CELEX: 61998CJ0172
Traktatbrud
EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12 EF)
Etableringsfrihed
Krav om belgiske medlemmer for at en forening kan anerkendes som juridisk person

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 8. maj 1998 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber i henhold til EF-traktatens artikel 169 (nu artikel 226 EF) anlagt sag med paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EF-traktatens artikel 6 (efter aendring nu artikel 12 EF), ved at kraeve, at der alt efter omstaendighederne skal vaere et belgisk medlem i en forenings bestyrelse, eller at der skal vaere et mindste antal medlemmer, der er belgiske statsborgere, og som desuden skal udgoere flertallet, for at en forening kan anerkendes som juridisk person.
2 Artikel 1 i den belgiske lov af 25. oktober 1919 om anerkendelse af internationale foreninger, som har et filantropisk, religioest, videnskabeligt, kunstnerisk eller paedagogisk formaal, som juridiske personer (herefter »loven af 1919«) bestemmer, at »foreninger, som er aabne for belgiere og for udlaendinge, og som har en institution eller en komité som udoevende organ, hvis bestyrelse omfatter mindst én belgisk deltager, og som uden herved at have vinding for oeje har et filantropisk, religioest, videnskabeligt, kunstnerisk eller paedagogisk formaal, kan ved kongelig anordning anerkendes som juridiske personer paa de betingelser og inden for de graenser, der er fastsat i naervaerende lov«.
3 Artikel 26 i lov af 27. juni 1921 om anerkendelse af foreninger uden erhvervsformaal og af almennyttige institutioner som juridiske personer (herefter »loven af 1921«) bestemmer, at »... foreningen kan ikke paaberaabe sig status som juridisk person over for tredjemaend ... hvis tre femtedele af medlemmerne ikke er belgiske statsborgere«.
4 Ved skrivelse af 25. marts 1996 underrettede Kommissionen Kongeriget Belgien om, at de to naevnte love efter dens opfattelse var i strid med traktatens artikel 6, og anmodede det om at fremsaette sine bemaerkninger inden for en frist paa to maaneder.
5 Den 9. august 1996 underrettede den belgiske regering Kommissionen om, at den havde til hensigt at aendre de paaklagede love med henblik paa at efterkomme de bemaerkninger, der var fremsat i dens skrivelse af 25. marts 1996. Den 26. februar 1997 tilsendte den Kommissionen to foreloebige udkast til lovforslag om aendring af disse love.
6 Da Kommissionen konstaterede, at de paaklagede bestemmelser stadig var i kraft, rettede den den 19. juni 1997 en begrundet udtalelse til Kongeriget Belgien og opfordrede det til at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at efterkomme traktatens artikel 6 inden for en frist paa to maaneder regnet fra meddelelsen af udtalelsen.
7 Den belgiske regering tilsendte dernaest ved skrivelse af 11. august 1997 Kommissionen et udkast til lov om aendring af loven af 1921 og ved skrivelse af 27. februar 1998 et foreloebigt udkast til lov om aendring af loven af 1919.
8 Da Kommissionen imidlertid ikke modtog nogen oplysning om, at der faktisk var vedtaget foranstaltninger til aendring af de paaklagede bestemmelser, anlagde den naervaerende sag.
9 I staevningen har Kommissionen anfoert, at loven af 1919 og loven af 1921 indeholder bestemmelser, der udgoer forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, og som falder inden for EF-traktatens anvendelsesomraade, fordi de paavirker etableringsfriheden, og saaledes er i strid med traktatens artikel 6.
10 Den belgiske regering har i svarskriftet anfoert, at der er udarbejdet et foreloebigt udkast til lov, som skal til udtalelse hos Conseil d'État, foer det forelaegges for parlamentet til godkendelse.
11 Indledningsvis bemaerkes, at traktatens artikel 6, stk. 1, forbyder enhver forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet inden for traktatens anvendelsesomraade.
12 Det bemaerkes, at de paagaeldende belgiske love regulerer retten til i Belgien at oprette en forening, der har status som juridisk person, og at de bl.a. finder anvendelse paa statsborgere fra andre medlemsstater. Disse love paavirker saaledes en af de grundlaeggende friheder, der garanteres af traktaten, og falder derfor inden for traktatens anvendelsesomraade.
13 Dernaest bemaerkes, at artikel 1 i loven af 1919 og artikel 26 i loven af 1921 kraever, at der er et mindste antal medlemmer, der er belgiske statsborgere, for at disse foreninger kan oprettes, og at de netop herved stiller en betingelse, der er udtryk for forskelsbehandling paa grundlag af nationalitet, hvilket er i strid med traktatens artikel 6.
14 Det maa derfor fastslaas, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, som paahviler det i henhold til traktatens artikel 6, ved at kraeve, at der alt efter omstaendighederne skal vaere et belgisk medlem i en forenings bestyrelse, eller at der skal vaere et mindste antal medlemmer, der er belgiske statsborgere, og som desuden skal udgoere flertallet, for at en forening kan anerkendes som juridisk person.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
15 I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Kommissionen har nedlagt paastand om, at Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger, og da dette har tabt sagen, boer det betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
(Sjette Afdeling)
1) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der paahviler det i henhold til EF-traktatens artikel 6 (efter aendring nu artikel 12 EF), ved at kraeve, at der alt efter omstaendighederne skal vaere et belgisk medlem i en forenings bestyrelse, eller at der skal vaere et mindste antal medlemmer, der er belgiske statsborgere, og som desuden skal udgoere flertallet, for at en forening kan anerkendes som juridisk person.
2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.