CELEX: 62002CJ0384
Direktiiv 89/592/EMÜ
Siseringitehingud
Siseteabe avaldamine kolmandatele isikutele
Keeld

Eelotsusetaotlus käsitleb nõukogu 13. novembri 1989. aasta direktiivi 89/592/EMÜ siseringitehinguid käsitlevate eeskirjade
kooskõlastamise kohta (EÜT L 334, lk 30) artikli 3 punkti a tõlgendamist.
Taotlus esitati kriminaalmenetluses, mis oli algatatud K. Grøngaardi ja A. Bangi vastu seoses Taani õigusesse direktiivi 89/592
üle võtva väärtpaberituruseaduse (værdipapirhandelsloven) rikkumisega.

Õiguslik raamistik

Ühenduse õigusnormid
Direktiivi 89/592 artikkel 1 sätestab:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1)      siseteave – avaldamata täpne teave, mis puudutab üht või mitut vabalt kaubeldavate väärtpaberite emitenti või vabalt kaubeldavat
väärtpaberit ja mis avaldatuna tõenäoliselt mõjutaks olulisel määral kõnealuse väärtpaberi või väärtpaberite hinda.” [Siin
ja edaspidi on osundatud direktiivi tsiteeritud mitteametlikus tõlkes.]
Sama direktiivi artikli 2 lõige 1 sätestab:
„1.      Iga liikmesriik keelab isikutel, kes
–        emitendi haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmena,
–        osaluse tõttu emitendi kapitalis
või
–        oma töö, ametikoha või ülesannete tõttu sellisele teabele ligi pääsedes
valdavad siseteavet, kasutada seda teavet asjaoludest täielikult informeerituna selleks, et otsesel või kaudsel teel omandada
või võõrandada enda või kolmandate isikute arvel sellise infoga seotud emitendi või emitentide vabalt kaubeldavaid väärtpabereid.”
Direktiivi artikkel 3 sätestab:
„Iga liikmesriik keelab siseteavet valdavatel isikutel, kelle kohta kehtib artiklis 2 sätestatud keeld,
a)      avaldada seda siseteavet kolmandatele isikutele, välja arvatud juhul, kui see toimub siseteavet valdava isiku töö, ametikoha
või ülesannetega seotud tavapärase tegevuse käigus;
b)      soovitada kolmandatel isikutel siseteabe põhjal omandada või võõrandada vabalt kaubeldavaid väärtpabereid, mis on määratletud
artikli 1 lõike 2 viimases lõigus, või mõjutada neid seda tegema.”
Direktiivi 89/592 artikkel 4 sätestab:
„Iga liikmesriik laiendab artiklis 2 sätestatud keeldu ka kõigile selles artiklis nimetamata isikutele, kes asjaoludest täielikult
informeerituna valdavad siseteavet, mille otsene või kaudne allikas saab olla ainult artiklis 2 tähendatud isik.”
Direktiivi artikkel 6 sätestab:
„Iga liikmesriik võib võtta vastu käesoleva direktiiviga kehtestatust rangemad sätted või lisasätted tingimusel, et neid sätteid
kohaldatakse üldiselt. Eelkõige võib ta laiendada artiklis 2 sätestatud keelu ulatust ning kehtestada artiklis 4 tähendatud
isikutele artiklis 3 sätestatud keelud.”

Siseriiklikud õigusnormid
Direktiiv 89/592 võeti Taani õigusesse üle väärtpaberituruseaduse §‑dega 34–39 ja 93–96.
Seaduse § 35 lõige 1 sätestab:
„Vabalt kaubeldavate väärtpaberite ostu või müügiga või selle soovitamisega ei või tegelda isik, kes valdab siseteavet, mis
võib avaldada mõju tehingule.”
Seaduse § 36 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:
„Siseteavet valdaval isikul on keelatud seda avaldada teisele isikule, välja arvatud juhul, kui see toimub siseteavet valdava
isiku töö, ametikoha või ülesannetega seotud tavapärase tegevuse käigus.”
§ 36 lõikes 1 sätestatud avaldamiskeeld hõlmab kõiki siseteavet valdavaid isikuid, olenemata sellest, kas isik kuulub direktiivi
89/592 artiklis 2 loetletud isikute hulka või on ta saanud siseteabe valdajaks muul viisil.
Väärtpaberituruseaduse § 94 lõike 1 punkt 1 sätestab, et sama seaduse § 36 lõike 1 rikkumise korral on karistuseks rahatrahv
või kuni aasta ja kuue kuu pikkune vangistus.

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
A. Bang on Finansforbundeti – finantssektori töötajate ametiühingu – esimees. Finansforbundetil on ligi 50 000 liiget.
K. Grøngaard oli töötajate nimetatud liige äriühingu RealDanmark haldusnõukogus. RealDanmark on tähtis finantsasutus, mis
on noteeritud börsil ja millel on ligi 7000 töötajat. Finansforbundet nimetas K. Grøngaardi ka RealDanmarki kontserni kontaktkomitee
(edaspidi „kontaktkomitee”) liikmeks. See komitee moodustati Finansforbundeti ja RealDanmarki vahel sõlmitud kokkuleppe alusel.
K. Grøngaard esindas komitees ametiühingut. K. Grøngaard oli ka Kapitalkredsi esimees. Kapitalkreds on üks Finansforbundeti
11 sektsioonist, millel on ligi 6500 liiget ja kuhu kuulub üle 90% RealDanmarki töötajatest.
RealDanmarki haldusnõukogu erakorralise koosoleku järel avaldas K. Grøngaard 23. augustil 2000 A. Bangile teavet kava kohta
alustada ühinemisläbirääkimisi Danske Bankiga, teise tähtsa Taani finantsasutusega.
Ajavahemikus 28. augustist 4. septembrini 2000 konsulteeris A. Bang oma kahe asetäitjaga – Madseni ja Nielseniga – ning Christenseniga,
kes on tema kolleeg Finansforbundeti sekretariaadis, avaldades neile teabe, mille ta oli saanud K. Grøngaardilt. 31. augustil
2000 ostis Christensen ligi 48 000 euro eest RealDanmarki aktsiaid.
K. Grøngaard osales 18. septembril 2000 RealDanmarki haldusnõukogu koosolekul, kus arutati ühinemise üksikasju. 22. septembril
2000 osales K. Grøngaard kontaktkomitee erakorralisel koosolekul, kus samuti käsitleti ühinemise üksikasju. Ta pöördus 26. septembril
2000 uuesti A. Bangi poole, et aidata töötajatel toime tulla ühinemise tagajärgedega. Nad arutasid eelkõige ühinemise ajakava,
samuti RealDanmarki aktsiate hinna eeldatavat tõusu 60%–70%.
A. Bang avaldas 27. ja 28. septembril 2000 Finansforbundeti sekretariaadiülemale Larsenile ja oma kolleegile Christensenile
teabe, mis käsitles eelkõige ühinemisest teatamise kuupäeva ja eeldatavat aktsiate asendussuhet. 29. septembril 2000 ostis
Christensen ligi 214 000 euro eest täiendavalt RealDanmarki aktsiaid.
RealDanmarki ja Danske Banki ühinemine avalikustati 2. oktoobril 2000 ning RealDanmarki aktsiate hind tõusis ligi 65%. Christensen
müüs talle kuulunud RealDanmarki aktsiad 2. ja 3. oktoobril 2000, saades kokku ligi 180 000 eurot kasumit. Väärtpaberituruseaduse
§ 35 lõikes 1 keelatud siseringitehingute eest mõisteti talle kuus kuud vangistust.
K. Grøngaard ja A. Bang anti nimetatud seaduse § 36 lõikega 1 keelatud teabe avaldamises süüdistatuna kohtu alla Københavns
Byretis.
Asja läbi vaatav Københavns Byret otsustas menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus see, kui isik avaldab siseteabe, mille ta on saanud töötajate nimetatud
haldusnõukogu liikmena sellises ettevõttes, mille kohta see siseteave käib, ja kui ta avaldab selle teabe sellise kutseliidu
esimehele, mis ühendab töötajaid, kes on nimetanud selle isiku juhtkonda?
2.      Kas direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus see, kui isik avaldab siseteabe, mille ta on saanud ettevõtte kontaktkomitee
liikmena ja kui ta avaldab selle teabe sellise kutseliidu esimehele, kes on nimetanud selle isiku kontaktkomitee liikmeks?
3.      Kas direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus see, kui kutseliidu esimees avaldab siseteabe, mille ta on saanud
esimeses küsimuses kirjeldatud asjaoludel ja kui ta avaldab selle
a)      oma kahele asetäitjale,
b)      kutseliidu sekretariaadi kõrgeima ametiastmega ülemale ja
c)      oma kolleegidele kutseliidu sekretariaadis?
4.      Kas direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus see, kui kutseliidu esimees avaldab siseteabe, mille ta on saanud
teises küsimuses kirjeldatud asjaoludel ja kui ta avaldab selle
a)      oma kahele asetäitjale,
b)      kutseliidu sekretariaadi kõrgeima ametiastmega ülemale ja
c)      oma kolleegidele kutseliidu sekretariaadis?
5.      Kuidas mõjutab vastust esimesele neljale küsimusele asjaolu, et avaldatud siseteave on
a)      teave selle kohta, et kaks börsil noteeritud äriühingut on alustanud ühinemisläbirääkimisi,
b)      teave kahe börsil noteeritud äriühingu ühinemise kuupäeva kohta või
c)      teave, mis käsitleb börsil noteeritud aktsiate hinnatõusu suurust, mida võib eeldada seetõttu, et nimetatud äriühing ühineb
teise börsil noteeritud äriühinguga?”

Eelotsuse küsimused

Esialgsed märkused
Direktiiv 89/592 keelab siseringitehingud, et kaitsta investorite usaldust vabalt kaubeldavate väärtpaberite järelturu vastu
ja seeläbi tagada nimetatud turu nõuetekohane toimimine.
Direktiivi 89/592 artikkel 2 keelab isikutel, kes eelkõige haldusorgani liikmena või oma töö, ametikoha või ülesannete tõttu
pääsevad ligi siseteabele – st avaldamata täpsele teabele, mis võib olulisel määral mõjutada vabalt kaubeldava väärtpaberi
või väärtpaberite hinda –, kasutada seda teavet kõnealuste väärtpaberite omandamiseks või võõrandamiseks.
Selleks et piirata isikute arvu, kes võiksid sellist teavet kasutada teabega seotud väärtpaberite võõrandamiseks või omandamiseks,
keelab direktiivi 89/592 artikkel 3 sama direktiivi artiklis 2 mainitud isikutel avaldada siseteavet kolmandatele isikutele.
Selline keeld ei ole siiski absoluutne.
Direktiivi 89/592 artikli 3 punkti a kohaselt ei kehti siseteabe avaldamise keeld juhul, kui siseteabe avaldamine toimub isiku
töö, ametikoha või ülesannetega seotud tavapärase tegevuse käigus.
Kuigi kasutatud sõnastust arvestades võib see reegel hõlmata väga erinevaid olukordi, tuleb seda kui erandit üldkeelust ning
direktiivi 89/592 kasulikku toimet silmas pidades tõlgendada kitsalt.
Direktiivi 89/592 artikli 3 punkti a kitsast tõlgendamist ei mõjuta K. Grøngaardi ja A. Bangi vastu algatatud menetluse kriminaalõiguslik
laad ega sellises menetluses kohaldatavate karistuste seaduslikkuse põhimõte. Nagu kohtujurist on oma ettepaneku punktis 24
märkinud, ei sõltu direktiivi kohaldamisala tõlgendus sellest, kas menetlus, mille käigus see on tõusetunud, on tsiviil-,
haldus- või kriminaalõiguslik.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu ülesanne on tagada õiguskindluse põhimõtte järgimine, kui ta direktiivi teksti ja eesmärki
silmas pidades tõlgendab direktiivi täitmiseks vastuvõetud siseriiklikke õigusnorme (vt 12. detsembri 1996. aasta otsus liidetud
kohtuasjades C‑74/95 ja C‑129/95: X, EKL 1996, lk I-6609, punkt 26).
Veel tuleb märkida, et siseriikliku kohtu kohustus lähtuda direktiivi sisust, kui ta tõlgendab asjaomaseid siseriikliku õiguse
sätteid, on piiratud, eelkõige juhul, kui sellise tõlgenduse tulemusel kohaldatakse või raskendatakse direktiivi alusel ja
selle rakendamiseks vastuvõetud seadusest sõltumata nende isikute kriminaalvastutust, kes on neid sätteid rikkunud (vt eelkõige
8. oktoobri 1987. aasta otsus kohtuasjas 80/86: Kolpinghuis Nijmegen, EKL 1987, lk 3969, punkt 13, ja eespool viidatud otsus
X kohtuasjas, punkt 24).
Direktiivi 89/592 artikli 3 punktis a sätestatud erandi ulatuse kohta tuleb märkida, et nõudes, et siseteabe avaldamine peab
olema toimunud isiku töö, ametikoha või ülesannetega seotud tavapärase tegevuse käigus, seab kõnealune erand avaldamise õiguspärasuse
tingimuseks tiheda seose teabe avaldamise ja töö, ametikoha või ülesannetega seotud tegevuse vahel.
Viimati mainitud tingimuse ulatust tuleb hinnata direktiivi 89/592 eesmärkidest lähtudes.
Direktiivi 89/592 teisest ja viiendast põhjendusest nähtub, et selle eesmärk on tagada vabalt kaubeldavate väärtpaberite järelturu
nõuetekohane toimimine ja säilitada investorite usaldus, mis põhineb eelkõige asjaolul, et neid koheldakse võrdväärsena ja
kaitstakse siseteabe õigusvastase kasutamise eest.
Pidades silmas neid eesmärke ja võttes arvesse seda, et direktiivi 89/592 artikli 3 punkti a näol on tegemist erandiga, mida
tuleb tõlgendada kitsalt, on sellise teabe avaldamine õigustatud ainult juhul, kui see on töö, ametikoha või ülesannetega
seotud tegevuseks hädavajalik ning kui seejuures järgitakse proportsionaalsuse põhimõtet.
Korduva avaldamise korral peab neile tingimustele vastama iga avaldamisjuhtum, et kuuluda direktiivi 89/592 artikli 3 punktis
a sätestatud erandi alla.
Siseteabe avaldamise vajalikkuse hindamisel tuleb muu hulgas arvesse võtta asjaolu, et iga järgnev avaldamine võib suurendada
ohtu, et seda teavet kasutatakse eesmärgil, mis on vastuolus direktiiviga 89/592.
Selleks et teha kindlaks, kas konkreetsel juhul on avaldamine õigustatud, tuleb arvestada ka asjassepuutuva siseteabe tundlikkust.
Eriti ettevaatlik tuleb olla juhul, kui tegemist on sellise siseteabe avaldamisega, mis ilmselgelt võib märgatavalt mõjutada
asjaomaste väärtpaberite hinda. Selles kontekstis tuleb märkida, et kahe börsil noteeritud äriühingu ühinemist käsitlev siseteave
on üldreeglina eriti tundlik teave.
Veel tuleb märkida, et direktiivi 89/592 artikli 3 punktis a sätestatud erandit hinnates tuleb arvestada kohaldatava siseriikliku
õiguse erijooni.
See, mida pidada töö, ametikoha või ülesannetega seotud tegevuseks, sõltub peamiselt erinevates siseriiklikes õiguskordades
neid küsimusi reguleerivatest normidest, kuna selles valdkonnas ei ole ühtlustamist toimunud.
Viimaseks tuleb märkida, et direktiiv 89/592 määrab kindlaks miinimumnõuded seoses siseteabe kasutamise ja avaldamise keeluga.
Direktiivi 89/592 artikli 6 alusel võib iga liikmesriik võtta vastu direktiiviga kehtestatust veel rangemad sätted.

Esimene ja teine küsimus
Kahe esimese küsimusega, mida tuleb käsitleda koos, tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas direktiivi
89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus, kui isik, kes saab siseteavet töötajate esindajana äriühingu haldusnõukogus või
ettevõtete grupi kontaktkomitee liikmena, avaldab selle teabe sellise kutseliidu esimehele, mis ühendab kõnealuseid töötajaid
ja on nimetanud selle isiku kontaktkomitee liikmeks.
Sellega seoses tuleb kõigepealt märkida, et kapitaliühingute haldus-, juhtimis- ja järelevalveorganite staatus ja tegevus,
samuti töötajate esindajate staatus ja ülesanded nende koosseisus on reguleeritud peamiselt liikmesriikide õiguskorraga.
Sama kehtib kontaktkomitee staatuse ja tegevuse suhtes.
Sellest järeldub, et vastus küsimusele, kas siseteabe avaldamine sellise isiku poolt kõnealuse kutseliidu esimehele on seotud
tema tavapäraste ülesannete täitmisega, sõltub suurel määral normidest, mis vastavas õiguskorras neid ülesandeid reguleerivad.
Isegi kui kehtiv siseriiklik õiguskord seesugust avaldamist lubab, peab direktiivi 89/592 artikli 3 punktis a sätestatud erandi
alla kuulumiseks olema avaldamine toimunud käesoleva otsuse punktides 22–42 täpsustatud tingimuste kohaselt.
Eeltoodut arvesse võttes tuleb esimesele ja teisele küsimusele vastata, et direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus,
kui isik, kes saab siseteavet töötajate esindajana äriühingu haldusnõukogus või ettevõtete grupi kontaktkomitee liikmena,
avaldab selle teabe sellise kutseliidu esimehele, mis ühendab kõnealuseid töötajaid ja on nimetanud selle isiku kontaktkomitee
liikmeks, välja arvatud juhul, kui:
–        teabe avaldamise ja töö, ametikoha või ülesannetega seotud tegevuse vahel on tihe seos ning
–        teabe avaldamine on töö, ametikoha või ülesannetega seotud tegevuseks hädavajalik.
Asja läbivaatamisel peab siseriiklik kohus, lähtudes kohaldatavatest siseriiklikest normidest, võtma eelkõige arvesse:
–        asjaolu, et erandit siseteabe avaldamise keelust tuleb tõlgendada kitsalt;
–        asjaolu, et iga järgnev avaldamine võib suurendada ohtu, et seda teavet kasutatakse eesmärgil, mis on vastuolus direktiiviga
89/592 ning
–        siseteabe tundlikkust.

Kolmas ja neljas küsimus
Kolmanda ja neljanda küsimusega, mida tuleb käsitleda koos, tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas ja
millistel tingimustel lubab direktiivi 89/592 artikli 3 punkt a kutseliidu esimehel, kes saab siseteavet esimeses ja teises
küsimuses täpsustatud tingimustel, avaldada seda teavet oma kolleegidele.
Sellega seoses tuleb märkida, et sellise nagu põhikohtuasjas käsitletud kutseliidu tegevust ja kutseliidu esimehe ülesandeid
reguleerib – nagu ka kahes esimeses küsimuses käsitletud haldusorganeid ja kontaktkomiteed – vastav siseriiklik õigussüsteem.
Sellest järeldub, et vastus küsimusele, kas sellise kutseliidu esimees võib avaldada siseteavet kolmandatele isikutele oma
ülesannete täitmise käigus, sõltub suurel määral kohaldatavast siseriiklikust õigusest.
Nagu käesoleva otsuse punktis 47 täpsustatud, isegi kui kehtiv siseriiklik õiguskord seesugust avaldamist lubab, peab direktiivi
89/592 artikli 3 punktis a sätestatud erandi alla kuulumiseks olema avaldamine toimunud käesoleva otsuse punktides 22–42 täpsustatud
tingimuste kohaselt.
Selles kontekstis tuleb veel märkida, et vastavalt direktiivi 89/592 artiklile 2 ja artikli 3 punktile a kehtib siseteabe
avaldamise keeld peale isikute, kes valdavad siseteavet haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmena või osaluse tõttu
emitendi kapitalis, veel ainult isikute suhtes, kes valdavad sellist teavet oma töö, ametikoha või ülesannete tõttu.
Eeltoodut arvesse võttes tuleb kolmandale ja neljandale küsimusele vastata, et direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus,
kui kutseliidu esimees avaldab siseteavet nimetatud küsimustes loetletud kolleegidele, välja arvatud juhtudel, mida on mainitud
vastuses esimesele ja teisele küsimusele. Asja läbivaatamisel peab siseriiklik kohus, lähtudes kohaldatavatest siseriiklikest
normidest, võtma eelkõige arvesse selles vastuses märgitud kriteeriume.

Viies küsimus
Esimesele neljale küsimusele antud vastuseid arvestades ei ole viiendale küsimusele vaja vastata.

Kohtukulud
Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud nimetatud poolte
kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (suurkoda) otsustab:
1.
Nõukogu 13. novembri 1989. aasta direktiivi 89/592/EMÜ siseringitehinguid käsitlevate eeskirjade kooskõlastamise kohta artikli
3 punktiga a on vastuolus, kui isik, kes saab siseteavet töötajate esindajana äriühingu haldusnõukogus või ettevõtete grupi
kontaktkomitee liikmena, avaldab selle teabe sellise kutseliidu esimehele, mis ühendab kõnealuseid töötajaid ja on nimetanud
selle isiku kontaktkomitee liikmeks, välja arvatud juhul, kui:
–
teabe avaldamise ja töö, ametikoha või ülesannetega seotud tegevuse vahel on tihe seos ning
–
teabe avaldamine on töö, ametikoha või ülesannetega seotud tegevuseks hädavajalik.
Asja läbivaatamisel peab siseriiklik kohus, lähtudes kohaldatavatest siseriiklikest normidest, võtma eelkõige arvesse:
–
asjaolu, et erandit siseteabe avaldamise keelust tuleb tõlgendada kitsalt;
–
asjaolu, et iga järgnev avaldamine võib suurendada ohtu, et seda teavet kasutatakse eesmärgil, mis on vastuolus direktiiviga
89/592, ning
–
siseteabe tundlikkust.
2.
Direktiivi 89/592 artikli 3 punktiga a on vastuolus, kui kutseliidu esimees avaldab siseteavet kolmandas ja neljandas küsimuses
loetletud kolleegidele, välja arvatud juhtudel, mida on mainitud vastuses esimesele ja teisele küsimusele.
Asja läbivaatamisel peab siseriiklik kohus, lähtudes kohaldatavatest siseriiklikest normidest, võtma eelkõige arvesse selles
vastuses märgitud kriteeriume.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: taani.