CELEX: 62002CJ0417
Neizpolnitev obveznosti države
Direktiva 85/384/EGS
Priznanje diplom iz arhitekture
Postopek vpisa pri tehnični zbornici Grčije (Technico Epimelitirio Elladas)
Zahteva, naj se predloži dokument, ki dokazuje, da dokazilo o formalnih kvalifikacijah spada v sistem vzajemnega priznavanja

Komisija Evropskih skupnosti je s tožbo Sodišču predlagala, naj ugotovi, da Helenska republika s tem, da je sprejela in ohranila
v veljavi določbe člena 3(1)(c) in (2) predsedniškega dekreta št. 107/1993 z dne 22. marca 1993 (v nadaljevanju: dekret št.
107/1993), in s tem, da je dopustila, da Technico Epimelitirio Elladas (tehnična zbornica Grčije, v nadaljevanju: tehnična
zbornica), pri kateri je treba biti obvezno vpisan zato, da se lahko v Grčiji opravlja poklic arhitekta, sistematično zavračala
vpis državljanov Skupnosti, imetnikov diplom, ki niso bile izdane v Grčiji in ki bi morale biti priznane na podlagi Direktiv
Sveta 85/384/EGS z dne 10. junija 1985 o vzajemnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah
v arhitekturi, skupaj z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice do ustanavljanja podjetij in svobode opravljanja storitev
(UL L 223, str. 15), ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

Pravni okvir in predhodni postopek
Členi 2 do 9 Direktive 85/384 vzpostavljajo splošna pravila glede možnosti opravljanja dejavnosti s področja arhitekture.
Da bi zagotovili delovanje sistema vzajemnega priznavanja, člen 7(1) Direktive 85/384 določa, da vsaka država članica čim
prej pošlje drugim državam članicam in hkrati Komisiji seznam diplom, spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah,
ki se podeljujejo na njenem ozemlju in izpolnjujejo merila iz členov 3 in 4. Seznamu priloži tudi imena institucij in organov,
ki jih podeljujejo. V skladu s členom 7(2) tri mesece po prejemu obvestila Komisija objavi sezname kot informacijo v
Uradnem listu Evropskih skupnosti
(v nadaljevanju
:
Uradni list).
Člen 10 Direktive 85/384 zadeva priznanje dokazil o formalnih kvalifikacijah na podlagi pridobljenih pravic, ki omogočajo
dostop do dejavnosti s področja arhitekture. V skladu s tem členom vsaka država članica prizna diplome, spričevala in druga
dokazila o formalnih kvalifikacijah iz člena 11 te direktive, ki jih podeljujejo druge države članice državljanom držav članic,
če ob uradnem obvestilu o tej direktivi že imajo tako izobrazbo ali se je njihov študij, ki se konča s pridobitvijo take diplome,
spričevala in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah, začel najpozneje tretje akademsko leto po tem uradnem obvestilu,
tudi če taka izobrazba ne izpolnjuje minimalnih zahtev iz Poglavja II te direktive. To priznanje ima glede začetka opravljanja
in opravljanja dejavnosti s področja arhitekture na njenem ozemlju enak učinek kakor diplome, spričevala in druga dokazila
o formalnih kvalifikacijah, ki jih podeljujejo za arhitekturo.
Člen 20(1) Direktive 85/384 določa, da je treba postopek za izdajo dovoljenja zadevni osebi za začetek opravljanja dejavnosti
končati kar najhitreje, najpozneje pa tri mesece po predložitvi vseh dokumentov, ki se nanašajo na to osebo, brez vpliva na
odlog zaradi kakršne koli pritožbe, ki se lahko vloži po koncu postopka.
V Grčiji je bil za prenos Direktive 85/384 sprejet predsedniški dekret št. 107/1993 z dne 22. marca 1993.
Člen 3(1)(c) dekreta št. 107/1993 med pogoji za pridobitev dovoljenja za opravljanje poklica arhitekta navaja obvezno predložitev
certifikata pristojnih organov oblasti organov matične države ali države, iz katere prihajajo, ki potrjuje, da so diplome
ali druga predložena dokazila o formalnih kvalifikacijah ustrezala tistim, ki jih predpisujejo določbe tega dekreta. Predsedniški
dekret št. 107/1993 je bil spremenjen z dekretom št. 272/2000 z dne 17. oktobra 2000 (v nadaljevanju: spremenjeni dekret št.
107/1993). Člen 3(1)(c) spremenjenega dekreta št. 107/1993 v prihodnje zahteva, naj pristojni organi matične države članice
ali države, iz katere prihajajo, predložijo isti certifikat kot prej, v primeru, ko dokazila in šole, ki jih izdajajo, niso
izrecno omenjeni v prilogah k členu 13 spremenjenega dekreta št. 107/1993. Te priloge vključujejo vse diplome, certifikate
in druga dokazila o formalnih kvalifikacijah iz seznama, ki ga je Komisija objavila v Uradnem listu, v skladu s členom 7(2)
Direktive 85/384.
Člen 3(2) dekreta št. 107/1993 je določal, da morajo vlagatelji zahtevka za registracijo pri tehnični zbornici predložiti
uradni prevod dokazil, določenih v členu 3(1)(c) dekreta št. 107/1993, v grščino. Kar zadeva isto določbo spremenjenega dekreta
št. 107/1993, dodaja, da morajo biti dokazila uradno prevedena v grščino, bodisi s strani pristojnih organov matične države
bodisi države, iz katere prihajajo.
Po preučitvi sporočenih besedil in številnih pritožb v zvezi s prakso tehnične zbornice, ki naj bi od leta 1996 sistematično
zavračala registracijo državljanov Skupnosti, imetnikov diplom, priznanih v skladu z Direktivo 85/384, je Komisija Helenski
republiki očitala nepravilen prenos in uporabo Direktive 85/384. Potem ko je Helensko republiko pozvala, naj poda pripombe,
je Komisija v skladu s členom 226, prvim odstavkom ES, dne 24. februarja 2000 na to državo članico naslovila obrazloženo mnenje
s pozivom, naj v roku dveh mesecev od obvestila o tem mnenju sprejme potrebne ukrepe za izpolnitev obveznosti, ki izhajajo
iz Direktive 85/384.
Potem ko je preučila odgovore Helenske republike, je Komisija presodila, da se je kršitev, ugotovljena v obrazloženem mnenju,
nadaljevala in se odločila, da vloži to tožbo.

Tožba
V utemeljitev tožbe je Komisija podala tri očitke. Na stopnji odgovora se je Komisija vendarle odločila, da se odpove očitku
v zvezi s členom 3(2) spremenjenega dekreta št. 107/1993.

Prvi tožbeni razlog, člen 3(1)(c) spremenjenega dekreta št. 107/1993
Trditve strank
S prvim tožbenim razlogom Komisija Helenski republiki očita, da obveznost, ki izhaja iz člena 3(1)(c) spremenjenega dekreta
št. 107/1993, ni v skladu z določbami Direktive 85/384. Člen 27 Direktive 85/384 naj bi izključno določal, da se tak certifikat
lahko zahteva le v izjemnih primerih, ko obstaja upravičen dvom. Vendar naj ne bi bilo tako v primeru te obveznosti, katere
namen naj bi bil v glavnem začasno ublažiti pomembne zamude, ugotovljene v aktualizaciji prilog spremenjenega dekreta št.
107/1993. Tako naj bi zadnja aktualizacija z zamudo več kot 10 mesecev upoštevala zgolj sporočilo Komisije z dne 4. decembra
1999.
V odgovoru na tožbo je Helenska republika poudarila, da je bilo v interesu prosilcev cilj člena 3(1)(c) spremenjenega dekreta
št. 107/1993, da se v primeru razlik med aktualizirano prilogo in tem dekretom omogoči pristojnim organom, da izvedejo postopek.
Ta razlika bi izhajala iz običajnih rokov, potrebnih za noveliranje prilog člena 13 spremenjenega dekreta št. 107/1993.
Vlada se je med drugim opirala na petnajsto uvodno izjavo Direktive 85/384, v skladu s katero lahko države članice predpišejo,
da morajo osebe, ki izpolnjujejo zahteve glede izobraževanja in usposabljanja po tej direktivi, poleg dokazil o izobrazbi
predložiti tudi potrdilo pristojnega organa njihove matične države članice, iz katere prihajajo, ki potrjuje, da je njihovo
dokazilo o formalnih kvalifikacijah v skladu s to direktivo.
Helenska republika je, nasprotno, v dupliki, v kateri je odgovorila na očitek Komisije, najavila, da naj bi bil člen 3(1)(c)
spremenjenega dekreta št. 107/1993 revidiran. Obveznost predložitve zadevnega certifikata naj bi bila odpravljena in če ustrezni
grški ministrski odlok še ni bil objavljen, bi se osebe lahko zadovoljile z oznako sklicevanj objave teh dokazil v Uradnem
listu. Nazadnje je ta vlada Sodišče 17. februarja 2004 obvestila o objavi predsedniškega dekreta, ki je razveljavil spremenjeni
dekret št. 107/93, ki je prinesel spodaj opisane spremembe.
Presoja Sodišča
Iz pravnih trditev, ki jih je navedla Komisija, izhaja, da prvi tožbeni razlog zadeva člen 3(1)(c) spremenjenega dekreta št.
107/1993. Vseeno je treba navesti, da se obrazloženo mnenje, ki ga je podala Komisija, nanaša na to določbo v besedilu pred
spremembo. Zato je treba po uradni dolžnosti obravnavati vprašanje dopustnosti prvega očitka, vprašanje, ki ga grška vlada
ni postavila.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča lahko to po uradni dolžnost preveri, ali so za vložitev tožbe zaradi neizpolnjevanja
obveznosti države izpolnjeni pogoji iz člena 226 ES (sodba z dne 31. marca 1992 Komisija proti Italiji, C-362/90, Recueil,
str. I‑2353, točka 8).
Prav tako iz sodne prakse Sodišča izhaja, da morata obrazloženo mnenje Komisije in tožba temeljiti na istih očitkih. Vendar
ta zahteva ne pomeni, da se v vsakem primeru zahteva popolna skladnost med nacionalnimi določbami, omenjenimi v obrazloženem
mnenju, in tistimi iz tožbe. Ko je med dvema stopnjama prišlo do zakonske spremembe, zadostuje, da je bil sistem, vzpostavljen
z izpodbijano zakonodajo med postopkom, v celoti ohranjen z novimi ukrepi, ki jih je država članica sprejela po obrazloženem
mnenju in so izpodbijani v okviru tožbe (sodba z dne 17. novembra 1992, Komisija proti Grčiji, C-105/91, Recueil, str. I‑5871,
točka 13).
Navesti je treba, da je bila bistvena obveznost iz člena 3(1)(c) dekreta št. 107/1993, namreč dolžnost predložitve zadevnega
certifikata, ravno tako povzeta v isti določbi spremenjenega dekreta št. 107/1993. Zato je v okviru te tožbe predmet preizkusa
pravzaprav izvirno besedilo dekreta št. 107/1993. Torej je očitek dopusten.
Glede vsebine je treba navesti, da je dolžnost iz člena 3(1)(c) dekreta št. 107/1993 interesentom nalagala, naj predložijo
dodaten dokaz, ki ne izhaja iz Direktive 85/384. Odvrnilni učinek te dolžnosti je bil v nasprotju s ciljem, da se omogoči
učinkovito izvajanje pravice do ustanavljanja, ki stremi k doseganju in zagotavljanju ciljev Direktive 85/384 in člena 43
ES.
Običajni roki za aktualizacijo prilog dekreta št. 107/1993, ki jih je navedla Helenska republika, naj ne bi upravičevali težav
v zvezi z dostopom do opravljanja poklica arhitekta v Grčiji. V skladu s sodno prakso Sodišča težave notranje ureditve, povezane
s pripravo zakonskih in drugih pravnih besedil držav članic ne morejo oprostiti obveznosti do Skupnosti (glej zlasti sodbo
z dne 7. decembra 2000, Komisija proti Franciji, C-374/98, Recueil, str. I‑10799, točka 13).
Glede trditve grške vlade v zvezi s petnajsto uvodno izjavo Direktive 85/384 je treba navesti, da pogoji te uvodne izjave
sami po sebi ne bi bili pravni temelj za zahtevo po predložitvi certifikata pristojnih organov matične države članice ali
države, iz katere prihajajo.
V zvezi s sprejetjem predpisov s strani grške vlade, ki odpravljajo dolžnost, da morajo osebe predložiti certifikat pristojnih
organov matične države članice ali države, iz katere prihajajo, je treba navesti, da iz stalne sodne prakse izhaja, da je
treba obstoj neizpolnitve presoditi glede na položaj države članice ob izteku roka, določenega v obrazloženem mnenju, in da
Sodišče kasneje nastalih sprememb ne bo upoštevalo (glej zlasti sodbo z dne 25. maja 2000, Komisija proti Grčiji, C‑384/97,
Recueil, str. I‑3823, točka 35).
V tem primeru je bilo obrazloženo mnenje, s katerim je bila Helenska republika pozvana, naj sprejme potrebne ukrepe za prilagoditev
v določenem roku, poslano 24. februarja 2000. Vendar je Helenska republika predsedniški dekret, ki to obveznost odpravlja,
objavila šele februarja 2004.
Prvi očitek Komisije je torej utemeljen.

Drugi očitek, praksa tehnične zbornice
Trditve strank
Komisija z drugim očitkom trdi, da upravna praksa tehnične zbornice dokazuje uporabo, ki ni v skladu z Direktivo 85/384, v
tem, da ta zbornica ne preverja zahtev za registracijo v roku, predvidenem v Direktivi 85/384, oziroma vlagateljev ne obvešča
o razlogih za zavrnitev vpisa. Komisija navaja, da je z dopisom z dne 5. novembra 2001 zahtevala podatke v zvezi z zahtevo
za vpis določenih arhitektov pri tehnični zbornici, ki so predložili zahteve 7 do 10 mesecev prej, ne da bi dobili odgovor.
1. aprila 2002 naj ti vlagatelji še vedno ne bi dobili nobenega odgovora.
Grška vlada ne oporeka možnosti upravnega nedelovanja v tehnični zbornici, ki bi lahko imelo posledice za rokov za obravnavo
predloženih zahtev kandidatov za opravljanje dejavnosti arhitekta, vendar navaja, da mora tehnična zbornica te vloge zaradi
pogostih potresov v Grčiji pozorno pregledati.
Sodišče je Helensko republiko pozvalo, naj v pisni obliki priskrbi natančne podatke v zvezi z obdelavo zahtev za vpis, predloženih
tehnični zbornici, in za vsako navede datum zahteve, vpisa v register in v tem primeru datum, ko je ta zbornica od vlagateljev
zahtevala dodatna dokazila.
V odgovoru z dne 21. januarja 2004 je grška vlada navedla, da je bilo do tega datuma podanih 41 zahtev za vpis. Iz njenega
preizkusa izhaja:
–        9 arhitektov je bilo vpisanih,
–        2 arhitekta sta se vpisu odpovedala,
–        14 arhitektov, ki so zahteve podali med letoma 1988 in 2002 ter dopolnili vloge, je bilo vpisanih na podlagi odločbe z dne
8. januarja 2004,
–        12 vlog, ki ustrezajo zahtevam, vloženim med letoma 1992 in 2002, je ostalo nepopolnih,
–        4 zahteve brez dokazil so bile vložene leta 2003.
Presoja Sodišča
Ob upoštevanju informacij, ki jih je grška vlada navedla v odgovoru z dne 21. januarja 2004, je Sodišče ugotovilo, da je v
okviru roka, določenega v obrazloženem mnenju, postopek vpisa 8 od 14 navedenih arhitektov, katerih postopek je bil zaključen
8. januarja 2004, trajal več kot tri mesece, ker so bile ustrezne zahteve vložene v letih 1989, 1995, 1996, 1997 in 1998.
Glede drugih 12 zahtev, navedenih zgoraj, je bilo uradno pismo, s katerim so bili prosilci pozvani, naj dopolnijo vlogo, poslano
šele 30. decembra 2002, medtem ko je 6 izmed njih vložilo zahtevo v letih 1992, 1995, 1997, 1998, 1999 in 2000. Tako je treba
ugotoviti, da na upoštevni datum ob koncu ugotovitve neizpolnitve obveznosti, namreč dva meseca po prejemu obrazloženega mnenja
z dne 24. februarja 2000, teh 6 vlagateljev, ki so zahteve vložili pred več leti, ni prejelo nobenega uradnega dopisa tehnične
zbornice, naj dopolnijo vlogo in navedejo manjkajoča dokazila.
Glede tega je treba navesti, da člen 20 Direktive 85/384 zahteva, naj bi bil postopek za izdajo dovoljenja vlagatelju za eno
od teh dejavnosti s področja arhitekture zaključen kar najhitreje, najkasneje pa tri mesece po predložitvi vseh dokumentov,
ki se nanašajo na to osebo. Edine izjeme od te zahteve so predvidene bodisi če je vložena tožba bodisi v primerih, navedenih
v členu 17(4) in členu 18(2) Direktive 85/384, ko je treba ponovno preučiti vlogo, če so bila državi članici gostiteljici
znana pomembna in natančna dejstva, ki so nastopila pred nastanitvijo zainteresiranega v tej državi, ali če so v izjavi, predvideni
v členu 17(3) te direktive, nepravilne informacije. V tem primeru lahko matična država članica ali država članica, iz katere
prihaja, v roku treh mesecev preveri resničnost njegovega odgovora.
Grška vlada se ni sklicevala na nobeno od zgoraj omenjenih izjem.
Glede nevarnosti potresov, na katere se je sklicevala grška vlada, da bi utemeljila zamude v obravnavanju vlog, naj ta presoja
ne bi utemeljevala ne vpisovanja arhitektov v tako dolgih rokih in ne zamud pri pošiljanju zahtev zainteresiranim za predložitev
manjkajočih dokazil.
Učinkovit in hiter postopek vpisa je eden izmed ciljev, predvidenih v Direktivi 85/384. Tudi potreba, da se z vpisom oseb
nadaljuje v najkrajših mogočih rokih, se razume za celoten postopek obdelave zahtev in terja, naj se interesente pozove k
dopolnitvi zahtev s predložitvijo manjkajočih dokazil v najkrajših mogočih rokih. To bi bilo tudi v skladu s cilji iz člena
43 ES.
Grška vlada ni navedla nobenega primernega razloga, da bi opravičila zamude pristojnih organov v obravnavanju vlog, in ni
navedla nobenega elementa, ki bi dokazoval, da bi te zamude nastale zaradi malomarnosti zainteresiranih oseb.
Zato je drugi očitek Komisije utemeljen.

Stroški
V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Komisija je predlagala,
naj se Helenski republiki naloži plačilo stroškov, in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
1)
S tem, da je sprejela in ohranila v veljavi določbe člena 3(1)(c) predsedniškega dekreta št. 107/1993 z dne 22. marca 1993
in ker je dopustila, da Technico Epimelitirio Elladas (tehnična zbornica Grčije), pri kateri je treba biti obvezno vpisan
za opravljanje poklica arhitekta v Grčiji, z velikimi zamudami obravnava vloge in vpis državljanov Skupnosti, imetnikov tujih
diplom, ki bi morale biti priznane na podlagi Direktive Sveta 85/384/EGS z dne 10. junija 1985 o vzajemnem priznavanju diplom,
spričeval in drugih dokazil o formalnih kvalifikacijah v arhitekturi, skupaj z ukrepi za učinkovito uresničevanje pravice
do ustanavljanja podjetij in svobode opravljanja storitev, Helenska republika ni izpolnila obveznosti iz te direktive.
2)
Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.
Podpisi
*
Jezik postopka: grščina.