CELEX: 62010CJ0040
Žaloba o neplatnosť
Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1296/2009
Ročná úprava odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie
Metóda úpravy
Článok 65 Služobného poriadku úradníkov
Články 1 a 3 až 7 prílohy XI služobného poriadku
Ustanovenie o výnimke
Článok 10 prílohy XI služobného poriadku
Voľná úvahy Rady
Odlišná úprava od Komisiou navrhnutej úpravy
Ustanovenie o preskúmaní umožňujúce priebežnú úpravu odmien

Európska komisia sa žalobou domáha, aby Súdny dvor čiastočne zrušil nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra
2009, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2009 upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie,
ako aj opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú na tieto odmeny a dôchodky (Ú. v. EÚ L 348, s. 10, ďalej len „napadnuté nariadenie“),
z dôvodu, že toto nariadenie porušuje článok 65 Služobného poriadku úradníkov Európskej únie upravený nariadením Rady (EHS,
Euratom, ESUO) č. 259/68 z 29. februára 1968, ktorým sa ustanovuje Služobný poriadok úradníkov a Podmienky zamestnávania ostatných
zamestnancov Európskych spoločenstiev a zavádzajú osobitné prechodné opatrenia uplatniteľné na úradníkov Komisie (Ú. v. ES
L 56, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 5), zmeneným a doplneným nariadením Rady (ES, Euratom) č. 723/2004 z 22. marca 2004 (Ú. v. EÚ
L 124, s. 1; Mim. vyd. 01/002, s. 130, ďalej len „služobný poriadok“) a články 1 a 3 až 7 prílohy XI uvedeného služobného
poriadku, lebo nesprávne upravuje jednotlivé sumy stanovené služobným poriadkom a stanovuje nový právny základ umožňujúci
preskúmanie napadnutého nariadenia.

Právny rámec

Služobný poriadok
Článok 65 služobného poriadku stanovuje:
„1.      Rada každý rok uskutoční preskúmanie úrovne odmien úradníkov a ostatných zamestnancov spoločenstiev. Toto preskúmanie sa uskutoční
v septembri na základe spoločnej správy Komisie na základe spoločného indexu, ktorý pripraví Štatistický úrad Európskych spoločenstiev
po dohode s vnútroštátnymi štatistickými úradmi členských štátov; index bude odrážať situáciu k 1. júlu v každej z krajín
spoločenstiev.
Počas tohto preskúmania Rada zváži, či v rámci hospodárskej a sociálnej politiky spoločenstiev je potrebné upraviť odmeny.
Do úvahy vezme najmä všetky zvýšenia miezd vo verejnej službe a potreby prijatia nových úradníkov.
2.      V prípade podstatnej zmeny životných nákladov Rada do dvoch mesiacov rozhodne o potrebných úpravách opravných koeficientov
a v prípade potreby ich použije so spätnou pôsobnosťou.
3.      Na účely tohto článku Rada rozhoduje kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, ako stanovuje prvá zarážka druhého pododseku
článku 148 ods. 2 Zmluvy o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a článku 118 ods. 2 Zmluvy o založení Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu.“
Podľa článku 82 ods. 2 služobného poriadku, ak Rada podľa článku 65 ods. 1 rozhodne o úprave odmien, rovnaká úprava sa použije
na priznané dôchodky.
V zmysle článku 65a služobného poriadku vykonávacie pravidlá článkov 64 a 65 služobného poriadku sú vymedzené v prílohe XI
služobného poriadku.
Táto príloha XI s názvom „Vykonávacie predpisy k článkom 64 a 65 služobného poriadku“ pozostáva z viacerých kapitol, z ktorých
predmetom prvej kapitoly zloženej z článkov 1 až 3 je ročné preskúmanie úrovne odmien stanovené v článku 65 ods. 1 služobného
poriadku a druhá kapitola sa týka priebežnej úpravy odmien a dôchodkov v zmysle článku 65 ods. 2 služobného poriadku. Táto
kapitola 2 sa skladá z článkov 4 až 7.
Kapitola 1 prílohy XI služobného poriadku obsahuje oddiel 1 s názvom „Faktory pre stanovovanie ročných úprav“. Článok 1, ktorý
patrí do uvedeného oddielu, v odseku 1 stanovuje, že „na účely preskúmania ustanoveného v článku 65 ods. 1 Služobného poriadku
Eurostat vypracuje každý rok do konca októbra správu o zmenách životných nákladov v Bruseli, o ekonomických paritách medzi
Bruselom a niektorými miestami výkonu práce v členských štátoch, a o zmenách kúpnej sily platov štátnych zamestnancov v ústredných
štátnych správach jednotlivých štátov“. Odseky 2 až 4 uvedeného článku obsahujú spresnenia týkajúce sa postupu Eurostatu,
ktorý má sledovať v spolupráci s členskými štátmi pri výpočte zmeny životných nákladov pre Brusel (bruselský medzinárodný
index), zmeny životných nákladov mimo Bruselu (ekonomické parity a implicitné indexy) a zmeny kúpnej sily platov národných
štátnych zamestnancov v ústrednej štátnej správe ôsmich členských štátov (špecifické ukazovatele).
Podľa článku 3 prílohy XI služobného poriadku, ktorý sa nachádza v oddiele 2 s názvom „Postupy pre ročnú úpravu odmien a dôchodkov“:
„1.      S účinnosťou od 1. júla a podľa článku 65 ods. 3 Služobného poriadku Rada pred koncom každého roka rozhodne, na návrh Komisie
a na základe kritérií stanovených v oddiele 1 tejto prílohy, o úprave odmien a dôchodkov.
2.      Veľkosť úpravy sa zistí tak, že bruselský medzinárodný index sa vynásobí špecifickým ukazovateľom. Úprava sa vyjadrí v čistej
hodnote ako jednotná cezhraničná percentuálna sadzba.
3.      Veľkosť takto určenej úpravy sa zapracuje do tabuliek základných platov, uvedených v článku 66 Služobného poriadku a v prílohe
XIII Služobného poriadku a v článkoch 20, 63 a 93 Podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov, v súlade s touto metódou:
.…
6.      Inštitúcie vykonajú zodpovedajúcu pozitívnu alebo negatívnu úpravu odmien a dôchodkov zamestnancov, bývalých zamestnancov
a ostatných dotknutých osôb so spätnou platnosťou za obdobie medzi dňom účinnosti a dňom nadobudnutia platnosti rozhodnutia
o ďalšej úprave.
Ak táto spätná úprava vyžaduje vrátenie preplatkov, toto vrátenie môže byť rozložené na obdobie najviac dvanásť mesiacov odo
dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o ďalšej ročnej úprave.“
Podľa článku 4 ods. 1 prílohy XI služobného poriadku „priebežné úpravy odmien a dôchodkov podľa článku 65 ods. 2 služobného
poriadku, ktoré nadobudnú účinnosť k 1. januáru, sa vykonajú v prípade podstatnej zmeny životných nákladov v čase medzi júnom
a decembrom… a s dostatočným prihliadnutím na predbežný odhad zmeny kúpnej sily v priebehu referenčného obdobia bežného roka“.
Kapitola 5 prílohy XI služobného poriadku má názvov „Ustanovenie o výnimke“. Pozostáva z článku 10, ktorý stanovuje:
„v prípade vážneho a náhleho zhoršenia ekonomickej a sociálnej situácie v Spoločenstve, hodnotenej na základe objektívnych
údajov poskytnutých Komisiou na tento účel, Komisia predloží potrebné návrhy, o ktorých Rada rozhodne v súlade s postupom
stanoveným v článku 283 Zmluvy o ES.“
Kapitola 7 uvedenej prílohy s názvom „Záverečné ustanovenia a revízna doložka“ obsahuje článok 15, ktorý stanovuje:
„1.      Ustanovenia tejto prílohy sa uplatňujú od 1. júla 2004 do 31. decembra 2012.
2.      Revidujú sa na konci štvrtého roka, najmä na základe ich rozpočtových dôsledkov. Na tento účel Komisia predloží Európskemu
parlamentu a Rade správu, a v prípade potreby aj návrh na zmenu a doplnenie tejto prílohy na základe článku 283 Zmluvy o ES.“

Napadnuté nariadenie
Dňa 29. októbra 2009 Komisia predložila návrh KOM(2009) 603 v konečnom znení, aby Rada podľa článku 3 prílohy XI služobného
poriadku rozhodla do konca roka 2009 o úprave odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev.
V nadväznosti na opravu svojich štatistických údajov, ktorú zaslali dva členské štáty a ktorá sa týkala referenčného obdobia
zohľadňovaného pri výpočte zmeny kúpnej sily uvedeného v článku 1 ods. 4 písm. a) prílohy XI služobného poriadku, bol 19. novembra
2009 predložený pozmenený návrh nariadenia [KOM(2009) 629 v konečnom znení].
Podľa bodu 3.1 dôvodovej správy tohto návrhu špecifický ukazovateľ mal hodnotu 2,8 %, Bruselský medzinárodný index bol 0,9 %
a navrhovaná úprava odmien a dôchodkov pre Belgicko a Luxembursko predstavovala 3,7 %, čo zodpovedá súčtu vyššie uvedených
dvoch faktorov. Na všetky sumy uvedené v návrhu nariadenia sa aplikovala úprava vo výške 3,7 %.
Napadnuté nariadenie prebralo návrh Komisie len v čiastočnom rozsahu.
Podľa odôvodnenia č. 1 napadnutého nariadenia, ktoré prebralo rovnaké znenie jediného odôvodnenia obsiahnuté v tomto návrhu,
„s cieľom zabezpečiť úradníkom a ostatným zamestnancom Únie taký vývoj kúpnej sily, ktorý by bol paralelný s vývojom kúpnej
sily zamestnancov štátnych správ členských štátov, mali by sa v rámci preskúmania vykonávaného v roku 2009 upraviť odmeny
a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie“.
Radou doplnené odôvodnenie č. 2 stanovuje, že „úprava odmien a dôchodkov navrhnutá Komisiou by sa mala zmeniť a doplniť s ohľadom
na finančnú a hospodársku krízu a ako súčasť hospodárskej a sociálnej politiky Únie. Situácia by sa mala v prípade potreby
preskúmať“.
Články 2 a 4 až 17 napadnutého nariadenia uvádzajú nové výšky odmien, ktoré prijala Rada aplikáciou úpravy vo výške 1,85 %,
pričom tieto nové sumy nahradili tie, ktoré navrhovala Komisia s aplikáciou úpravy vo výške 3,7 %.
Podľa článku 18 napadnutého nariadenia, ktorý sa nenachádzal v návrhu Komisie:
„Toto nariadenie sa v prípade nutnosti preskúma a na tento účel Komisia v prípade potreby predloží návrh na zmenu a doplnenie
tohto nariadenia, o ktorom Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou.“

Návrhy účastníkov konania a konanie na Súdnom dvore
Komisia navrhuje, aby Súdny dvor:
–        zrušil napadnuté nariadenie okrem jeho článkov 1, 3 a 19 s ponechaním jeho účinkov, až kým Rada na základe správnej aplikácie
článkov 64 a 65 služobného poriadku a jeho prílohy XI neprijme nové nariadenie, a
–        zaviazal Radu na náhradu trov konania.
Rada navrhuje, aby Súdny dvor:
–        zamietol žalobu ako nedôvodnú a
–        zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
Uznesením predsedu Súdneho dvora z 26. februára 2010 sa Parlamentu povolil vstup do konania ako vedľajšiemu účastníkovi konania
na podporu návrhov Komisie.
Uznesením predsedu Súdneho dvora zo 4. mája 2010 bol Dánskemu kráľovstvu, Spolkovej republike Nemecko, Helénskej republike,
Litovskej republike, Rakúskej republike, Poľskej republike a Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska povolený
vstup do konania ako vedľajším účastníkom konania na podporu návrhov Rady.
Uznesením predsedu Súdneho dvora z 30. júna 2010 sa návrh Union Syndicale Luxembourg na vstup do konania zamietol z dôvodu,
že podľa článku 40 druhého odseku druhej vety Štatútu Súdneho dvora Európskej únie Union Syndicale Luxembourg ako právnická
osoba založená podľa luxemburského práva nemá právo vstúpiť do tohto konania ako vedľajší účastník konania.
Návrh Komisie, aby sa vec prejednala v skrátenom súdnom konaní, bol uznesením predsedu Súdneho dvora z 26. februára 2010 zamietnutý.

O žalobe
Komisia na podporu svojej žaloby uvádza dva žalobné dôvody založené na tom, že články 2 a 4 až 17 napadnutého nariadenia a článok
18 tohto nariadenia porušujú služobný poriadok a jeho prílohu XI.

O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 65 služobného poriadku a článkov 1 a 3 prílohy XI služobného poriadku
Argumentácia účastníkov konania
V prvom žalobnom dôvode Komisia tvrdí, že Rada nesprávne upravila jednotlivé výšky odmien a dôchodkov stanovené služobným
poriadkom a podmienkami zamestnávania ostatných zamestnancov, pretože sumy navrhované Komisiou s aplikáciou úpravy vo výške
3,7 % nahradila sumami s úpravou vo výške 1,85 %.
Výška úpravy 1,85 % zodpovedajúca presne polovici sadzby vypočítanej Komisiou nemôže vyplývať z aplikácie faktorov stanovených
článkami 1 a 3 prílohy XI služobného poriadku. Táto výška úpravy bola stanovená paušálne na základe všeobecných úvah týkajúcich
sa ekonomickej situácie v čase prijatia napadnutého nariadenia.
Postup podľa článku 65 služobného poriadku a článkov 1 a 3 prílohy XI služobného poriadku zavádza metódu automatickej úpravy,
ktorá Rade neponecháva nijakú voľnú úvahu okrem prípadu, ak by namietala predložené číselné údaje. Ročná úprava odmien nie
je legislatívnym aktom, ale len vykonávajúcim opatrením, ktoré má skôr administratívnu ako normatívnu povahu.
Už zo samotného znenia článku 3 prílohy XI služobného poriadku vyplýva, že Rada má v danej oblasti len viazanú právomoc. Na
rozdiel od toho, čo tvrdí Rada, článok 65 služobného poriadku nemôže byť nadradený tomuto článku 3, keďže oba články majú
v hierarchii noriem tú istú úroveň. Okrem toho článok 10 prílohy XI služobného poriadku by stratil význam, ak by už článok
3 tejto prílohy dal Rade voľnú úvahu, na základe ktorej by mohla nad rámec kritérií vymedzených v článku 3, nachádzajúcich
sa mimo referenčného obdobia zohľadniť ekonomickú alebo finančnú situáciu existujúcu v čase prijatia nariadenia upravujúceho
odmeny.
Skutočnosť, že pri prijímaní nariadenia o úprave odmien a dôchodkov sa na Radu vzťahuje viazaná právomoc, tiež potvrdzujú
rozsudky z 5. júna 1973, Komisia/Rada (81/72, Zb. s. 575, body 9 a 10), a zo 6. októbra 1982, Komisia/Rada (59/81, Zb. s. 3329,
body 23 až 25), vydané k predchádzajúcim zneniam metódy úprav odmien, ktoré stanovovali menej prísny a menej podrobný právny
rámec ako ten, z ktorého vychádza súčasná príloha XI služobného poriadku.
Komisia zdôrazňuje, že automatický charakter metódy úpravy odmien zakotvený v prílohe XI služobného poriadku vyplýva z úmyslu
samotnej Rady, ktorá v nariadení č. 723/2004 z dôvodu existencie viacerých skutočností, ktoré považovala za ústupky, súhlasila
s metódou, ktorú jej Komisia navrhla, s cieľom vytvoriť v strednodobom horizonte určitú stabilitu. V tejto súvislosti Komisia
uvádza zavedenie „osobitných odvodov“ z odmien vyplácaných Úniou a zvýšenie odvodov do dôchodkového systému, pričom účinkom
týchto opatrení bol pokles rastu platov. Komisia okrem iného pripomína, že ročná metóda úpravy odmien upravená v prílohe XI
služobného poriadku môže priniesť kladné, ale aj záporné výsledky. Vzhľadom na tieto skutočnosti Rada súhlasila s touto metódou
a v podstate sa zaviazala, že počas platnosti prílohy XI služobného poriadku, t. j. v období ôsmich rokov, bude dodržiavať
podmienky stanovené touto prílohou.
Podľa Komisie článok 10 prílohy XI služobného poriadku je jediné ustanovenie umožňujúce zohľadniť náhle zhoršenie ekonomickej
a sociálnej situácie. V danej veci sa však tento článok nepoužil.
Rada nemohla zmeniť návrh Komisie urobený podľa článku 3 prílohy XI služobného poriadku na návrh s právnym základom uvedeného
článku 10, ktorý Komisii zveruje širokú mieru voľnej úvahy, pokiaľ ide o otázku nevyhnutnosti predložiť návrh podľa tohto
článku. Okrem toho Rada formálne nevyzvala Komisiu, aby predložila návrh založený na článku 10 prílohy XI služobného poriadku.
Prípadný návrh Komisie podľa tohto ustanovenia sa mohol týkať len budúcich zmien služobného poriadku a nemohol zbaviť Radu,
na ktorú sa vzťahovala viazaná právomoc, jej povinnosti uplatniť právomoc stanovenú v článku 3 ods. 1 tejto prílohy pred koncom
roka 2009 týkajúcu sa úpravy odmien a dôchodkov od 1. júla 2009.
Vzhľadom na to, že článok 10 prílohy XI služobného poriadku odkazuje na článok 283 ES, teraz článok 336 ZFEÚ, len Parlament
a Rada mohli po vstupe Lisabonskej zmluvy do platnosti uskutočniť prostredníctvom riadneho legislatívneho postupu zmenu metódy
úpravy odmien. Údajná naliehavosť neumožňovala Rade obísť tieto požiadavky. Keďže nariadenie č. 723/2004 nestanovilo možnosť
prijať aspoň prechodné opatrenia, Rada vedome súhlasila s „pomalosťou“ aplikácie ustanovenia o výnimke.
Komisia zdôrazňuje, že zohľadnenie každého pozitívneho, ako aj negatívneho finančného vývoja s časovým posunom je súčasťou
metódy stanovenej v článku 3 prílohy XI služobného poriadku. V rozpočtovom roku 2010 sa ekonomická kríza zohľadní v rozsahu,
v akom referenčné členské štáty od júla 2009 do júna 2010 zahrnú dôsledky tejto krízy do úrovne odmeňovania svojich domácich
verejných služieb. Preto je aplikácia článku 10 tejto prílohy vyhradená pre naozaj výnimočné a nepredvídateľné situácie.
Napriek tomu Komisia navrhuje, aby Súdny dvor uplatnil článok 264 druhý odsek ZFEÚ s cieľom zabrániť akémukoľvek prerušeniu
režimu odmien a dôchodkov s tým, že účinky zrušených ustanovení budú pôsobiť, až kým Rada neprijme podľa vydaného rozsudku
nové nariadenie s účinnosťou od 1. júla 2009 v súlade s návrhom Komisie.
Parlament podporuje všetky žalobné dôvody a závery Komisie. Zdôrazňuje najmä to, že prijatím článku 3 prílohy XI služobného
poriadku Rada vopred definovala spôsoby výkonu svojej právomoci podľa článku 65 služobného poriadku, takže na rozhodnutie
o úpravách odmien a dôchodkov sa uplatnia len pravidlá a kritériá, ktoré uvádza uvedená príloha XI. Článok 65 ods. 3 služobného
poriadku sa má preto vykladať ako ustanovenie, ktoré v súvislosti s touto ročnou úpravou Rade zveruje len vykonávaciu právomoc.
Použitie článku 10 prílohy XI služobného poriadku predpokladá iniciatívu Komisie a použitie riadneho legislatívneho konania
podľa článku 336 ZFEÚ. Podľa tohto konania sa však v danej veci nepostupovalo.
Rada sa naopak domnieva, že vzhľadom na znenie a všeobecnú štruktúru článku 65 služobného poriadku a jeho prílohy XI disponuje
voľnou úvahou aj pokiaľ ide o ročné úpravy odmien a dôchodkov, pričom nenamieta, že výpočet ročnej úpravy predložený Komisiou
bol urobený správne v súlade s článkom 1 tejto prílohy XI. Rada sa opiera o pojem „najmä“ uvedený v uvedenom článku 65 ods. 1
a tvrdí, že príloha XI služobného poriadku definuje podmienky výkonu niektorých kritérií, ktoré je povinná zohľadniť pri preskúmaní
úrovne odmien a dôchodkov, ale nebráni jej v možnosti zohľadniť iné kritériá.
Hoci prijatím prílohy XI služobného poriadku sa Rada v zásade zaviazala, že počas doby platnosti tejto prílohy bude dodržiavať
ňou stanovené podmienky, pri určení ročnej úpravy odmien a dôchodkov sa voľnej úvahy úplne nevzdala. Rada nezrušila článok
65 služobného poriadku a nenahradila ho ustanovením článku 3 prílohy XI služobného poriadku ani nepreniesla úplne svoju rozhodovaciu
právomoc v danej oblasti na Komisiu. Výklad článku 3 prílohy XI služobného poriadku zastávaný Komisiou, podľa ktorej tento
článok stanovuje automatický postup, zbavuje článok 65 služobného poriadku akéhokoľvek potrebného účinku. V tejto súvislosti
je bezvýznamné, či je rozhodnutie Rady o ročnej úprave odmien a dôchodkov zákonodarný alebo vykonávajúci akt.
Súdny dvor v rozsudku zo 6. októbra 1982, Komisia/Rada, už citovanom (bod 32), a Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev
v rozsudkoch zo 7. decembra 1995, Abello a i./Komisia (T‑544/93 a T‑566/93, Zb. VS s. I‑A‑271 a II‑815, bod 53); z 8. novembra
2000, Bareyt a i./Komisia (T‑158/98, Zb. VS s. I‑A‑235 a II‑1085, bod 57), a z 25. septembra 2002, Ajour a i./Komisia (T‑201/00
a T‑384/00, Zb. VS s. I‑A‑167 a II‑885, bod 47), rozhodli, že Rada pri ročnej úprave odmien a dôchodkov disponuje mierou voľnej
úvahy.
V každom prípade Rada disponuje touto mierou voľnej úvahy v prípade osobitne závažnej ekonomickej krízy s takou povahou, aká
sa objavila na konci roka 2008, ktorej vznik a rozsah nemohol v okamihu prijatia nariadenia č. 723/2004 nikto predvídať. Je
len ťažko predstaviteľné, že by sa zodpovedný zákonodarca v prípade závažnej ekonomickej a sociálnej krízy úplne vzdal potrebnej
pružnosti.
Táto miera voľnej úvahy založená na článku 65 služobného poriadku existuje nezávisle od článku 10 prílohy XI služobného poriadku.
Aplikácia tohto článku 10 môže viesť k podobnému výsledku. Využitie aplikácie uvedeného článku na ročnú úpravu odmien a dôchodkov
si vyžaduje komplikovanejší postup ako ten, ktorý stanovuje článok 3 prílohy XI služobného poriadku, čo len zdôrazňuje, že
predmetom ani účinkom uvedeného článku 10 nie je ponúknuť Rade náhradu za voľnú úvahu vyplývajúcu z článku 65 služobného poriadku.
V tomto kontexte Rada tvrdí, že aj v rámci riadneho legislatívneho konania podľa článku 336 ZFEÚ môže v súlade s článkom 294
ods. 9 ZFEÚ jednomyseľne doplniť návrh Komisie, napriek tomu, že Komisia zaujala v tejto súvislosti zamietavé stanovisko.
Predmet aktov, ktoré možno prijať na základe článku 65 služobného poriadku a článkov 1 a 3 prílohy XI služobného poriadku
a predmet aktov, ktoré možno prijať na základe článku 10 uvedenej prílohy XI je len čiastočne totožný. Dosah tohto článku
10 ďaleko prekračuje dosah ostatných článkov, pretože neumožňuje len prispôsobiť úpravu odmien a dôchodkov vyplývajúcu z „mechanickej“
metódy, ale môže prostredníctvom legislatívneho aktu tiež prerušiť použitie metódy, zmeniť ju alebo ju zrušiť. Po právnej
stránke je bežné, že právne základy sa čiastočne prelínajú.
Cieľom zvýšenia odmien a dôchodkov o 1,85 % podľa napadnutého nariadenia je zachovať kúpnu silu úradníkov Únie, tým, že sa
kompenzujú účinky inflácie zistenej v Bruseli (0,9 %), kompenzuje sa zvýšenie odvodov úradníkov do dôchodkového systému (0,4 %)
a zvýšenie osobitných odvodov (0,43 %). Priznanie ešte vyššieho zvýšenia odmien a dôchodkov ako to, ktoré bolo poskytnuté,
môže vyvolať u občanov Únie len jej nepochopenie. Toto zvýšenie predstavuje okrem iného dodatočnú záťaž pre rozpočty členských
štátov, ktorá zvyšuje náklady vyplývajúce zo zásahov, ktoré si vyžiadala ekonomická kríza. Vzhľadom na opatrenia, ktoré členské
štáty prijali v súvislosti so svojimi štátnymi zamestnancami v nadväznosti na ekonomickú krízu, nestačí čakať, až kým sa tieto
opatrenia premietnu do úrovne budúcej ročnej úpravy odmien úradníkov Únie na konci roka 2010.
Pokiaľ ide o článok 10 prílohy XI služobného poriadku, Rada najprv namieta tvrdenie, podľa ktorého sa tento článok týka len
prípadného nahradenia „bežnej“ ročnej metódy úprav odmien a dôchodkov inou metódou, ktorá sa použije až v budúcnosti, takže
aplikácia tohto článku 10 je vylúčená pri použití tejto „bežnej“ metódy. Konkrétne okolnosť, že uvedený článok 10 má názov
„Ustanovenie o výnimke“, preukazuje, že umožňuje prispôsobiť ročnú úpravu odmien v prípade vážneho a náhleho zhoršenia ekonomickej
a sociálnej situácie bez toho, aby sa „bežná“ metóda v budúcnosti zmenila.
V danej veci boli splnené materiálne podmienky na uplatnenie článku 10 prílohy XI služobného poriadku. Počas referenčného
obdobia musela Únia čeliť osobitne závažnej ekonomickej kríze, ktorá bola spôsobená finančnou krízou. Účinky tejto krízy sa
prejavili začiatkom druhého polroka roku 2008 a narástli do výrazných rozmerov na začiatku roka 2009. Napriek tomu Komisia
tieto účinky vo svojom návrhu nezohľadnila.
Napriek tomu, že Komisia má uloženú povinnosť konať na základe vlastnej iniciatívy, ak existujú náznaky náhleho a vážneho
zhoršenia ekonomickej a sociálnej situácie, a prípadne predložiť v rozumnom čase zodpovedajúci návrh podľa článku 10 prílohy
XI služobného poriadku, tento článok nepoužila. Počas diskusií v rámci prípravných prác na Rade, ktoré predchádzali prijatiu
napadnutého nariadenia bola prednesená možnosť použiť uvedený článok 10. Komisia na dvoch schôdzach, ktoré sa konali na konci
novembra 2009 a začiatkom decembra 2009, uviedla, že nepredloží návrh na tomto právnom základe.
Rada tvrdí, že vzhľadom na to, že Komisia nepredložila návrh podľa článku 10 prílohy XI služobného poriadku, nemohla tento
článok použiť. Preto na prijatie napadnutého nariadenia v stanovenej lehote nemala inú možnosť ako využiť voľnú úvahu, ktorou
disponovala v zmysle článku 65 služobného poriadku. Súdny dvor viackrát uznal, že „výnimočné a nepredvídané situácie“ si môžu
vyžadovať riešenia
ad hoc
s cieľom umožniť Únii konať a zobrať na seba zodpovednosť, čo bolo v danom prípade nespochybniteľné. V každom prípade, hoci
by Komisia počas decembra 2009 predložila návrh na uplatnenie článku 10 prílohy XI služobného poriadku, z dôvodu komplikovaného
postupu stanoveného týmto článkom by nebolo možné, aby sa do konca roka taký návrh prijal.
Dánska, nemecká, litovská a poľská vláda a vláda Spojeného kráľovstva súhlasia s dôvodmi a závermi Rady a predkladajú viaceré
spresnenia.
Zo znenia článku 65 služobného poriadku, článku 10 prílohy XI služobného poriadku a z judikatúry Súdneho dvora a Všeobecného
súdu vyplýva, že pri ročných úpravách odmien a dôchodkov a najmä pokiaľ ide o skutočnosti, ktoré sa majú zohľadniť v rámci
tejto úpravy, Rada disponuje voľnou úvahou. Konkrétne článok 65 služobného poriadku ani jeho príloha XI neuvádzajú taxatívny
výpočet faktorov, na ktoré môže Rada platne prihliadať, a faktorov, ktoré musí aplikovať.
V zmysle inštitucionálnej rovnováhy Únie Rada nie je len jednoduchým „výkonným orgánom“ Komisie. Rada nie je v zásade povinná
bez doplnenia prijať návrh legislatívneho aktu vychádzajúceho od Komisie, ale môže ho na základe jednomyseľného súhlasu za
účasti Parlamentu alebo bez tejto účasti v závislosti od konania zmeniť. Nesmie sa odchýliť len od predmetu a účelu návrhu,
čo bolo v danom prípade dodržané. Ak by aj boli výkonné právomoci prenesené na Komisiu, Rada má v početných prípadoch možnosť
zabrániť návrhu legislatívneho aktu Komisie. Zo znenia článku 3 prílohy XI služobného poriadku nie je zrejmé, že tento článok
zveruje Rade len právo „potvrdiť“ návrh Komisie.
Podľa výkladu článku 10 prílohy XI služobného poriadku, ktorý podala Komisia, by Komisia mohla úplne zablokovať použitie tohto
ustanovenia o výnimke, čím by toto ustanovenie stratilo akýkoľvek potrebný účinok.
Posúdenie Súdnym dvorom
S prvým žalobným dôvodom založeným na porušení článku 65 služobného poriadku a článkov 1 a 3 jeho prílohy XI článkami 2 a 4
až 17 napadnutého nariadenia sa spája otázka, či a prípadne v akej miere Rada disponuje voľnou úvahou, ktorá ju oprávňuje
odchýliť sa od návrhu Komisie týkajúceho sa ročnej úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov Únie, ak sa
odvoláva na vážnu ekonomickú krízu, ale nenamieta súlad číselných údajov predložených Komisiou v návrhu na úpravu odmien s požiadavkami
článkov 1 a 3 prílohy XI služobného poriadku.
Článok 65 služobného poriadku stanovuje základné pravidlo vzťahujúce sa na ročné preskúmanie a prípadnú úpravu odmien úradníkov
a ostatných zamestnancov Únie, pričom podľa článku 82 ods. 2 služobného poriadku úprava sa uplatňuje aj na priznané dôchodky.
Odsek 1 uvedeného článku 65 stanovuje, že Rada každý rok uskutoční preskúmanie úrovne odmien úradníkov a ostatných zamestnancov
Únie. Počas tohto preskúmania Rada zváži, či v rámci hospodárskej a sociálnej politiky Únie je potrebné upraviť odmeny. Do
úvahy vezme najmä prípadné zvýšenie platov vo verejnej službe a potreby prijatia nových úradníkov.
Zo znenia článku 65 ods. 1 služobného poriadku vyplýva, že toto ustanovenie dáva Rade v rámci ročného preskúmania úrovne odmien
voľnú úvahu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 5. júna 1973, Komisia/Rada, už citovaný, body 7 a 11, ako aj zo 6. októbra 1982,
Komisia/Rada, už citovaný, body 20 až 22 a 32).
Podľa článku 65a služobného poriadku vykonávacie pravidlá uvedeného článku 65 sú vymedzené v prílohe XI služobného poriadku.
Článok 3 tejto prílohy, ktorý sa týka „Postupov pre ročnú úpravu odmien a dôchodkov“ v odseku 1 stanovuje, že Rada s účinnosťou
od 1. júla pred koncom každého roka rozhodne, na návrh Komisie a na základe kritérií stanovených v oddiele 1 prílohy XI služobného
poriadku, o úprave odmien a dôchodkov. Podľa odseku 2 uvedeného článku 3 veľkosť úpravy sa zistí tak, že Bruselský medzinárodný
index sa vynásobí špecifickým ukazovateľom a úprava sa vyjadrí v čistej hodnote ako jednotná cezhraničná percentuálna sadzba.
Článok 3 ods. 3 prílohy XI služobného poriadku stanovuje, že veľkosť takto určenej úpravy sa zapracuje do tabuliek základných
platov, uvedených v určitých ustanoveniach služobného poriadku a v podmienkach zamestnávania ostatných zamestnancov, v súlade
s neskôr uvedenou metódou.
Z uvedeného vyplýva, že podľa znenia a štruktúry článkov uvedených v predchádzajúcom bode článok 3 prílohy XI služobného poriadku
vymedzuje taxatívne kritériá na ročnú úpravu úrovne odmien.
Na určenie, či v zmysle článku 65 služobného poriadku je v tomto rámci Rada napriek tomu oprávnená zohľadniť iné faktory,
najmä existenciu vážnej ekonomickej krízy, je potrebné preskúmať vzťah medzi týmito dvomi ustanoveniami.
–       O vzťahu článku 65 služobného poriadku k článku 3 prílohy XI služobného poriadku
V tejto súvislosti je potrebné po prvé pripomenúť, že podľa článku 65 a služobného poriadku funkciou prílohy XI služobného
poriadku je definovať vykonávacie pravidlá článkov 64 a 65 služobného poriadku.
Po druhé treba zohľadniť, že táto príloha a najmä jej článok 3 má rovnakú právnu silu ako články služobného poriadku a v konečnom
dôsledku, ako aj jeho článok 65. Keďže článok 65 služobného poriadku a jeho príloha XI sa nachádzajú v tom istom akte, ktorý
má všeobecne záväznú povahu, zastávajú rovnaké postavenie v hierarchii právnych noriem.
Prijatie služobného poriadku, ako aj všetkých jeho zmien a najmä zavedenie prílohy XI sa uskutočnilo prostredníctvom nariadenia,
ktoré je podľa článku 288 druhého odseku ZFEÚ aktom záväzným vo svojej celistvosti. Súdny dvor už rozhodol, pokiaľ išlo ustanovenie
prílohy VIII služobného poriadku, že služobný poriadok stanovený nariadením č. 259/68 obsahuje všetky vlastnosti definované
v článku 189 druhom odseku EHS (ktorému teraz zodpovedá článok 288 druhý odsek ZFEÚ) a je záväzný vo svojej celistvosti (pozri
rozsudok z 20. októbra 1981, Komisia/Belgicko, 137/80, Zb. s. 2393, bod 7).
Po tretie vzhľadom na vznik prílohy XI služobného poriadku je platné znenie prílohy výsledkom pokračujúceho vývoja, ktorý
sa začal v roku 1972. Tento vývoj je poznamenaný stále väčšou precíznosťou a záväznosťou metódy ročnej úpravy odmien, pokiaľ
ide o formu použitého právneho aktu, ako aj jeho obsah.
Ako vyplýva z rozsudkov z 5. júna 1973, Komisia/Rada, už citovaného (body 3 a 4); z 26. júna 1975, Komisia/Rada (70/74, Zb.
s. 795, bod 7), a zo 6. októbra 1982, Komisia/Rada, už citovaného (bod 8), Rada sa najprv v priebehu roka 1972 rozhodla, že
bude počas troch rokov skúšobne aplikovať systém úpravy odmien s použitím dvoch určených ukazovateľov, pričom vylúčila automatické
použitie aritmetického priemeru dvoch daných ukazovateľov. Vzhľadom na tento prístup Súdny dvor rozhodol, že Rada týmto rozhodnutím
na základe právomocí, ktoré jej zveruje článok 65 služobného poriadku v oblasti odmeňovania zamestnancov zodpovedala za dodržanie
povinností, na ktoré sa počas stanoveného obdobia zaviazala (pozri rozsudky z 5. júna 1973, Komisia/Rada, už citovaný, body
8 a 9; z 26. júna 1975, Komisia/Rada, už citovaný, body 20 až 22, ako aj zo 6. októbra 1982, Komisia/Rada, už citovaný, bod
8).
Z rozsudku zo 6. októbra 1982, Komisia/Rada, už citovaného (body 9 až 13), vyplýva, že v priebehu roka 1976 Rada prijala novú
metódu úpravy odmien. Neskôr bola rozhodnutím Rady 81/1061/Euratom, ESUO, EHS z 15. decembra 1981 o zmene úpravy odmien úradníkov
a ostatných zamestnancov Spoločenstiev [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 386, s. 6) stanovená na obdobie desiatich rokov ďalšia metóda úpravy odmien.
Nakoniec Rada na obdobie od 1. júla 1991 do 30. júna 2001 zaviedla metódu úpravy odmien zakotvením prílohy XI do samotného
služobného poriadku prostredníctvom nariadenia Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 3830/91 z 19. decembra 1991, ktorým sa mení a dopĺňa
služobný poriadok úradníkov Európskych spoločenstiev a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskych spoločenstiev
pokiaľ ide o spôsoby úpravy odmien [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 361, s. 1). Doba platnosti prílohy XI služobného poriadku v znení nariadenia č. 3830/91 bola dvakrát predĺžená
a to v decembri 2000 a v decembri 2003, až kým sa nariadením č. 723/2004 neprijalo súčasné znenie tejto prílohy na obdobie
ôsmich rokov.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné uzavrieť, že hoci Rada nezmenila znenie článku 65 služobného poriadku, prijatím prílohy
XI služobného poriadku upravila ustanovenia na vykonanie tohto článku. Všeobecné údaje obsiahnuté v tomto článku sú spresnené
v článku 3 prílohy XI služobného poriadku, prostredníctvom ktorého Rada stanovila na určitý počet rokov konkrétne spôsoby
postupu, ktorý je stanovený v článku 65 služobného poriadku, osobitne kritériá upravujúce taxatívnym spôsobom ročnú úpravu
odmien.
Tento rámec, ktorý obmedzuje voľnú úvahu Rady vyplývajúcu z článku 65 služobného poriadku, je odôvodnený najmä vzhľadom na
ciele spočívajúce v zabezpečení určitej strednodobej stability a predídení diskusiám a opätovným problémom najmä medzi organizáciami
zastupujúcimi zamestnancov a dotknutými inštitúciami, pokiaľ ide o otázku miery odôvodnenosti a nevyhnutnosti úpravy (pozri
v tomto zmysle rozsudok z 5. júna 1973, Komisia/Rada, už citovaný, bod 2). V tejto súvislosti už prvé odôvodnenie rozhodnutia
81/1061 a druhé a tretie odôvodnenia nariadenia č. 3830/91 uvádzajú, že cieľom uvedeného rámca voľnej úvahy Rady je udržať
vyvážené vzťahy medzi európskymi inštitúciami a ich úradníkmi a ostatnými zamestnancami.
Na dosiahnutie uvedených cieľov je nevyhnutné, aby Rada dodržiavala kritériá vymedzené v článku 3 prílohy XI služobného poriadku.
Mechanizmus úpravy podľa tohto článku 3 spočíva predovšetkým na myšlienke vyrovnania vývoja platov na úrovni Únie, hoci s určitým
časovým posunom, s vývojom, ktorý nastal od júla predchádzajúceho roka do júla prebiehajúceho roka v referenčných členských
štátoch, ktorý odráža rozhodnutia orgánov týchto členských štátov týkajúce sa odmien štátnych zamestnancov prijaté vzhľadom
na prevažujúcu ekonomickú situáciu v uvedenom období. Ako to vyplýva najmä z odseku 6 uvedeného článku 3, kritériá vymedzené
v tomto článku môžu viesť k negatívnym, ale tiež k pozitívnym výsledkom.
Z uvedeného vyplýva, že Rada prijatím prílohy XI služobného poriadku sa samostatným rozhodnutím po dobu platnosti tejto prílohy
zaviazala, že pri výkone svojej voľnej úvahy vyplývajúcej z článku 65 služobného poriadku bude dodržiavať taxatívne vymedzené
kritériá v článku 3 tejto prílohy. Odôvodnenie Súdneho dvora uvedené v rozsudkoch z 5. júna 1973, Komisia/Rada, už citovanom
(bod 9), a z 26. júna 1975, Komisia/Rada, už citovanom (body 20 až 22), sa uplatní
mutatis mutandis
na nariadenie, ktorým sa stanovuje príloha XI služobného poriadku prijatá Radou v súlade s článkom 65 a služobného poriadku.
Za týchto podmienok sa Rada nemôže odvolávať v rámci uvedeného článku 3 na voľnú úvahu presahujúcu kritériá vymedzené v tomto
článku.
Preto sa Rada na odchýlenie od metódy stanovenej v článku 3 prílohy XI služobného poriadku v rámci ročného preskúmania úrovne
odmien a na zohľadnenie iných kritérií ako tých, ktoré upravuje uvedený článok, nemôže opierať o voľnú úvahu, ktorú jej zveruje
článok 65 služobného poriadku.
–       O možnosti zohľadniť vážnu ekonomickú krízu
Pokiaľ ide o možnosť uvádzanú Radou a členskými štátmi – vedľajšími účastníkmi konania – zohľadniť v rámci ročného preskúmania
úrovne odmien vážnu ekonomickú krízu, treba pripomenúť, že podľa článku 10 prílohy XI služobného poriadku „v prípade vážneho
a náhleho zhoršenia ekonomickej a sociálnej situácie v Spoločenstve, hodnotenej na základe objektívnych údajov poskytnutých
Komisiou na tento účel, Komisia predloží potrebné návrhy, o ktorých Rada rozhodne v súlade s postupom stanoveným v článku
283 Zmluvy o ES“.
Vo výnimočnej situácii tento článok umožňuje jednorázové odchýlenie sa od metódy upravenej v článku 3 prílohy XI služobného
poriadku, ale bez toho, aby došlo k zmene a doplneniu tejto metódy alebo jej zrušeniu pre nasledujúce roky. Článok 10 prílohy
XI služobného poriadku sa nachádza v jej kapitole 5 pod názvom „Ustanovenie o výnimke“. Zmenou a doplnením ustanovení prílohy
XI služobného poriadku sa zaoberá kapitola 7 tejto prílohy pod názvom „Záverečné ustanovenia a revízna doložka“, ktorá pozostáva
len z jedného článku a to článku 15. Tento článok 15 stanovuje jednak dobu platnosti ustanovení upravených v prílohe XI služobného
poriadku a jednak pravidlá týkajúce sa revízie týchto ustanovení na konci štvrtého roka, najmä na základe ich rozpočtových
dôsledkov. Uvádza tiež, že túto prílohu je možné zmeniť a doplniť na základe konania upraveného v článku 283 ES.
Podľa znenia článku 10 prílohy XI služobného poriadku je jeho cieľom umožniť inštitúciám reagovať na náhle udalosti, ktoré
si vyžadujú skôr jednorázový zásah ako kompletnú zmenu „bežnej“ metódy úpravy odmien. Komisia ho vo svojej správe z 27. júna
1994 o uplatnení ustanovenia o výnimke [SEC(94) 1027 v konečnom znení, v II.3, s. 5 a 6] posúdila tak, že toto ustanovenie
umožňuje zohľadniť dôsledky vážneho a zároveň náhleho zhoršenia ekonomickej a sociálnej situácie, pokiaľ by odmeny úradníkov
neboli upravené dostatočne rýchlo prostredníctvom uplatnenia „bežnej metódy“.
Preto príloha XI služobného poriadku stanovuje v prípade vážnej ekonomickej krízy osobitný postup úpravy odmien.
Na to, aby príloha XI služobného poriadku a najmä jej články 3 a 10 (pozri analogicky rozsudok z 5. júna 1973, Komisia/Rada,
už citovaný, bod 13) nestratili svoj povinný účinok a keďže ostatné ustanovenia tejto prílohy neupravujú prípadný vplyv ekonomickej
krízy na úpravu odmien, je potrebné dospieť k záveru, že počas doby uplatňovania tejto prílohy predstavuje postup stanovený
v jej článku 10 v rámci úpravy odmien jedinú možnosť, ako zohľadniť ekonomickú krízu a v dôsledku toho sa odchýliť od použitia
kritérií stanovených v článku 3 ods. 2 uvedenej prílohy.
Tento záver nemôže vyvrátiť ani skutočnosť, že uplatnenie článku 10 prílohy XI služobného poriadku závisí od návrhu Komisie.
Najmä z článku 17 ods. 2 ZEÚ vyplýva, že navrhovací monopol Komisie, ktorý jej Zmluvy v legislatívnom konaní v zásade priznávajú,
je v súlade s inštitucionálnou rovnováhou stanovenou týmito Zmluvami.
Podľa článku 10 prílohy XI služobného poriadku Komisia „predloží“ potrebné návrhy v prípade vážneho a náhleho zhoršenia ekonomickej
a sociálnej situácie. Vzhľadom na jasné znenie tohto článku sa nemožno domnievať, že výkon právomoci, ktorú uvedený článok
10 zveruje Komisii, je pre ňu len obyčajnou možnosťou.
Komisia je povinná dodržiavať povinnosť lojálnej spolupráce medzi inštitúciami uznanú judikatúrou (pozri najmä rozsudky z 27. septembra
1988, Grécko/Rada, 204/86, Zb. s. 5323, bod 16, a z 10. decembra 2002, Komisia/Rada, C‑29/99, Zb. s. I‑11221, bod 69), ktorá
je od vstupu Lisabonskej zmluvy do platnosti výslovne upravená v článku 13 ods. 2 druhej vete ZEÚ. Ako vyplýva z článku 241 ZFEÚ,
Rada môže požiadať Komisiu, aby urobila šetrenie, ktoré pokladá za potrebné na dosiahnutie spoločných cieľov, a aby jej predložila
vhodné návrhy. Pred prijatím napadnutého nariadenia Rada na rozdiel od roku 1994 [pozri správu SEC(94) 1027 v konečnom znení
Komisie z 27. júna 1994, v I, s. 3] neadresovala Komisii nijakú formálnu žiadosť, ktorou by ju vyzvala na plnenie svojich
povinností vyplývajúcich z článku 10 prílohy XI služobného poriadku.
Skutočnosť, že postup podľa článku 10 prílohy XI služobného poriadku je zložitejší ako postup podľa článku 3 tejto prílohy
najmä z toho dôvodu, že od vstupu Lisabonskej zmluvy do platnosti sa na ňom zúčastňuje Parlament, nemôže oslobodiť Radu od
dodržiavania pravidiel stanovených v tomto článku. V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že samotná Rada pripúšťa, že aj zložité
postupy zahŕňajúce viaceré inštitúcie sa môžu uskutočniť v kratších lehotách, pokiaľ existuje politická vôľa dosiahnuť urýchlene
výsledok. Táto možnosť vyplýva najmä z prostriedkov na zrýchlenie prerokovania postupu Parlamentom, ktoré sú stanovené v článku
229 druhom odseku ZFEÚ, v článku 134 ods. 4 druhom pododseku a v článkoch 142 a 144 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu.
Pokiaľ ide o situáciu, ktorá existovala v čase prijatia napadnutého nariadenia, treba pripomenúť, že podľa argumentácie Rady
dôsledky ekonomickej krízy bolo možné vnímať už v priebehu referenčného obdobia, ktoré sa skončilo v júli 2009. Rada mohla
už počas leta 2009 podniknúť kroky, aby sa predložil návrh na základe článku 10 prílohy XI služobného poriadku.
Zo všetkých vyššie uvedených úvah vyplýva, že Rada nedisponuje voľnou úvahou, ktorá by jej umožňovala bez využitia postupu
podľa článku 10 prílohy XI služobného poriadku rozhodnúť a stanoviť, tak ako to urobila v článkoch 2 a 4 až 17 napadnutého
nariadenia z dôvodu ekonomickej krízy, úpravu odmien odlišne od úpravy, ktorú navrhla Komisia len na základe článku 3 uvedenej
prílohy.
V dôsledku toho články 2 a 4 až 17 napadnutého nariadenia musia byť zrušené.

O druhom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 65 služobného poriadku a článkov 3 až 7 prílohy XI služobného poriadku
Argumentácia účastníkov konania
V druhom žalobnom dôvode Komisia tvrdí, že článok 18 napadnutého nariadenia porušuje článok 65 služobného poriadku a články
3 až 7 prílohy XI služobného poriadku, pretože vytvára nový právny základ umožňujúci preskúmanie napadnutého nariadenia a v dôsledku
toho priebežnú úpravu odmien.
Článok 65 služobného poriadku stanovuje na úpravu odmien len ročné obdobie. Možnosť priebežnej úpravy odmien upravená v článkoch
4 až 7 prílohy XI služobného poriadku predpokladá podstatnú zmenu životných nákladov v období medzi júnom a decembrom a okrem
iného predloženie návrhu Komisie. Rada nevyzvala Komisiu, aby v tomto zmysle podala návrh a každom prípade Komisia takýto
návrh nepredložila. Ani samotná Rada sa nemôže vyhnúť procesným požiadavkám článku 10 prílohy XI služobného poriadku, najmä
pokiaľ ide o nevyhnutnosť návrhu podaného Komisiou a účasť Parlamentu na legislatívnom konaní.
V každom prípade po zrušení článkov 2 a 4 až 17 napadnutého nariadenia je ustanovenie o preskúmaní nachádzajúce sa v článku
18 tohto nariadenia bezpredmetné.
Parlament dodáva, že článok 290 ZFEÚ neumožňuje, aby si Rada vo vykonávajúcom akte vyhradila právomoci a že články 64 a 65
služobného poriadku a jeho príloha XI neposkytujú nijaký právny základ na také revízne ustanovenie.
Rada tvrdí, že druhý žalobný dôvod je spojený s prvým žalobným dôvodom a s tvrdením Komisie, že Rada sa prijatím prílohy XI
služobného poriadku zbavila akejkoľvek voľnej úvahy. Článok 18 napadnutého nariadenia nemôže byť v rozpore s článkami 4 až
7 prílohy XI služobného poriadku, keďže sa tieto články netýkajú toho istého prípadu. Uvedený článok 18 umožňuje na základe
návrhu Komisie preskúmať výšku úpravy odmien a dôchodkov tak, ako je určená v napadnutom nariadení s prihliadnutím na vývoj
ekonomickej a finančnej krízy a ekonomickej a sociálnej politiky Únie, a to s využitím výslovne upravenej flexibility v služobnom
poriadku.
Posúdenie Súdnym dvorom
Druhý žalobný dôvod Komisie je založený na porušení článku 65 služobného poriadku a článkov 3 až 7 prílohy XI služobného poriadku
článkom 18 napadnutého nariadenia, ktoré stanovuje možnosť preskúmať napadnuté nariadenie. Taká možnosť nebola uvedená v návrhu
Komisie.
Pokiaľ ide o úroveň odmien, článok 65 ods. 1 služobného poriadku stanovuje jej preskúmanie len raz za rok. Naopak pokiaľ ide
o opravné koeficienty, odsek 2 tohto článku umožňuje v prípade podstatnej zmeny životných nákladov prijať priebežné potrebné
úpravy týchto koeficientov. Články 1 až 3 prílohy XI služobného poriadku spresňujú spôsoby ročného preskúmania úrovne odmien
a články 4 až 7 tejto prílohy stanovujú podrobné pravidlá na priebežné úpravy opravných koeficientov.
Nijaké z uvedených ustanovení neupravuje možnosť stanoviť v rámci ročného preskúmania úrovne odmien nové pravidlá umožňujúce
preskúmanie tejto úrovne ani upraviť odmeny mimo rámca ročnej úpravy podľa článku 65 ods. 1 služobného poriadku a článkov
1 až 3 prílohy XI služobného poriadku. Uvedené ustanovenia neumožňujú ani odchýlenie sa od priebežnej úpravy opravných koeficientov,
ktorá je stanovená v článku 65 ods. 2 služobného poriadku a článkoch 4 až 7 uvedenej prílohy XI.
V dôsledku toho pri prijatí článku 18 napadnutého nariadenia došlo k porušeniu článku 65 služobného poriadku a článkov 3 až
7 prílohy XI služobného poriadku, a preto musí byť tiež zrušený.
Zo všetkých vyššie uvedených úvah vyplýva, že články 2 a 4 až 18 napadnutého nariadenia musia byť zrušené.
Na to, aby sa zabránilo prerušeniu režimu odmien, je potrebné aplikovať článok 264 druhý odsek ZFEÚ a ponechať účinky zrušených
ustanovení napadnutého nariadenia týkajúce sa úpravy odmien a dôchodkov úradníkov a ostatných zamestnancov Únie od 1. júla
2009, t. j. jeho článkov 2 a 4 až 17, a to až do nadobudnutia účinnosti nového nariadenia, ktoré vydá Rada na zabezpečenie
výkonu tohto rozsudku.

O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Radu na náhradu trov konania a Rada nemala úspech vo svojich
dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania. Podľa odseku 4 prvého pododseku toho istého článku členské
štáty, ktoré vstúpili do konania ako vedľajší účastníci konania, znášajú svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (tretia komora) rozhodol a vyhlásil:
1.
Články 2 a 4 až 18 nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1296/2009 z 23. decembra 2009, ktorým sa s účinnosťou od 1. júla 2009
upravujú odmeny a dôchodky úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie, ako aj opravné koeficienty, ktoré sa vzťahujú
na tieto odmeny a dôchodky, sa zrušujú.
2.
Účinky článkov 2 a 4 až 17 nariadenia č. 1296/2009 zostávajú zachované až do nadobudnutia účinnosti nového nariadenia, ktoré
vydá Rada Európskej únie na zabezpečenie výkonu tohto rozsudku.
3.
Rada Európskej únie je povinná nahradiť trovy konania.
4.
Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Helénska republika, Litovská republika, Rakúska republika, Poľská republika,
Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska a Európsky parlament znášajú svoje vlastné trovy konania.
Podpisy
*
Jazyk konania: francúzština.