CELEX: 62008FJ0018
Veřejná služba
Úředníci
Vydání bezdůvodného obohacení

Úředníci – Vracení přeplatků – Podmínky
(Služební řád úředníků, článek 85; příloha VII, čl. 1 odst. 3)
Z čl. 85 prvního pododstavce služebního řádu vyplývá, že aby mohla být neoprávněně vyplacená částka vrácena, je třeba poskytnout
důkaz buď o tom, že si byl příjemce skutečně vědom, že k takové platbě nebyl důvod, nebo o tom, že je zřejmé, že mu taková
skutečnost musela být známa. Nelze-li prokázat, že si byl příjemce vědom, že k takové platbě nebyl důvod, je třeba zkoumat
okolnosti, za jakých byla platba provedena, k prokázání toho, zda byla neexistence důvodu k platbě zřejmá.
Výraz „zřejmé“, který je obsažen v čl. 85 prvním pododstavci služebního řádu a který charakterizuje neoprávněnost vyplacení
částky, neznamená, že úředník pobírající neoprávněně vyplacený příspěvek je zproštěn povinnosti jakéhokoli myšlenkového úsilí
či kontroly, ale znamená, že k tomuto navrácení dojde v případě, že se jedná o pochybení, kterého by si byl běžně obezřetný
úředník vědom.
Samotný text ustanovení čl. 1 odst. 3 přílohy VII služebního řádu umožňuje každému úředníkovi, byť nemá právnické vzdělání,
seznámit se se skutečností, že nárok na příspěvek na domácnost je zachován pouze, pokud příjmy z výdělečné činnosti jejího
manžela/jeho manželky nepřesáhnou určitou prahovou hodnotu. Krom toho, vysoce postavenému úředníkovi, který má více odsloužených
let a zkušeností, musí být známy důsledky překročení stropu uvedeného v čl. 1 odst. 3 přílohy VII služebního řádu.
Skutečnost, že úředník každý rok řádně zasílá administrativě doklady o příjmech z výdělečné činnosti své manželky, ho nezbavuje
toho, že má z vlastní iniciativy zjistit, že tyto příjmy přesahují strop uvedený v čl. 1 odst. 3 přílohy VII služebního řádu.
V každém případě skutečnost, že se administrativa dopustila pochybení nebo nedbalosti, nemá vliv na uplatnění článku 85 služebního
řádu, který právě předpokládá, že se administrativa dopustila pochybení, když vyplatila platbu, na kterou neměl úředník nárok.
Nejedná se totiž o otázku, zda se jednalo o zřejmou chybu z pohledu administrativy, nýbrž zda byla zřejmá pro dotčeného úředníka.
Přitom, vzhledem k tomu, že žalobce má jako každý úředník osobní zájem na ověření správnosti plateb, které jsou mu měsíčně
vypláceny, jeho postavení nemůže být srovnáváno s postavením administrativy pověřené zabezpečováním plateb tisíců platů a příspěvků
jakéhokoli druhu.
(viz body 29 až 31, 34, 36, 39 a 40)
Odkazy:
Soudní dvůr: 27. června 1973, Kuhl v. Rada, 71/72, Recueil, s. 705, bod 11; 11. července 1979, Broe v. Komise, 252/78, Recueil,
s. 2393, body 11 a 13; 11. října 1979, Berghmans v. Komise, 142/78, Recueil, s. 3125, bod 9
Soud prvního stupně: 12. července 1990, Scheiber v. Rada, T‑111/89, Recueil, s. II‑429, bod 43; 10. února 1994, White v. Komise,
T‑107/92, Recueil FP, s. I‑A‑41 a II‑143, bod 38; 24. února 1994, Stahlschmidt v. Parlament, T‑38/93, Recueil FP, s. I‑A‑65
a II‑227, bod 23; 5. listopadu 2002, Ronsse v. Komise, T‑205/01, Recueil FP, s. I‑A‑211 a II‑1065, body 47 až 49; 15. července
2004, Gouvras v. Komise, T‑180/02 a T‑113/03, Sb. VS s. I‑A‑225 a II‑987, bod 76