CELEX: 62007CJ0376
Közös Vámtarifa
Kombinált Nómenklatúra
Tarifális besorolás
SUB-D-, DVI-D-, USB-, S-Video- és kompozit videocsatlakozásokkal ellátott, »folyadékkristályos kijelzésű« (LCD) monitorok
8471 vámtarifaszám
8528 vámtarifaszám
754/2004/EK rendelet

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2003. szeptember 11-i 1789/2003/EK bizottsági rendelettel (
HL L 281., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 14. kötet, 3. o.) módosított, a vám és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (
HL L 256., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) I. mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra (a továbbiakban: KN vagy Kombinált Nómenklatúra) értelmezésére, valamint a 2004. április 21-i, az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 754/2004/EK bizottsági rendelet (
HL L 118., 32. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 16. kötet, 93. o.) érvényességére vonatkozik.
E kérelmet a Staatssecretaris van Financiën (pénzügyi államtitkárság) és a Kamino International Logistics BV (a továbbiakban: Kamino) között egyes folyadékkristályos (LCD) kijelzőjű monitorok 2004 augusztusában történt tarifális besorolása tárgyában indult peres eljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
A harmonizált áruleíró és kódrendszert létrehozó, Brüsszelben 1983. június 14-én kelt nemzetközi egyezményt és annak a Brüsszelben, 1986. június 24-én kelt módosító jegyzőkönyvét (a továbbiakban: a HR-ről szóló egyezmény vagy HR) a Közösség nevében az 1987. április 7-i 87/369/EGK tanácsi határozat (
HL L 198., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.) hagyta jóvá.
A HR-ről szóló egyezmény 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében minden szerződő fél kötelezettséget vállal arra, hogy tarifa- és statisztikai nómenklatúráit a HR-hez igazítja, minden hozzátoldás és változtatás nélkül felhasználja annak valamennyi vámtarifaszáma és alszáma szövegét és a hozzájuk tartozó kódszámokat, valamint követi az említett rendszer számozási sorrendjét. Ugyanez a rendelkezés azt is előírja, hogy minden Szerződő Fél kötelezettséget vállal arra is, hogy alkalmazza a HR általános értelmezési szabályait, valamint a HR áruosztályainak, árucsoportjainak és alszámainak valamennyi megjegyzését, és nem módosítják áruosztályainak, árucsoportjainak és alszámainak hatályát.
A 2658/87 rendelet által bevezetett Kombinált Nómenklatúra a HR-en alapul, amelynek átveszi a hat számjegyű vámtarifaszámait és vámtarifaalszámait, fenntartva a hetedik és nyolcadik számjegyet a KN-alszámok részére.
Ezen, a 2000. január 31-i 254/2000/EK tanácsi rendelettel (
HL L 28., 16. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 9. kötet, 357. o.) módosított rendelet 12. cikke (1) bekezdésének megfelelően az Európai Közösségek Bizottsága minden évben rendelettel elfogadja a KN egységes szerkezetű változatát a vámtételekkel együtt, amint az az Európai Unió Tanácsa vagy a Bizottság által elfogadott intézkedésekből következik. Ez a rendelet az azt a következő év január 1-jétől alkalmazandó.
A Kombinált Nómenklatúra új változatát bevezető 1719/2005 rendelet 2. cikkének első bekezdése értelmében 2006. január 1-jétől lépett hatályba.
A KN értelmezésére vonatkozó általános szabályok, amelyek e melléklet első része I. szakaszának A. címe alatt találhatók, többek között előírják:
„Az áruknak a Kombinált Nómenklatúrába történő besorolására a következő elvek az irányadók:
1.
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó megjegyzések alapján, valamint – ha az adott vámtarifaszám vagy megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a következő rendelkezések alapján kell meghatározni.
[…]
6.
A vámtarifaszámok alszámai alá történő árubesorolást a vámtarifaalszámok szövegében foglalt árumegnevezések, az azokhoz kapcsolódó esetleges alszámos megjegyzések, valamint a fenti általános szabályok megfelelő alkalmazásával kell meghatározni azzal, hogy csak azonos szintű vámtarifaalszámok hasonlíthatók össze. E szabály értelmében a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve, hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.”
A KN-nek a vámtarifát tartalmazó második része tartalmazza a „Gépek és mechanikus berendezések; villamossági cikkek; ezek alkatrészei; hangfelvevő- és lejátszó készülékek, kép- és hangfelvevő- és lejátszó készülékek televízióhoz; ezek alkatrészei és tartozékai” elnevezésű XVI. áruosztályt.
A XVI. áruosztályba a 84. és 85. árucsoport tartozik. Az előbbi az atomreaktorokat, kazánokat, gépeket és mechanikus berendezéseket, valamint ezek alkatrészeit foglalja magában. Az utóbbiba az elektromos gépek és elektromos felszerelések és ezek alkatrészei, a hangfelvevők és -visszaadók, a televíziós kép- és hangfelvevő és -visszaadó készülékek s ezek alkatrészei és tartozékai tartoznak.
A 84. árucsoport 5. megjegyzése értelmében:
„[…]
B.
Az »automatikus adatfeldolgozó gépek« olyan rendszer alakjában is előfordulhatnak, amely változó számú önálló egységből áll. Figyelembe véve a lenti E. pontot, egy egységet a komplett rendszer részének kell tekinteni, ha az alábbi feltételeknek megfelel:
a)
kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják;
b)
összekapcsolható a központi feldolgozóegységgel akár közvetlenül, akár egy vagy több más egységen keresztül; és
c)
az adatokat olyan alakban (kódok vagy jelek) kell felvennie vagy leadnia, amely a rendszerben alkalmazható.
C.
Automatikus adatfeldolgozó gépek önálló egységeit külön behozatal esetén a [KN] 8471 vtsz. (a továbbiakban: 8471 vámtarifaszám) alá kell sorolni.
[…]
E.
A meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat ellátására szolgáló gépeket, amelyek automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukban, vagy azzal összekapcsolva működnek, a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá, ennek hiányában a más figyelembe vehető vtsz. alá kell besorolni.”
A 8471 vámtarifaszám szövege a következő:
„8471Automatikus adatfeldolgozó gép és egységei; mágneses vagy optikai leolvasó, adatátíró gép a kódolt adat adathordozóra történő átírására és másutt nem említett gép ilyen adatok feldolgozáshoz;
[…]
–
Input- vagy outputegység, tárolóegységgel egy burkolatban is:
– –
polgári repüléshez
– –
más
– – –
printer
– – –
billentyűzet
– – –
más
[…]”
A KN 8528 vámtarifaszáma (a továbbiakban: 8528 vámtarifaszám) szövege a következő:
„8528Televízió adás vételére alkalmas készülék, rádióműsor vevőkészüléket, vagy hang- vagy képfelvevő vagy -lejátszó készüléket magába foglaló is, videomonitor és video vetítőkészülék:
[…]
—
Videomonitorok:
– –
színes:
[…]
– – –
más
[…]”
A 2658/87 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében az Európai Közösségek Bizottság kidolgozza a KN-ra vonatkozó magyarázó megjegyzéseket, amelyeket rendszeresen közzétesz az
Európai Unió Hivatalos Lapjában
. A 2002. október 23-án közzétett (
HL C 256., 1. o.
) magyarázatok a 84716090 vámtarifaalszám vonatkozásában a következőképpen rendelkeznek:
„Ezen alszám alá tartoznak különösen azon vizuális megjelenítők, amelyeket csak kimeneti egységként lehet használni automatikus adatfeldolgozó berendezésekhez.
Ezek az egységek nem képesek képet megjeleníteni kódolt, összetett videojelekből” [nem hivatalos fordítás].
A KN-nak a 85282190 vámtarifaalszámra vonatkozó magyarázó megjegyzése a HR 8528 vámtarifaszáma második bekezdésének 6. pontjára utal.
Az alapügy tényállása megvalósulásának időpontjában a 85282190 vámtarifaalszám alá tartozó készülékek behozatali vámjának mértéke 14% volt, míg a 84716090 vámtarifaalszám alá tartozó készülékek behozatala vámmentes volt.
AKN egységes alkalmazásának céljából a Bizottság elfogadta a 754/2004 rendeletet, amely 3. cikkének értelmében 2004. május 13-án lépett hatályba. E rendelet melléklete a következőket írja elő:
Árumegnevezés
KN-kód szerinti besorolás
Indokolás
(1)
(2)
(3)
1.
106 cm képátlójú (teljes méretei: 104 (szélesség) x 64,8 (magasság) x 9,5 (vastagság) cm), 852x480 pixel felbontású, színes plazmaképernyő.
A készülék a következő interfészekkel rendelkezik:
—
egy RGB-csatlakozó
—
egy DVI-csatlakozó (digitális videointerfész)
—
ellenőrző csatlakozó
Az RGB-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék közvetlenül egy automatikus adatfeldolgozó gépből származó adatokat jelenítsen meg.
A DVI-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék egy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy egy másik forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuneregységen keresztül jelenítsen meg.
A készülék a következő interfészekkel rendelkezik:
—
egy RGB-csatlakozó
—
egy DVI-csatlakozó (digitális videointerfész)
—
ellenőrző csatlakozó
Az RGB-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék közvetlenül egy automatikus adatfeldolgozó gépből származó adatokat jelenítsen meg.
A DVI-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék egy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy egy másik forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuneregységen keresztül jelenítsen meg.
8528 21 90
A besorolást a Kombinált Nómenklatúra általános értelmezési szabályainak 1. és 6. pontja, valamint a 8528, a 8528 21 és a 8528 21 90 KN-kódok megfogalmazása határozza meg.
A termék 8471 60 alszám alá besorolása kizárt, mivel a monitort nem kizárólag vagy elsődlegesen automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják (lásd a 85. árucsoporthoz tartozó 5. megjegyzést).
A termék a 8531 vámtarifaszám alá sem sorolható be, mivel a funkciója nem vizuális jelzések kibocsátása (lásd a Harmonzált Rendszer 8531. vámtarifaszámához tartozó D) megjegyzést).
2.
106 cm képátlójú (teljes méretei: 103 (szélesség) x 63,6 (magasság) x 9,5 (vastagság) cm), 1024 x 1024 pixel felbontású, színes plazmaképernyő levehető hangszórókkal.
A készülék a következő interfészekkel rendelkezik:
—
egy DVI-csatlakozó (digitális videointerfész)
—
ellenőrző csatlakozó
A DVI-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék egy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy egy másik forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuneregységen keresztül jelenítsen meg.
A készülék a következő interfészekkel rendelkezik:
—
egy DVI-csatlakozó (digitális videointerfész)
—
ellenőrző csatlakozó
A DVI-csatlakozó lehetővé teszi, hogy a készülék egy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy egy másik forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuneregységen keresztül jelenítsen meg.
8528 21 90
A besorolást a Kombinált Nómenklatúra általános értelmezési szabályainak 1. és 6. pontja,, valamint a 8528, a 8528 21 és a 2821 90 KN-kódok megfogalmazása határozza meg.
A termék 8471 60 alszám alá besorolása kizárt, mivel a monitort nem kizárólag vagy elsődlegesen automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják (lásd a . 85 árucsoporthoz tartozó 5. megjegyzést).
A termék a 8531 vámtarifaszám alá sem sorolható be, mivel a funkciója nem vizuális jelzések kibocsátása (lásd a Harmonzált Rendszer 8531. vámtarifaszámához tartozó D) megjegyzést).
A Vámegyüttműködési Tanács, jelenleg a Vámigazgatások Világszervezete (WCO), amelyet az annak létrehozásáról szóló, 1950. december 15-én, Brüsszelben aláírt nemzetközi egyezmény létesített, a HR-ről szóló egyezmény 8. cikkében meghatározott feltételek szerint jóváhagyja a HR-bizottság által elfogadott magyarázó megjegyzéseket, és áruosztályozási véleményeket, amely bizottság működését ezen egyezmény 6. cikke szabályozza. A HR-ről szóló egyezmény 7. cikkének (1) bekezdése szerint e bizottság feladata többek között az, hogy módosításokat javasoljon az említett egyezményhez, és magyarázó megjegyzéseket, áruosztályozási véleményeket és a HR értelmezésére vonatkozó más állásfoglalásokat fogalmazzon meg.
A HR 8471 vámtarifaszámára vonatkozó magyarázó megjegyzések értelmében:
„I.– Automatikus adatfeldolgozó gép és egységei;
[…]
D.– Önálló egységek
[…]
Az [alkotórészek] közé tartoznak az automatikus adatfeldolgozó gépek képi megjelenítő egységei, amelyek a feldolgozott adatok grafikus ábrázolását jelenítik meg, és amelyek sokban különböznek a 85.28 vtsz. alá tartozó [videomonitoroktól] és a televíziós vevőkészülékektől, beleértve a következő eltéréseket is:
(1)
Az automatikus adatfeldolgozó gépek display egysége csak az automatikus adatfeldolgozó gép központi egységétől származó jelet képes fogadni és így nem képes színes képet adni olyan összetett videojelekből, melyek jelformája megfelel a televíziós műsorszórási szabványoknak (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC stb.). Csatlakozóik az adatfeldolgozó rendszerekére jellemzők (pl. RS 232C interfész, DIN vagy SUB D csatlakozó) és nincs hangkártyájuk [helyesen: nem rendelkeznek audio áramkörrel]. Különleges, az automatikus adatfeldolgozó gép központi feldolgozó egységébe beépített illesztőegységgel (pl. monokróm vagy grafikus illesztő) vezérlik őket.
(2)
E [display egységekre] jellemző az alacsony elektromágneses mező emisszió. Az általuk megjeleníthető karakter mérete közepes felbontásnál 0,41 mm, és a felbontás növekedésével ez egyre kisebb.
(3)
Annak érdekében, hogy kicsi, de jól meghatározott (éles) képet adjanak az e vtsz. alá tartozó képi megjelenítők kisebb (pont- [pixel-] mérettel) és nagyobb konvergenciával dolgoznak, mint a 85.28 vtsz. alatti videomonitorok és televíziós vevőkészülékek. (A konvergencia az elektronágyúknak az a képessége, hogy a katódsugárcső felületén egyetlen képpontot találnak el anélkül, hogy zavarnák a környező képpontok bármelyikét.)
(4)
Azoknál a display egységeknél, amelyeknek a videofrekvenciája (sávszélessége), amely annak a mértékegysége, hogy hány képpontot továbbítanak másodpercenként a képalkotáshoz, általában 15 MHz vagy magasabb. Míg a 8528 vtsz. alá tartozó monitorok esetében a sávszélesség általában legfeljebb 6 MHz. Ezen display egységek vízszintes pásztázási/letapogatási frekvenciája a különböző kijelző fajták szabvány szerint általában 15 kHz-től 155 kHz feletti értékig változik. Legtöbbjük képes megsokszorozni a vízszintes pásztázási frekvenciáját. A 8528 vtsz. alá tartozó monitorok vízszintes pásztázási/letapogatási frekvenciája rögzített, általában az alkalmazott televíziós szabványtól függően 15,6 vagy 15,7 kHz. Továbbá az ebbe a csoportba tartozó display egységek nem alkalmazkodnak a nemzeti vagy nemzetközi televíziós műsorszórás frekvencia szabványához vagy a zártláncú televíziós rendszerek frekvencia szabványához.
(5)
Az e vtsz. alá tartozó képi megjelenítők gyakran billenthető és forgatható beállítómechanizmussal, tükrözésmentes képernyőfelülettel, vibrálásmentes képcsővel és más ergonómiailag megtervezett, a hosszúidejű, kis távolságról történő képernyőhasználatot megkönnyítő jellemzővel vannak ellátva.
[…]”
A 8528 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzések értelmében:
„[…]
Ebbe a csoportba tartoznak a televíziós adás vételére alkalmas készülékek, beépített rádióműsor- vevőkészülékkel, hang- vagy képfelvevő vagy -lejátszó készülékkel, vagy anélkül (a videomonitorokat és videovetítő-készülékeket is beleértve).
Ebbe a csoportba tartoznak például:
[…]
(6)
[Videomonitorok], melyek vevőkészülékek koaxális kábellel közvetlenül videokamerához vagy -felvevőhöz csatlakoztatva, hogy ezáltal teljesen mellőzhessék a rádiófrekvenciás áramköröket. Az ilyen rendszereket televíziós társaságok vagy zártláncú televíziós hálózatok (repülőtereken, vasútállomásokon, acélgyárakban, kórházakban stb.) alkalmazzák. Ezek a készülékek alapvetően olyan berendezésekből állnak, melyek képesek fénypontot létrehozni és megjeleníteni azt a képernyőn a forrásjellel szinkronban. Van bennük egy vagy több videoerősítő is, amelyekkel a fénypont intenzitása változtatható. Külön bemenetük lehet továbbá a vörös (R), zöld (G), és a kék (B) illetve a különféle szabványok (NTSC, SECAM, PAL, D-MAC stb.) szerint kódolt videojeleknek. A kódolt jelek vételéhez a monitort dekódoló egységgel kell felszerelni az R, a G és a B jelek elválasztására. A képalkotás legáltalánosabb módja közvetlen megtekintésre a katódsugárcső, vagy a legfeljebb három katódsugárcsövet tartalmazó kivetítő; vannak azonban ugyanazt a célt más elven megvalósító monitorok is (pl. folyadékkristályos képernyők, vagy olajfilmen fénysugarak difrakciójával képet alkotók). Ezek lehetnek katódsugárcsöves monitorok vagy lapos képernyők pl. LCD, LED, plazma, stb.
Az e vtsz. alá tartozó [videomonitorokat] nem szabad összetéveszteni a 84.71 vtsz. magyarázatában leírt, az automatikus adatfeldolgozó rendszerekhez tartozó képi megjelenítőkkel (display).”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
2004 augusztusában a Kamino egy tételnyi BenQ FP231W típusú – a képmegjelenítést fényt visszaverő folyadékkristályok útján megvalósító folyadékkristályos kijelzővel ellátott – színes LCD-monitort vámkezeltetett szabad forgalomba helyezésük érdekében. A monitorok a 85282190 vámtarifaalszám alá kerültek besorolásra.
Ezen monitorok képernyőjének mérete 53,48 x 46,55 x 24,84 cm (szélesség x magasság x mélység), átmérője 58,42 cm (23 col). E monitorok legnagyobb felbontása 1920 x 1200 képpont (pixel), képformátuma 16:10, képfrekvenciájuk horizontálisan 30–81 kHz, vertikálisan 50–76 Hz, fényerejük 250 cd/m
, 16,7 millió színt képesek megjeleníteni, és kontrasztjuk 500:1.
A szóban forgó monitorok D-Sub, DVI-D, USB, S-Video és kompozit videocsatlakozásokkal rendelkeznek, ezáltal mind automatikus adatfeldolgozó gépekből, mind egyéb berendezésekből származó képek megjelenítésére alkalmasak. A monitorok ezenkívül 4 watt teljesítményű, hangfalak csatlakoztatására alkalmas audiokimenettel is rendelkeznek.
Mivel úgy ítélte meg, hogy e monitorokat a 84716090 vámtarifaalszám alá kell besorolni, a Kamino a fizetési felszólítással szemben panasszal élt. E panaszt a vámfelügyelő határozatban utasította el azzal az indokkal, hogy a szóban forgó monitorok képek megjelenítésére szolgálnak, és DVD-lejátszókhoz, házimozi-vetítőkhöz, játékkonzolokhoz, videokamerákhoz, videófelvevőkhöz és automatikus adatfeldolgozó gépekhez csatlakoztathatók.
Az e határozat ellen hozzá benyújtott fellebbezés keretében a Gerechtshof te Amsterdam (amsterdami fellebbviteli bíróság) úgy ítélte meg, hogy az alapügyben szóban forgó színes monitorok jellemzőiből és tulajdonságaiból, többek között azok felbontásából és fényerősségéből arra következtetett, hogy azok kiváltképp alkalmasak a tervezés és grafika területén, valamint más hasonló szakterületeken történő felhasználásra, és különösképp megfelelnek arra, hogy azokat író- vagy munkaasztalra állítva közelről nézzék.
E bíróság megállapította, hogy a gyártó a monitort kizárólag ilyen felhasználás céljából hozta forgalomba, és egyébként túl költséges ahhoz, hogy kizárólag vagy elsősorban játékra használják. Úgy ítélte tehát meg, hogy – mégha az alapügyben szereplő monitorok nem is kizárólag az említett szakmai felhasználók általi használatra szolgálnak, mivel egyéb lehetőségeket is kínálnak – az ésszerű és hasznos felhasználás szempontjából az ilyen használat oly mértékben elsődlegesnek tekinthető, hogy ezzel összességében e monitorok megfelelnek a KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés B. pontjának. E bíróság szerint a 754/2004 rendelet nem képezi akadályát e következtetésnek, mivel e rendelet más, lényegesen eltérő műszaki jellemzőkkel bíró berendezésekre vonatkozik.
A Staatssecretaris van Financiën ezen ítélet ellen felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Hoge Raad der Nederlandenhez, amelyben azt állította, hogy a Gerechtshof te Amsterdam az alapügyben szereplő monitorok vonatkozásában a KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés B. pontjában foglalt feltételeknek való megfelelés megítélése során helytelenül hagyta figyelmen kívül a kérdéses monitorok által nyújtott egyéb, valamely automatikus adatfeldolgozó rendszer keretén kívüli felhasználási lehetőségeket.
A Hoge Raad der Nederlanden egyrészt azt kérdezi, hogy amennyiben nem létezik egyértelmű ismérv az automatikus adatfeldolgozó berendezésektől eltérő más forrásból származó videoképek megjelenítésére is képes monitor elsődleges rendeltetésének a kizárólag műszaki jellemzők alapján történő meghatározására, a készülék forgalmazása módjának és eladási árának tekintetében meghatározható célzott felhasználói kör is meghatározó jelentőségű lehet-e. Másrészt azt a kérdést teszi fel, hogy a 754/2004 rendelet hatálya a szóban forgó monitorra is kiterjed-e.
Ilyen körülmények között a Hoge Raad úgy határozott, hogy az előtte folyamatban lévő eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából az alábbi kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell-e értelmezni a […] KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés B. pontjának szövegét, hogy kizárt az olyan színes monitor besorolása a […] 8471 [vámtarifaszám] alá, amely képes mind a […] 8471 [vámtarifaszám] alatt leírt automatikus adatfeldolgozó gépből, mind a más forrásokból származó jelek megjelenítésére?
2)
Ha nem zárható ki az első kérdésben említett […] monitor besorolása a […] 8471 [vámtarifaszám] alá: mely körülmények alapján kell meghatározni, hogy a monitor olyan típusú-e, amelyet kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használnak?
3)
Kiterjed-e a […] 754/2004 […] rendelet hatálya a szóban forgó monitorra is, és ha igen, a rendelet – figyelemmel az első két kérdésre adandó válaszra – érvényes-e?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
E kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy az alapügyben érintettekhez hasonló, mind automatikus adatfeldolgozó gépből, mind pedig más forrásokból származó jelek megjelenítésére alkalmas monitorokat lehet-e a KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés B. pontja szerinti és a 84716090 alszám alá sorolt „[…] elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használ[t]” egységeknek minősíteni.
Emlékeztetni kell arra, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a jogbiztonság és az ellenőrzések elősegítése érdekében az áruk tarifális besorolásának meghatározó feltételeit általában az áruk objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a Kombinált Nómenklatúra vámtarifaszáma és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzései meghatározzák (lásd többek között a
C-142/06. sz. Olicom-ügyben 2007. július 18-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-6675. o.]
16. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Mind a Közös Vámtarifa árucsoportjait megelőző megjegyzések, mind a Vámegyüttműködési Tanács nómenklatúrájának magyarázó megjegyzései ugyanis a Közös Vámtarifa egységes alkalmazása lényeges eszközeinek minősülnek, és ily módon hasznos segítséget nyújtanak annak értelmezéséhez (lásd a
C-11/93. sz. Siemens Nixdorf ügyben 1994. május 19-én hozott ítélet [EBHT 1994., I-1945. o.]
12. pontját, a
C-382/95. sz. Techex-ügyben 1997. december 18-án hozott ítélet [EBHT 1997., I-7363. o.]
12. pontját, a
C-339/98. sz. Peacock-ügyben 2000. október 19-én hozott ítélet [EBHT 2000., I-8947. o.]
10. pontját és a fent hivatkozott Olicom-ügyben hozott ítélet 17. pontját).
E tekintetben a 8471 vámtarifaszám szövege – amely alá a Kamino szerint az alapügyben szereplő monitorok tartoznak – különösen az automatikus adazfeldolgozó gépekre és ezek egységeire vonatkozik, míg a 8528 vámtarifaszám szövege – amely alá a holland kormány és a Bizottság szerint kell sorolni a szóban forgó monitorokat – különösen a televíziós vevőkészülékekre és a videomonitorokra vonatkozik. A 84716090 vámtarifaalszám alá tartoznak különösen a nyomtatóktól és billentyűzetektől eltérő kimeneti vagy bemeneti egységek, amelyek ugyanazon burkolatban memóriaegységeket is tartalmazhatnak, míg a 85282190 vámtarifaalszám a színes videomonitorokra vonatkozik.
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy abból a tényből, hogy e monitorok egyéb nem automatikus adatfeldolgozó gépekből származó képeket is meg tudnak jeleníteni, az következik, hogy az alapügyben szereplő monitorok saját, a KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés B. pontja szerinti adatfeldolgozó funkciótól eltérő funkcióval rendelkeznek. Következésképpen, ugyanezen árucsoport B. pontja nem alkalmazható e monitorokra, és ezeket a funkciójuknak megfelelő, tehát a 8528 vámtarifaszám alá kell sorolni, amely – többek között – a videomonitorokra vonatkozik.
Ezen állításnak azonban nem lehet helyt adni.
A KN 84. árucsoportjához tartozó 5. megjegyzés E) pontja szerint „a meghatározott, nem adatfeldolgozási feladat ellátására szolgáló gépeket, amelyek automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukban, vagy azzal összekapcsolva működnek, a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá, ennek hiányában a más figyelembe vehető vtsz. alá kell besorolni”.
E megjegyzés szövegéből az következik, hogy az automatikus adatfeldolgozó géppel működő gépek által ellátott meghatározott „feladatnak”„nem adatfeldolgozási feladatnak” kell lennie (lásd a fent hivatkozott Olicom-ügyben hozott ítélet 30. pontját).
Ezenfelül a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzésének általános szerkezetéből és céljából következik, hogy az e megjegyzésben szereplő „a megfelelő feladatot meghatározó vtsz. alá kell besorolni” fordulat nem azt a célt szolgálja, hogy egy adott, az adatfeldolgozás körébe tartozó funkció a besorolandó készülék által szintén ellátott többi funkcióhoz képest meghatározó legyen, hanem annak a megakadályozása képezi a célját, hogy azokat a készülékeket, amelyek funkciója nem adatfeldolgozás, a 8471 vámtarifaszám alá sorolják önmagában amiatt, hogy automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukban, vagy azzal összekapcsolva működnek (a
C-362/07. és C-363/07. sz., Kip és társai egyesített ügyekben 2008. december 11-én hozott ítélet [EBHT 2008., I-9489. o.
] 33. pontja).
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy – amint az a fent hivatkozott Kip és társai egyesített ügyekben hozott ítélet 36. pontjából is következik – a KN 84. árucsoportjához fűzött 5. megjegyzés E) pontja szerint „nem adatfeldolgozási feladat ellátására” csak azok a gépek szolgálnak, amelyek automatikus adatfeldolgozó gépet foglalnak magukban, vagy olyan géppel összekapcsolva működnek, amely nem adatfeldolgozásra szolgál.
Márpedig az ügynek a jelen eljárásban a Bírósághoz benyújtott irataiban szereplő, nem vitatott adatok alapján az alapügyben szereplő monitorok, túl azon, hogy nem adatfeldolgozásra szolgáló gépekből – például játékkonzol, videolejátszó vagy DVD-lejátszó – származó képek megjelenítésére szolgálnak, automatikus adatfeldolgozó gép által kibocsátott képek megjelenítését is biztosítják.
Következésképpen azt kell megvizsgálni, hogy – amint azt a Kamino állítja – a 8471 vámtarifaszám alá tartoznak-e az ilyen monitorok mint valamely automatikus adatfeldolgozó gép egységei azon tény alapján, hogy megfelelnek a KN 84. árucsoport 5. megjegyzése B. pontja a)–c) alpontjának, tehát ezeket kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják, összekapcsolhatók a központi feldolgozóegységgel és képesek arra, hogy az adatokat a rendszerben alkalmazható alakban vegyék fel vagy adják le.
E tekintetben megállapítható, hogy a szóban forgó monitorok összekapcsolhatók a központi feldolgozóegységgel, az adatokat a rendszerben alkalmazható alakban veszik fel, és – mivel más forrásokból származó jelek megjelenítésére is alkalmasak – nem kizárólag adafeldolgozó rendszerben használhatók. Azt kell tehát megvizsgálni, hogy ezek minősíthetők-e „elsősorban” ilyen rendszerben használtnak a KN 84. árucsoport 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontja értelmében.
Mind a holland kormány, mind pedig a Bizottság azt állítja, hogy a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontját úgy kell értelmezni, hogy az alapügyben szereplő monitorok tekintetében az automatikus adatfeldolgozó géptől eltérő forrásból származó jelek megjelenítésének már a puszta lehetősége is kizárja a monitoroknak a 8471 árucsoportba történő sorolását.
Nem lehet elfogadni A KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontja a) alpontjának ezen értelmezését, amely alpont szövege az automatikus adatfeldolgozó gépeknek kifejezetten két kategóriáját veszi figyelembe, nevezetesen a „kizárólag” automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységek, illetve az „elsősorban” az ilyen rendszerben használt egységek kategóriáját.
Amint ugyanis arra a főtanácsnok is rámutat indítványának 33. pontjában, ez az értelmezés azt jelentené, hogy törölni kellene a szövegből az ott szereplő „elsősorban” kifejezést, jóllehet ez kifejezetten ott szerepel.
Ezen érvelés alátámasztására a holland kormány és a Bizottság elsősorban a KN-nek a 84716090 vámtarifaalszámra vonatkozó megjegyzéseire, valamint a HR 8471 vámtarifaszámra, pontosabban az I. fejezet D. pontja 1. alpontjának első mondatára vonatkozó magyarázó megjegyzéseire hivatkozik, amelyek az automatikus adatfeldolgozó gépek display egységeire vonatkozó részben szerepelnek.
E tekintetben az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bizottság által a Kombinált Nómenklatúra vonatkozásában kidolgozott és a HR vonatkozásában a WCO által elfogadott magyarázó megjegyzések fontos eligazítást nyújtanak az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezése során, mindazonáltal nem rendelkeznek kötelező hatállyal. (lásd különösen a
C-311/04. sz. Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht ügyben 2006. január 12-én hozott ítélet [EBHT 2006., I-609. o.]
27. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
A Kombinált Nómenklatúra hivatkozott magyarázó megjegyzései megfogalmazásának, amely megjegyzések nem helyettesítik a HR magyarázó megjegyzéseit, hanem kiegészítik azokat (lásd ebben az értelemben a
C-486/06. sz. Van Landeghem-ügyben 2007. december 6-án hozott ítélet [EBHT 2007., I-10661,. o.]
36. pontját), és azokkal együtt olvasandók, összhangban kell lennie a KN rendelkezéseivel, és nem módosíthatják azok hatályát (lásd különösen a fent hivatkozott Algemene Scheeps Agentuur Dordrecht ügyben hozott ítélet 28. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Márpedig, ha – amint azt a holland kormány és a Bizottság javasolja – a hivatkozott magyarázó megjegyzéseket úgy kellene értelmezni, hogy ezek kizárják valamennyi, mind automatikus adatfeldolgozó gépből, mind pedig más forrásból számazó jelek megjelenítésére alkalmas monitornak a 84716090 vámtarifaalszám alá történő sorolását, a hivatkozott magyarázó megjegyzések módosítanák, különösen pedig korlátoznák a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontja a) alpontjának hatályát.
Ebből következik, hogy – még ha a KN-nek a 84716090 vámtarifaalszámra vonatkozó megjegyzéseit, valamint a HR 8471 vámtarifaszámra, pontosabban az I. fejezet D. pontja 1. alpontjának első mondatára vonatkozó magyarázó megjegyzéseit, amelyek az automatikus adatfeldolgozó gépek display egységeire vonatkozó részben szerepelnek, ily módon kell értelmezni – ezek alkalmazását a jelen ügyben el kellene utasítani, mivel ezen értelmezés nem felel meg a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontja a) alpontjának.
A fentiekre tekintettel úgy kell válaszolni az előterjesztett első kérdésre, hogy nem lehet kizárni az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok 84716090 vámtarifaalszám alá történő besorolását a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontja szerinti „kizárólag” automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységként pusztán azon tény okán, hogy mind automatikus adatfeldolgozó gépből, mind pedig más forrásokból származó jelek megjelenítésére alkalmasak.
A második kérdésről
E kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra keresi a választ, hogy melyek azok a kritériumok, amelyek lehetővé teszik annak meghatározását, hogy az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységeknek minősülnek-e.
A Bizottság azt állítja, hogy az alapügyben szereplő monitorok csatlakozásai, tudniillik a DVI-D-, S-video- és kompozit videocsatlakozások a televíziós monitorokra jellemzők. Ez okból az alapügyben szereplő monitoroknak kettős funkciója van: az automatikus adatfeldolgozó gépből kibocsátott jelek megjelenítése, illetve videoképek megjelenítése.
A holland kormány azt állítja, hogy ha a monitorok VGA-interfésszel rendelkeznek audio interfésszel vagy a nélkül, akkor azokat kizárólag automatikus adatfeldolgozó rendszerben használtaknak kell minősíteni. Ezen eseten kívül e monitorok akkor minősíthetők elsősorban az ilyen rendszerekben használtnak, ha tisztán elméleti az a lehetőség, hogy a másfajta interfésszel is ellátott monitorokat automatikus adatfeldolgozó rendszeren kívül használják.
Ezen érvelésnek azonban nem lehet helyt adni.
Ha ugyanis igaz az, hogy – amint azt a Bizottság állítja észrevételeiben – a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontjában előírt azon feltétel, hogy e monitorokat „kizárólag vagy elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják”, nem a monitor, mint ilyen használatára vonatkozik, hanem azokra a funkciókra, amelyeket az ellátni képes, akkor az is igaz, hogy – amint az a jelen ítélet 44. pontjából is következik – a szóban forgó megjegyzés kifejezetten az általa érintett egységek két kategóriáját veszi figyelembe, és ezt a megkülönböztetést a gyakorlatban is alkalmazni kell.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy – a holland kormány és a Bizottság állításával szemben – az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok csatlakozásainak száma és típusa önmagában nem alkothatja a tarifális besorolás meghatározó kritériumát, és a besorolás során, – egyéb kritériumok vonatkozásában és e monitorok objektív jellemzőire és tulajdonságaira figyelemmel – azt is mérlegelni kell, hogy e monitorok mennyire alkalmasak több funkció ellátására, és e funkciókat milyen szinten képesek ellátni működésük során.
Következésképpen, mivel e monitorokat nem lehet kizárni a KN 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontja és C. pontja szerinti automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységek fogalmából, meg kell határozni az annak megállapításához szükséges kritériumokat, hogy e monitorokat elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használják-e, vagy műszaki jellemzőik és tulajdonságaik okán ezek a televíziós képernyők, illetve a videomonitorok közé tartoznak-e.
E tekintetben az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok tarifális besorolása vonatkozásában a HR 8471 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzéseket kell figyelembe venni, különösen az I. fejezet D. pontjának 1–5. alpontját, amelyek az automatikus adatfeldolgozó gépek display egységeire vonatkoznak.
E tekintetben a hivatkozott pontokból az következik, hogy az elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt monitorokat – azon a tényen túl, hogy rendelkeznek az adatfeldolgozó rendszerhez való kapcsolódást biztosító csatlakozókkal – egyéb műszaki jellemzőik, és különösen azon tények alapján lehet azonosítani, hogy ezeket a kis távolságról történő munkavégzésre szánták, nem képesek a televíziós jelek megjelenítésére, alacsony elektromágnesesmező-emisszióval rendelkeznek, az általuk megjeleníthető karakter mérete közepes felbontásnál 0,41 mm, és a felbontás növekedésével ez egyre kisebb, sávszélességük 15 MHz vagy magasabb, illetve azon tény alapján, hogy a képernyő képpontjainak mérete kisebb, mint a 8528 vámtarifaszám alá tartozó videomonitoroké, és az előbbiek konvergenciája erősebb, mint ezen utóbbiaké.
Következésképpen az előterjesztett második kérdésre azt a választ kell adni, hogy annak meghatározása céljából, hogy az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységeknek minősülnek-e, a nemzeti hatóságoknak, a bíróságokat is beleértve, a HR 8471 vámtarifaszámra vonatkozó magyarázó megjegyzéseket kell figyelembe venniük, különösen az I. fejezet D. pontjának 1–5. alpontját, amelyek az automatikus adatfeldolgozó gépek display egységeire vonatkoznak.
A harmadik kérdésről
E kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság arra keres választ, hogy a 754/2004 rendelet hatálya, amelynek melléklete a 85282190 vámtarifaalszám alá sorol kétfajta, olyan műszaki jellemzőkkel rendelkező plazmaképernyőt, amely lehetővé teszi, hogy automatikus adatfeldolgozó gépből vagy más forrásból, pl. DVD-lejátszóból vagy videojáték-konzolból származó jeleket tuneregységen keresztül jelenítsen meg, kiterjed-e az alapügyben érintettekhez hasonló monitorokra. Igenlő válasz esetén e bíróság azt kéri, hogy a Bíróság hozzon döntést e rendelet érvényességéről.
Az ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy egyrészt a Bizottság akkor fogad el olyan besorolásról szóló rendeletet, mint a 754/2004 rendelet, ha valamely konkrét terméknek a KN-be való besorolása nehézséget okozhat, vagy ellenmondásos lehet, másrészt pedig az ilyen rendeletek általános hatályúak, mivel nem egy meghatározott piaci szereplőre, hanem valamennyi, a besorolás tárgyát képező termékkel azonos termékre általánosságban vonatkoznak (lásd ebben az értelemben a
C-119/99. sz. Hewlett Packard ügyben 2001. május 17-én hozott ítélet [EBHT 2001., I-3981. o.]
18. és 19. pontját, valamint a fent hivatkozott Kip és társai egyesített ügyekben hozott ítélet 59. pontját).
Mindenesetre meg kell állapítani, hogy a 754/2004 rendelet általi besorolás tárgyát alkotó áruk technológiai szempontból nem azonosak az alapügyben szereplő monitorokkal. Az e rendelet mellékletében leírt két készüléktípus ugyanis plazmaképernyő, míg az alapügyben szereplő monitorok LCD-képernyővel rendelkeznek.
Méreteikben is különböznek egymástól, mivel a 754/2004 rendelet tárgyát alkotó készülékek képernyőjének átmérője 106 cm (41,73 col), míg az alapügyben szereplő monitoroké 58,42 cm (23 col).
Továbbá a 754/2004 rendelet általt besorolt két készüléktípus felbontása 852 x 480 pixel, illetve 1024 x 1024 pixel. Ezzel szemben az alapügyben szereplő monitorok felbontása 1920 x 1200 pixel.
Meg kell továbbá állapítani, hogy még ha a KN egységes értelmezését, valamint a gazdasági szereplők egyenlő bánásmódját mozdítja is elő valamely besorolási rendelet analógia útján történő alkalmazása az ilyen rendeletben érintettekhez hasonló termékek esetében (lásd a
C-130/02. sz. Krings-ügyben 2004. március 4-én hozott ítélet [EBHT 2004., I-2121. o.]
35. pontját, valamint a
C-14/05. sz. Anagram International ügyben 2006. július 13-án hozott ítélet [EBHT 2006., I-6763. o.]
32. pontját), ehhez az is szükséges, hogy a besorolandó és a rendeletben érintett termékek kellőképpen hasonlóak legyenek.
Márpedig az a puszta tény, hogy mind az alapügyben szereplő, mind pedig a 754/2004 rendeletben érintett monitorok DVI-csatlakozóval rendelkeznek, és hogy ez okból mind automatikus adatfeldolgozó gépből, mind pedig más forrásból származó jelek megjelenítésére alkalmasak, objektív jellemzőik, valamint az általuk biztosított különböző funkcióik szerinti működésük értékelésétől függetlenül, figyelemmel a jelen ítélet 64–66. pontjában megállapított különbségekre is, nem elegendő ahhoz, hogy a hivatkozott rendeletet e monitorokra analógia útján alkalmazzák.
Ebből következik, hogy – mivel az alapügyben szereplő monitorok nem azonosak és nem is kellőképpen hasonlóak a 754/2004 rendeletben érintett monitorokkal – e rendelet nem alkalmazható e monitorokra. Következésképpen a rendelet érvényességét sem kell megvizsgálni.
A fenti megállapításokra figyelemmel az előterjesztett harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 754/2007 rendelet nem alkalmazható az alapügyben szereplő monitorok besorolása tekintetében.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:

1)
Nem lehet kizárni az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok 84716090 vámtarifaalszám alá történő besorolását a 2003. szeptember 11-i 1789/2003 bizottsági rendelettel módosított, a vám és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra 84. árucsoportja 5. megjegyzése B. pontjának a) alpontja szerinti „kizárólag” automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységként pusztán azon tény okán, hogy mind automatikus adatfeldolgozó gépből, mind pedig más forrásokból származó jelek megjelenítésére alkalmasak.

2)
Annak meghatározása céljából, hogy az alapügyben érintettekhez hasonló monitorok elsősorban automatikus adatfeldolgozó rendszerben használt egységeknek minősülnek-e, a nemzeti hatóságoknak, a bíróságokat is beleértve, a Brüsszelben 1983. június 14-én kelt nemzetközi egyezmény és annak a Brüsszelben, 1986. június-24 én kelt módosító jegyzőkönyve által létrehozott harmonizált áruleíró és kódrendszer 8471 vámtarifaszámára vonatkozó magyarázó megjegyzéseket kell figyelembe venniük, különösen az I. fejezet D. pontjának 1–5. alpontját, amelyek az automatikus adatfeldolgozó gépek display egységeire vonatkoznak.

3)
Az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 2004. április 21-i 754/2004/EK bizottsági rendelet az alapügyben szereplő monitorok tarifális besorolása tekintetében nem alkalmazható.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: holland.