CELEX: 61985CJ0058
Suspension af told
garn af polyglycolsyre

(Sagsfremstillingen udelades)
Præmisser
Ved kendelse af 29. januar 1986, indgået til Domstolen den 27. februar s.a., har Bundesfinanzhof i medfør af EØF-traktatens artikel 177 forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen og gyldigheden af Rådets forordninger nr. 1162/79 af 12. juni 1979 (
EFT L 147, s. 1
) og nr. 1481/80 af 9. juni 1980 (
EFT L 148, s. 1
) om midlertidig suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif for en'række industrivarer, konkret med hensyn til »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre« under pos. 51.01 A i den fælles toldtarif.
Spørgsmålene er rejst som led i en tvist mellem selskabet Ethicon GmbH og de tyske toldmyndigheder og drejer sig om den told, der i perioden januar-september 1980 blev opkrævet med hensyn til selskabets indførsler fra tredjelande af garn bestemt til fremstilling af steril, kirurgisk suturtråd, herunder flettet tråd.
De ikke-sterile garner, Ethicon importerede med henblik på sin produktion i Forbundsrepublikken Tyskland, består af et stof kaldet »polyglactin 910«, som indeholder 90% polyglycolsyre og 10% lactid (mælkesyre). Ethicon har nedlagt påstand om, at de nævnte garner også omfattes af den i henhold til ovennævnte forordninger fastsatte midlertidige suspension af de autonome satser i den tælles toldtarif med hensyn til »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre«.
Det er under sagen oplyst, at den midlertidige suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif for garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre, der ikke fremstilles i Fællesskabet, for første gang og med hjemmel i EØF-traktatens artikel 28 blev indført ved Rådets forordning nr. 2990/74 af 26. november 1974 (
EFT L 319, s. 6
). Forordningen blev udstedt på foranledning af en koncern, som konkurrerer med Ethicon, og som på daværende tidspunkt var den eneste virksomhed i Fællesskabet, der fremstillede steril, kirurgisk suturtråd. Den nævnte suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif blev regelmæssigt forlænget hvert år, blandt andet ved forordningerne nr. 1162/79 og nr. 1481/80 for perioderne 1. juli 1979 — 30. juni 1980, hhv. 1. juli 1980 — 30. juni 1981.
Ethicon påbegyndte fremstillingen af steril tråd i Fællesskabet i 1979. På grund af en tvist vedrørende omfanget af en patentbeskyttelse anvender Ethichon ved sin produktion garn, som ud over polyglycolsyre også indeholder en vis mængde mælkesyre. Selskabet importerer også disse garner fra tredjelande, da de ikke fremstilles i Fællesskabet. Ifølge det af Ethicon oplyste har tilsætningen af 10% mælkesyre ingen betydning for fremstillingsmetoderne eller produkternes egenskaber eller anvendelse; herved kan disse garner imidlertid adskilles fra garner, der udelukkende er fremstillet af polyglycolsyre. Ifølge oplysninger, som de tyske toldmyndigheder i 1978 havde givet selskabet på anmodning herfra, anvendtes der for alle Ethicons indførsler af sådanne garner en autonom sats på 9% ifr dos 51.01 A i den fælles toldtarif.
Efter at have erfaret, at de autonome satser i den fælles toldtarif var suspenderet med hensyn til den konkurrerende virksomheds indførsler af ikke-sterile garner, rettede Ethicon i august 1980 henvendelse til forbundsøkonomiministeriet for at udvirke en ændring af ordlyden af den pågældende suspension. På foranledning heraf traf Rådet ved forordning nr. 2916/80 af 11. november 1980 (
EFT L 304, s. 1
) afgørelse om suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif for »garri med et indhold af polyglycolsyrer på 88% eller derover«, henhørende under pos. 51.01 A, i perioden 13. november 1980 — 30. juni 1981. I Rådets forordning nr 1533/81 af 19. maj 1981 (
EFT L 155, s. 1
) — om suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif med virkning fra den 1. juli 1981 — er ikke kun angivet »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre«, men også »garn af et copolymerisationsprodukt af glycolsyre og mælkesyre bestemt til fremstilling af kirurgisk suturmateriale«, idet det i en note til sidstnævnte position er anført, at »kontrollen med anvendelsen til dette særlige formål sker i henhold til fællesskabsbestemmelser udstedt i så henseende«.
Da toldafgørelserne med hensyn til Ethicons indførsler endnu ikke var blevet uanfægtelige på det tidspunkt, hvor selskabet fik kendskab til de suspensioner, der var indrømmet den konkurrerende virksomhed, anlagde det desuden sag ved Finanzgericht Hamburg med påstand om annullation af de nævnte afgørelser. Finanzgericht Hamburg frifandt sagsøgte med henvisning til, at forordningerne nr. 2916/80 og nr. 1533/81 ikke havde tilbagevirkende gyldighed, og at forordningerne nr. 1162/79 og nr. 1481/80, der gjaldt, da de omtvistede indførsler blev foretaget, ikke omfattede de af Ethicon indførte garner.
I forbindelse med behandlingen af revisionsankesagen har Bundesfinanzhof rejst det spørgsmål, om forbudet mod forskelsbehandling ikke må antages at være til hinder for, at en med Ethicon konkurrerende virksomhed begunstiges af en suspension af tolden for lignende produkter, og om en sådan diskriminatorisk suspension i så fald ikke med hjemmel i EØF-traktatens artikler 174, stk. 2, og 176, stk. 1, kan udvides til også at omfatte produkter, der ikke udtrykkeligt er omfattet af suspensionen. Bundesfinanzhof har derfor forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal bestemmelsen om suspension af told for »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre« under pos. 51.01 A i den fælles toldtarif i henhold til Rådets forordninger (EØF) nr. 1162/79 af 12. juni 1979 (
EFT L 147, s. 1
, af 15.6.1979) og nr. 1481/80 af 9. juni 1980 (
EFT L 148, s. 1
, af 14.6.1980) begge om midlertidig suspension af de autonome satser i den fælles toldtarif for en række industrivarer, i strid med ordlyden, men under hensyntagen til dens formål, som også er kommet til udtryk i senere bestemmelser om suspension, fortolkes således, at den også omfatter garn, som er bestemt til fremstilling af kirurgisk suturmateriale, og som indeholder 90% polyglycolsyre og desuden er tilsat et i relation til produktets egenskaber og anvendelse ubetydeligt indhold af laktid (mælkesyre) på 10%?
2)
Såfremt spørgsmål 1 besvares nægtende :
Er den i spørgsmål 1 angivne suspension af told i strid med det fællesskabsretlige forbud mod forskelsbehandling og dermed ugyldig, når den kun omfatter »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre«, men ikke garn, som består af 90% polyglycolsyre og 10% laktid, og som har de samme egenskaber og anvendes til det samme formål som garn, der indføres og forarbejdes i en konkurrerende virksomhed, og hvis indhold af polyglycolsyre er 100%?
3)
Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende:
Hvilke retsvirkninger har det, at den i spørgsmål 1 angivne suspension af told er ugyldig?«
Første spørgsmål
Ethicon har anført, at formålet med forordningerne nr. 1162/79 og nr. 1481/80 er at tilfredsstille et i Fællesskabet bestående behov, hvorfor den pågældende varebeskrivelse, således som det også er bekræftet ved de senere ændringer af den gældende ordning, skal fortolkes således, at produkter, der er tilsat et i relation til deres egenskaber og anvendelse ubetydeligt indhold af laktid på 10%, ligeledes er omfattet af betegnelsen »udelukkende fremstillet af polyglycolsyre«.
Ifølge Rådet og Kommissionen skal sådanne undtagelser fra den fælles toldtarif fortolkes snævert, idet retssikkerhedshensyn er til hinder for at fortolke sådanne bestemmelser i lyset af en senere ændring af ordningen, hvis en sådan fortolkning er i strid med deres klare ordlyd.
Først bemærkes, at den pågældende varebeskrivelse i bilagene til forordningerne nr. 1162/79 og nr. 1481/80 hverken henviser til produktets egenskaber eller anvendelse, ligesom den ikke omfatter garner, som er tilsat 10% laktid og derfor ikke udelukkende er fremstillet af polyglycolsyre.
Formålet med at suspendere de autonome satser i den fælles toldtarif i medfør af EØF-traktatens artikel 28 er, således som det fremgår af betragtningerne til de pågældende rådsforordninger, midlertidigt at tilfredsstille behovet i Fællesskabets forarbejdningsindustrier. Ved udstedelsen af sådanne bestemmelser skal Rådet ikke alene tage de nævnte behov i betragtning, men også retssikkerhedshensyn og de vanskeligheder, de nationale toldvæsener står overfor som følge af de omfattende og meget indviklede opgaver, der påhviler dem.
Beskrivelser af varer, for hvilke der er indrømmet toldsuspension, må derfor fortolkes på grundlag af objektive kriterier, som fremgår af deres ordlyd, hvorfor de ikke i strid hermed kan omfatte andre produkter, selv om sådanne produkter ikke i kraft af deres egenskaber eller anvendelse adskiller sig fra de produkter, der omfattes af suspensionen. Navnlig kan en senere ændring af beskrivelsen af en vare, der omfattes af en toldsuspension, ikke med tilbagevirkende gyldighed påvirke fortolkningen af en i det øjemed tidligere anvendt beskrivelse.
Hertil kommer, at der ikke ved forordningerne nr. 2916/80 og nr. 1533/81 er sket en ændring af beskrivelsen »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre«, men er tilføjet endnu en beskrivelse til listen over de produkter, der er omfattet af suspensionen. Også den fremgangsmåde, hvorved toldsuspensionen udvidedes til også at omfatte de i hovedsagen omtvistede garner, taler for, at den pågældende beskrivelse ikke kunne fortolkes på en sådan måde, at den også omfatter garner som de af Ethicon indførte.
Det første spørgsmål må derfor besvares med, at varebeskrivelsen »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre« under pos. 51.01 A i den fælles toldtarif, jfr. Rådets forordninger nr. 1162/79 af 12. juni 1979 og nr. 1481/80 af 9. juni 1980, ikke omfatter garn, som består af både polyglycolsyre og mælkesyre, selv om deres indhold af 10% mælkesyre ikke har betydning for produkternes egenskaber og anvendelse.
Andet spørgsmål
Ethicon har gjort gældende, at de pågældende forordninger er ugyldige for så yidt angår toldsuspensionen for varer henhørende under den pågældende varebeskrivelse, såfremt denne skal fortolkes snævert, idet der i Fællesskabets forarbejdningsindustrier er det samme behov for de to typer garn. En suspension, der kun omfatter den ene type, selv om de begge i enhver henseende er ækvivalente, er vilkårlig og i strid med forbudet mod forskelsbehandling.
Rådet og Kommissionen har bestridt, at der er tale om forskelsbehandling, idet de har understreget, at de pågældende forordninger indeholder en objektiv beskrivelse af det nævnte produkt og finder anvendelse over for enhver importør. Når der ikke i forordningerne findes en position for de af Ethicon indførte garner, skyldes det, at Rådet ikke tidligere var blevet bekendt med, at der i Fællesskabets forarbejdningsindustri var et behov.
Hertil bemærkes, således som Domstolen allerede fastslog i dommen af 14. november 1985 (Texas Instruments Deutschland mod Hauptzollamt München-Mitte, sag
227/84, Smi. 1985, s. 3639
), at Rådet i henhold til EØF-traktatens artikel 28 har betydelige skønsmæssige beføjelser inden for området. I et tilfælde som det foreliggende må det herefter undersøges, om det på baggrund af den fulgte procedure og formålet med den trufne foranstaltning må antages, at den omtvistede varebeskrivelse er vilkårlig eller er udtryk for magtfordrejning med henblik på at stille bestemte erhvervsdrivende ringere.
I overensstemmelse med formålet med toldsuspensionerne og de ovenfor nævnte hensyn, som Rådet i medfør af EØF-traktatens artikel 28 skal tage i betragtning inden for tarifområdet, må Rådet ved afgrænsningen af en suspension lægge kriterier til grund, som er objektive og kan efterprøves, således at anvendelsesområdet for den pågældende fritagelse begrænses til udelukkende at omfatte produkter, med hensyn til hvilke Fællesskabets forarbejdningsindustrier konkret har tilkendegivet et behov, som Rådet faktisk har kunnet konstatere. I så fald tilkommer det den importør, som for en nærmere angiven vare ønsker at opnå en sådan fritagelse, at indgive en ansøgning herom til de kompetente myndigheder, således at Rådet kan træffe en afgørelse.
Henset til, at Rådet har angivet den kemiske sammensætning af det eneste produkt, for hvilket der på det tidspunkt, hvor afgørelsen om toldsuspension blev truffet, bestod et importbehov, som var bragt til Rådets kundskab, har Rådet valgt et kriterium, som er objektivt, kan efterprøves, og som ikke i sig selv er diskriminatorisk, selv om der fandtes et lignende produkt med samme egenskaber og samme anvendelsesformål, men for hvilket der endnu ikke var noget importbehov. Det fremgår af sagen, at Rådet suspenderede tolden for det lignende produkt, som Ethicon anvender, umiddelbart efter at det var kommet til kundskab om, at der var behov for at importere det pågældende produkt. Den af Rådet valgte definition havde derfor hverken til formål eller til følge at stille virksomheder ringere, som havde tilkendegivet, at der var det sådant behov.
Intet i sagen giver i øvrigt grundlag for at antage, at Rådets valg eller opretholdelse af det nævnte kriterium med hensyn til den kemiske sammensætning af garn »udelukkende fremstillet af polyglycolsyre« har begået magtfordrejning eller foretaget en åbenbart fejlagtig vurdering af de konkrete økonomiske forhold.
Det andet spørgsmål må herefter besvares med, at gennemgangen af de forelagte spørgsmål intet har frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordningerne nr. 1162/79 og nr. 1481/80 for så vidt angår den pågældende suspension.
Det tredje spørgsmål, som er forelagt for det tilfælde, at det andet spørgsmål besvares bekræftende, må dermed anses for bortfaldet.
Sagens omkostninger
De udgifter, der er afholdt af Rådet og Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, som har afgivet indlæg for Domstolen, kan ikke godtgøres. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.

På grundlag af disse præmisser
kender
DOMSTOLEN (tredje afdeling)
vedrørende de spørgsmål, som er forelagt af Bundesfinanzhof ved kendelse af 24. januar 1985, for ret:

1)
Varebeskrivelsen »garn, udelukkende fremstillet af polyglycolsyre« under pos. 51.01 A i den fælles toldtarif, jfr. Rådets forordninger nr. 1162/79 af 12. juni 1979 og nr. 1481/80 af 9. juni 1980, omfatter ikke garn, som består af både polyglycolsyre og mælkesyre, selv om deres indhold af 10% mælkesyre ikke har betydning for produkternes egenskaber og anvendelse.

2)
Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordningerne nr. 1162/79 og nr. 1481/80 for så vidt angår den gældende suspension.

Everling
Galmot
Kakouris
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 18. marts 1986.
P. Heim
Justitssekretær
U. Everling
Formand for tredje afdeling
(
*1
) – Processprog: Tysk.