CELEX: 61990CJ0320
Řízení o předběžné otázce podle článku 177 Smlouvy o EHS
Podmínky

Usneseními
ze dne 4. září 1990, došlými Soudnímu dvoru dne 22. října
1990, položil Vice Pretore di Frascati (Itálie) na základě
článku 177 Smlouvy o EHS Soudnímu dvoru dvě předběžné otázky
týkající se výkladu ustanovení Smlouvy v oblasti hospodářské
soutěže za účelem posouzení slučitelnosti některých aspektů
vnitrostátního systému přidělování frekvencí televizního vysílání
s právem Společenství.
Tyto
otázky vyvstaly ve sporech mezi společnostmi Telemarsicabruzzo,
Telaltitalia a Telelazio, vlastníky televizních vysílačů,
a Circostel (Circolo Costruzioni Telegrafiche e Telefoniche di
Roma, útvar pro výstavbu telegrafních a telefonních sítí
v Římě), ministerstvem pošt a telekomunikací
a ministerstvem obrany.
Vice-Pretore
di Frascati se při objasňování otázek ve věcech C‑320/90
a C‑322/90, poté co uvedl znění článku 86 Smlouvy o EHS,
omezil na tvrzení, že toto ustanovení zakazuje jakoukoliv formu
monopolu. Ve věci C‑321/90 vnitrostátní soud dodává, že před ním vyvstal
problém příslušnosti. Domnívá se nicméně, že z důvodu přednosti
práva Společenství nemůže tuto námitku přezkoumat dříve, než položí
předběžné otázky Soudnímu dvoru. Mimoto uvádí, že i v případě
jeho nepříslušnosti jsou tyto otázky odůvodněny na základě hospodárnosti
řízení.
Předběžné otázky položené Vice-Pretore di Frascati zní takto:
„1.      Představuje
skutečnost, že si italská vláda vyhradila využívání některých kanálů
pro televizní vysílání, a tím zabránila soukromému sektoru nakládat
s těmito kanály v rozmezí frekvencí 67 až 99 UHF
a zvláště s kanály na frekvenci 67, 68 a 69, aniž by
stanovila koordinační pravidla o využívání těchto kanálů, porušení
čl. 85 odst. 3 a článku 86 Smlouvy?
2.      Je
takové jednání slučitelné s Římskou smlouvou
a s pravidly hospodářské soutěže?“
Na
úvod Komise poznamenává, že předkládací usnesení jsou obzvláště stručná
a nepřesná, pokud jde o skutkové a právní okolnosti,
které by umožnily identifikovat předmět položených otázek, a tedy
pochopit jejich smysl a dosah.
Je
namístě připomenout, že potřeba dospět k výkladu práva
Společenství, který by byl užitečný pro vnitrostátní soud, vyžaduje, aby
tento soud vymezil skutkový a právní rámec otázek, které pokládá,
nebo alespoň vysvětlil skutkové předpoklady, na nichž jsou tyto otázky
založeny.
Tyto
požadavky platí obzvláště v oblasti hospodářské soutěže, jež se
vyznačuje složitými skutkovými a právními situacemi.
V tomto ohledu však neobsahují předkládací usnesení žádný údaj.
Některé
informace poskytl Soudnímu dvoru spis vnitrostátního soudu
a písemná vyjádření, jak vyplývá ze zprávy k jednání, stejně
jako vyjádření přednesená účastníky jednání na jednání. Nicméně tyto
informace jsou dílčí a neumožňují Soudnímu dvoru, vzhledem
k nedostatečné znalosti skutkového základu sporu v původním
řízení, vyložit pravidla Společenství týkající se hospodářské
soutěže s ohledem na situaci, která je předmětem tohoto sporu, jak
jej o to požádal předkládající soud.
Za
těchto podmínek není namístě rozhodnout o otázkách předložených
Vice‑Pretore di Frascati.

K nákladům řízení
Výdaje
vzniklé italské vládě a Evropské komisi, které předložily Soudnímu
dvoru vyjádření, se nenahrazují. Vzhledem k tomu, že řízení má,
pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení
vzhledem ke sporu probíhajícímu před vnitrostátním soudem, je
k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud.
Z těchto důvodů
SOUDNÍ DVŮR
o otázkách, které mu předložil Vice-Pretore di Frascati usnesením ze dne 4. září 1990, rozhodl takto:
Není namístě rozhodnout o položených otázkách.
Due
Kakouris
Rodríguez Iglesias
Zuleeg

Murray
Mancini
Joliet      Schockweiler
Moitinho de Almeida
Grévisse      Díez de Velasco
Kapteyn

Edward
Vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 26. ledna 1993.
Vedoucí kanceláře

Předseda soudu
J.-G. Giraud

O. Due
*
Jednací jazyk: italština.