CELEX: 61984CJ0020
Smør beregnet til fremstilling af konditorvarer og konsumis
frigivelse af sikkerheden

1 Ved dom af 13 . januar 1984 , indgaaet til Domstolen den 20 . januar s.aa ., har Nederlandenes Hoge Raad i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Kommissionens forordning nr . 232/75 af 30 . januar 1975 om salg til nedsat pris af smoer beregnet til fremstilling af konditorvarer og konsumis ( EFT L 24 , s . 45 ), naermere bestemt om de i forordningen fastsatte betingelser for frigivelse af forarbejdningssikkerheden .
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en tvist mellem selskabet NV De Jong Verenigde ( herefter benaevnt »De Jong« ) og Cooeperatieve Melkprodukten Bedrijven »Domo-Bedum« GA ( herefter benaevnt »Domo-Bedum« ) paa den ene side og det nederlandske interventionsorgan Voedselvoorzienings in- en verkoopbureau ( herefter benaevnt »VIB« ) paa den anden . Tvisten drejer sig om frigivelse af visse beloeb , som De Jong har stillet som forarbejdningssikkerhed over for VIB inden for rammerne af den ordning , der blev indfoert ved forordning nr . 232/75 . Domo-Bedum har kautioneret for de naevnte beloeb .
3 For at fremme afsaetningen af overskudssmoer , der er oplagret inden for rammerne af interventionsordningen , indfoertes der ved forordning nr . 232/75 en ordning , hvorefter interventionsorganerne ved loebende licitation kunne saelge smoer til nedsat pris til visse forarbejdningsvirksomheder med henblik paa frem-stilling af konditor varer og konsumis . I henhold til ordningen skal en tilbudsgiver ifoelge forordningens artikel 6 , stk . 1 , og det i hans tilbud anfoerte forpligte sig til at lade den modtagne maengde smoer forarbejde til smoerfedt og at lade smoerfedtet forarbejde til konditorvarer eller konsumis . Ved licitation skal kontraktmodtageren i henhold til forordningens artikel 12 stille en forarbejdningssikkerhed , som har til formaal at sikre , at smoerret ikke afledes fra sin bestemmelse . Beloebet fastsaettes under hensyntagen til forskellen mellem smoerrets markedspris og mindstesalgsprisen paa grundlag af licitationen .
4 Forordningens artikel 15 bestemmer , at fra det tidspunkt , hvor smoerret udfoeres af lageret , og indtil det er forarbejdet til konditorvarer eller konsumis , undergives det en toldkontrol eller en administrativ kontrol . Med henblik paa den naevnte kontrol anvendes der et saakaldt »T5-kontroleksemplar« , saafremt forarbejdningen til konditorvarer eller konsumis finder sted i en anden medlemsstat end den saelgende .
5 Artikel 18 , stk . 2 , bestemmer , at »bortset fra tilfaelde af force majeure ... frigives ... forarbejdningssikkerheden kun for de maengder , med hensyn tilhvilke koeberen har foert bevis for , at de i artikel 6 naevnte betingelser er overholdt« . Beviset foeres paa forskellig maade , alt efter de konkrete omstaendigheder , bl.a . ved fremlaeggelse af T5-kontroleksemplaret .
6 Siden 1974 havde De Jong koebt et vist antal partier smoer inden for rammerne af ovennaevnte ordning . Selskabet forarbejdede smoerret til smoerfedt og solgte det derefter til det tyske selskab Sahne-Heinrich KG , som det paalagde at forarbejde smoerfedtet til konditorvarer eller konsumis . Sidstnaevnte selskab solgte smoerfedtet til selskabet W . F . Scheunemann , som videresolgte det uden at overholde betingelserne med hensyn til smoerrets forarbejdning .
7 Indtil efteraaret 1975 blev T5-kontroleksemplarerne , forsynet med de tyske myndigheders paategning om , at forarbejdningen havde fundet sted i overensstemmelse med forordning nr . 232/75 , alligevel tilbagesendt rettidigt for visse partier smoer , og VIB frigav den forarbejdningssikkerhed , De Jong havde stillet for de paagaeldende partier . De nationale retsinstanser har i hovedsagen lagt til grund , at de tyske myndigheder , hvem det var paalagt at udfoere kontrollen , havde undladt at foretage en tilfredsstillende kontrol med hensyn til salget og anvendelsen af de paagaeldende partier smoer , inden de udstedte T5-kontroleksemplarerne .
8 I efteraaret 1975 undlod de tyske myndigheder at tilbagesende T5-kontroleksemplarerne for de partier smoer , som De Jong havde leveret til Sahne-Heinrich . VIB afviste derfor at frigive sikkerhedsstillelsen for de partier , for hvilke der ikke var fremlagt T5-kontroleksemplarer , og anlagde sag mod De Jong og Domo-Bedum med paastand om betaling af den ikke-frigivne sikkerhedsstillelse , konkret et beloeb paa 2 561 714,13 HFL for i alt 611 661 kg smoer .
9 Ved de nederlandske domstole naegtede De Jong og Domo-Bedum at betale , idet de anfoerte , at der var tale om force majeure i den i artikel 18 , stk . 2 , i forordning nr . 232/75 forudsatte betydning . Selskabet De Jong anfoerte , at det havde handlet i tillid til de tyske myndigheders paategninger paa de T5-kontroleksemplarer , der indtil da var tilbagesendt . Hvis myndighederne havde foretaget den fornoedne kontrol og ikke havde givet de relevante paategninger , ville det paa et tidligere tidspunkt have vist sig , at koeberne ikke havde overholdt forarbejdningsbetingelserne . De Jong ville i saa fald have indstillet leverancerne af smoerfedt til Sahne-Heinrich og derfor ikke have fortabt forarbejdningssikkerheden for senere leverancer .
10 Hverken Arrondissementsrechtbank eller Gerechtshof , Amsterdam , som appelinstans lagde De Jong ' s argumentation til grund og doemte De Jong og Domo-Bedum til at betale den fortabte sikkerhedsstillelse . Nederlandenes Hoge Raad har som kassationsinstans forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal :
»Er den foerste erhverver , der har forpligtet sig til at opfylde betingelserne i artikel 6 , stk . 1 , litra c ), i forordning ( EOEF ) nr . 232/75 , i henhold til faellesskabsretten og saerlig ifoelge almindelige retsprincipper eller den naevnte forordning loest fra sine forpligtelser _ i den forstand , at forarbejdningssikkerheden skal frigives , selv om kontroleksemplarerne for de paagaeldende partier ikke er fremsendt _ naar han har handlet i tillid til effektiviteten af den kontrol , som er foretaget af tidligere transaktioner , og som paa davaerende tidspunkt foerte til , at der blev udstedt erklaeringer fra toldvaesenet _ som senere viste sig at vaere indholdsmaessigt urigtige _ og til , at forarbejdningssikkerheden for de smoerpartier , erklaeringerne angik , blev frigivet , og det forholder sig saaledes , at han ikke ville have foretaget de indkoeb og leverancer , der nu er tale om , hvis de paagaeldende kontrolinstanser havde udfoert kontrollen af de tidligere partier korrekt?«
11 Spoergsmaalet vedroerer en naermere praecisering af de betingelser for frigivelse af forarbejdningssikkerheden , der er fastsat i artikel 18 , stk . 2 , i forordning nr . 232/75 og navnlig af det i bestemmelsen naevnte begreb force majeure .
12 De Jong og Domo-Bedum har anfoert , at begrebet force majeure i et tilfaelde som det foreliggende maa omfatte fordringshavermora og et eventuelt ansvarfra de forskellige myndigheders side , hvem det er paalagt at gennemfoere den ved forordning nr . 232/75 indfoerte ordning paa Faellesskabets vegne og for dettes regning . Den ved forordningens artikel 15 fastsatte kontrolforpligtelse , som de tyske myndigheder ikke har overholdt i den foreliggende sag , har bl.a . til formaal at beskytte den foerste koeber mod risici , som denne ikke kan paatage sig . Det nederlandske interventionsorgan maa vaere ansvarlig for tjenstlige fejl begaaet af andre myndigheder , der som det selv handler paa Faellesskabets vegne og for dettes regning inden for rammerne af ordningen . I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og princippet om den berettigede forventning maatte De Jong kunne forvente , at myndighederne paa behoerig vis opfylder deres kontrolforpligtelser efter forordning nr . 232/75 , og at oekonomiske tab som foelge af tjenstlige fejl ikke skal baeres af De Jong .
13 Den nederlandske regering har bemaerket , at betingelserne for at frigive forarbejdningssikkerheden ikke er opfyldt i denne sag . Betingelserne maa undersoeges for hver enkelt transaktion uden hensyntagen til resultatet af den kontrol , der er foretaget af tidligere transaktioner . Det synspunkt , at afviklingen af tidligere transaktioner kan stifte ret for fremtiden , er ikke foreneligt med kontrolordningen i henhold til forordning nr . 232/75 . Kontrolordningen tilgodeser Faellesskabets interesser med henblik paa at hindre , at smoerret afledes fra sin bestemmelse . Den foerste koeber haefter for den efterfoelgende forarbejdning og frigoeres ikke for sine forpligtelser paa grund af omstaendigheder som i den foreliggende sag . Risikoen for , at en senere erhverver ikke overholder forarbejdningsbetingelserne , er hverken ekstraordinaer eller uforudselig . Saadanne omstaendigheder er derfor ikke et tilfaelde af force majeure .
14 Kommissionen har bemaerket , at koeberens forpligtelse til at forarbejde smoerret er grundlaget for ordningen . Den omstaendighed , at en senere erhverver overtager forpligtelsen , frigoer ikke den foerste koeber i forhold til interventionsorganet . T5-kontroleksemplarerne er ikke beviser paa , at en senere erhverver har handlet korrekt , og den omstaendighed , at de tilbagesendes i forskriftsmaessig form , kan ikke begrunde nogen form for berettiget forventning . Den foerste koeber kan beskytte sig mod risikoen for , at smoerret efterfoelgende afledes fra sin bestemmelse , ved udvaelgelsen af sine aftagere og ved at kraeve sikkerhedsstillelse . Den omstaendighed , at der skal stilles sikkerhed for forarbejdningen , og den risiko , dette indebaerer for den foerste koeber , er noedvendige forudsaetninger for , at ordningen i henhold til forordning nr . 232/75 , hvorefter tilskuddet udbetales inden den endelige forarbejdning af smoerret , kan fungere .
15 Foerst bemaerkes , at formaalet med den forarbejdningssikkerhed , som licitationskoeberen skal stille for hvert parti smoer , han overtager , er at sikre , at smoerret , som er solgt paa saerdeles gunstige vilkaar , ikke afledes fra sin be-stemmelse og ikke naar det almindelige marked . I overensstemmelse hermed bestemmes det i artikel 18 , stk . 2 , at bortset fra tilfaelde af force majeure frigives forarbejdningssikkerheden kun , naar der er foert bevis for , at forarbejdningen af det paagaeldende parti faktisk har fundet sted paa de fastsatte betingelser . Dette krav er klart ikke opfyldt , saafremt myndighederne ikke har udstedt kontroleksemplarer , som skal bevise , at forarbejdningen har fundet sted , fordi de paagaeldende partier er blevet anvendt paa anden maade end til den kraevede forarbejdning .
16 For saa vidt angaar spoergsmaalet om , hvornaar der foreligger force majeure , der bevirker , at der kan goeres undtagelse fra ovennaevnte betingelse , bemaerkes , at det foelger af formaalet med den paagaeldende ordning og dens bestemmelser , at begrebet force majeure i artikel 18 , stk . 2 , i forordning nr . 232/75 skal forstaas som absolut umulighed paa grund af ekstraordinaere omstaendigheder , der ikke er en foelge af den adfaerd , koeberen af det oplagrede smoer har udvist , og hvis virkninger trods al agtpaagivenhed kun kunne have vaeret undgaaet ved afholdelse af uforholdsmaessigt store omkostninger .
17 Det maa i den forbindelse fremhaeves , at artikel 10 , stk . 5 , i forordning nr . 232/75 bestemmer , at »de med licitationen forbundne rettigheder og forpligtelser kan ikke overdrages« . Kontrolordningens effektivitet ville blive alvorligt truet , saafremt den af licitationskoeberen mod sikkerhedsstillelse paatagne forpligtelse skulle anses for opfyldt ved , at forarbejdningspligten blev overtaget af en senere erhverver , som ikke var retligt forpligtet over for vedkommende myndighed . Heraf foelger , at licitationskoeberen maa haefte for , at en senere erhverver af smoerfedtet ikke har overholdt forarbejdningsforpligtelsen i henhold til forordning nr . 232/75 .
18 En senere erhververs manglende overholdelse af forarbejdningsforpligtelsen er saaledes ikke en omstaendighed , som licitationskoeberen ikke kan forudse eller undgaa , hvorfor der ikke kan foreligge force majeure . I henhold til faellesskabsretten er der intet til hinder for , at licitationskoeberen i den leveringskontrakt , han indgaar med en senere erhverver , indsaetter bestemmelser om , at han kan kontrollere , at erhververen overholder de forpligtelser , han har paataget sig , at erhververen skal baere de oekonomiske foelger , saafremt han tilsidesaetter sine forpligtelser , og at der i den forbindelse skal stilles sikkerhed eller andre former for garanti .
19 Naar det i artikel 12 , stk . 1 , bestemmes , at forarbejdningssikkerheden skal stilles inden overtagelsen »af nogen maengde« , og i artikel 18 , stk . 2 , at forarbejdningssikkerheden kun frigives »for de maengder , med hensyn til hvilke koeberen har foert bevis...« for forarbejdningen , skal hver enkelt transaktion ifoelge forordning nr . 232/75 klart betragtes saerskilt med henblik paa den paagaeldende ordning . Den omstaendighed , at visse transaktioner afvikles forskriftsmaessigt , kan saaledes ikke skabe en begrundet formodning for , at senere transaktioner ogsaa vil blive afviklet forskriftsmaessigt . Forpligtelsen til at stille forarbejdningssikkerhed for hvert parti smoer ville reelt vaere ganske uden mening , hvis en henvisning til almindelige retsgrundsaetninger og den omstaendighed , at myndighederne _ med rette eller urette _ havde udfaerdiget de noedvendige dokumenter for visse transaktioner , kunne bevirke , at andre beloeb , der var stillet som sikkerhed , ligeledes blev frigivet , selv om det kraevede bevis ikke var foert .
20 Med hensyn til den foreliggende sag foelger heraf , at det er uden betydning , om de myndigheder , der i den medlemsstat , hvor forarbejdningen skulle finde sted , skal foere kontrol , har undladt at foretage en tilfredsstillende kontrol , og derfor har udfaerdiget indholdsmaessigt ukorrekte dokumenter , saaledes som det er fastslaaet af den nationale ret . En saadan adfaerd med hensyn til visse partier ville ikke under nogen omstaendigheder kunne begrunde frigivelse af sikkerhed stillet for partier , der er leveret senere , og for hvilke der ikke er udfaerdiget saadanne dokumenter .
21 Det bemaerkes endvidere , at den omstaendighed , at forarbejdningssikkerheden , som i medfoer af artikel 9 , stk . 2 , i forordning nr . 232/75 daekker forskellen mellem smoerrets markedspris og den mindstesalgspris , som fastlaegges for hver licitation , fortabes , saafremt licitationskoeberen selv eller en senereerhverver af smoerret undlader at opfylde forarbejdningsbetingelserne , bevirker , at licitationskoeberen skal betale et beloeb svarende til den fordel , han har opnaaet uden at have overholdt den af ham paatagne forpligtelse . Naar henses til , at de beroerte virksomheder deltager i ordningen om salg til nedsat pris paa grundlag af en frivilligt paataget forpligtelse og ud fra den interesse , de efter omstaendighederne har i ordningen , og de frit kan vaelge de aftagere , med hvem de vil indgaa kontrakter med henblik paa den senere forarbejdning af smoerfedtet , kan de naermere bestemmelser vedroerende forarbejdningssikkerheden ikke antages at overskride graenserne for , hvad der er egnet og noedvendigt for at naa det maal , der oenskes tilgodeset , eller at paalaegge licitationskoeberen en overdreven byrde .
22 Det spoergsmaal , Hoge Raad har forelagt , maa derfor besvares med , at artikel 18 , stk . 2 , i Kommissionens forordning nr . 232/75 af 30 . januar 1975 skal fortolkes saaledes ,
_ at forarbejdningssikkerhed stillet af en licitationskoeber for smoer , der er overtaget inden for rammerne af den ved naevnte forordning indfoerte ordning om salg af smoer til nedsat pris , ikke frigives , saafremt de kontroleksemplarer , hvorved det attesteres , at smoerret er forarbejdet , ikke kan fremlaegges paa grund af , at en efterfoelgende erhverver har anvendt smoerret til andre formaal end den kraevede forarbejdning ;
_ at det samme gaelder , saafremt licitationskoeberen ved leverancer af saadanne partier til en koeber , som har forpligtet sig til at overholde forarbejdningsbetingelserne , har handlet i tillid til , at kontroleksemplarerne for tidligere leverede partier til samme koeber i rette tid var udfaerdiget af de myndigheder , som skulle foere kontrol med forarbejdningen , og de naevnte dokumenter senere viste sig at vaere indholdsmaessigt urigtige .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
23 De udgifter , der er afholdt af den nederlandske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal , som er forelagt den af Nederlandenes Hoge Raad ved dom af 13 . december 1984 , for ret :
1 ) Artikel 18 , stk . 2 , i Kommissionens vorordning nr . 232/75 af 30 . januar 1975 skal fortolkes saaledes , at forarbejdningssikkerhed stillet af en licitationskoeber for smoer , der er overtaget inden for rammerne af den ved naevnte forordning indfoerte ordning om salg af smoer til nedsat pris , ikke frigives , saafremt de kontroleksemplarer , hvorved det attesteres , at smoerret er forarbejdet , ikke kan fremlaegges paa grund af , at en efterfoelgende erhverver har anvendt smoerret til andre formaal end den kraevede forarbejdning .
2)Det samme gaelder , saafremt licitationskoeberen ved leverancer af saadanne partier til en koeber , som har forpligtet sig til at overholde forarbejdningsbetingelserne , har handlet i tillid til , at kontroleksemplarerne for tidligere leverede partier til samme koeber i rette tid var udfaerdiget af de myndigheder , som skulle foere kontrol med forarbejdningen , og de naevnte dokumenter senere viste sig at vaere indholdsmaessigt urigtige .