CELEX: 62004CJ0239
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
Direktiivi 92/43/ETY
Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelu
6 artiklan 4 kohta
Castro Verden erityissuojelualue
Vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuminen

1       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistuinta toteamaan, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut
luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin
92/43/ETY (EYVL L 206, s. 7), sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.1997 annetulla neuvoston direktiivillä 97/62/EY (EYVL
L 305, s. 42; jäljempänä luontodirektiivi), 6 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on toteuttanut moottoritiehankkeen,
jonka osuus kulkee Castro Verden erityissuojelualueen läpi, vaikka ympäristövaikutusten arvioinnin tulokset olivat kielteisiä
ja kyseiselle osuudelle oli vaihtoehtoisia ratkaisuja.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Direktiivi 79/409/ETY
2       Luonnonvaraisten lintujen suojelusta 2 päivänä huhtikuuta 1979 annetun neuvoston direktiivin 79/409/ETY (EYVL L 103, s. 1)
4 artiklan 1 ja 2 kohdassa velvoitetaan jäsenvaltiot luokittelemaan erityisiksi suojelualueiksi alueet, jotka täyttävät näiden
säännösten mukaiset arviointiperusteet.
3       Tämän direktiivin 4 artiklan 4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuilla suojelualueilla elinympäristöjen
pilaantumisen tai huonontumisen sekä lintuihin vaikuttavien häiriöiden estämiseksi, jos häiriöt vaikuttaisivat merkittävästi
tämän artiklan tavoitteisiin. Jäsenvaltioiden on myös näiden suojelualueiden ulkopuolella pyrittävä estämään elinympäristöjen
pilaantuminen ja huonontuminen.”

Luontodirektiivi
4       Luontodirektiivin 6 artiklan 2–4 kohdassa säädetään seuraavaa:
”2.      Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisten suojelutoimien alueilla tarpeellisia toimenpiteitä luontotyyppien ja lajien elinympäristöjen
heikentymisen sekä niitä lajeja koskevien häiriöiden estämiseksi, joita varten alueet on osoitettu, siinä määrin kuin nämä
häiriöt saattaisivat vaikuttaa merkittävästi tämän direktiivin tavoitteisiin.
3.      Kaikki suunnitelmat tai hankkeet, jotka eivät liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia mutta
ovat omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi joko erikseen tai yhdessä muiden suunnitelmien tai hankkeiden kanssa,
on arvioitava asianmukaisesti sen kannalta, miten ne vaikuttavat alueen suojelutavoitteisiin. Alueelle aiheutuvien vaikutusten
arvioinnista tehtyjen johtopäätösten perusteella ja jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, toimivaltaiset kansalliset viranomaiset
antavat hyväksyntänsä tälle suunnitelmalle tai hankkeelle vasta varmistuttuaan siitä, että suunnitelma tai hanke ei vaikuta
kyseisen alueen koskemattomuuteen, ja kuultuaan tarvittaessa kansalaisia.
4.      Jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten
ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen edun kannalta pakottavista syistä, mukaan lukien sosiaaliset
tai taloudelliset syyt, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että Natura
2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toteutetut korvaavat toimenpiteet.
– – ”
5       Luontodirektiivin 7 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Tämän direktiivin 6 artiklan 2, 3 ja 4 kohdasta aiheutuvat velvoitteet korvaavat direktiivin 79/409/ETY 4 artiklan 4 kohdan
ensimmäisestä lauseesta aiheutuvat velvoitteet, kun on kyse 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti suojeltavaksi luokitelluista alueista
tai vastaavasti kyseisen direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti tunnustetuista alueista tämän direktiivin voimaantulopäivästä
alkaen tai jäsenvaltion direktiivin 79/409/ETY mukaisesti tekemän suojeluluokittelun tai tunnustamisen päivämäärästä alkaen,
jos viimeksi mainittu päivämäärä on myöhempi.”

Tosiseikat ja riita-asiaa edeltänyt menettely
6       Lissabonin kaupunkia Algarven alueeseen yhdistävän moottoritien A 2 rakennushanke annettiin vuonna 1997 BRISA Auto-Estradas
de Portugal -nimisen yhtiön toteutettavaksi.
7       Aljustrelin ja Castro Verden välillä sijaitsevan tämän moottoritien osan osalta kyseinen yhtiö valmisteli linjaushankkeen,
joka kiersi idästä Messejanan, Alcariasin, Conceiçaon, Aivadosin sekä Estação de Ouriquen paikkakunnat ja joka kulki länsipuolelta
Castro Verden erityissuojelualueen läpi.
8       Syyskuussa 1999 tätä linjaushanketta koskeva ympäristövaikutusten arviointi (jäljempänä ympäristövaikutusten arviointi) esitettiin
Portugalin ympäristöministeriölle.
9       Saman kuun aikana Portugalin viranomaiset luokittelivat Castro Verden alueen direktiivin 79/409 4 artiklassa tarkoitetuksi
erityissuojelualueeksi.
10     Tammikuussa 2000 ympäristöasioiden valtiosihteeri hyväksyi ympäristövaikutusten arvioinnin ja antoi luvan hankkeen toteuttamiselle.
11     Aljustrelista Castro Verdeen ulottuva moottoritien A 2 osa avattiin liikenteelle heinäkuussa 2001.
12     Komissio sai kantelun, jossa sille ilmoitettiin, että huolimatta kyseisen osuuden Castro Verden erityissuojelualueelle aiheuttamien
ympäristövaikutusten kielteisestä arvioinnista Portugalin viranomaiset olivat toteuttaneet moottoritien rakennushankkeen,
jonka linjaus kulkee kyseisen alueen läpi, ja tämän perusteella komissio kehotti Portugalin tasavaltaa 20.10.2000 päivätyllä
virallisella huomautuksellaan esittämään huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa.
13     Portugalin viranomaiset esittivät huomautuksensa komissiolle 4.12.2000 ja 12.1.2001 päivätyillä kirjeillään.
14     Koska komissio totesi, että Portugalin viranomaiset eivät olleet ilmoittaneet syytä, jonka vuoksi sekä Castro Verden erityissuojelualueen
ulkopuolella että Alcariasin, Conceiçãon, Aivadosin ja Estação de Ouriquen asuinalueiden ulkopuolella sijaitsevia vaihtoehtoisia
tielinjauksia ei ollut tutkittu, ja koska se katsoi, että Portugalin tasavalta ei ollut noudattanut luontodirektiivin 6 artiklan
4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, se antoi 11.4.2001 perustellun lausunnon, jossa se kehotti tätä jäsenvaltiota toteuttamaan
tarpeelliset toimenpiteet kyseisen lausunnon noudattamiseksi kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiannosta.
15     Koska komissio ei ollut tyytyväinen Portugalin viranomaisten kyseiseen perusteltuun lausuntoon antamaan vastaukseen, se päätti
nostaa nyt esillä olevan kanteen.

Kanne
16     Komissio väittää, että ympäristövaikutusten arviointi osoittaa selvästi, että Portugalin viranomaisten valitsemalla tielinjalla
Aljustrelin ja Castro Verden välisen moottoritieosuuden A 2 rakentamiseksi on erittäin merkittävä kielteinen vaikutus direktiivin
79/409 liitteessä I tarkoitetuille 17 luonnonvaraiselle lintulajille sekä näiden lintujen elinympäristölle.
17     Portugalin tasavalta väittää, että komissio ainoastaan muotoilee yleisiä näkemyksiä, jotka on poimittu ympäristövaikutusten
arvioinnista, osoittamatta, millä tavalla kyseisen linjan toteuttamisella olisi ollut erittäin merkittävä kielteinen vaikutus.
Sen mukaan Castro Verden erityissuojelualueelle mahdollisesti aiheutuvat haitat pitäisi suhteuttaa haittoihin, jotka ovat
tosiasiallisesti aiheutuneet.
18     Luontodirektiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaan viranomaiset antavat hyväksyntänsä suunnitelmille tai hankkeille, jotka eivät
liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellisia mutta ovat omiaan vaikuttamaan tähän alueeseen merkittävästi,
vasta varmistuttuaan siitä, että suunnitelma tai hanke ei vaikuta kyseisen alueen koskemattomuuteen, ja kuultuaan tarvittaessa
kansalaisia.
19     Tällä säännöksellä otetaan siis käyttöön menettely, jonka tarkoituksena on taata ennakkovalvonnan avulla, että suunnitelma
tai hanke, joka ei liity suoranaisesti alueen käyttöön tai ole sen kannalta tarpeellinen mutta joka on omiaan vaikuttamaan
tähän alueeseen merkittävästi, hyväksytään vain siltä osin kuin se ei vaikuta alueen koskemattomuuteen (asia C-127/02, Waddenvereniging
ja Vogelbeschermingsvereniging, tuomio 7.9.2004, Kok. 2004, s. I-7405, 34 kohta).
20     Tältä osin yhteisöjen tuomioistuin on jo katsonut, että kyseessä olevan kaltainen suunnitelma tai hanke voidaan hyväksyä vain
sillä edellytyksellä, että toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat varmoja siitä, ettei sillä ole haitallisia vaikutuksia
kyseisen alueen koskemattomuuteen. Näin on silloin, kun ei ole olemassa mitään tieteelliseltä kannalta järkevää epäilyä siitä,
että tällaisia vaikutuksia ei aiheudu (em. asia Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereninging, tuomion 56 ja 59 kohta).
21     Nyt esillä olevassa asiassa ympäristövaikutusten arvioinnissa todetaan, että Castro Verden erityissuojelualueella esiintyy
direktiivin 79/409 liitteessä I mainituista lintulajeista 17 ja että niistä tietyt ovat keskimääräistä herkempiä häiriöille
ja/tai niiden elinympäristön pirstoutumiselle moottoritieosuuden A 2 Aljustrelin ja Castro Verden välisen tielinjahankkeen
vuoksi.
22     Tästä tutkimuksesta ilmenee myös, että kyseessä olevalla hankkeella on ”lisääntyneitä kielteisiä vaikutuksia” Castro Verden
erityissuojelualueella esiintyvälle lintukannalle.
23     On siis todettava, että silloin, kun Portugalin viranomaiset antoivat luvan moottoritien A 2 tielinjahankkeen toteuttamiselle,
ne eivät voineet perustellusti katsoa, ettei sillä ollut haitallisia vaikutuksia kyseisen alueen koskemattomuudelle.
24     Se seikka, että hankkeella ei sen toteuttamisen jälkeen ole ollut tällaisia vaikutuksia, on merkityksetön tämän arvioinnin
kannalta. Hetkellä, jolloin annetaan lupa hankkeen toteuttamiselle, ei saa olla olemassa mitään tieteelliseltä kannalta järkevää
epäilyä siitä, että kyseessä olevan alueen koskemattomuuden kannalta haitallisia vaikutuksia ei aiheudu (ks. vastaavasti asia
C-209/02, komissio v. Itävalta, tuomio 29.1.2004, Kok. 2004, s. I-1211, 26 ja 27 kohta ja em. asia Waddenvereniging ja Vogelbeschermingsvereniging,
tuomion 56 ja 59 kohta).
25     Näin ollen Portugalin viranomaiset voivat joko kieltäytyä antamasta lupaa kyseisen hankkeen toteuttamiselle tai hyväksyä sen
luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdan nojalla siltä osin kuin siinä vahvistetut edellytykset täyttyvät (ks. vastaavasti em.
asia Waddenvereninging ja Vogelbeschermingsvereniging, tuomion 57 ja 60 kohta).
26     Nyt esillä olevassa asiassa on siis tutkittava, voidaanko moottoritien A 2 Aljustrelin ja Castro Verden välistä linjausta
koskevalle hankkeelle antaa lupa luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdan nojalla.
27     Tältä osin komissio väittää, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut tätä säännöstä, koska nyt esillä olevassa asiassa
Portugalin viranomaiset ovat jättäneet tutkimatta tietyt vaihtoehtoiset tielinjat, joilla ei ole kielteisiä vaikutuksia Castro
Verden erityissuojelualueelle eikä tämän alueen populaatiolle.
28     Se katsoo erityisesti, että kyseiset viranomaiset eivät ole ottaneet huomioon Castro Verden erityissuojelualueen ulkopuolella
sijaitsevia vaihtoehtoisia tielinjoja eivätkä Alcariasin, Conceiçãon, Aivadosin ja Estação de Ouriquen muodostamia asutusvyöhykkeitä.
29     Komissio katsoo, että tällaiset vaihtoehtoiset tielinjat olisi pitänyt tutkia, erityisesti ne, joissa moottoritie A 2 kulkisi
Castro Verden erityissuojelualueen länsipuolella sijaitsevassa kapeikossa viimeksi mainitun ja IC 1 -tien rajaamalla tasankoalueella,
jolla on erittäin pieni väestötiheys, joten Portugalin viranomaiset olisivat voineet ilman merkittäviä teknisiä vaikeuksia
tai järjettömiä taloudellisia lisäkustannuksia valita vaihtoehtoisen tielinjan, jolla ei olisi kielteisiä vaikutuksia tälle
erityissuojelualueelle ja joka ei vaikuttaisi edellä mainittuihin eikä muihin paikkakuntiin.
30     Portugalin tasavallan mukaan komission tehtävänä on paitsi esitellä tällainen tielinja myös määritellä ja luonnehtia se osoittamalla
sellaisen ympäristölle vähemmän haitallisen vaihtoehtoisen ratkaisun olemassaolo ja käyttökelpoisuus, jota Portugalin viranomaiset
eivät ole tutkineet. Komissio ei kuitenkaan ole esittänyt mitään näyttöä tältä osin.
31     Portugalin tasavalta väittää joka tapauksessa, että komission ehdottamaa ratkaisua ei voida pitää luontodirektiivin 6 artiklan
4 kohdassa tarkoitettuna ”vaihtoehtoisena ratkaisuna”. Sen mukaan tällä käsitteellä ei viitata pelkästään korvaavaan ratkaisuun,
jonka teoreettista toteuttamiskelpoisuutta voitaisiin puolustella, vaan se merkitsee myös sitä, että otetaan huomioon tällaisen
ratkaisun kielteiset vaikutukset.
32     Komission ehdottaman tielinjan toteuttaminen aiheuttaisi Portugalin tasavallan mukaan kuitenkin merkittäviä sosiaalisia, taloudellisia
ja ympäristöllisiä vahinkoja, sillä se vaikuttaisi Conceiçãon, Aivadosin ja Estação de Ouriquen väestöön sekä Monte da Rochan
tekojärven valuma-alueeseen.
33     Näin ollen mainittu jäsenvaltio katsoo, että Portugalin viranomaisten valitsemasta tielinjasta johtuva Castro Verden erityissuojelualueen
koskemattomuuden marginaalinen ja toisarvoinen loukkaaminen on merkitykseltään vähäisempää kuin se, joka olisi aiheutunut
komission ehdottaman ratkaisun toteuttamisesta.
34     Luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että jos suunnitelma tai hanke on alueelle aiheutuvien vaikutusten arvioinnin
kielteisestä tuloksesta huolimatta ja vaihtoehtoisten ratkaisujen puuttuessa kuitenkin toteutettava erittäin tärkeän yleisen
edun kannalta pakottavista syistä, jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarvittavat korvaavat toimenpiteet sen varmistamiseksi,
että Natura 2000:n yleinen kokonaisuus säilyy yhtenäisenä.
35     Tätä säännöstä, jossa sallitaan tietyin edellytyksin sellaisen suunnitelman tai hankkeen toteuttaminen, joka on luontodirektiivin
6 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä säädetyn arvioinnin yhteydessä johtanut kielteiseen tulokseen, on poikkeuksena
kyseisen 3 kohdan toisessa virkkeessä mainitulle lupakriteerille tulkittava suppeasti.
36     Näin ollen luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisen suunnitelman tai hankkeen toteuttamisen edellytyksenä on, että vaihtoehtoisten
ratkaisujen puuttuminen osoitetaan.
37     Nyt esillä olevassa asiassa on selvää, että Portugalin viranomaiset ovat tutkineet ja hylänneet useita ratkaisuja, jotka kiertäisivät
Alcariasin, Conceiçãon, Aivadosin ja Estação de Ouriquen paikkakunnat mutta joiden tielinjat kulkisivat Castro Verden erityissuojelualueen
länsipuolen läpi.
38     Sitä vastoin asiakirja-aineistosta ei ilmene, että kyseiset viranomaiset ovat tutkineet tämän erityissuojelualueen ulkopuolella
ja edellä mainittujen paikkakuntien länsipuolella sijaitsevat vaihtoehdot, vaikka komission toimittamien tietojen perusteella
ei ensi näkemältä voida sulkea pois sitä, että tällaiset ratkaisut voisivat olla luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja
vaihtoehtoisia ratkaisuja, vaikka ne voisivatkin aiheuttaa tiettyjä vaikeuksia, kuten Portugalin tasavalta väittää.
39     Koska Portugalin viranomaiset eivät ole tutkineet tällaisia ratkaisuja, ne eivät näin ollen ole osoittaneet sitä, että mainitussa
säännöksessä tarkoitettuja vaihtoehtoisia ratkaisuja ei ole.
40     Näin ollen on todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut luontodirektiivin 6 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
koska se on toteuttanut moottoritiehankkeen, jonka linja kulkee Castro Verden erityissuojelualueen läpi, vaikka ympäristövaikutusten
arvioinnin tulokset olivat kielteisiä, ja koska se ei ole osoittanut, että vaihtoehtoisia ratkaisuja ei ole.

Oikeudenkäyntikulut
41     Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Portugalin tasavallan velvoittamista korvaamaan
oikeudenkäyntikulut ja koska Portugalin tasavalta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (toinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Portugalin tasavalta ei ole noudattanut luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä
toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 27.10.1997 annetulla neuvoston direktiivillä
97/62/EY, 6 artiklan 4 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se on toteuttanut moottoritiehankkeen, jonka linja kulkee Castro
Verden erityissuojelualueen läpi, vaikka ympäristövaikutusten arvioinnin tulokset olivat kielteisiä, ja koska se ei ole osoittanut,
että vaihtoehtoisia ratkaisuja ei ole.
2)
Portugalin tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: portugali.