CELEX: 62007FJ0016
Viešoji tarnyba
Konkursas

1.
Pareigūnai – Konkursas – Atrankos komisijos nešališkumo principas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 11a straipsnis)
2.
Pareigūnai – Konkursas – Konkurso eiga
(Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedas)
3.
Pareigūnai – Konkursas – Atrankos komisija – Kandidatūros atmetimas – Pareiga motyvuoti – Apimtis – Darbų slaptumo užtikrinimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 straipsnis ir III priedo 6 straipsnis)
1.
Atrankos komisijos nešališkumo principas yra vienodo požiūrio principo išraiška ir jis yra viena iš garantijų, kurias suteikia
Bendrijos teisės sistema.
Vien fakto, kad atrankos komisijos narys ir kandidatas yra pažįstami, nepakanka įrodyti, kad šis narys asmeniškai suinteresuotas
„dėl šeimos ar finansinių dalykų“, kaip numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų 11a straipsnyje, kas galėtų sukelti abejonių
dėl jo nešališkumo. Iš tiesų, faktas, kad atrankos komisijos narys asmeniškai pažįsta vieną iš kandidatų, nebūtinai reiškia,
kad šis narys laikysis palankaus išankstinio nusistatymo minėto kandidato atžvilgiu per pokalbį. Be to, kadangi egzaminas
žodžiu dėl savo pobūdžio negali būti anoniminis, tai, kad kandidatas turėjo tarnautojo, o ne lankytojo pažymėjimą, nesuteikia
atrankos komisijai jokios informacijos, kurios žinoti ji neturėjo teisės.
(žr. 41, 44 ir 46 punktus)
2.
Konkurso atrankos komisija turi didelę diskreciją nustatant egzaminų žodžiu tvarką ir detalų turinį su sąlyga, kad ji griežtai
laikosi nuostatų, kuriose reglamentuojamas egzaminų organizavimas. Taigi, nuspręsdama pirmo vertimo žodžiu egzamino pradžioje
prieš pagrindinį egzaminą žodžiu paprašyti kandidatą prisistatyti ir taip jam leisti pasijusti patogiau, atrankos komisija
nepažeidžia savo diskrecijos ribų.
(žr. 51 ir 57 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2002 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo
Girardot prieš Komisiją
, T‑92/01, Rink. VT p. I‑A‑163 ir II‑859, 24 punktas; 2005 m. balandžio 5 d. Sprendimo
Christensen prieš Komisiją
, T‑336/02, Rink. VT p. I‑A‑75 ir II‑341, 38 punktas.
3.
Pareigos motyvuoti asmens nenaudai priimtą sprendimą tikslas, pirma, suteikti suinteresuotajam asmeniui reikalingą informaciją,
kad jis žinotų, ar sprendimas yra pagrįstas, ir, antra, sudaryti galimybę atlikti jo teisminę kontrolę. Kiek tai susiję su
konkurso atrankos komisijos priimtais sprendimais, ši pareiga, remiantis Tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsniu, turi būti
suderinta su atrankos komisijos darbų slaptumu. Šis slaptumas įtvirtintas siekiant užtikrinti konkursų atrankos komisijų nepriklausomumą
ir jų darbų objektyvumą, apsaugant jas nuo bet kokio kišimosi ir spaudimo iš išorės, kylančio iš pačios Bendrijos administracijos,
suinteresuotųjų kandidatų arba trečiųjų asmenų. Todėl šio slaptumo užtikrinimas draudžia platinti atskirų atrankos komisijos
narių nuomones ir atskleisti bet kokią informaciją apie asmeninį arba palyginamąjį kandidatų vertinimą.
Vykdant reikalavimą nurodyti konkurso atrankos komisijos sprendimų motyvus, turi būti atsižvelgta į atrankos komisijos darbo,
kuris paprastai vyksta bent dviem atskiromis stadijomis, t. y., pirma, svarstomos paraiškos atrenkant kandidatus, kuriems
leidžiama dalyvauti konkurse, ir, antra, vertinamas kandidatų tinkamumas eiti laisvas pareigas siekiant sudaryti tinkamų kandidatų
sąrašą. Antroji atrankos komisijos darbo stadija yra pirmiausia lyginamoji, todėl šis darbas laikomas slaptu. Atrankos komisijos
iki testų patvirtinti taisymo kriterijai yra sudedamoji lyginamojo vertinimo dalis ir, vertindama atitinkamus kandidatų nuopelnus,
komisija jais vadovaujasi. Taigi šiems kriterijams, kaip ir atrankos komisijos vertinimams, taikomas svarstymų slaptumo principas.
Komisijos lyginamasis vertinimas matyti iš kandidatams suteiktų balų. Kadangi turi būti užtikrinamas atrankos komisijos darbo
slaptumas, pranešimas apie surinktus įvairių egzaminų balus yra pakankama atrankos komisijos sprendimų motyvacija ir ji neprivalo
patikslinti, kurie kandidato atsakymai buvo įvertinti kaip nepakankami, ar paaiškinti, kodėl šie atsakymai nepakankamai įvertinti.
(žr. 63 punktą)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1996 m. liepos 4 d. Sprendimo
Parlamentas prieš Innamorati
, C‑254/95 P, Rink. p. I‑3423, 23–31 punktai.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2003 m. kovo 27 d. Sprendimo
Martínez Páramo ir kt. prieš Komisiją
, T‑33/00, Rink. VT p. I‑A‑105 ir II‑541, 43–52 punktai.