CELEX: 61991CJ0009
Direktiv 79/7/EØF
ligebehandling af mænd og kvinder
bidragsperioder

1 Ved kendelse af 3. december 1990, indgaaet til Domstolen den 14. januar 1991, har High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division, i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 7, stk. 1, litra a), i Raadets direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring (EFT L 6, s. 24, herefter benaevnt "direktivet").
2 Spoergsmaalet er blevet rejst i forbindelse med en begaering om judicial review (proevelse af forvaltningsakter) ved High Court, fremsat af Equal Opportunities Commission (herefter benaevnt "EOC"), et organ, der er oprettet i medfoer af section 53 i Sex Discrimination Act 1975, og som bl.a. har til opgave at fjerne forskelsbehandling og at fremme ligestillingen mellem maend og kvinder generelt.
3 EOC oensker for det foerste fastslaaet, at Det Forenede Kongeriges statslige pensionsordning indebaerer en ulovlig forskelsbehandling af maend paa grundlag af deres koen, da det i ordningen er bestemt, at maend for at vaere berettiget til samme fulde grundbeloeb i arbejdsophoerspension skal betale bidrag i 44 aar og kvinder i 39 aar, og da maend mellem 60 og 64 aar med loennet beskaeftigelse skal betale bidrag, mens kvinder i samme situation ikke skal. For det andet oensker EOC fastslaaet, at Secretary of State for Social Security (herefter benaevnt "Socialministeriet") har tilsidesat forpligtelsen i medfoer af direktivets artikel 5, som paalaegger medlemsstaterne at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at ophaeve bestemmelser, der indebaerer forskelsbehandling, og som er omfattet af direktivet.
4 Direktivets artikel 4, stk. 1, er saalydende:
"1. Princippet om ligebehandling indebaerer, at der ikke finder nogen forskelsbehandling sted paa grundlag af koen, hverken direkte eller indirekte, under henvisning saerlig til aegteskabelig eller familiemaessig stilling, isaer for saa vidt angaar:
° anvendelsesomraadet for ordningerne samt betingelserne for adgang til disse
° bidragspligt og beregning af bidrag
° beregningen af ydelserne, herunder aegtefaelle- eller forsoergertillaeg, og betingelserne for varigheden og bevarelsen af retten til ydelserne."
5 Direktivets artikel 7, stk. 1, giver mulighed for, at medlemsstaterne kan undtage foelgende fra direktivets anvendelsesomraade:
"a) fastsaettelse af pensionsalderen for ydelse af alders- og arbejdsophoerspensioner og eventuelle foelger heraf for andre ydelser
b) fordele med hensyn til aldersforsikring til personer, som har opdraget boern; erhvervelse af ret til ydelser efter perioder, hvor beskaeftigelsen har vaeret afbrudt som foelge af boerneopdragelse
c) tillaeggelse af ret til alders- og invalideydelser i henhold til hustruens afledte rettigheder
d) tildeling af tillaeg til langvarige ydelser ved invaliditet, alderdom, arbejdsulykker eller erhvervssygdomme til hustru, over for hvem der bestaar forsoergerpligt
e) foelgerne af, at der inden vedtagelsen af dette direktiv er truffet et valg med den foelge, at der ikke erhverves rettigheder eller indgaas forpligtelser under en lovbestemt ordning."
6 Det fremgaar af sagen, at alle arbejdsgivere og stoerstedelen af den erhvervsaktive befolkning i Det Forenede Kongerige, uanset om de er loenmodtagere eller selvstaendige erhvervsdrivende, i medfoer af National Insurance Act 1946 er forpligtet til at betale bidrag til den nationale socialsikringsordning, hvoraf medlemskab er obligatorisk. Social Security Act 1975 (herefter benaevnt "SSA") indeholder bestemmelser om opkraevning af bidrag til den nationale forsikringsordning og om udbetaling af ydelser. Ydelserne kan vaere "bidragsbetingede", dvs. at de er afhaengige af, at der indbetales bidrag, eller "ikke-bidragsbetingede", dvs. at de generelt er finansieret over skatterne. Bidragsbetingede ydelser omfatter, foruden ydelser ved arbejdsloeshed, sygdom og invaliditet, arbejdsophoerspensionens grundbeloeb, som er et ugentligt beloeb, der er afhaengigt af det antal aar, hvori der er blevet indbetalt bidrag.
7 For at vaere berettiget til at modtage pensionens grundbeloeb skal en person have naaet pensionsalderen og opfylde betingelserne vedroerende betaling af bidrag. I section 27(1) i SSA defineres pensionsalderen som 65 aar for maend og 60 aar for kvinder. Bidrag skal betales af loenmodtagere og selvstaendige erhvervsdrivende i hele deres arbejdsliv. I henhold til section 27(2) i SSA begynder en persons arbejdsliv i det skattemaessige indkomstaar, hvori den paagaeldende fylder 16, og det slutter med det skattemaessige indkomstaar, hvori den lovbestemte pensionsalder indtraeder, eller paa det tidspunkt forinden, hvor den paagaeldende afgaar ved doeden.
8 I medfoer af section 5 i bilag 3 til SSA er en pensionist kun berettiget til pensionens fulde grundbeloeb, saafremt den paagaeldende har betalt bidrag i 90% af sit arbejdsliv (dvs. 39 af de 44 aar for kvinder og 44 af de 49 aar for maend). En forholdsmaessig del af pensionens fulde grundbeloeb, svarende til de perioder, for hvilke der faktisk er indbetalt bidrag, udbetales til personer, der har betalt bidrag i mellem 25% og 90% af deres arbejdsliv; til personer, der har betalt bidrag i under 25% af deres arbejdsliv, udbetales ingen pension.
9 Det er paa baggrund af denne lovgivning, at High Court, inden der traeffes afgoerelse vedroerende EOC' s begaering, har forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal.
"Naar:
a) en medlemsstat i medfoer af artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7/EOEF opretholder en pensionsalder, der er forskellig for maend og kvinder (65 for maend, 60 for kvinder), for saa vidt angaar udbetaling af alders- og arbejdsophoerspensioner, og
b) en raekke ydelser, herunder arbejdsophoerspensioner, der udbetales af staten, finansieres af bidrag til den nationale forsikringsordning,
kan en medlemsstat da i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7/EOEF fravige princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring, jf. direktivets artikel 4,
i) ved at kraeve, at maend skal betale bidrag til den nationale forsikringsordning fem aar laengere end kvinder for at vaere berettigede til samme grundbeloeb, og
ii) ved at kraeve, at maend, som har loennet eller selvstaendig beskaeftigelse, indtil de fylder 65 aar, fortsat skal betale bidrag til den nationale forsikringsordning, indtil de naar denne alder, mens kvinder over 60 aar ikke skal betale bidrag til den nationale forsikringsordning, uanset om de stadig har loennet eller selvstaendig beskaeftigelse, efter at de har naaet denne alder?"
10 Vedroerende hovedsagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb og de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
11 Der var baade under sagen for High Court og i de skriftlige indlaeg indgivet til Domstolen enighed om, at anvendelsen af den bidragsbetingede pensionsordning, som hovedsagen drejer sig om, giver anledning til de to former for forskelsbehandling af maend og kvinder, som er beskrevet i forelaeggelseskendelsen. For det foerste skal maend, for at vaere berettiget til det samme fulde grundbeloeb i pension, indbetale bidrag i 44 aar, kvinder i 39 aar, hvilket betyder, at en mand, som har betalt bidrag i 39 aar, faar udbetalt et lavere grundbeloeb end en kvinde, der har indbetalt bidrag i samme antal aar. For det andet skal maend mellem 60 og 64 aar, som har loennet eller selvstaendig beskaeftigelse, betale bidrag, mens kvinder paa samme alder, der har loennet eller selvstaendig beskaeftigelse, ikke har pligt hertil.
12 High Court oensker med sit praejudicielle spoergsmaal afklaret, om disse former for forskelsbehandling, som i princippet er i modstrid med direktivets artikel 4, stk. 1, alligevel midlertidigt kan tillades i medfoer af den kompetence, som medlemsstaterne i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a), har til at goere undtagelser fra direktivet ved fastsaettelse af en pensionsalder, der er forskellig for maend og kvinder for ydelse af alders- og arbejdsophoerspensioner. Spoergsmaalet er derfor, om denne kompetence til at goere undtagelser fra direktivet kun tillader, at maend og kvinder behandles forskelligt for saa vidt angaar det tidspunkt, da de er berettiget til en pension, eller om den tillige daekker andre lovgivningsmaessige og oekonomiske konsekvenser, der foelger af forskellig lovbestemt pensionsalder, saasom pligten til at betale bidrag indtil pensionsalderens indtraeden.
13 Eftersom teksten vedroerende undtagelsen henviser til "fastsaettelse af pensionsalderen for ydelse af alders- og arbejdsophoerspensioner", er det klart, at det vedroerer det tidspunkt, fra hvilket pensionen kan komme til udbetaling. Teksten henviser imidlertid ikke udtrykkeligt til forskelsbehandling med hensyn til omfanget af pligten til at indbetale bidrag med henblik paa pension eller beregning heraf. Saadanne former for forskelsbehandling er derfor kun omfattet af undtagelsen, saafremt de anses for noedvendige for at naa de maal, som direktivet tilsigter ved at give medlemsstaterne ret til ved lov at opretholde forskellig pensionsalder for maend og kvinder.
14 I den henseende skal det bemaerkes, at direktivet udtrykkeligt tilsigter gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring. Den gradvise gennemfoerelse fremgaar af en raekke undtagelser, herunder den, der er fastsat i artikel 7, stk. 1, litra a), og den kommer til udtryk ved, at der ikke er fastsat nogen praecis tidsbegraensning for, hvor laenge de kan opretholdes. Artikel 7, stk. 2, paalaegger saaledes medlemsstaterne regelmaessigt at foretage en undersoegelse af de omraader, der er undtaget i henhold til stk. 1, med henblik paa at efterproeve, om det under hensyn til den sociale udvikling paa det paagaeldende omraade er berettiget at opretholde de paagaeldende undtagelser. Endvidere er det i medfoer af artikel 8, stk. 2, paalagt medlemsstaterne at meddele Kommissionen ordlyden bl.a. af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som de vedtager i medfoer af artikel 7, stk. 2, og at meddele Kommissionen de grunde, der berettiger den eventuelle opretholdelse af de gaeldende bestemmelser paa de i artikel 7, stk. 1, naevnte omraader, og mulighederne for en senere revision af disse.
15 Selv om det i betragtningerne til direktivet ikke praecist er angivet, hvad grunden til disse undtagelser er, kan det af karakteren af de i direktivets artikel 7, stk. 1, fastsatte undtagelser udledes, at faellesskabslovgiveren havde til hensigt at tillade medlemsstaterne midlertidigt at opretholde de fordele, der var tildelt kvinder med hensyn til arbejdsophoer, for gradvist at saette dem i stand til at indrette deres pensionsordninger i den henseende, uden at bringe ordningernes komplekse oekonomiske ligevaegt i fare, et forhold man ikke kunne undgaa at tage hensyn til. Disse fordele omfatter kvindelige arbejdstageres mulighed for at faa udbetalt pension paa et tidligere tidspunkt end mandlige arbejdstagere, saaledes som fastsat i direktivets artikel 7, stk. 1, litra a).
16 I en ordning som den, der foreligger i hovedsagen, hvor den oekonomiske ligevaegt er baseret paa, at maend betaler bidrag i en laengere periode end kvinder, kan en pensionsalder, der er forskellig for maend og kvinder, ikke opretholdes uden at aendre den eksisterende oekonomiske ligevaegt, medmindre en saadan ulighed med hensyn til laengden af bidragsperioder ligeledes opretholdes.
17 Foelgelig ville enhver fortolkning af direktivets artikel 7, stk. 1, der gik ud paa at begraense omraadet for de undtagelser, som er anfoert i litra a), til kun at tillade medlemsstaterne at fastsaette bestemmelser om, at maend og kvinder ikke opnaar ret til en pension paa samme tidspunkt, og samtidig at udelukke forskelsbehandling med hensyn til bidragsperioderne, foere til, at pensionsordningernes oekonomiske ligevaegt blev forstyrret.
18 Fortolket paa denne maade ville undtagelsen i artikel 7, stk. 1, litra a), blive gjort virkningsloes, eftersom konsekvensen ville vaere, at de paagaeldende medlemsstater ville have vaere forpligtet til, inden udloebet af den periode paa seks aar, der er fastsat i artikel 8 til at gennemfoere direktivet, at foretage en generel omstrukturering af bidrags- og ydelsessystemet og at foretage omfattende aendringer af den oekonomiske ligevaegt, som er baseret paa pligten til at betale bidrag indtil pensionsalderen, der var forskellig for maend og kvinder.
19 Saafremt forskelsbehandling vedroerende bidragsperioder, som er fastsat i overensstemmelse med pensionsalderen, udelukkes fra undtagelsen, ville dette saaledes vaere i strid med selve formaalet med artikel 7, stk. 1. Direktivets artikel 7, stk. 1, litra a), skal derfor fortolkes saaledes, at bestemmelsen indeholder bemyndigelse til at opretholde forskellige bidragsperioder for mandlige og kvindelige arbejdstagere i henhold til pensionsordninger som den, der er omhandlet i hovedsagen.
20 Paa grundlag af det anfoerte boer det af High Court forelagte praejudicielle spoergsmaal derfor besvares med, at artikel 7, stk. 1, litra a), i Raadets direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes saaledes, at det ifoelge bestemmelsen, med henblik paa ydelse af alders- og arbejdsophoerspensioner, er tilladt at fastsaette en lovbestemt pensionsalder, som er forskellig for de to koen, og at udoeve forskelsbehandling som den af den forelaeggende ret beskrevne, der noedvendigvis er knyttet til denne forskel.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 De udgifter, der er afholdt af den tyske regering og af Det Forenede Kongerige samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, som er forelagt af High Court of Justice of England and Wales, Queen' s Bench Division, ved kendelse af 3. december 1990, for ret:
Artikel 7, stk. 1, litra a), i Raadets direktiv 79/7/EOEF af 19. december 1978 om gradvis gennemfoerelse af princippet om ligebehandling af maend og kvinder med hensyn til social sikring skal fortolkes saaledes, at det ifoelge bestemmelsen, med henblik paa ydelse af alders- og arbejdsophoerspensioner, er tilladt at fastsaette en lovbestemt pensionsalder, som er forskellig for de to koen, og at udoeve forskelsbehandling som den af den forelaeggende ret beskrevne, der noedvendigvis er knyttet til denne forskel.