CELEX: 62008FJ0051
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Pareigų paaukštinimas

1.
Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis)
2.
Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis)
1.
Administracijai pripažinta didelė diskrecija vertinti nuopelnus, į kuriuos turi būti atsižvelgta priimant sprendimą dėl pareigų
paaukštinimo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį, ribojama būtinybe kandidatų nuopelnus lyginti rūpestingai ir
nešališkai, laikantis tarnybos interesų ir vienodo požiūrio principo. Praktiškai šis palyginimas turi būti atliekamas remiantis
vienodais pagrindais ir panašiais informacijos šaltiniais. Reikia patikslinti, jog kiekvieną kartą, kai vertinama pareigūno
karjera siekiant priimti sprendimą dėl jo pareigų paaukštinimo, būtina atsižvelgti į vertinimo ataskaitą. Šiuo tikslu Paskyrimų
tarnyba turi Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintus įgaliojimus atlikti palyginimą, taikydama procedūrą ar metodus, kurie
jai atrodo labiausiai tinkami. Iš tiesų lygindama nuopelnus, kaip tai numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnyje,
Paskyrimų tarnyba neprivalo atsižvelgti vien į kandidatų vertinimo ataskaitas, bet taip pat savo vertinimą gali pagrįsti ir
kitais jų nuopelnų aspektais, kaip antai informacija apie jų administracinį ir asmeninį statusą, kuri galėtų patikslinti remiantis
vien vertinimo ataskaita atliktą vertinimą.
Be to, vertinimo metodas lyginant pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, analitinių vertinimų vidurkį su jų atitinkamų
generalinių direktoratų analitinių vertinimų vidurkiu taip pat yra teisėtas, kai tokiu metodu siekiama pašalinti skirtingų
vertintojų subjektyvų vertinimą.
Kadangi nuopelnai yra lemiamas veiksnys sprendžiant klausimą dėl kiekvieno paaukštinimo, į amžių ir tarnybos stažą galima
atsižvelgti tik papildomai, išskyrus atvejus, jeigu pareigūnų nuopelnai yra vienodi; šiuo atveju jie gali būti lemiamas veiksnys.
(žr. 28–32 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1976 m. liepos 1 d. Sprendimo
de Wind prieš Komisiją
, 62/75, Rink. p. 1167, 17 punktas; 1992 m. gruodžio 17 d. Sprendimo
Moritz prieš Komisiją
, C‑68/91 P, Rink. p. I‑6849, 16 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1993 m. lapkričio 25 d. Sprendimo
X prieš Komisiją
, T‑89/91, T‑21/92 ir T‑89/92, Rink. p. II‑1235, 49 ir 50 punktai; 1993 m. lapkričio 30 d. Sprendimo
Tsirimokos prieš Parlamentą
, T‑76/92, Rink. p. II‑1281, 21 punktas; 1995 m. liepos 13 d. Sprendimo
Rasmussen prieš Komisiją
, T‑557/93, Rink. VT p. I‑A‑195 ir II‑603, 20 ir 30 punktai; 1996 m. vasario 29 d. Sprendimo
Lopes prieš Teisingumo Teismą
, T‑280/94, Rink. VT p. I‑A‑77 ir II‑239, 138 punktas; 1996 m. gruodžio 12 d. Sprendimo
X prieš Komisiją
, T‑130/95, Rink. VT p. I‑A‑603 ir II‑1609, 45 punktas; 1997 m. spalio 21 d. Sprendimo
Patronis prieš Tarybą
, T‑168/96, Rink. VT p. I‑A‑299 ir II‑833, 35 punktas; 1998 m. kovo 5 d. Sprendimo
Manzo-Tafaro prieš Komisiją
, T‑221/96, Rink. VT p. I‑A‑115 ir II‑307, 18 punktas; 1999 m. rugsėjo 21 d. Sprendimo
Oliveira prieš Parlamentą
, T‑157/98, Rink. VT p. I‑A‑163 ir II‑851, 35 punktas; 2000 m. vasario 24 d. Sprendimo
Jacobs prieš Komisiją
, T‑82/98, Rink. VT p. I‑A‑39 ir II‑169, 36–39 punktai; 2000 m. spalio 3 d. Sprendimo
Cubero Vermurie prieš Komisiją
, T‑187/98, Rink. VT p. I‑A‑195 ir II‑885, 59 ir 85 punktai; 2002 m. liepos 11 d. Sprendimo
Perez Escanilla prieš Komisiją
, T‑163/01, Rink. VT p. I‑A‑131 ir II‑717, 36 punktas; 2003 m. kovo 19 d. Sprendimo
Tsarnavas prieš Komisiją
, T‑188/01–T‑190/01, Rink. VT p. I‑A‑95 ir II‑495, 97 punktas; 2003 m. balandžio 9 d. Sprendimo
Tejada Fernández prieš Komisiją
, T‑134/02, Rink. VT p. I‑A‑125 ir II‑609, 42 punktas; 2003 m. rugsėjo 18 d. Sprendimo
Callebaut prieš Komisiją
, T‑241/02, Rink. VT p. I‑A‑215 ir II‑1061, 22 ir 23 punktai; 2005 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo
Casini prieš Komisiją
, T‑132/03, Rink. VT p. I‑A‑253 ir II‑1169, 53–57 punktai.
2.
Priimant sprendimą nepaaukštinti pareigūno pareigų dėl to, kad šio pareigūno nuopelnai mažesni už pareigūnų, kurių pareigos
buvo paaukštintos, nuopelnus, nors nuopelnų aspektai, į kuriuos administracija atsižvelgė taikydama naujas pareigūnų tarnybos
nuostatų 45 straipsnio normas, t. y. vertinimo ataskaitos, kalbos žinios, vykdytų pareigų lygis, akivaizdžiai paneigia šį
motyvą, buvo padaryta akivaizdi vertinimo klaida.
(žr. 36–41 punktus)