades uuringu tulemustest, et need erinevused ei muuda
tema turu määratlust. Selleks palus Esimese Astme Kohus menetlust korraldava meetmena esitada komisjonil enda toimikust dokumendid,
millega hagejal on olnud võimalus tutvuda ja mis kinnitavad eelmises punktis viidatud kahte lauset või on nende suhtes muul
viisil asjakohased.
Komisjon on sellele küsimusele vastamiseks esitanud kolm dokumenti, ehk Rolls‑Royce’i, UTC ja Solar Turbines’i vastused. Ta
väidab, et need vastused „esindavad” tema turu-uuringu tulemusi, sest need kajastavad koondumise osaliste asjaomasel turul
tegutseva kolme peamise konkurendi arvamusi. Hageja ei ole vaidlustanud nende vastuste esindavat laadi vaid piirdub märkusega
nende vaheliste erinevuste kohta ja kritiseerib nende tõenduslikku jõudu. Oluline on märkida, et ta ei ole viidanud konkurentide
vastustele, mis muudaksid komisjoni asjaomast seisukohta.
Rolls‑Royce’i vastus, vähemalt Esimese Astme Kohtule esitatud mittekonfidentsiaalne tekst, on ebaselge osas, kus märgitakse
vastusena asjassepuutuva dokumendi küsimusele nr 38, et vaid hageja ja Rolls‑Royce tegutsevad asjaomasel turul. On siiski
kindel, et Honeywell tegutses meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turul, millest talle kuulus isegi oluline turuosa. Tegemist
on seega selle asjaolu ilmse Rolls‑Royce’i poolse tähelepanuta jätmisega. Samas dokumendis märgib ta küsimusele nr 40 antud
vastuses, et hageja ja Honeywell konkureerivad üksnes tööstuses kasutatavate väikeste gaasiturbiinide turul. Tuleb järeldada,
et neile kahele küsimusele antud Rolls‑Royce’i vastuste põhjal ei saa otsustada, kas hageja ja Honeywell konkureerivad meresõidukite
väikeste gaasiturbiinide turul.
Komisjoni küsimustele nr 32, 34 ja 36 antud Rolls‑Royce’i vastustest nähtub siiski ka see, et komisjoni esitatud määratlus
meresõidukite väikeste gaasiturbiinide, mille väljundvõimsus on 0,5‑10 MW, turust oli mõistlik ja et asjassepuutuva äriühingu
sõnul mingi „muu tegur” või „muu asjaolu” ei omanud asjaomase turu määratlemisel tähtsust. Need Rolls‑Royce’i vastuse osad
kinnitavad seega komisjoni seisukohta.
P & W emaettevõtja UTC vastus kinnitab komisjoni seisukohta osas, kus ta kinnitab, et koondumise osalised konkureerisid. Ta
kinnitab küsimusele nr 50 antud vastuses selgelt, et hageja ja Honeywell konkureerivad otseselt ja kaudselt meresõidukitel
ja tööstuses kasutatavate gaasiturbiinide osas, mille väljundvõimsus on 0,5‑15 MW.
UTC märgib seoses turu asjakohase määratlusega küsimusele nr 43 antud vastuses, et tööstuse turbiine ei saa kasutada meresõidukitel,
ja küsimusele nr 44 antud vastuses, et kuigi künnis, mille alusel üksteisest eristada meresõidukite väikseid ja suuri gaasiturbiine,
oleks suhteliselt subjektiivne ja kuigivõrd meelevaldne, peetakse mõnikord künniseks ca 13 MW. Ta märgib küsimusele nr 46
antud vastuses seoses võimalike „muude teguritega”, mis võivad mõjutada turu määratlust, et kriteeriumid, mida komisjon on
märkinud turbiinide lõppkasutuse ja väljundvõimsuse kohta, on turu määratluse seisukohast asjakohased. Need vastused toetavad
seega meresõidukite väikeste gaasiturbiinide ja tööstuse gaasiturbiinide vahelist eristamist, ja kinnitavad, et meresõidukite
väikseid ja suuri turbiine on võimalik eristada nende väljundvõimsuse alusel, kusjuures asjakohane künnis on veidi üle 10 MW.
Lõpetuseks on Solar Turbines’i vastus vastuolus komisjoni sedastatud turu määratlusega osas, kus asjaomane äriühing leiab,
et ei ole vaja eristada meresõidukite gaasiturbiine ja tööstuse gaasiturbiine (lehekülg numbriga 03812) ega eristada turbiine
väljundvõimsuse alusel (lehekülg numbriga 03809). Seevastu tuleb sedastada, et osas, kus Solar Turbines pooldab väga laia
turu määratlust, on tema seisukoht vastuolus ka hageja seisukohaga, sest hageja sõnul tema ja Honeywelli väikeste turbiinide
suuruse ja kaalu erinevustest tulenevalt ei kuulu need tooted samale turule.
Solar Turbines on veel kinnitanud komisjoni küsimusele nr 8 vastates, et hageja ja Honeywell konkureerivad tööstusele ja meresõidukitele
mõeldud gaasiturbiinide müügis. Seoses kohtuistungil esitatud hageja argumendiga, et Solar Turbines on jätnud koondumise osaliste
erinevate turbiinide loetelust välja ainult meresõidukitele mõeldud hageja väiksed gaasiturbiinid ehk LM 500, on piisav märkida,
et see toodete loetelu on selgelt mitteammendav, sest see lõpeb sõnadega „ja teised tooted”. Sellisest väljajätmisest ei saa
järeldada, et – vastupidi sellele, mida Solar Turbines otseselt kinnitab – Solar Turbines viitas üksnes teistele turbiinidele
kui neile, mida komisjon on pidanud meresõidukite väikesteks gaasiturbiinideks.
Eespool nimetatud VT lisast 22 nähtub veel, et hageja ja Honeywell on viie viimase aasta jooksul osalenud ühe korra samal
avalikul hankel, kuid hageja pakkumine lükati tagasi, sest see ei vastanud märgitud tehnilistele nõuetele. Sellega seoses
tuleb märkida, et asjaomasel turul on väga vähe avalikke hankeid, sest sama lisa alusel osales Honeywell samas ajavahemikus
üldse kokku kuuel hankel ja võitis neist kaks. Seega asjaolu, et pooled on osalenud vaid ühe korra samal avalikul hankel,
ei tähenda iseenesest seda, et nende tooted ei kuuluks samale turule.
Võttes arvesse eespool uuritud kolme vastuse sisu tervikuna ning VT-le antud vastuse lisas 22 olevat dokumenti, ei ole käesoleval
juhul tõendatud, et komisjon oleks teinud ilmse hindamisvea, järeldades toimikus sisalduvate tõendite põhjal, et oli olemas
meresõidukite gaasiturbiinidele väljundvõimsusega 0,5‑10 MW ülemaailmne turg ja et sellel turul tegutsesid nii hageja kui
ka Honeywell.
Pärast kohtuistungil Esimese Astme Kohtu esitatud küsimust ja suulise menetluse uuendamise raames toimunud kirjavahetust ilmnes,
et komisjon ei olnud esitanud küsimusi mõlema koondumise osalise ainsale Euroopa Majanduspiirkonnas asuvale kliendile väikeste
gaasiturbiinide ülemaailmsel turul, kuigi hageja oli teavitanud tema olemasolust „CO” blanketil. Selline kohtuistungi järgselt
hageja märgitud asjaolu ei muuda siiski eelmises punktis nimetatud järeldust, sest hageja ei ole tõendanud ega isegi väitnud,
et tema või Honeywelli kliendi küsitlemata jätmine oleks võinud moonutada vaidlustatud otsuses komisjoni sedastatud turu määratlust.
Käesolevas asjas ei ole seega tõendatud, et komisjon tegi ilmse hindamisvea meetodi tõttu, mida kasutades ta viis läbi uuringu
meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turu määratlemiseks.
b)     Kohustused
Poolte argumendid
Hageja tegi ettepaneku, et Honeywell loovutab osaluse tema turbiine turustavas äriühingus Vericor. Esimese Astme Kohtus ta
vaid kinnitas hagiavalduses esitatut, et vaidlustatud otsuses sisalduv kohustusi puudutav komisjoni kriitika oli täiesti põhjendamata.
Ta ei selgita siiski, miks asjaomane kriitika on põhjendamata ega esita selle kohta tõendeid.
Komisjon märgib, et kohustuste tagasilükkamist puudutav GE kriitika seisneb alusetutes argumentides, millest ei saa teha mingit
järeldust vaidlustatud otsuse kehtivuse kohta.
Esimese Astme Kohtu hinnang
Nagu eespool punktis 555 märgitud, saab poolte väljapakutud struktuuriliste kohustustega nõustuda vaid siis, kui komisjon
näeb, et nende täitmine on võimalik.
Teatatud koondumise osalised on 14. juuni 2001. aasta esimeses kohustuste seerias seoses väikeste gaasiturbiinidega välja
pakkunud, et Honeywell loovutab 50 % enda osalusest äriühingus Vericor, mis on võrdsete osalustega ühisettevõte, mille kaudu
Honeywell müüb meresõidukite väikseid gaasiturbiine ja milles MTU‑le kuulub ülejäänud 50 % (vt vaidlustatud otsuse 494 põhjendus).
Kuna vastuväited, mida komisjon on esitanud nende kohustuste kohta, on üksnes praktilist laadi, tuleb sedastada, et komisjon
nõustub vaidlustatud otsuse põhjenduses 518 kaudselt sellega, et Honeywelli poolt täieliku kontrolli andmine MTU-le äriühingus,
mis müüb tema turbiine, võimaldaks ära hoida sellise turgu valitseva seisundi tekkimise turul, millel oleksid konkurentsile
kahjulikud tagajärjed. Kohtuistungil selle kohta esitatud komisjoni argumendid, mille kohaselt selle kohustusega ei saaks
asjaomaselt turult kõrvaldada horisontaalset kattumist, ei saa muuta otsuse enda sisu kohta tehtud analüüsi.
Komisjon märgib siiski vaidlustatud otsuse põhjenduses 518, et kohustusega sätestatud loovutuse toimumine eeldab „kõigi vajalike
lubade” saamist vastavalt Ameerika Ühendriikide ekspordi eeskirjadele. Seetõttu leiab ta, et ta ei saanud nõustuda kohustusega
sellisel kujul, nagu see esitati, sest juhul, kui Ameerika Ühendriikide pädevad ametiasutused oleksid keeldunud loa andmisest,
oleks kohustus selles mõttes täidetud, et ühinemisel tekkiv üksus oleks teinud kõik, mida nõutakse, kuigi loovutamist poleks
toimunud. Komisjon märgib veel, et väljapakutud kohustuses ei täpsustatud, millised olid asjassepuutuva loa andmist reguleerivad
sätted ja eelkõige seda, kas tegemist oli piiratud pädevuse või kaalutlusõigusega. Ta lisab, et esineb ka probleem seoses
„loovutatud äritegevuse tõenäolise tootmiskulude kasvuga, kui erinevalt Honeywellist ostja helikopterite mootoreid ei tooda”.
Kuna hageja piirdub Esimese Astme Kohtus kinnitusega, et komisjoni esitatud väidetavad raskused seoses kohustusega on täiesti
põhjendamata, tuleb sedastada, et ta ei ole esitanud konkreetseid argumente ega tõendeid, mis seaksid kahtluse alla komisjoni
hinnangu põhjendatuse seoses väljapakutud loovutamise teostatavusega.
Eelkõige tuleb järeldada, et komisjonil oli õigus lükata koondumise osaliste väljapakutud kohustus tagasi, sest sellel ei
ole hüpoteetilisuse tõttu mingit praktilist väärtust, kuna selle toimumine sõltub täielikult kolmanda riigi ametiasutuste
otsusest. Kui hageja ei saanud tagada kohustuse täitmist, oleks ta pidanud välja pakkuma teise kohustuse juhuks, kui loovutus
osutub teostamatuks.
Eespool toodust tulenevalt ei ole käesolevas asjas tõendatud, et komisjon oleks teinud ilmse hindamisvea, leides, et juhtumi
asjaoludel ei saanud heaks kiita kohustust sellisel kujul, nagu koondumise osalised olid selle välja pakkunud. Seetõttu ei
tule seda kohustust arvesse võtta ja asjaolu, et see on välja pakutud, ei saa mõjutada vaidlustatud otsuses komisjoni tehtud
analüüsi meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turu kohta.
c)     Järeldus meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turgu mõjutavast horisontaalsest kattumisest
Vaatamata komisjoni kinnitusele, et tema otsuse osad toetavad üksteist, mistõttu oleks kunstlik hinnata kõiki turge eraldatult
(vt eespool punktid 40 ja 48), tuleb märkida, et seda üldist kinnitust ei saa mingil juhul kohaldada kohtuotsuse käesolevas
jaos uuritavate asjaolude kontekstis. Kuigi Esimese Astme Kohus on tuvastanud vigu, mis sisalduvad suuremõõtmeliste kommertslennukite
süüteseadmete ja mootorite vertikaalset kattumist käsitlevates komisjoni hinnangutes, ning vigu, mis puudutavad erinevaid
konglomeraatmõjusid, ei mõjuta ükski neist vigadest tema järeldust, et hagejal tekib turgu valitsev seisund meresõidukite
väikeste gaasiturbiinide turul koondumisest tuleneva horisontaalse kattumise tõttu, mille tagajärjel on tõhus konkurents ühisturul
märkimisväärselt takistatud.
Käesolevas kohtumenetluses tuleb järeldada, et vaidlustatud otsuse osa, mille kohaselt tekib hagejal turgu valitsev seisund
koondumise mõlema osalise tootmistegevuse vahelise horisontaalse kattumise tõttu meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turul,
mille tagajärjel on ühisturul tõhus konkurents sellel turul märkimisväärselt takistatud, on õiguslikult piisavalt tõendatud.
F –
Menetlusnormi rikkumist käsitlevad väited
Hageja esitab sellega seoses neli eraldi väidet, mis puudutavad teatavate dokumentidega tutvumise õiguse väidetavat rikkumist,
teatavate dokumentidega tutvumise võimaldamist liiga hilja, VT-le vastamiseks antud lühikest tähtaega ja väidetavaid menetlusnormide
rikkumisi, mis on seotud ärakuulamise eest vastutava ametniku volitustega.
1.
Esialgsed märkused
a)     Poolte argumendid
Hageja tuletab kõigepealt meelde, et ühenduse õigusnormide, kohtupraktika ja 7. detsembril 2000 Nizzas välja kuulutatud Euroopa
Liidu põhiõiguste harta (EÜT C 364, lk 1, edaspidi „põhiõiguste harta”) kohaselt on kaitseõiguste järgimine ühenduse õiguse
üldpõhimõte, mida tuleb tagada kõigis menetlustes, sealhulgas koondumist puudutavates komisjoni menetlustes. Selliste õiguste
järgimine eeldab, et puudutatud ettevõtjale antakse juba haldusmenetluses võimalus tutvustada tõhusalt oma seisukohta komisjoni
esitatud faktiliste asjaolude, vastuväidete ja väidetavalt toimunu õigsuse ja asjakohasuse kohta.
Toimikuga tutvumise õigus on üks menetlustagatistest, millega soovitakse tagada ärakuulamisõiguse efektiivne teostamine. Lisaks
eeldab poolte protsessuaalse võrdsuse põhimõte, et asjaomane ettevõtja tunneb toimikut samavõrd kui komisjon, kuna komisjoni
ülesanne ei ole otsustada, millised võivad kaitseõiguse seisukohast olla kasulikud dokumendid.
Menetlustagatised on koondumiste puhul väga olulisel kohal. Koondumist puudutavas menetluses tekib kõigepealt küsimus põhiõigusest
omandile. Teiseks on komisjoni otsusel tegelikult lõplikud mõjud, sest hagi mõjusus on piiratud tähtaegadega ja seetõttu,
et komisjoni otsusega määratakse ära, kas koondumine tegelikult õnnestub või mitte. Kolmandaks mõjutab koondumise peatamine
negatiivselt poolte huve. Neljandaks on koondumise osalised haavatavad enda huve kaitsvate konkurentide vastuväidete suhtes.
Viiendaks ei saa koondumise õigusvastase keelamisega põhjustatud kahju täielikult hüvitada. Kuuendaks ei ole praktikas kasutatav
ka ükski ajutine meede, sest ettevõtjad ei saa ühineda ajutiselt.
Otsused, mille tegemisel on rikutud olulisi menetlustagatisi, tuleb tühistada, kui on võimalik, et pooltel tekkis sellest
kahju (20. aprilli 1999. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑305/94‑T‑307/94, T‑313/94‑T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94,
T‑329/94 ja T‑335/94: Limburgse Vinyl Maatschappij jt
v
. komisjon, EKL 1999, lk II‑931), sest vastasel korral rikutakse Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni
artiklit 6. Esiteks ei saa komisjoni pidada koondumise asjas sõltumatuks ega erapooletuks, sest ta on enda asjas samaaegselt
seadusandja, täideviija, hageja ja kohtumõistja. Teisalt ei saa haldusmenetluses tehtud menetlusnormide rikkumist heastada
Esimese Astme Kohtus, sest tema roll piirdub kohtuliku järelevalvega (29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas T‑30/91: Solvay
v
. komisjon, EKL 1995, lk II‑1775, punkt 98).
GE rõhutab komisjoni kostja vastusele antud vastuses koondumismenetluse erilist olemust, mis eeldab erinevat kaitsetaset,
kuid mitte tingimata tugevamat ega nõrgemat kaitset kui pakutakse konkurentsieeskirjade rikkumisel. Komisjon ei ole tema sõnul
hinnanud õigesti asjassepuutuvaid huve seoses asjast huvitatud kolmandate isikute ärakuulamise ajastusega, ega tasakaalustatusega
ärisaladuste kaitsmiseks.
Komisjon tunnistab kaitseõiguste tähtsust konkurentsiasjades. Ta rõhutab siiski, et hageja näib ise olevat rohkem häiritud
koondumise kontrolli menetlusest ja kohtuliku järelevalve menetlusest kui viisist, kuidas komisjon haldusmenetluse käesolevas
asjas korraldas.
Komisjoni sõnul teeb GE vea, kui ta viitab Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklile 6. Esiteks
on Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni põhimõtete järgimine tagatud ühenduse õiguse üldpõhimõtetega.
Teiseks ei ole koondumise läbiviimise õigus põhiõigus ja isegi kui seda eristataks, siis ei eelda selline õigus paremat kaitset,
kui antakse karistustega lõppevates menetlustes.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Kõigepealt tuleb märkida, et toimikuga tutvumise õiguse eesmärk konkurentsiasjades on anda vastuväiteteatise adressaatidele
võimalus tutvuda komisjoni toimikus sisalduvate tõenditega, et nad saaksid esitada tõhusalt oma seisukohti järelduste kohta,
mida komisjon on asjassepuutuvate tõendite põhjal vastuväiteteatises teinud. Õigus tutvuda toimikuga on põhjendatud vajadusega
tagada asjaomastele ettevõtjatele võimalus ennast tõhusalt kaitsta asjassepuutuvas vastuväiteteatises nende vastu esitatud
vastuväidete eest (eespool punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punkt 65).
Komisjon saab siiski keelata juurdepääsu teatavatele dokumentidele, eelkõige teiste ettevõtjate ärisaladusi sisaldavatele
dokumentidele või nende osadele, komisjoni sisedokumentidele, teabele, mille põhjal saab kindlaks teha anonüümseks jääda soovivaid
kaebuse esitajaid ning teabele, mis on komisjonile esitatud tingimusel, et selle konfidentsiaalsus säilib (eespool punktis 306
viidatud kohtuotsus BPB Industries ja British Gypsum
v
. komisjon, punkt 29, mida ei ole muudetud apellatsioonimenetluses 6. aprilli 1995. aasta otsusega kohtuasjas C‑310/93 P:
BPB Industries ja British Gypsum
v
. komisjon, EKL 1995, lk I‑865, punktid 26 ja 27).
Esimese Astme Kohus on seevastu juba otsustanud, et kuigi ettevõtjatel on õigus kaitsta oma ärisaladust, peab selle õiguse
kaitsmine olema tasakaalus kaitseõiguse tagamisega (29. juuni 1995. aasta otsus kohtuasjas T‑36/91: ICI
v
. komisjon, EKL 1995, lk II‑1847, punkt 98). Komisjon võib vastandlike huvide arvessevõtmiseks koostada ärisaladusi või muid
tundlikke andmeid sisaldavate dokumentide mittekonfidentsiaalseid versioone (viidatud kohtuotsus ICI
v
. komisjon, punkt 103). Esimese Astme Kohus leiab, et samu põhimõtteid tuleb kohaldada määruse nr 4064/89 alusel uuritavate
koondumisasjade toimikuga tutvumisele, kuigi selliste põhimõtete kohaldamisel tuleb mõistlikult arvestada kiiruse nõudega,
mis iseloomustab üldiselt määruses sätestatut (eespool punktis 84 viidatud kohtuotsus Kaysersberg
v
. komisjon, punkt 113 ja punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punktid 67 ja 68). Vastupidi hageja poolt väidetule puudub vajadus koondumise kontrollimisel kaitseõiguste tagamiseks
kohaldada erinevat või laiemat kaitset kui seda antakse õigusrikkumiste asjades.
Lisaks nähtub kohtupraktikast, et menetlusnormi rikkumine rikub kaitseõigusi vaid siis, kui sellel on olnud konkreetne mõju
puudutatud ettevõtjate võimalusele ennast kaitsta (vt selle kohta 15. märtsi 2000. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑25/95,
T‑26/95, T‑30/95‑T‑32/95, T‑34/95‑T‑39/95, T‑42/95‑T‑46/95, T‑48/95, T‑50/95‑T‑65/95, T‑68/95‑T‑71/95, T‑87/95, T‑88/95, T‑103/95
ja T‑104/95: Cimenteries CBR jt
v
. komisjon, nn Tsemendi kohtuotsus, EKL 2000, lk II‑491, punktid 852‑860). Kaitseõiguste tagamiseks kehtestatud normide rikkumine
võib mõjutada haldusmenetluses tehtud otsuse kehtivust üksnes siis, kui on tõendatud, et haldusmenetluses oleks võidud jõuda
teistsugusele lõpptulemusele, kui neid norme ei oleks rikutud (vt selle kohta eespool punktis 516 viidatud 17. detsembri 1991. aasta
otsus Hercules Chemicals
v
. komisjon, punkt 56 ja eespool punktis 549 viidatud kohtuotsus Atlantic Container Line jt
v
. komisjon, punktid 340 ja 430).
Kuna käesolevas asjas väljatoodud kaitseõiguste rikkumised on seotud komisjoni argumentatsiooni osadega, mille osas Esimese
Astme Kohus on eespool leidnud, et neid ei ole tõendatud õiguslikult piisavalt, ei saa need mõjutada käesoleva kohtumenetluse
lõpptulemust. Isegi kui oletada, et sellised kaitseõiguste rikkumised oleksid tõendatud, saavad need nõrgendada üksnes komisjoni
argumentatsiooni osi, millega need on seotud ja mille Esimese Astme Kohus on muudel põhjustel juba tagasi lükanud. Seetõttu
tuleb hageja esitatud iga argumendi puhul kindlaks teha, millise komisjoni argumentatsiooni osaga see on seotud.
2.
Õigus tutvuda teatud dokumentidega
a)     Poolte argumendid
Hageja sõnul ei ole komisjon võimaldanud tal tutvuda oluliste dokumentidega või teatava osaga neist põhjusel, et need on konfidentsiaalsed.
Ta tugines vaidlustatud otsuses dokumentidele, millega hagejal puudus võimalus tutvuda, või ei ole andnud võimalust tutvuda
dokumentidega, mis oleksid võinud olla kasulikud GE kaitseõiguste seisukohast (eespool punktis 506 viidatud kohtuotsus AEG
v
. komisjon, punktid 24‑30 ja eespool punktis 632 viidatud Tsemendi kohtuotsus). Komisjon on kohustatud koostama ammendava
loetelu kõigist saadud dokumentidest. Hageja palvetele vaatamata ei suutnud komisjon ühelgi korral kinnitada, et toimik on
ammendav. Ei saa nõustuda sellega, et komisjon võimaldab tutvuda vaid nende dokumentidega, millele ta tugineb, ja keeldub
andmast võimalust tutvuda dokumentidega, mis võivad osutuda kasulikuks kaitse seisukohast.
Eelkõige märkis komisjon kaebuste olemasolu alles pärast VT-d ja andis talle võimaluse nende sisuga tutvuda üksnes 11-realise
kokkuvõtte alusel, kus teavitatakse teatavate lennuettevõtjate kaebustest, kuid mitte teiste selle tööstuse ettevõtjate seisukohtadest.
Kokkuvõte anonüümsetest tunnistustest, mis on väidetavalt antud tema kahjuks, ei võimaldanud GE-l vaidlustada selle sisu ega
kasutamist. Selliste kaebuste keskne roll lõplikus otsuses nähtub siiski selgelt komisjoni avaldustest ja vaidlustatud otsuse
põhjendusest 391. Lisaks võisid asjassepuutuvad kaebused sisaldada teavet, mida oleks saanud kasutada GE kaitsmiseks. GE täpsustab,
et temal või Esimese Astme Kohtul on võimatu määratleda täpset rolli, mis neil tõenditel on olnud vaidlustatud otsuses. Vaidlustatud
otsus tuleks järelikult tühistada juba üksnes sel põhjusel (eespool punktis 625 viidatud kohtuotsus Solvay
v
. komisjon, punkt 93 jj).
Teiseks ei ole GE saanud võimalust tutvuda märkustega, mida kolmandad isikud, eelkõige Rolls‑Royce 2. aprillil 2001 ja UTC
30. jaanuaril, 21. veebruaril ja 22. märtsil 2001 on komisjonile esitanud. Näib, et muudki kolmandad isikud on selliseid märkusi
esitanud ilma, et GE‑d oleks sellest teavitatud.
Kolmandaks on komisjon andnud kolmandate isikute märkustele, millest hagejat teavitati, liiga ulatusliku konfidentsiaalsuse,
sest nende sisust oli välja jäetud nii suur osa, et hagejal oli praktiliselt võimatu neid dokumente asjakohaselt uurida või
hinnata. Eelkõige puudutab see vastust, mille Rolls‑Royce andis komisjonile 21. märtsi 2001. aasta kirjas, UTC 24. aprilli
2001. aasta märkusi ja ILFC märkusi. On väga ebatõenäoline, et kogu seda välja jäetud teavet saab tegelikult pidada ärisaladuseks.
Neljandaks ei olnud GE-l võimalik tutvuda täielikult professor Choi aruandega, mis oli aluseks komisjoni segapakettmüügi teooriale.
Asjaolu, et komisjon lõpuks loobus sellest mudelist, ei vabanda sellist tegu. Esiteks on komisjon jäänud vaidlustatud otsuses
asjassepuutuva mudeli põhjal tehtud järelduste juurde (põhjendused 349‑355), kuigi ta ei ole esitanud nimetatud järelduste
kohta ühtegi alternatiivset tõendit. Teiseks ei ole hageja sellise piiratud tutvumisõiguse tõttu suutnud veenda komisjoni
selles, et vaidlustatud otsuses olulisel kohal olevat segapakettmüügi teooriat ei saa kohaldada, kuigi ta on suutnud veenda
teda selles, et Choi mudelist tuleb loobuda. Kolmandaks oli Choi mudel aluseks kolmandatele isikutele saadetud küsimustele.
Kuigi hageja on esitanud korduvaid palveid ja pakkunud välja, et tema ökonomistid kohustuvad asja hoidma konfidentsiaalsena,
ei ole hageja saanud teavet, milliseid andmeid on selles mudelis kasutatud, sest asjassepuutuva mudeli tellijaks olnud Rolls‑Royce
on selle ära keelanud. Vastavalt komisjoni teatisele toimikutele juurdepääsu käsitlevate taotluste läbivaatamise sisemiste
protseduurireeglite kohta EÜ asutamislepingu artiklites [81] ja [82], ESTÜ asutamislepingu artiklites 65 ja 66 ning nõukogu
määruses (EMÜ) nr 4064/89 sätestatud juhtudel (EÜT 1997 C 23, lk 3, edaspidi „toimikule juurdepääsu teatis”) ja eelkõige selle
punktidele I A 2, II A 1.3 ja I B oleks komisjon pidanud kaitseõiguste tagamiseks jätma Rolls‑Royce’i konfidentsiaalsustaotluse
arvesse võtmata.
Hageja ei ole ka saanud teada, kes olid need välisökonomistid, kellele komisjon tegi ülesandeks Choi mudeli uurimise, ja talle
ei ole esitatud nende aruandeid, mille olemasolu nähtub VT joonealusest märkusest 175 ning punktidest 567 ja 568. Vastusena
Esimese Astme Kohtu küsimusele on komisjon esitanud oma 26. aprilli 2004. aasta vastuste hulgas käesoleva asja haldusmenetluses
tema nõustajaks palgatud ökonomist professor Vives’i aruande ning professor Vives’i ja komisjoni ametnike vahelised elektroonilised
kirjad ja lepingu, mille alusel komisjon professori teenuseid ostis. Hageja on kohtuistungil märkinud, et ta oleks võinud
kasutada neid dokumente enda kaitsmisel eelkõige osas, kus professor Vives on kritiseerinud komisjoni põhjenduste teatud aspekte.
Komisjon on ka korduvalt keeldunud GE juurdepääsust andmetele (või turu-uuringutele), mis on saadud konkurentidelt Choi mudeli
alusel esitatud küsimuste põhjal ja mis on ilmselt VT punktide 567 ja 568 aluseks, ega ole võimaldanud tal nende andmetega
tutvumist isegi nii, et tundlik teave oleks esitatud teatud arvude vahemikena.
Viiendaks ei saanud GE kasutada oma juurdepääsuõigust sisedokumentideks liigitatud dokumentidele. 96-st dokumendist, millega
tutvumise on komisjon sel põhjusel keelanud, on ilmnenud, et kümmet neist on kirjeldatud kui faksid kolmandatelt isikutelt,
mistõttu nende konfidentsiaalsetena käsitlemine õigusvastane. Komisjon on esitanud 18. mail 2004 vastusena Esimese Astme Kohtu
küsimusele 11 dokumenti, mis ei ole konfidentsiaalsed, ja mittekonfidentsiaalsed kokkuvõtted kolmest konfidentsiaalsest dokumendist,
mis olid ekslikult liigitatud sisedokumentideks. Hageja viitas kohtuistungil osadele nendest dokumentidest ja märkis, et sellega,
et ta ei ole saanud haldusmenetluses nende dokumentidega tutvuda, on rikutud lubamatult tema kaitseõigusi, mistõttu vaidlustatud
otsus tuleb tühistada.
Kuuendaks ei ole hageja saanud esitada kolmandate isikute märkuste kohta omapoolseid märkusi nende turutestide tegemise ajal,
mille põhjal komisjon on lükanud tagasi struktuurilised kohustused eelkõige regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite
mootorite, meresõidukite väikeste gaasiturbiinide ja süüteseadmete osas. Sellega seoses rõhutab ta, et kõik loovutamise ettepanekud
on tagasi lükatud tema konkurentide esitatud argumentide alusel.
Komisjon kinnitab, et GE-l on olnud võimalus tutvuda kõigi komisjoni vastuväidetega, mis tema vastu on esitatud, eelkõige
tänu VT-le, millest piisab ka enda tõhusaks kaitsmiseks käesolevas asjas.
Hagejat on teavitatud komisjonile laekunud kaebuste sisust. Komisjon tuletab meelde, et tal tuleb igal juhul tugineda üksnes
enda nimetatud tõenditele. Kaebuste koostajate nimedest ja kaebuste sisust teavitamine ei oleks lisanud midagi märkimisväärset
poolte teadmisele asjast ja nende kaitsevõimalustele. Eelkõige vastab see tõele seoses lennuettevõtja mainimisega põhjenduses 391,
sest ainult kinnituse sisul on tähtsust.
Komisjon märgib seoses Choi mudeliga, et otseselt GE esitatud menetlusprobleemide tõttu keeldus ta tuginemast asjassepuutuvale
mudelile, milles sisalduvad arvandmed olid ärisaladus.
Kolmandate isikute märkustest olid hageja nimetatud Rolls‑Royce’i ja UTC ettekanded vaid kokkuvõtted muredest, mida nad olid
juba esitanud ja need ei sisaldanud midagi sellist, mida oleks saanud anda GE-le kasutusse. Komisjon tuletab meelde seoses
teatavate konfidentsiaalsete lõikude väljajätmisega, et koondumise osaliste ning ILFC-i Rolls‑Royce’i ja UTC vahelised konkurentsisuhted
seletavadki asjaolu, miks teave oli ärisaladus.
Seoses turutestidega ja arvestades kohustuste ebapiisavust märgib komisjon, et ta viis läbi lihtsa tehnilise kontrolli, seda
eriti kolmandate isikute osas, ja selle tulemused on edastatud GE-le. Lisaks ei pidanud hageja vastama kolmandate isikute,
vaid komisjoni seisukohtadele.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Komisjon märgib õigesti, et seoses toimikuga tutvumisega tuleb eristada ainult isiku kahjuks tulevat teavet sisaldavaid tõendeid
ja dokumente, mis on ise või sisaldavad isiku suhtes kasulikke tõendeid. Kahjustavad tõendid on asjakohased vaid ulatuses,
kus komisjon neile tugineb, millisel juhul on neist teavitamine oluline, kuid kui ta neile ei tugine, ei mõjuta nende esitamata
jätmine mingil viisil menetluse seaduslikkust. Vastupidi, kui ilmneb, et hagejal ei ole olnud haldusmenetluses võimalust tutvuda
talle kasuks tulevate dokumentidega ehk tõenditega, mis oleksid võinud olla kasulikud tema kaitse ettevalmistamiseks ja mille
tõttu haldusmenetluses oleks jõutud teistsugusele lõpptulemusele, kui hageja oleks saanud neile viidata, tuleb üldjuhul pidada
vaidlustatud otsuse arutluskäiku, mida selline dokument mõjutab, viga sisaldavaks.
Lisaks tuleb veel meelde tuletada, et vastavalt kohtupraktikale võib konfidentsiaalsustaotlus õigustada konkurentsimenetluses
juurdepääsu keeldu kolmandatelt isikutelt pärinevatele dokumentidele, nagu näiteks kaebused. Euroopa Kohus on märkinud eespool
punktis 630 viidatud 6. aprilli 1995. aasta otsuses: BPB Industries ja British Gypsum
v.
komisjon, et turgu valitseva seisundiga ettevõtja võib võtta sunnimeetmeid selliste konkurentide, tarnijate või klientide
suhtes, kes on teinud komisjoni läbiviidud uurimises koostööd, ja et sel juhul kolmandad ettevõtjad, kes annavad komisjoni
uurimise käigus talle dokumendid, mille osas nad leiavad, et nende andmine võib põhjustada nende suhtes sunnimeetmete võtmise,
annavad nad need üksnes selle teadmisega, et nende esitatud konfidentsiaalsustaotlust arvestatakse. Ta järeldas seega, et
Esimese Astme Kohus leidis õigesti, et komisjon võis juurdepääsu sellistele dokumentidele keelata konfidentsiaalsuse alusel
(vt selle kohta ka eespool punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punkt 66 jj).
Seejärel tuleb uurida hageja konkreetseid argumente selle kohta, et ta ei saanud dokumentidega tutvuda.
Kõigepealt tuleb märkida seoses lennuettevõtjate kaebustega, et need pidid sisaldama juba nende olemusest tulenevalt hagejale
kahjuks tulevaid asjaolusid. Seega vastavalt eespool tehtud eristusele olid need asjakohased üksnes ulatuses, milles komisjon
kordas nende sisu VT-s. Lisaks kinnitab komisjon Esimese Astme Kohtus, eelkõige Esimese Astme Kohtu küsimustele 26. aprillil
2004 antud kirjalikes vastustes, et eranditult kõik lennuettevõtjad olid nõudnud anonüümsust. Seetõttu anti hagejale võimalus
tutvuda vaid asjassepuutuvate dokumentide kokkuvõttega (vt ärakuulamise eest vastutava ametniku aruande punkt 3).
Kuna lennuettevõtjad on eraldi nõudnud kaebuste anonüümsust ja konfidentsiaalsust, tuleb järeldada, et komisjonil oli õigus
anda koondumisest teatanud pooltele võimalus tutvuda kaebustega nende kokkuvõtte vormis. Selline piiratud tutvumisvõimalus
on tasakaalustatud lahendus, mis on heaks kiidetud ka kohtupraktikas ja mis võimaldab võimaluse korral ühildada ühelt poolt
koondumisest teatanud poolte ja teiselt poolt kaebajate vastandlikke huvisid (vt analoogia alusel eespool punktis 632 nimetatud
Tsemendi kohtuotsus, punktid 142–144 ja 147 ja viidatud kohtupraktika). Seoses hageja argumendiga, et need kaebused võisid
sisaldada talle kahjuks tulevate asjaolude hulgas teatavaid asjaolusid, mida ta oleks saanud kasutada enda kaitseks, tuleb
märkida, et selle argumendi põhjendatust ei saaks kontrollida ilma asjassepuutuvate kaebuste konfidentsiaalsust ja järelikult
eespool nimetatud tasakaalu rikkumata, sest nende esitamine Esimese Astme Kohtule eeldaks põhimõtteliselt ka nende esitamist
hagejale vastavalt kodukorra artikli 67 lõike 3 esimesele lõigule.
Hageja väidetud asjaolu, et asjassepuutuvad kaebused võisid sisaldada asjaolusid, millele ta oleks saanud enda kasuks tugineda,
ei saa muuta küsitavaks komisjoni käesolevas asjas tehtud tasakaalustatud lahendust ehk kaebuse esitajate esitatud probleemidest
koostatud kokkuvõttega tutvumise võimaldamist. Samuti osas, kus hageja vaidlustab 11-realise kokkuvõtte piisavuse, millega
ta sai käesoleval juhul tutvuda 24. mail 2001, tuleb meelde tuletada, et kui komisjon oleks jätnud välja teised asjassepuutuvates
kaebustes esitatud etteheited, ei oleks ta saanud neile tugineda, sest need ei sisaldu kokkuvõttes. Seega võis komisjon käesolevas
asjas keelata konfidentsiaalsuse alusel juurdepääsu lennuettevõtjate kaebustele, mis sisaldasid põhimõtteliselt hagejale kahjuks
tulevaid asjaolusid, ilma et ühenduse kohus peaks ise nende sisu kontrollima.
Eespool esitatust tulenevalt vastab komisjoni lühikokkuvõte lennuettevõtjate kaebustes esitatud muredest koondumisest teatanud
poolte kaitseõiguse nõuetele, arvestades eelkõige vajadust tasakaalustada sellises olukorras nende ja kolmandate isikute vastandlikke
huve.
Hageja kritiseerib siiski eriti ühe lennuettevõtja kaebust, mida tuleb uurida eraldi. Hageja märgib, et komisjon on tuginenud
vaidlustatud otsuse põhjenduses 391 otseselt ühe suure Euroopa lennuettevõtja (a major European airline) kinnitusele, mis
sisalduvad dokumendis, millega ta ei ole saanud tutvuda, ja mille kohaselt „iga kord, kui Boeing määrab hinna lennukile B737,
sekkub GE ja teeb ahvatlevaid pakkumisi mootoriga seotud toodetele ja teenustele, varuosadele, rahastamisele ja muudele GE
toodetele, et lennuettevõtja valiks GE mootoriga varustatud lennuki”. Kuna komisjon on otsustanud seda kinnitust kasutada
vaidlustatud otsuses, oleks ta tavapäraselt pidanud esitama juba haldusmenetluse staadiumis koondumisest teatanud pooltele
mittekonfidentsiaalse versiooni või teatava kokkuvõtte dokumendist, millest ta on sellise teabe saanud.
Igal juhul tuleb märkida, et komisjon on esitanud Esimese Astme Kohtu kirjalikule küsimusele 26. aprillil 2004 antud vastuste
raames mittekonfidentsiaalse versiooni protokollist, mille on koostanud komisjoni ametnik koosolekul, millel asjassepuutuva
lennuettevõtja esindajad vastava kinnituse esitasid. Hageja, kellel paluti märkida, kuidas selle kokkuvõttega tutvumise võimaluse
puudumine on mõjutanud tema kaitsevõimalusi käesolevas asjas, märkis kohtuistungil, et see dokument on sisu poolest märkimisväärselt
vähem kategooriline kui argument, mida sellega arvatakse toetavat.
Tuleb sedastada, et komisjon on tõesti selle tõendi olulisust vaidlustatud otsuses üle tähtsustanud, järeldades, et hageja
sekkus lennuettevõtjate tegevusse „iga kord”, kui Boeing teatas ühele neist lennuki hinna, ja tegi ahvatlevaid pakkumisi paljudele
toodetele ja teenustele. Tegelikult nähtub asjassepuutuvast protokollist vaid see, et CFMI oli teinud asjassepuutuvale lennuettevõtjale
ahvatleva pakkumise lisatoodetele ja -teenustele, mida ei olnud täpsustatud B737 tellimuse esitamisel, ja et see, et valida
on vaid üks mootor, ei takista mootoritootjal ilmtingimata möönduste tegemist või lisatoodete pakkumist, kui tellimus esitatakse.
Arvestades nimetatud ületähtsustamist, tuleb sedastada, et kui hagejal oleks olnud võimalus tutvuda selle dokumendiga haldusmenetluse
käigus, oleks ta saanud märkida, et komisjonil puudus õigus nimetatud järelduse tegemiseks seoses B737‑ga.
Tuleb siiski sedastada, et nimetatud järeldus on väga vähese tähtsusega vaidlustatud otsuse kui terviku laiemas kontekstis
ega moodusta kindlasti määravat osa selle resolutiivosas, sest vaidlustatud otsuses märgitakse otseselt, et see põhineb ühel
ainsal tõendil, mistõttu on see pigem näide, kui üldkohaldatav järeldus. Seega ei pea Esimese Astme Kohus lahendama küsimust,
kas sellel, et hagejal ei olnud suuremat võimalust selle tõendiga tutvuda, tähendab käesoleval juhul kaitseõiguste rikkumist,
vaid tuleb sedastada, et selline rikkumine ei oleks saanud muuta haldusmenetluse käiku ja eriti selle lõpptulemust.
Hageja argumendi osas, mille kohaselt on olemas ka „tööstuse teiste ettevõtjate” (other industry players) esitatud märkused,
millega ta ei ole saanud tutvuda, on komisjon kinnitanud Esimese Astme Kohtu küsimusele 26. aprillil 2004 antud kirjalikus
vastuses, et kõik need märkused on antud tutvumiseks koondumisest teatanud pooltele vähemalt mittekonfidentsiaalse versioonina,
välja arvatud üks dokument ehk slaidiesitlus ühelt ettevõtjalt, kes keeldus mittekonfidentsiaalse versiooni esitamisest. Komisjon
on märkinud Esimese Astme Kohtus, et ta ei ole eriti tuginenud selle ettevõtja väljendatud muredele, mis igal juhul tulid
esile lennuettevõtjate avaldatud muredes, ja ta on esitanud neist muredest kokkuvõtte 26. aprilli 2004. aasta vastustes. Hageja
ei ole seoses selle kokkuvõttega märkinud, kuidas selle kokkuvõttega tutvumise võimaluse puudumine juba haldusmenetluses oleks
saanud muuta selle menetluse käiku ja eriti selle lõpptulemust.
Teiseks kinnitab komisjon Esimese Astme Kohtus seoses hageja võimalusega tutvuda kolmandate isikute, eelkõige Rolls‑Royce’i
2. aprillil 2001 ja UTC 30. jaanuaril, 21. veebruaril ja 22. märtsil 2001 komisjonile tehtud märkustega, et nimetatud suulised
esitused ei sisalda lisateavet võrreldes asjassepuutuvate ettevõtjate muude märkustega, millega hageja sai tutvuda, sest need
esitused on vaid kokkuvõte muredest, mis on juba esitatud nende kirjalikes märkustes. Komisjon kordab, et hagejal oli igal
juhul kohustus vastata üksnes VT-s sedastatud vastuväidetele. Tuleb märkida, et sellistele esitustele ei ole viidatud VT-s
ega vaidlustatud otsuses. Lisaks nähtub selgelt hageja viidatud UTC 3. mai 2001. aasta kirjast see, et UTC on otseselt taotlenud
asjassepuutuva esituse konfidentsiaalset käsitlust.
Arvestades kõiki käesoleva asjaga seotud eelmises punktis märgitud asjaolusid ja seda, et mõlemad asjassepuutuvad ettevõtjad
on hageja konkurendid, kes on väljendanud oma kirjalikes märkustes koondumisele tugevat vastuseisu, puudub põhjus kahelda
komisjoni kinnituses, et need esitused on kokkuvõtted, milles ei lisata midagi asjaoludele, millega hagejal on olnud võimalik
tutvuda. Samuti puudub põhjus arvata, et nende dokumentide sisu võiks sisaldada pigem hagejale kasuks tulevaid asjaolusid
kui talle kahjuks tulevaid asjaolusid. Hageja ei ole esitanud sellist argumenti, vaid ta väidab oma repliigis, et need esitused
võisid talle kahju põhjustada. Käesoleva asja asjaoludel ja arvestades eriti asjaolu, et teatavate asjassepuutuvate dokumentide
esitamisega oleks rikutud nende konfidentsiaalsust, mida nende koostajad olid komisjonilt taotlenud, käsitleb käesolevas kohtumenetluses
Esimese Astme Kohus nimetatud dokumentide sisu puudutavat komisjoni kinnitust õigena. Eespool punktis 649 tehtud hagejale
kahjuks tulevate ja talle kasuks tulevate dokumentide eristamise tõttu ei olnud vaja, et hageja saaks asjassepuutuvate dokumentidega
tutvuda enda tõhusaks kaitsmiseks komisjonis, sest komisjon ei ole viidanud neile VT-s ega hiljem vaidlustatud otsuses.
Argumenti, mille kohaselt kolmandad isikud näisid tegevat selliseid märkusi ilma, et GE‑d oleks neist informeeritud, toetab
vaid täpsustamata viide hagiavalduse lisale, mis sisaldab üle 30 dokumendi, mistõttu Esimese Astme Kohus ei suuda kindlaks
teha, millel see argument põhineb ja milliseid äriühinguid see puudutab. Selle argumendiga, mille toetuseks ei ole esitatud
konkreetseid tõendeid, ei saa nõustuda.
Kolmandaks tuleb sedastada seoses kolmandate isikute märkustega, millega komisjon on andnud võimaluse tutvuda mittekonfidentsiaalsel
kujul, eelkõige Rolls-Royce’i vastusega 21. märtsi 2001. aasta komisjoni kirjale, UTC 24. aprilli 2001. aasta märkusega ja
ILFC märkusega, et komisjon kinnitas otseselt oma vastuses, et Rolls-Royce’i ja UTC (P & W emaettevõtja) suulised esitused
olid seotud asjassepuutuvate ettevõtjate muredega ja olid seega hagejale kahjuks tulevad tõendid. Komisjon on märkinud ka
oma vastuses, et need kolm äriühingut, kes kõik on hageja konkurendid, olid palunud väljajäetud teabe käsitlemist konfidentsiaalsena.
Tuleb järeldada, et eespool punktis 630 viidatud kohtuotsusega BPB Industries ja British Gypsum
v.
komisjon seotud kohtupraktika ning eespool punktides 650 ja 652 ja neile järgnevates punktides esitatud põhjendused viivad
järeldusele, et komisjonil oli õigus piirata juurdepääsu asjassepuutuvatele tõenditele nii, nagu ta seda tegi. Seega ei ole
ta ka rikkunud koondumisest teatanud poolte kaitseõigusi asjassepuutuvatele esitustele ja muudele kolmandatelt isikutelt pärinevatele
dokumentidele juurdepääsu piiramise tõttu.
Neljandaks osas, kus hageja väidab, et ta ei saanud tutvuda kogu professor Choi aruandega, mis oli segapakettmüüki puudutava
komisjoni teooria aluseks, on piisav sedastada, nagu on teinud ka ärakuulamise eest vastutav ametnik 28. juuni 2001. aasta
aruandes, et komisjon otsustas Choi mudelile mitte tugineda just seetõttu, et ta ei saanud avaldada kasutatud teavet hagejale,
sest see oli tema konkurendi Rolls‑Royce’i seisukohast konfidentsiaalne (vt 28. juuni 2001. aasta ärakuulamise eest vastutava
ametniku aruanne (EÜT 2004, C 42, lk 11)). Seetõttu tuleb sedastada, et Rolls‑Royce’i konfidentsiaalsustaotlusel põhinev komisjoni
keeldumine anda juurdepääs selle mudeli aluseks olevatele andmetele ei ole mõjutanud haldusmenetluse lõpptulemust. Kuna Esimese
Astme Kohus on eespool leidnud, et Choi mudelit puudutava komisjoni argumentatsiooni osa ei ole tõendatud, ei saa käesolev
argument mingil juhul kaasa tuua vaidlustatud otsuse tühistamist, isegi kui see oleks õiguslikult piisavalt tõendatud (vt
eespool punkt 633).
Hageja on väitnud Esimese Astme Kohtus, et ta ei saanud teavet komisjoni käesolevas asjas volitatud välisökonomistide nimede
ega nende aruannete kohta, mille olemasolu nähtub VT joonealusest märkusest 175 ning punktidest 567 ja 568. Komisjon esitas
vastusena Esimese Astme Kohtu küsimusele 26. aprilli 2004. aasta vastuste hulgas ühe ökonomisti ehk käesoleva asja haldusmenetluses
nõustamiseks palgatud professor Vives’i aruande ning professor Vives’i ja komisjoni ametnike vahelise elektroonilise kirjavahetuse
ja lepingu, mille alusel komisjon professori teenuseid ostis.
Hageja märkis kohtuistungil, et ta oleks võinud kasutada neid dokumente enda kaitseks eelkõige seetõttu, et professor Vives
kritiseeris komisjoni argumentatsiooni teatavaid aspekte. Selles mõttes olid need dokumendid talle kasuks tulevad tõendid.
Asjaomaste elektrooniliste kirjade sõnastusest ja toonist, ning lepingust, mille alusel komisjon professor Vives’e teenuseid
ostis, ja eelkõige selle III lisast siiski nähtub, et Vives’i ülesanne ei olnud hankida tõendeid, millele komisjon või vajadusel
iga haldusmenetluse pool oleks võinud viidata, vaid pigem esitada märkusi teiste majanduslike tõendite ning VT-s esitatud
majandusteaduslike järelduste kohta. Nagu komisjon on märkinud kohtuistungil, täidab seda kohustust nüüdsest peaökonomist
ehk komisjoni teenistuses töötav oma ökonomist, kuid kuna sellist ametikohta ei olnud faktiliste asjaolude toimumise ajal,
kasutas komisjon selle ülesande täitmisel välisökonomisti. Komisjon väidab õigesti, et oleks formalistlik panna käesolevas
asjas antud nõu väärtus sõltuma üksnes sellest, kas seda andis väljaspool komisjoni või komisjonis töötav ökonomist.
Sellega seoses tuleb järeldada, et komisjonil on õigus hankida erinevaid arvamusi ja ka välisekspertide arvamusi, et kontrollida
enda analüüsi õigsust. Kuna komisjon ei tugine VT-s ja vaidlustatud otsuses sellise eksperdi arvamusele kui tõendile, mis
kinnitab ettevõtja vastu esitatud argumente, on see pelgalt ühe isiku väljendatud arvamus, ja sellel ei ole haldusmenetluses
mingit erilist tähtsust. Sellist arvamust ei saa seega pidada isikule kasuks või kahjuks tulevaks tõendiks, isegi kui selle
on andud ekspert.
Kui asjassepuutuvaid dokumente oleks peetud komisjoni toimikusse kuuluvaks, oleks need lähtuvalt nende seisundist ja sisust
liigitatud igal juhul sisedokumentideks, mistõttu hageja ei oleks saanud nendega tutvuda. Lisaks ainsad argumendid, mida hageja
on Esimese Astme Kohtus seoses professor Vives’i puudutavate dokumentidega esile toonud, puudutavad põhiliselt seda, et ta
on korranud teatavaid argumente, mida nad ise on esitanud haldusmenetluses ja Esimese Astme Kohtus. Asjaolu, et hageja oleks
saanud tutvuda asjassepuutuvate dokumentidega, ei oleks andnud talle võimalust esitada teistsuguseid argumente, kui ta on
tegelikult esitanud. Igal juhul puudutab suur osa neist argumentidest Choi mudelit, millest komisjon loobus, ja lisaks pakettmüüki
käsitleva vaidlustatud otsuse osa, mille Esimese Astme Kohtus on asjas tunnistanud mittetõendatuks (vt selle kohta eespool
punkt 633).
Kõigi nende asjaolude põhjal tuleb järeldada, et sellega, et hagejale ei esitatud haldusmenetluses dokumente komisjoni ametnikele
esitatud professor Vives’i seisukohast ega tema aruannet, ei rikutud hageja kaitseõigusi.
Viiendaks seoses sisedokumentidega, mis sisaldavad väidetavalt kolmandatelt isikutelt saadud teateid, esitas komisjon 18. mail
2004 vastusena Esimese Astme Kohtu küsimusele 11 mittekonfidentsiaalset dokumenti ning mittekonfidentsiaalsed kokkuvõtted
kolmest konfidentsiaalsest dokumendist, mis kõik olid ekslikult liigitatud sisedokumentideks. Kolm nimetatud konfidentsiaalset
dokumenti on hagejale kahjuks tulevad tõendid, sest need pärinevad koondumise vastu olevatelt kolmandatelt isikutelt. Komisjon
on nõustunud seoses 11 mittekonfidentsiaalse dokumendiga, et teatavaid neist saaks pidada hagejale kasuks tulevateks tõenditeks,
sest need on lennukitootjate ja lennuettevõtjate saadetud kirjad, milles väljendatakse seisukohta, et koondumine ei mõjutaks
konkurentsi kahjustavalt. Ta märgib siiski, et neid dokumente ei toeta konkreetsed tõendid, mis tõendaksid konkreetselt selliste
mõjude puudumist, sest suur osa neist on väga lühikesed kirjad, mis on koostatud peaaegu sama sõnastusega.
Esimese Astme Kohus palus hagejal kohtuistungil märkida, milliseid argumente oleks ta saanud esitada haldusmenetluses, kui
ta oleks saanud asjassepuutuvate dokumentidega tutvuda. Hageja märkis, et välja arvatud üks erand, ei tuginenud ta argumentidele,
mida ta oleks võinud esitada, vaid asjaolule, et komisjon ei võtnud arvesse dokumente, nagu käesolevas asjas arutluse all
olevad dokumendid, mis rääkisid vastu tema argumendile, et koondumine on ühisturuga kokkusobimatu. Hageja on eelkõige rõhutanud
kohtuistungil […], vastupidi komisjoni […] jäetud muljele vaidlustatud otsuse põhjenduses […].
Sellega seoses tuleb märkida, et asjassepuutuvad dokumendid kuuluvad komisjoni toimikusse ja et hageja argumenti, mille kohaselt
komisjon ei ole neid arvestanud, ei kinnita ükski tõend. Asjaolust, et toimiku koostamisel, millega anti võimalus tutvuda,
liigitati need dokumendid pigem sisedokumentideks kui kolmandatelt isikutelt saadud dokumentideks, ei saa järeldada, et komisjon
ei ole nendega arvestanud. Kuigi see liigitusviga võis võtta hagejalt võimaluse esitada teatavaid argumente, ei ole võtnud
see komisjonilt endalt võimalust arvestada neid dokumente samamoodi kui mis tahes muid toimikus sisalduvaid dokumente. Need
hageja argumendid ei tõenda seega, et kaitseõigusi on rikutud.
Vaidlustatud otsuse põhjenduses […] sisalduv täpsem kinnitus puudutab asjaolu, mille õigsust ei ole hageja vaidlustanud, et
[…]. Asjaolu […], nagu hageja märgib, […] ei muuda kehtetuks komisjoni tegu, mis seisneb asjassepuutuva artikli tsiteerimises
vaidlustatud otsuses, et kinnitada oma argumendi osa, mis puudutab […].
Hageja väidab seevastu üheainsa dokumendi ehk seoses sel ajal konkurentsi valdkonna eest vastutavale komisjoni liikmele adresseeritud
[…] kirjaga, et kiri oleks konkreetselt aidanud hagejal end haldusmenetluses kaitsta. Ta märgib, et kirjas avaldab hageja
ja Honeywelli oluline klient arvamust, et käitumisega seotud kohustus, mille komisjon oli heaks kiitnud Allied Signalsi ja
Honeywelli vahelise koondumise puhul 1999. aastal, on tegelikult takistanud Honeywellil pakettmüügi kasutamist pärast selle
koondumise toimumist.
Sellega seoses on piisav meelde tuletada, et eespool punktis 470 on sedastatud, et pakettmüüki puudutava komisjoni argumentatsiooni
osa ei ole tervikuna peetud tõendatuks. Kuna komisjoni argumentatsiooni, mille puhul hageja väidab, et tal oleks olnud vaidlustamiseks
parem positsioon, kui ta oleks saanud tutvuda […] kirjaga, on juba peetud mittetõendatuks, ei saa hageja selles osas väidetud
kaitseõiguse rikkumine mõjutada käesoleva kohtumenetluse lõpptulemust.
Kuuendaks väidab hageja, et ta ei ole saanud tutvuda kolmandate isikute märkustega, mis saadi kohustuste tehnilise uurimise
ja turutestide käigus ja mille alusel lükkas komisjon tagasi struktuurilised kohustused eelkõige regionaallende teostavate
suuremõõtmeliste lennukite mootorite, laevade väikeste gaasiturbiinide ja süüteseadmete osas. Ta väidab, et tal ei olnud seega
võimalust vastata tema konkurentide vastustes esitatud argumentidele, eriti neile, mille kohaselt äriühingud, kes oleksid
tekkinud teatavate struktuuriliste kohustuste täitmise tagajärjel, ei oleks olnud elujõulised.
Kõigepealt tuleb märkida, et komisjon on korraldanud üksnes kohustuste lihtsa tehnilise kontrolli, kuid mitte turu-uuringut,
sest ta leidis, et väljapakutud kohustused olid tervikuna selgelt ebapiisavad, et lahendada teatatud koondumisest tekkivaid
konkurentsiprobleeme.
Lisaks märgib komisjon, et ta saatis hagejale 22. juuni 2001. aasta elektronkirjaga käesolevas asjas esitatud kostja vastuse
lisaks oleva kokkuvõtte, milles esitatakse tehnilise analüüsi tulemused, mis mõjutavad teatatud koondumise osaliste väljapakutud
erinevaid kohustusi ja eriti horisontaalset kattumist puudutavaid struktuurilisi kohustusi. Hageja väidab sellega seoses,
et ta vastas nimetatud elektronkirjale 26. juunil 2001 16‑leheküljelise dokumendiga ja märgib, et ta on vastanud komisjoni
tehnilise analüüsi raames esitatud küsimustele 14. ja 22. juuni 2001. aasta dokumentidega.
Seetõttu tuleb järeldada, et hagejal on olnud reaalne võimalus vastata kohustusi puudutavale kriitikale, mille kolmandad isikud
esitasid ja mille komisjon võttis arvesse enne, kui ta kasutas seda vaidlustatud otsuses. Nagu komisjon õigesti märgib, on
sellisel kriitikal tähtsust üksnes siis, kui komisjon seda arvestab ja kasutab seda vajadusel väljapakutud kohustuste tagasilükkamise
põhjendamiseks.
Kui arvestada veel menetluse hilist staadiumi, milles asjassepuutuvad märkused esitati ehk pärast kohustuste esitamiseks ettenähtud
viimast tähtpäeva, tuleb järeldada, et komisjon ei olnud menetluse selles staadiumis kohustatud toimiku uutele dokumentidele
juurdepääsu andma. Vastavalt määruses nr 4064/89 sätestatud täpsele ajagraafikule ja arvestades kiiruse nõuet, mis iseloomustab
selle määrusega reguleeritud menetlusi, tekitataks sellise kohustuse kehtestamisega pärast kohustuste esitamiseks ettenähtud
viimast tähtpäeva oht, et komisjonil ei jää piisavalt aega kogu toimiku analüüsimiseks ja lõpliku järelduse koostamiseks.
Esitades koondumise osalistele eespool nimetatud kokkuvõtte, on komisjon andnud neile asjas võimaluse oma huve piisavalt kaitsta
ja järginud täielikult nende kaitseõigusi.
Lisaks tuleb märkida, et hageja ei ole esitanud Esimese Astme Kohtule ühtegi eespool punktis 682 nimetatud kolmest dokumendist,
mida ta väidetavalt haldusmenetluses esitas. Nagu ka eespool (vt eelkõige punkt 555 jj, punkt 581 jj ning punkt 612 jj) on
märgitud, ei ole ta esitanud Esimese Astme Kohtule argumente, mis võiksid tõendada, miks oli struktuuriliste kohustuste, eelkõige
regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite, meresõidukite väikeste gaasiturbiinide ja süüteseadmete turge puudutavate
kohustuste tagasilükkamine alusetu, vaid ta piirdub kinnitusega, et nende kohustuste tagasilükkamine oli täiesti põhjendamata,
ilma seejuures midagi lisamata.
Arvestades eeltoodut tuleb käesolevas kohtumenetluses järeldada, et see, et hagejal puudus võimalus tutvuda asjassepuutuvate
kolmandate isikute märkustega, ei ole mõjutanud tema kaitsevõimet, sest ta ei ole esitanud Esimese Astme Kohtule ühtegi argumenti,
et vaidlustada põhjendused, mis on esitatud tehnilise uuringu kokkuvõttes ja mida on kasutatud põhiliselt vaidlustatud otsuses
asjakohaste struktuuriliste küsimuste tagasilükkamiseks.
Seega ei ole käesoleval juhul tuvastatud haldusmenetluse lõpptulemust mõjutada võinud kaitseõiguste rikkumist hageja väidetud
rikkumiste alusel, mis puudutasid võimalust tutvuda komisjoni haldusmenetluse toimikuga.
3.
Toimikuga tutvumise võimaldamine hilinemisega
a)     Poolte argumendid
Hageja täpsustab kõigepealt, et määruse nr 4064/89 ja eriti selle artikli 18 lõigetes 1 ja 3 sätestatakse õigus olla ärakuulatud
ja seejärel omada juurdepääsu toimikule kõigis menetluse staadiumides, st alates menetluse alustamisest määruse artikli 6
lõike 1 punkti c alusel. Ta tuletab sellega seoses meelde, et menetluse alustamise otsus ei ole pelgalt ettevalmistav toiming,
vaid õiguslik otsus, millel on õiguslikud tagajärjed. See õigusnormidest tulenev õigus olla ärakuulatud menetluse kõigis staadiumides
on vastavuses määruse nr 4064/89 artikli10 lõikel 2 põhineva komisjoni kohustusega mitte menetleda asja kauem kui tõesti vajalik,
ning isiku huve kahjustavat otsust puudutava ühenduse õiguse üldpõhimõttega ja protsessuaalse võrdsuse põhimõttega.
See, et komisjon on lükanud tagasi GE juurdepääsutaotlused kahe kuu jooksul enne VT esitamist, tähendab hageja sõnul GE õiguste
rikkumist, millel võib olla märkimisväärseid negatiivseid tagajärgi. Esiteks ei olnud pooled protsessuaalselt võrdsed eelkõige
menetluse esimeses staadiumis pärast selle algatamist, mistõttu ei suutnud GE esitada asjakohaseid tõendeid ega kohustusi,
mis põhjustas menetluse kiire lõpetamise. Teiseks halvendas protsessuaalset ebavõrdsust komisjoni nõue, mille kohaselt pidi
hageja andma täieliku vastuse menetluse alustamise otsusele ilma, et ta oleks saanud tutvuda toimikuga, ja asjaolu, et komisjon
ei vastanud hageja küsimustele. Kolmandaks ei suutnud GE esitada asjakohaseid kohustusi menetluse lõpetamiseks, sest ta ei
teadnud komisjoni seisukohta ega toimiku sisu. Neljandaks oli konkurentidel väga tähtsas ajavahemikus märtsis-aprillis 2001
otsene side komisjoniga, kuigi nende õigused on määruse nr 4064/89 artikli 18 lõike 4 alusel piiratumad kui koondumise osalistel.
Viiendaks põhines VT vastusel, mille GE oli andnud menetluse alustamise otsusele, mis oli tehtud enne, kui GE oli saanud toimikuga
tutvuda. VT oli käesoleval juhul tegelikult lõplik otsus, mida tõendab asjaolu, et see on peaaegu sama sisuga kui lõplik otsus.
Seega osutusid GE-le antud menetlustagatised pelgalt tehniliste nõuete järgimiseks ega andnud tegelikult võimalust komisjoni
arvamust muuta.
Kuigi komisjonil oli kasutada suur hulk kolmandate isikute esitatud dokumente enne, kui ta tegi otsuse menetluse alustamiseks,
edastas ta need dokumendid – vaatamata GE varasematele taotlustele – alles pärast 8. maid 2001. Komisjon ei saa hageja sõnul
viidata oma toimikule juurdepääsu teatisele, mille kohaselt „enne vastuväiteteatise esitamist laekunud juurdepääsutaotlusi
põhimõtteliselt ei rahuldata”, sest ta peab järgima määruse nr 4064/89 sätteid.
Komisjon leiab, et GE seisukohas jäetakse tähelepanuta toimikuga tutvumist käsitleva õiguse olemus ja eesmärk koondumise asjades.
Nii õigusnormidest kui ka Esimese Astme Kohtu praktikast tulenevalt kohaldatakse õigust olla ärakuulatud üksnes vastuväidete
suhtes, mida komisjon kavatseb arvesse võtta. Menetlust algatava otsuse eesmärk ei ole esitada pooltele vastuväiteid, vaid
üksnes nimetada ära tõsised esialgsed kahtlused, mis komisjonil on ja mille alusel ta saab algatada uurimise teise staadiumi.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Selle väite tagasilükkamiseks piisab, kui meelde tuletada, nagu teeb seda komisjon, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt
puudutab konkurentsiõigusega seotud menetluses õigus olla ärakuulatud üksnes väiteid, millega komisjon kavatseb arvestada
(vt 18. detsembri 1992. aasta otsus liidetud kohtuasjades T‑10/92‑T‑12/92 ja T‑15/92: Cimenteries CBR jt
v
. komisjon, EKL 1992, lk II‑2667, punkt 38 ja eespool punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punkt 65).
Kuna määruse nr 4064/89 artikli 6 lõike 1 punktis c mõeldud menetluse alustamist puudutava otsuse eesmärk ei ole esitada pooltele
vastaväiteid, vaid esitada üksnes tõsised esialgsed kahtlused, mis komisjonil on tekkinud ja mille tõttu ta saab algatada
uurimise teise staadiumi, ei saa hageja väita, et asjaolu, et ta ei ole saanud võimalust tutvuda toimikuga enne VT esitamist,
on mõjutanud tema kaitse ettevalmistamise võimalust. Asjaolu, et hagejal on olnud võimalus esitada asjas kirjalikke ja suulisi
märkusi VT kohta pärast seda, kui tal oli olnud võimalus tutvuda komisjoni haldusmenetluse toimikuga, on andnud talle võimaluse
avaldada aegsasti oma seisukoht komisjoni poolt arvessevõetud vastuväidete kohta.
Tagasi tuleb lükata hageja argument, et vastavalt määruse nr 4064/89 artikli 18 lõigetele 1 ja 3 ning eespool punktis 84 nimetatud
kohtuotsusele Kaysersberg
v
. komisjon (punktid 105‑107) on koondumise osalistel õigus esitada seisukoht mis tahes koondumiskontrolli staadiumis. Kuigi
asjassepuutuva määruse artikli 18 lõike 1 sõnastus tähendab tegelikult seda, et pooltel peab olema võimalus esitada märkusi
menetluse alustamisest alates, ei tähenda see, et komisjon peaks andma neile võimaluse tutvuda enda haldusmenetluse toimikuga
sellises varases staadiumis. Seda, et osalistel peab olema võimalus tutvuda komisjoni haldustoimikuga, et võimaldada enda
kaitsmist komisjoni vastuväiteteatises esitatud lõplike vastuväidete vastu, ei saa tõlgendada nii, et komisjoni kohustatakse
andma neile võimalus tutvuda tema toimikuga osade kaupa kogu menetluse ajal, sest see oleks institutsioonile ebaproportsionaalne
kohustus.
VT ja vaidlustatud otsuse vahelistest hageja märgitud sarnasustest ei saa järeldada, et VT on tegelikult lõplik otsus. Selline
oletus tähendaks järeldust, et komisjon ei võiks kunagi lõpliku otsuse tegemisel leida, et tal tuleb VT esitamisel jääda esialgselt
antud seisukohta juurde.
Seoses hageja argumendiga, mille kohaselt sellega, et ta ei ole saanud tutvuda toimikuga varem, on talt võetud võimalus esitada
asjakohaseid kohustusi menetluse lõpetamiseks, tuleb kõigepealt märkida, et hagejat oli juba teavitatud – eriti pärast artikli 6
lõike 1 punkti c alusel tehtud menetluse alustamise otsuse tegemist – komisjoni põhilistest kahtlustest, mis puudutasid koondumise
kokkusobivust ühisturuga, mistõttu ta sai juba alustada kohustustega seotud ettepanekute ettevalmistamist või isegi esitamist.
Lisaks väidab hageja, et ta esitas tegelikult selliseid ettepanekuid menetluse varases staadiumis. Seejärel oli hagejal võimalus
esitada kohustusi pärast seda, kui ta oli vastu võtnud VT ja saanud võimaluse tutvuda haldustoimikuga, ja tema enda kirjalike
dokumentide kohaselt tal oli selleks kasutada 13-päevane täiendav tähtaeg alates ärakuulamisest.
4.
GE-le toimikuga tutvumiseks antud tähtaja lühidus
a)     Poolte argumendid
Hageja sõnul oli VT vastamiseks määratud tähtaeg vastuvõetamatult lühike, arvestades uuritavate dokumentide mahtu ja asja
ulatust, ja et ta sai liiga hilja toimikuga tutvuda. Komisjon andis GE-le vaid 11 tööpäeva pluss ühe tööpäeva üle 3 500-leheküljelises
komisjoni toimikus sisalduvate kolmandate isikute märkuste uurimiseks, neli täiendavat tööpäeva suulise ärakuulamise ettevalmistamiseks
ja 13 täiendavat tööpäeva asjakohaste kohustuste esitamiseks. Selle tähtaja tõhusust vähendab veel aeg, mis kaotati kogu toimikule
juurdepääsu saamiseks seetõttu, et komisjon keeldus sellise juurdepääsu andmisest, dokumentide sisuloetelu ei vastanud dokumentidele
ja toimikust puudus suur hulk lehekülgi ning komisjon ei järginud dokumentide liigitust puudutavat sisekorda, mis on ette
nähtud toimikule juurdepääsu teatises, sealhulgas ei esitatud hagejale sisukorda, milles oleks kirjeldatud selliste dokumentide
kategooriasse kuuluvate dokumentide sisu, millega ta ei saa tutvuda.
GE sõnul oli see tähtaeg ebapiisav, et ta saaks vastata VT-le, valmistuda ärakuulamiseks ja pakkuda välja asjakohaseid kohustusi.
Tähtaja lühidus tähendab tema sõnul poolte protsessuaalse võrdsuse põhimõttega vastuolus olevat ebaausat võtet, sest seetõttu
ei suutnud hageja kasutada kaitseõigusi menetluse igas staadiumis. Sellega seoses leiab GE, et komisjon ei ole põhjendanud
ka Esimese Astme Kohtus asjassepuutuva tähtaja lühidust.
Komisjon tuletab meelde kiiruse nõuet, mis on koondumise asjades menetlusele iseloomulik. GE-le antud kahenädalast tähtaega,
mida pikendati tema nõudmisel ühe päeva võrra, tuleb hinnata sellest seisukohast ja see tähtaeg ei tähenda kaitseõiguste rikkumist.
GE soovitus, mille kohaselt komisjon oleks pidanud rääkima vastuväidetest varem, ei ole kooskõlas asjaoluga, et suur osa komisjoni
tegevusest oli pooltele teada juba enne teatamist ja et GE vastas menetluse alustamise otsusele.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Tuleb märkida, et määruses nr 4064/89 kehtestatakse komisjonile ranged tähtajad iga teatatud koondumise kohta lõpliku otsuse
tegemiseks. Määruse artikli 10 lõike 1 kohaselt tuleb eelkõige artikli 6 lõikes 1 ettenähtud otsused „teise staadiumi” menetluse
alustamise kohta või alustamata jätmise kohta teatatud koondumise suhtes teha maksimaalselt ühe kuu jooksul. Lisaks tuleb
sellise menetluse lõpetamiseks tehtavad otsused teha artikli 8 lõike 3 alusel nelja kuu jooksul menetluse alustamise kuupäevast
alates.
Et komisjon saaks järgida määruses nr 4064/89 ettenähtud tähtaegu, on vaja, et menetluse igas staadiumis määratavad vahetähtajad
oleksid samuti lühikesed. See asjaolu muudab olukorra, milles kõik menetluse pooled peavad töötama, vähem soodsaks, kuid seadusandja
on leidnud, et menetluse kui terviku kiirusest saadav kasu õigustab neid ohverdusi, arvestada eelkõige koondumisest teatanud
osaliste kaubanduslikku huvi viia oma projekt lõpule nii kiiresti kui võimalik. Esimese Astme Kohtul on juba sellega seoses
olnud võimalik märkida, et kaitseõiguste väidetavate rikkumiste hindamisel määrust nr 4064/89 puudutava menetluse kontekstis
on vaja arvestada nimetatud määruse üldisele mõttele omase kiire menetlemise nõudega (vt selle kohta eespool punktis 84 viidatud
kohtuotsus Kaysersberg
v
. komisjon, punktid 113 ja eespool punktis 115 viidatud kohtuotsus Endemol
v
. komisjon, punkt 68).
Samuti tuleb märkida, et määruse nr 447/98 artiklis 21, mida kohaldatakse eelkõige selle määruse artiklis 13 kehtestatud VT-le
vastamiseks antavatele tähtaegadele, sätestatakse, et komisjon võtab arvesse avalduste koostamiseks kuluvat aega ning asja
kiireloomulisust. Komisjoni ülesanne on seega võimaluste piires kokku sobitada koondumisest teatanud poolte kaitseõigused
ja eespool nimetatud vajadus lõpliku otsuse kiireks tegemiseks.
Seetõttu võivad koondumise osalised tugineda neile menetluses antud tähtaegade lühidusele üksnes siis, kui need tähtajad ei
ole proportsionaalsed arvestades kogu menetluse pikkust.
Käesoleval juhul on kindel, et VT-le kirjaliku vastuse ettevalmistamiseks oli koondumise osalistel 11 tööpäeva ning nende
taotlusel antud üks lisapäev. Sellega seoses tuleb veel märkida, et hagejal oli oma argumentide ettevalmistamiseks 4 lisatööpäeva
enne 29. ja 30. maid 2001 toimunud ärakuulamisi. Kui ta oleks lisaaja jooksul avastanud, et tal jäi mingi oluline asjaolu
VT-le antava kirjaliku vastuse koostamisel märkimata, oleks ta saanud selle esitada suuliselt.
Nagu komisjon märgib, oli märkimisväärne osa komisjoni muredest teada juba enne teatamist või vähemalt pärast määruse nr 4064/89
artikli 6 lõike 1 punktis c sätestatud otsuse tegemist. Hagejal on seega olnud võimalus neid käsitleda kõigepealt vastuses
nimetatud otsusele ehk üle 100-leheküljelisele üksikasjalikule dokumendile dokumentide põhjal, mis tal sel ajal olid. Sellest
järeldub, et VT-le vastamiseks antavat 12-tööpäevalist tähtaega tuleb pidada sellise arutelu jätkuks, mis toimus komisjoni
ja hageja vahel juba mõnda aega varem, ning mitte poolele enne asjassepuutuva dokumendi esitamist antud täiesti tundmatutele
ja ootamatutele vastuväidetele vastamise tähtajaks.
Kui arvestada kõiki neid asjaolusid, tuleb järeldada, et need tähtajad ei olnud ebaproportsionaalselt lühikesed neljakuulise
ajavahemiku suhtes tervikuna, mille jooksul kogu menetluse teine staadium tuli lõpule viia.
Lisaks ei ole hageja selgitanud konkreetselt ja täpselt, kuidas tähtaegade lühidus takistas käesoleval juhul tema tõhusat
kaitsmist.
Eelkõige ei ole ta märkinud oma kirjalikes avaldustes, millised on VT aspektid, mida ta ei ole saanud tõhusalt kommenteerida
sellele antavas vastuses. Ta on taas kord vastuses Esimese Astme Kohtu suulisele küsimusele, millega taheti välja selgitada,
milliste eriliste asjaolude osas ei olnud hagejal võimalust ennast kaitsta, piirdunud kohtuistungil kinnitusega, et tema väide
puudutas asjassepuutuva tähtaja ebapiisavuse üldist laadi.
Sellega seoses tuleb veel sedastada, et VT-le antud koondumise osaliste vastus on üksikasjalik 47-leheküljeline dokument,
millel on mahukaid lisasid, millest paljud dokumendid sisaldavad koondumispoolte täiendavaid argumente erinevate turgude kohta.
Põhimõtteliselt, ja selliste täpsemate argumentide puudumisel, mille põhjal saaks tuvastada vastupidist, on see asjaolu vastuolus
kinnitusega, mille kohaselt hagejal ei olnud võimalik piisavalt VT-le vastata.
Hageja ei too ka seoses argumentidega, mille kohaselt komisjon korraldas dokumentidega tutvumise halvasti, näiteid ega täpsemaid
põhjendusi, et kinnitada oma argumente, mille kohaselt dokumentide mittevastavus nende sisukorrale ja „toimikus puuduvate
lehekülgede suur hulk” lühendas tegelikult aega, mis tal oli VT-le vastamiseks.
Argumendid, mis puudutavad toimikuga tutvumist ja selliste dokumentide sisu kokkuvõtte puudumist, millega hageja ei saanud
tutvuda, on seoses käesoleva väitega asjakohased vaid osas, kus hageja järeldab nende põhjal, et ta kaotas väärtuslikku aega
selliste probleemide lahendamiseks, selle asemel et kasutada aega toimiku endaga tutvumiseks. Kuigi erinevate kirjade ja elektrooniliste
kirjade kirjutamine, millele hageja viitab, pidi ühel tema advokaatidest võtma mingil määral aega, ei takistanud nende toimingute
tegemine uurida vajadusel samaaegselt teiste advokaatidega paljusid dokumente, millega ta sai juba tutvuda.
Ainus dokument, millele hageja sellega seoses täpsemalt viitab, on avaldus […], mille ta sai alles 17. mail 2001 ehk kolm
päeva enne VT‑le antavale vastusele kehtestatud tähtaja lõppemist. Sellele lisaks, et hageja sai seda dokumenti tõhusalt kommenteerida
võimaluse korral VT vastuses ja vähemalt komisjoni korraldatud ärakuulamise käigus, piisab märkusest, et vaidlustatud otsuses
komisjon sellele dokumendile ei viidanud. Isegi kui tuvastataks, et hagejal ei olnud seda enne VT‑le vastamist piisavalt aega
uurida, ei mõjutanud see asjaolu haldusmenetluse lõpptulemust tema suhtes kahjulikult.
Seega tuleb märkida, et hageja ei ole konkreetselt selgitanud, milliseid asjaolusid või argumente ei ole ta haldusmenetluse
staadiumis suutnud enda kaitse väidetavate takistuste tõttu tõhusalt esitada. Seega ei ole ta tõendanud, et tema kaitseõigusi
oleks käesoleva asja asjaoludel rikutud talle VT-le vastamiseks antud tähtaja lühiduse tõttu.
5.
Ärakuulamise eest vastutava ametniku pädevuse küsimus
a)     Poolte argumendid
Hageja leiab, et ärakuulamise eest vastutavaid ametnikke puudutavad uued sätted, mille komisjon kehtestas 23. mai 2001. aasta
otsuses 2001/462/EÜ, ESTÜ ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes (EÜT L 162,
lk 21), olid käesolevas asjas kohaldatavad, nagu on tunnistanud ärakuulamise eest vastutav ametnik 19. juuni 2001. aasta kirjas.
Asjaomaste uute sätete konkreetne kohaldamine oleks andnud hagejale võimaluse kaitsta oma õigusi paremini mitte üksnes menetluse
objektiivsuse seisukohast, vaid ka sellest seisukohast, et tal oleks siis olnud piisav juurdepääs kõigile vajalikele dokumentidele.
Komisjoni selle kohta esitatud vastuvõetamatuse väitel puudub õiguslik alus ja tuleb seetõttu tagasi lükata.
Asjaolu, et ärakuulamise eest vastutav ametnik tegutses vanade sätete alusel, ja eelkõige asjaolu, et ta on määratud nimetatud
sätete alusel, muudab tema otsused ebaseaduslikeks ja kehtetuteks. Selline normide rikkumine tähendab, et vaidlustatud otsust
ei ole vastu võetud või tuleb vähemalt tühistada. Varem kehtinud sätete kohaldamisega võeti GE-lt põhiõiguste hartas ja Euroopa
inimõiguste ja põhiõiguste kaitse konventsioonis ettenähtud kaitse, millega peaks olema tagatud tema õigus olla ärakuulatud.
Komisjoni leiab, et käesolev väide on vastuvõetamatu, sest GE ei määratle sätteid, mida ei kohaldatud, ega seda, kuidas oleksid
need sätted võimaldanud tal ennast tõhusamalt kaitsta. Igal juhul tuli asjassepuutuvaid uusi sätteid kohaldada ja neid kohaldatigi.
Otsuse 2001/462 vastuvõtmisega ei lõppenud asjades ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevus. Igal juhul peab ärakuulamise
eest vastutav ametnik tagama oluliste sätete järgimise, ja nende rikkumist tuleb tõendada, mida ei ole tehtud. Tegelikult
põhjustas selle vea asjaolu, et otsusest 2001/462 jäeti viimasel hetkel välja lause, mille kohaselt pidi otsus jõustuma Euroopa
Ühenduste Teatajas avaldamisele järgneval päeval. Seetõttu jõustus otsus selle vastuvõtmisel, vastupidi sellele, mida komisjoni
teenistused ette nägid.
b)     Esimese Astme Kohtu hinnang
Kõigepealt tuleb märkida, et käesolev väide vastab kodukorra artikli 44 lõike 1 punktis c sätestatud nõuetele ja seda ei saa
tagasi lükata vastuvõetamatu väitena. Kuigi väidet ei esitatud hagiavalduses väga üksikasjalikult, on selle sisu selge, ja
seda on täiendatud repliigis eelkõige muude faktiliste asjaoludega seotud argumentidega.
Käesoleval juhul on kindel, et otsus 2001/462 jõustus selle vastuvõtmise päeval ehk 23. mail 2001 ja komisjoni 12. detsembri
1994. aasta otsus 94/810/ESTÜ, EÜ komisjonis konkurentsimenetluste raames ärakuulamiste eest vastutavate ametnike pädevuse
kohta (EÜT L 330, lk 67) tühistati samal päeval. Kuigi otsuse 2001/462 artiklis 1 sätestatakse, et komisjon „määrab ametisse
ühe või mitu ärakuulamise eest vastutavat ametnikku”, täpsustatakse selle artikli 2 lõikes 1, et „ametisse määratud isikute
tööülesannete täitmise katkestamine, lõpetamine või nende üleviimine mis tahes korra kohaselt toimub komisjoni põhjendatud
otsuse alusel”. Selles otsuses ei ole otseselt sätestatud ülemineku meetmeid, mis puudutaksid ärakuulamismenetluse eest vastutavat
ametnikku, kes oli ametis otsuse jõustumisel.
Kuigi ärakuulamismenetluse eest vastutava ametniku seisundit on muudetud otsuse 2001/462 jõustumisel eelkõige selles osas,
kus ta on nüüdsest haldustasandil otsuse artikli 2 lõike 2 alusel konkurentsi peadirektoraadi asemel seotud konkurentsi eest
vastutava komisjoni liikmega, nähtub sellest otsusest selgelt, et ärakuulamise eest vastutava ametniku uus ametikoht asendab
otseselt otsuses 94/810 ettenähtud samanimelist endist ametikohta. Seetõttu tuleb järeldada, et kuna puudub otsus, mille alusel
oleks otsustatud ärakuulamise eest vastutava endise ametniku volitused lõpetada vastavalt otsuse 2001/462 artikli 2 lõikele 1,
on ta jäänud ametisse ka pärast selle otsuse jõustumist, vastupidi sellele, mida väidab hageja.
Eespool esitatud sätete tõlgendust kinnitab objektiivne vajadus tagada ärakuulamise eest vastutava ametniku ametikoha jätkumine
vastavalt hea halduse põhimõttele. Tuleb märkida, et otsus 2001/462 jõustus vaieldamatult ajal, kui teatud menetlused olid
pooleli. Kui otsuse 2001/462 jõustumisel koos sellega, et uut ärakuulamise eest vastutavat ametnikku ei olnud nimetatud, oleks
olnud selline mõju, et ükski isik ei oleks olnud pädev seda ametit pidama, oleks olnud neid menetlusi võimatu jätkata, millega
oleks ka võetud määruse nr 4064/89 sätetelt ja otsuse 2001/462 sätetelt tõhus mõju sellistele menetlustele. Seetõttu tuleb
järeldada, et ärakuulamise eest vastutav ametnik, kes oli ametis otsuse 2001/462 jõustumisel, oli edasi pädev kuni uue korra
kehtestamiseni, vähemalt selliste menetluste lõpule viimiseks, mis nagu ka käesolevas asjas olid juba tema uurida.
Komisjon ei eita seoses otsuse 2001/462 sätete kohaldamisega, et ärakuulamise eest vastutav ametnik rikkus ärakuulamismenetluse
ajal kehtinud norme. Ta leiab, et sellel rikkumisel puudus aga õiguslik või konkreetne tagajärg, sest ärakuulamise eest vastutava
ametniku kohaldatav menetlus oli tegelikult kooskõlas nii varem kehtinud sätetega, mida ta uskus kohaldavat, kui ka uute sätetega,
mida tal tuli kohaldada.
Komisjon märgib õigesti, et hageja ei ole suutnud välja tuua ühtegi otsuse 2001/462 konkreetset sätet, mida ärakuulamise eest
vastutav ametnik rikkus, ega sätet, mille alusel oleks ta võinud võtta teistsuguse seisukoha kui selle, mille ta tegelikult
oli võtnud, kui ta oleks teadnud, et ta oleks pidanud kohaldama otsust 2001/462.
Ainsad konkreetsed küsimused, mida hageja on sellega seoses esitanud, puudutavad ärakuulamise eest vastutava ametniku keeldumist
määrata Choi mudeli ja selles kasutatud andmete ning kolmandatelt isikutele saadud kaebuste ja märkuste esitamine tervikuna.
Eespool punktis 649 ja sellele järgnevates punktides esitatud põhjustel tuleb järeldada, et asjakohasete kaebuste ja märkuste
seisukohast on käesolevas asjas peetud toimikuga tutvumise võimalust piisavaks. Järelikult ei ole ärakuulamise eest vastutava
ametniku seisukoht takistanud hagejal ennast käesoleval juhul kaitsta. Seoses Choi mudeliga on ärakuulamise eest vastutav
ametnik märkinud oma 28. juuni 2001. aasta aruandes, et komisjon ei tuginenud enam sel kuupäeval asjassepuutuvale mudelile
(vt selle kohta ka ärakuulamise eest vastutava ametniku 28. juuni 2001. aasta aruanne, punktid 2 ja 3. Sellega seoses tuleb
kindlasti meelde tuletada, et Esimese Astme Kohus on juba tagasi lükanud eespool punktis 399 ja selle järgnevates punktides
pakettmüüki puudutava komisjoni argumentatsiooni, mistõttu võimalik seisukoht, et selle mudeliga tutvumine on toimunud ebaseaduslikult,
ei saa mõjutada käesoleva kohtumenetluse lõpptulemust.
Hageja märgib, et otsuse 2001/462 põhjenduses 2 kinnitatakse, et „komisjon peab kindlustama, et see õigus [olla ärakuulatud]
oleks konkurentsimenetlustes tagatud, võttes eelkõige arvesse [Euroopa Liidu põhiõiguste] hartat”. Sellega seoses viitab ta
eelkõige harta artikli 41 lõike 2 alusel õigusele olla ärakuulatud, artiklite 41 ja 42 alusel enda õigusele tutvuda dokumentidega,
artikli 47 alusel enda õigusele õiglasele kohtulikule arutamisele ja lõpuks artikli 52 alusel otsesele kohustusele järgida
proportsionaalsuse põhimõtet kõigil juhtudel, kui põhiõigusi piiratakse.
Sellega seoses piisab, kui märkida, et eespool punktides eraldi mainitud kõigi õiguste tegelikku sisu kaitsti ühenduse õiguses
juba enne harta vastuvõtmist, ja harta vastavalt oma preambulale üksnes kinnitab neid uuesti üle. Vastavalt väljakujunenud
kohtupraktikale moodustavad põhiõigused ühenduse õiguse üldpõhimõtete lahutamatu osa, mille järgimist tagab ühenduse kohus
(vt muu hulgas Euroopa Kohtu 28. märtsi 1996. aasta arvamus 2/94, EKL 1996, lk I‑1759, punkt 33 ja 29. mai 1997. aasta otsus
kohtuasjas C‑299/95: Kremzow, EKL 1997, lk I‑2629, punkt 14). Seetõttu lähtuvad Euroopa Kohus ja Esimese Astme Kohus nii liikmesriikide
ühesugustest riigiõiguslikest tavadest kui ka inimõiguste kaitset käsitlevates sellistes rahvusvahelistes lepingutes sisalduvatest
seisukohtadest, mille raames liikmesriigid teevad koostööd ja millega nad on ühinenud. Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste
kaitse konventsioon on sellega seoses eriti oluline (15. mai 1986. aasta otsus kohtuasjas 222/84: Johnston, EKL 1986, lk 1651,
punkt 18 ja eespool viidatud kohtuotsus Kremzow, punkt 14). Lisaks sätestatakse Euroopa Liidu lepingu artikli F lõikes 2 (muudetuna
EL artikkel 6 lõige 2), et „Liit austab põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud inimõiguste ja
põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga […] ning nagu need tulenevad liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest”.
Ka on ühenduse õiguses väljakujunenud, et ühenduse õiguse üldpõhimõtete hulka kuuluv proportsionaalsuse põhimõte nõuab, et
ühenduse institutsioonide tegevus ei ületaks piire, mis asjassepuutuvate õigusnormidega seatud legitiimsete eesmärkide saavutamiseks
on sobiv ja vajalik, ning juhul, kui on võimalik valida mitme sobiva meetme vahel, tuleb rakendada kõige vähem piiravat meedet,
ning tekitatud piirangud peavad olema vastavuses seatud eesmärkidega (13. novembri 1990. aasta otsus kohtuasjas C‑331/88:
Fedesa jt, EKL 1990, lk I‑4023, punkt 13; 5. oktoobri 1994. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑133/93, C‑300/93 ja C‑362/93:
Crispoltoni jt, EKL 1994, lk I‑4863, punkt 41 ja 5. mai 1998. aasta otsus kohtuasjas C‑157/96: National Farmers’ Union jt,
EKL 1998, lk I‑2211, punkt 60).
Seega ei saa käesoleval juhul järeldada otsuse 2001/462 põhjenduses 2 sisalduvast viitest hartale, et ärakuulamise eest vastutav
ametnik oleks pidanud hageja viidatud õigusi pärast asjassepuutuva otsuse jõustumist kohaldama erinevalt.
Hageja viitab ka üldistele komisjoni kinnitustele kaitseõiguste tugevnemise kohta, mis pidid tulenema ärakuulamise eest vastutava
ametniku pädevuse reformist, seda eelkõige otsuse 2001/462 vastuvõtmisele eelnenud rohelisest raamatust. Neist väidetest ei
järeldu, et ärakuulamise eest vastutav ametnik oleks tegutsenud komisjonis korraldatud ärakuulamistel erinevalt, kui enda
korraldatutel. Ärakuulamise eest vastutav ametnik on ise kinnitanud hagejale adresseeritud 19. juuni 2001. aasta kirjas, et
ärakuulamine oli korraldatud viisil, et arvestati kaitseõiguste järgimisega seotud otsuse 2001/462 nõudeid. Eriti tuleb ära
märkida, et ärakuulamise eest vastutav ametnik on andnud koondumise osalistele võimaluse esitada kirjalikke märkusi pärast
suulist arutelu vastavalt otsuse 2001/462 artikli 12 lõikes 4 sätestatule.
Ainus konkreetne argument, mille hageja on sellega seoses esitanud, puudutab võimalust, et ärakuulamise eest vastutav ametnik
oleks võinud asuda seisukohale, et Choi mudel tuleb menetlusest välja jätta juba komisjonis korraldatud ärakuulamise staadiumis,
kuna koondumise osalised ei olnud saanud uurida selles kasutatud andmeid. Kuna selles argumendis ei viidata otsuse 2001/462
konkreetsetele sätetele, millega muudetaks kriteeriume, mida ärakuulamise eest vastutav ametnik pidi kohaldama oma vastava
otsuse tegemisel, ei saa selle argumendiga nõustuda. Nagu eespool punktis 723 on meelde tuletatud, on komisjon igal juhul
loobunud Choi mudelist enne vaidlustatud otsuse vastuvõtmist.
Kuigi ärakuulamise eest vastutav ametnik on tõesti asjas 29. ja 30. mail 2001 toimunud ärakuulamisel kohaldatavates sätetes
eksinud, ei ole põhjust järeldada, et selle eksimusega oleks põhjustatud hageja kaitsevõimele tagajärgi, mille tõttu menetluse
käik oleks võinud olla teistsugune.
Seoses haldusmenetluse käiguga pärast ärakuulamist tuleb märkida, et 28. juuni 2001. aasta aruande tegemisel on ärakuulamise
eest vastutav ametnik kohaldanud uusi, otsuse 2001/462 sätteid. Võttes lõpliku seisukoha teatatud koondumise osaliste esitatud
erinevates protsessuaalsetes küsimustes, on ta seega sel ajal kohaldatavaid menetlussätteid arvestanud. Kuna ta uuris nimetatud
aruandes uuesti, kas kaitseõigusi on käesoleval juhul järgitud, ja eelkõige seda, kas toimikuga tutvumine oli kooskõlas kohaldatavate
sätetega, tuleb järeldada, et ta on parandanud võimalikud puudused, mis oli põhjustatud tema varasemast eksimusest enne vaidlustatud
otsuse vastuvõtmist.

Üldine järeldus
Käesolevas menetluses tuleb seega asuda seisukohale, et komisjon on vaidlustatud otsuses õiguspäraselt järeldanud, et hagejal
juba eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turul oleks
koondumise tagajärjel tugevnenud ja et ühinemisel tekkival üksusel oleks tekkinud turgu valitsev seisund ärilennukite mootorite
ja meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turgudel (vt punkt 489 jj, punkt 566 jj ning punkt 587 jj). Samuti nähtub vaidlustatud
otsusest, et kõigil neil turgudel oleks turgu valitseva seisundi tekkimise või tugevnemise tagajärjel tõhus konkurents olnud
ühisturul märkimisväärselt takistatud. Lisaks ei mõjuta hageja poolt käesolevas asjas esitatud menetlust puudutavad argumendid
ühtegi neist järeldustest (vt eespool punktid 621‑731).
Kuigi komisjon on vaidlustatud otsuses õiguspäraselt järeldanud, et hagejal oli enne koondumist turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite turul, ei ole ta see-eest õiguslikult piisavalt tõendanud, et ühinemisel tekkival üksusel
oleks tekkinud turgu valitsev seisund või et selline seisund oleks tugevnenud Honeywelli süüteseadmete ja hageja suuremõõtmeliste
kommertslennukite reaktiivmootorite vertikaalse kattumise tõttu või seetõttu, et Honeywelli avioonikaga seotud ja mitteseotud
tooted oleksid ühendatud GE kontserni rahalise ja kaubandusliku võimsusega, või seetõttu, et hageja mootorite müük oleks võimaldanud
pakettmüüki koos Honeywelli avioonikaga seotud toodete ja mitteseotud toodetega (vt vastavalt punkt 286 jj, punkt 325 jj ning
punkt 399 jj).
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et otsust, mis tunnistab teatatud koondumise ühisturuga kokkusobimatuks, ei tule tühistada
põhjusel, et hageja on tõendanud ühe või mitme vea olemasolu, mis sisalduvad analüüsides, mida on nimetatud seoses ühe või
mitme turuga, kui asjassepuutuvast otsusest siiski nähtub, et teatatud koondumine vastas määruse nr 4064/89 artikli 2 lõikes 3
sätestatud kokkusobimatuse kriteeriumidele ühe või mitme turu osas (vt eelkõige eespool punktid 45–48). Kuna komisjon on vaidlustatud
otsuses õiguspäraselt tuvastanud, et need kriteeriumid on täidetud kolme erineva turu osas ehk regionaallende teostavate suuremõõtmeliste
lennukite reaktiivmootorite turu, ärilennukite reaktiivmootorite turu ja meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turu osas,
ei tule vaidlustatud otsust käesolevas asjas tühistada. Seetõttu tuleb hagi jätta rahuldamata.

Kohtukulud
Vastavalt kodukorra artikli 87 lõikele 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on
seda nõudnud. Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, siis vastavalt kostja ja menetlusse astujate Rolls-Royce’i ja Rockwell
Collinsi nõuetele jäetakse hageja kulud tema enda kanda ja mõistetakse temalt välja kostja ja menetlusse astujate kohtukulud.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHUS (laiendatud teine koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Jätta hageja kohtukulud tema enda kanda ning mõista temalt välja komisjoni ja menetlusse astujate kohtukulud.
Pirrung
Tiili
Meij
Vilaras

Forwood
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 14. detsembril 2005 Luxembourgis.
kohtusekretär

koja esimees
E. Coulon          J. Pirrung
Sisukord
Õiguslik raamistik
Vaidluse taust
Menetlus
Poolte nõuded
Õiguslik käsitlus
A –  Esialgsed küsimused
1.  Liitmistaotlus
2.  Erinevate osade, millel põhineb komisjoni järeldus koondumise kokkusobimatuse kohta ühisturuga, omavahelised seosed
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
3.  Väljapakutud kohustused
4.  Tõendamiskohustus ja ühenduse kohtu teostatava järelevalve ulatus
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
Üldised seisukohad
Konglomeraatmõjude käsitlemine
Käsitlus teguritest, mis võivad ära hoida ühinemisel tekkiva üksuse käitumise vaidlustatud otsuses ettenähtud viisil
5.  Tõendite puudumine tõhusa konkurentsi märkimisväärse takistamise kohta
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
B –  Eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
1.  Sissejuhatus
2.  Poolte argumendid
3.  Esimese Astme Kohtu hinnang
a)  Esialgsed märkused
b)  Turuosad
CFMI turuosa omistamine hagejale
–  Sissejuhatus
–  CFMI sisemise korralduse analüüs
–  GE, CFMI ja Snecma konkurentsialase seisundi analüüs
–  Kokkuvõte ja järeldus CFMI turuosade omistamisest hagejale
Komisjoni märgitud turuosad olemasolevate tootjate võimsuse hindamiseks suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul
–  Järeldused suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turu olemuse kohta
–  Järeldused müügijärgse teenuste turu kohta (aftermarkets)
–  Järeldused seoses mõistega „standardiseerimine” suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
–  Komisjoni tuvastatud turuosade arvutamine, et hinnata hageja võimsust suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite
turul
–  Boeing 737 käsitlus
Järeldused turuosade kohta
c)  Vertikaalne integreerimine – GE Capital ja GECAS
Sissejuhatus
GECAS-e kaubanduslik mõju
–  GECAS-e „GE-only” poliitika
–  GECAS-e kaubanduslik positsioon
GE Capitali rahaline võimsus
Järeldused GECAS-e ja GE Capitali mõju kohta hageja klientidele suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
–  Lennukitootjate mõjutamine GE poolt tulenevalt tema tütarettevõtjate rahalisest võimsusest
–  Lennuettevõtjate mõjutamine GE poolt tema tütarettevõtjate võimsust kasutades
–  Järeldus, mis puudutab tütarettevõtjate võimsusest tuleneva mõju teostamist GE poolt
Järeldused seoses arvudega, mis puudutavad hageja turuosade muutust pärast seda, kui GECAS alustas lennukite ostu- ja liisingtegevust
Järeldus vertikaalse integreerumise kohta
d)  Konkurentsiolukord suuremõõtmeliste kommertslennukite reaktiivmootorite turul
e)  Konkurentsialase ja kaubandusliku surve puudumine või nõrkus
Konkurentide surve
–  P & W seisund
–  Rolls-Royce’i seisund
Ostjate poolt avaldatav surve
f)  Järeldus turgu valitseva seisundi kohta
C –  Vertikaalne kattumine
1.  Poolte argumendid
2.  Esimese Astme Kohtu hinnang
3.  Järeldus
D –  Konglomeraatmõjud
1.  Rahaline võimsus ja vertikaalne integreerumine
a)  Poolte argumendid
Rahaline võimsus
Vertikaalne integreerumine
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
Sissejuhatus
Komisjoni prognoositud tulevase käitumise tõenäosus
–  SFE-standardtoode
–  BFE- ja SFE-valiktooted
Turgu valitseva seisundi tekkimine avioonika seotud ja mitteseotud toodete turgudel tulevikus
Järeldus
2.  Pakettmüük
a)  Poolte argumendid
Esialgsed märkused
Puhta või tehnilise pakettmüügi olemasolu
Segapakettmüügi olemasolu
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
Esialgsed märkused
Pakettmüük üldiselt
Puhas pakettmüük
Tehniline pakettmüük
Segapakettmüük
–  Varasemad võtted
–  Majandusanalüüsid
–  Prognoositud käitumise strateegiline olemus
Järeldus
E –  Horisontaalsed kattumised
1.  Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorid
a)  Poolte argumendid
Turu määratlus ja asjaomasel turul juba eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund
Koondumise mõjud asjaomasel turul
Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite reaktiivmootoreid puudutava struktuurilise kohustuse tagasilükkamine
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
Turu määratlus
Hagejal juba eelnevalt olemasolev turgu valitsev seisund
Turgu valitseva seisundi tugevnemine
Turgu valitseva seisundi tugevnemise mõjud konkurentsile
Regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukitega seotud kohustuse tagasilükkamine komisjoni poolt
Järeldus regionaallende teostavate suuremõõtmeliste lennukite mootorite turgu mõjutavast horisontaalsest kattumisest
2.  Ärilennukite mootorid
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
c)  Järeldus ärilennukite mootorite turgu mõjutavast horisontaalsest kattumisest
3.  Meresõidukite väiksed gaasiturbiinid
a)  Turu määratlus
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
b)  Kohustused
Poolte argumendid
Esimese Astme Kohtu hinnang
c)  Järeldus meresõidukite väikeste gaasiturbiinide turgu mõjutavast horisontaalsest kattumisest
F –  Menetlusnormi rikkumist käsitlevad väited
1.  Esialgsed märkused
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
2.  Õigus tutvuda teatud dokumentidega
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
3.  Toimikuga tutvumise võimaldamine hilinemisega
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
4.  GE-le toimikuga tutvumiseks antud tähtaja lühidus
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
5.  Ärakuulamise eest vastutava ametniku pädevuse küsimus
a)  Poolte argumendid
b)  Esimese Astme Kohtu hinnang
Üldine järeldus
Kohtukulud
*
Kohtumenetluse keel: inglise
–	Konfidentsiaalsed andmed on välja jäetud.