CELEX: 62005CJ0442
Šiesta smernica o DPH
Článok 4 ods. 5 a článok 12 ods. 3 písm. a)
Prílohy D a H
Pojmy ,zásobovanie vodou‘ a ,dodávky vody‘
Znížená sadzba DPH

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa v podstate týka výkladu pojmu „zásobovanie vodou“ v zmysle prílohy D bodu 2 a „dodávky vody“ v zmysle prílohy H kategórie 2 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia (
Ú. v. ES L 145, s. 1
; Mim. vyd. 09/001, s. 23), zmenenej a doplnenej smernicou Rady 2001/4/ES z 19. januára 2001 (
Ú. v. ES L 22, s. 17
; Mim. vyd. 09/001, s. 341, ďalej len „šiesta smernica“).
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Finanzamt Oschatz (ďalej len „Finanzamt“) a Zweckverband zur Trinkwasserversorgung und Abwasserbeseitigung Torgau-Westelbien (obecné združenie, ktorého cieľom je zabezpečenie zásobovania pitnou vodou a čistenia odpadovej vody z oblasti Torgau-Westelbien, ďalej len „Zweckverband“), týkajúceho sa toho, či sa má uplatniť znížená sadzba dane z pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) na činnosť individuálneho pripojenia vodovodného zariadenia nehnuteľnosti k vodovodnej sieti.
Právny rámec
Právna úprava Spoločenstva
Článok 4 ods. 5 šiestej smernice stanovuje:
„Štátne orgány, orgány regionálnej a miestnej správy a iné orgány [organizácie —
neoficiálny preklad
] riadiace sa verejným právom sa nepovažujú za zdaniteľné osoby vzhľadom na [pokiaľ ide o —
neoficiálny preklad
] činnosti alebo plnenia, ktorých sa zúčastňujú ako verejné orgány [verejnoprávne organizácie —
neoficiálny preklad
] ani vtedy, keď v súvislosti s týmito činnosťami alebo plneniami inkasujú dávky, poplatky, príspevky alebo platby.
Ak sa zúčastňujú takýchto činností a plnení, považujú sa za zdaniteľné osoby v súvislosti s týmito činnosťami a plneniami v tých prípadoch, keď by zaobchádzanie s nimi ako s osobami nepodliehajúcimi dani [ako so subjektmi, ktoré nie sú zdaniteľnými osobami —
neoficiálny preklad
] viedlo k výraznému narušeniu voľnej súťaže.
V každom prípade sa budú tieto orgány [organizácie —
neoficiálny preklad
] považovať za zdaniteľné osoby v súvislosti s činnosťami uvedenými v Prílohe D za predpokladu, že sa neuskutočnia v takom malom rozsahu, že sú zanedbateľné.
…“
V prílohe D bode 2 uvedenej smernice je uvedený okrem iného pojem zásobovania vodou.
Článok 12 ods. 3 písm. a) tejto smernice stanovuje:
„Štandardnú sadzbu dane z pridanej hodnoty stanoví každý členský štát ako percento zdaňovanej čiastky a bude rovnaká pre dodávky tovarov a poskytovanie služieb. …
…
Členské štáty môžu tiež použiť jednu alebo dve znížené sadzby. Tieto sadzby sa stanovia ako percento zdaňovanej čiastky, ktoré nesmie byť menej ako 5 % a bude platiť len pre poskytovanie kategórií tovarov a služieb špecifikovaných v prílohe H.
…“
Príloha H šiestej smernice, nazvaná „Zoznam tovarov a služieb, na ktoré sa môžu použiť znížené sadzby DPH“, uvádza v kategórii 2 dodávky vody.
Vnútroštátna právna úprava
Podľa § 1 ods. 1 prvej vety zákona o dani z obratu z roku 1999 (Umsatzsteuergesetz 1999, ďalej len „UStG“), uplatňovaného v čase vzniku skutkových okolností, podliehajú dani z obratu dodávky tovaru a iné poskytnutia služieb uskutočnené podnikateľom na vnútroštátnom území v rámci jeho podnikania a za protihodnotu.
Podľa § 2 ods. 3 prvej vety UStG právnické osoby riadiace sa verejným právom vykonávajú obchodnú alebo inú zárobkovú činnosť len v rámci svojich podnikov obchodnej povahy. Podľa článku 4 ods. 3 zákona o dani z príjmu právnických osôb (Körperschaftsteuergesetz) sú súčasťou podnikov obchodnej povahy tie, ktorých účelom je zásobovanie verejnosti vodou.
Podľa § 12 ods. 1 UStG je sadzba dane pre každý zdaniteľný obrat 16 % základu dane.
Odsek 2 uvedeného článku stanovuje, že sadzba dane je znížená na 7 % v prípade obratov týkajúcich sa dodávky, dovozu a nadobudnutia v rámci Spoločenstva uvedených v prílohe 2 tohto zákona, medzi ktorými sa v bode 34 tejto prílohy uvádza voda.
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Zweckverband zabezpečuje zásobovanie pitnou vodou a odvádzanie odpadových vôd na účet viacerých miest a obcí oblasti Torgau-Westelbien. Na tieto účely činnosti uvedeného združenia zahŕňajú najmä zachytávanie, prívod, úpravu a zásobovanie pitnou vodou svojim zákazníkom, teda majiteľom nehnuteľností pripojených k vodovodnej sieti. V tomto rámci toto združenie zriaďuje na žiadosť svojich zákazníkov prípojky k vodovodným sieťam, za ktoré vyberá jednorazový poplatok zodpovedajúci nákladom uvedenej činnosti. Táto prípojka zostáva vo vlastníctve Zweckverband.
Finanzamt vzhľadom nato, že sa domnieval, že táto prípojka sa odlišuje od zásobovania vodou, rozhodol sa na ňu uplatniť štandardnú sadzbu DPH stanovenú vnútroštátnou právnou úpravou.
Zweckverband po tom, ako Finanzamt zamietol jeho námietku, podal žalobu na Finanzgericht Sachsen, pričom uviedol, že táto prípojka má podliehať rovnakej zníženej sadzbe DPH, ako je tá, ktorá sa uplatňuje na zásobovanie vodou.
Finanzgericht Sachsen vyhovel žalobe Zweckverband, keďže sa domnieval, že zásobovanie vodou a prípojka k vodovodným sieťam predstavujú jedno plnenie „zásobovania vodou“ v zmysle vnútroštátnej právnej úpravy, ktorou bola prebratá šiesta smernica.
Finanzamt podal teda proti tomuto rozhodnutiu na Bundesfinanzhof opravný prostriedok „Revision“.
Podobne ako účastníci konania vo veci samej, vnútroštátny súd vychádza zo zásady, že Zweckverband pri zriaďovaní prípojky koná v súlade s vnútroštátnou úpravou ako podnik. Uvedený súd však tvrdí, že z pripomienok, ktoré predniesli na pojednávaní vo veci samej uvedení účastníci konania, vyplýva, že Zweckverband koná na základe verejnoprávneho štatútu a podľa verejného práva, čo svedčí vzhľadom na ustanovenia článku 4 ods. 5 šiestej smernice proti tomu, aby činnosti uvedeného združenia podliehali DPH.
Pokiaľ ide o uplatniteľnú DPH, uvedený súd pripomína, že až do rozoslania listu zo strany Bundesministerium der Finanzen (spolkového ministerstva financií) zo 4. júla 2000 bola prípojka považovaná za vedľajšie plnenie k plneniu zásobovania vodou.
Tento súd sa takisto prikláňa k názoru, že uvedená prípojka patrí pod dodávky vody, ale domnieva sa, že táto otázka závisí od výkladu ustanovení článku 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice a prílohy H kategórie 2 tejto smernice.
Za týchto podmienok Bundesfinanzhof rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúcu prejudiciálnu otázku:
„Vzťahuje sa pojem ‚zásobovanie vodou/dodávky vody‘ v zmysle šiestej smernice… (prílohy D bodu 2 a prílohy H kategórie 2) na pripojenie zariadenia vlastníka nehnuteľnosti k vodovodnej sieti (tzv. ‚prípojka pre domácnosť‘) vodárenským podnikom za osobitne fakturovaný poplatok?“
O prejudiciálnej otázke
O prípustnosti
Finanzamt a nemecká vláda vo svojich pripomienkach vyjadrili pochybnosti týkajúce sa relevantnosti prejudiciálnej otázky v rozsahu, v akom sa týka prílohy D bodu 2 šiestej smernice, keďže spor vo veci samej sa netýka toho, či sa má v prípade Zweckverband uplatňovať DPH.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry odmietnutie Súdneho dvora rozhodovať o prejudiciálnej otázke predloženej vnútroštátnym súdom je možné len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Spoločenstva nemá žiadny vzťah k realite alebo predmetu sporu vo veci samej, ak ide o problém hypotetickej povahy, alebo tiež vtedy, ak Súdny dvor nemá k dispozícii skutkové alebo právne podklady nevyhnutné na užitočné zodpovedanie otázok, ktoré sú mu položené (pozri najmä rozsudky z 19. februára 2002, Arduino,
C-35/99, Zb. s. I-1529
, bod 25, a z 11. júla 2006, Chacón Navas,
C-13/05, Zb. s. I-6467
, bod 33).
Žiadna z týchto podmienok však nie je v tejto veci splnená.
Vnútroštátny súd totiž vo svojom rozhodnutí popisuje podrobne skutkový a právny rámec sporu vo veci samej, ktorý sa týka oblasti DPH.
Okrem toho vnútroštátny súd sa pýta Súdneho dvora na právo Spoločenstva uplatniteľné v prípade DPH, najmä na pojem „zásobovanie vodou“ uvedený v prílohe D, ako aj pojem „dodávky vody“ uvedený v prílohe H šiestej smernice, aby mohol posúdiť, či sa má činnosť zriadenia prípojky nehnuteľnosti k vodovodnej sieti považovať za patriacu pod uvedené zásobovanie vodou.
Hoci sa spor vo veci samej týka hlavne uplatnenia zníženej sadzby DPH na uvedenú činnosť ako výnimky z uplatňovania štandardnej sadzby DPH, z uznesenia vnútroštátneho súdu vyplýva, že vnútroštátny súd sa pýta takisto na to, či sa má v prípade Zweckverband uplatňovať DPH, čo je podmienka predchádzajúca uplatneniu sadzby DPH na túto činnosť.
Požadovaný výklad práva Spoločenstva má teda vzťah k realite a predmetu sporu vo veci samej bez toho, aby išlo o problém hypotetickej povahy.
V dôsledku toho je položená otázka prípustná.
O veci samej
Je potrebné odpovedať na prejudiciálnu otázku v prvom rade, pokiaľ ide o článok 4 ods. 5 šiestej smernice a prílohu D bod 2 tejto smernice, a potom v druhom rade, pokiaľ ide o uplatnenie jednej zo znížených sadzieb DPH uvedených v článku 12 ods. 3 písm. a) uvedenej smernice v spojení s prílohou H kategóriou 2 tejto smernice.
O článku 4 ods. 5 a prílohe D bode 2 šiestej smernice
Vnútroštátny súd sa vo svojej otázke najmä pýta, či zriadenie prípojky k vodovodným sieťam patrí pod zásobovanie vodou uvedené v prílohe D bode 2 šiestej smernice.
V prípade, že neexistuje definícia v šiestej smernici, je vhodné pripomenúť, že pri výklade ustanovenia práva Spoločenstva, akým je príloha D bod 2 uvedenej smernice, je potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale tiež jeho kontext a ciele, ktoré sledujú právne predpisy, ktorých je súčasťou (pozri najmä v tomto zmysle rozsudky z 19. septembra 2000, Nemecko/Komisia,
C-156/98, Zb. s. I-6857
, bod 50, a zo 6. júla 2006, Komisia/Portugalsko,
C-53/05, Zb. s. I-6215
, bod 20).
Z článku 4 ods. 5 tretieho pododseku šiestej smernice vyplýva, že skutočnosť, že uvedené ustanovenie stanovuje, že organizácie riadiace sa verejným právom sa každopádne považujú za zdaniteľné osoby v súvislosti s činnosťami uvedenými v prílohe D, ak tieto činnosti nie sú zanedbateľné, predstavuje obmedzenie pravidla, podľa ktorého sa v prípade týchto organizácií neuplatňuje DPH, pričom toto pravidlo je doplnením pravidiel vyplývajúcich z podmienky uvedenej v prvom pododseku tohto článku, teda že ide o činnosti verejných orgánov, a z výnimky stanovenej v druhom pododseku toho istého článku, teda že by nepodliehanie predmetných činností DPH viedlo k výraznému narušeniu voľnej súťaže. Cieľom tretieho pododseku uvedeného článku je teda zabezpečiť, aby niektoré kategórie hospodárskych činností, ktorých význam vyplýva z ich cieľa, neunikli uplatňovaniu DPH z dôvodu, že ich vykonávajú organizácie riadiace sa verejným právom ako verejné orgány (pozri rozsudok zo 17. októbra 1989, Comune di Carpaneto Piacentino a i.,
231/87 a 129/88, Zb. s. 3233
, bod 26).
V predmetnom prípade je potrebné uviesť, že zásobovanie vodou predstavuje dodanie vody verejnosti a že, ako zdôraznil generálny advokát v bode 43 svojich návrhov, uvedené zásobovanie sa vykonáva prostredníctvom stálych sietí určených na poskytovanie služieb verejnosti.
Okrem toho z rozhodnutia vnútroštátneho súdu, ako aj z pripomienok predložených Súdnemu dvoru vyplýva, že zriadenie prípojky k stálym vodovodným sieťam znamená zavedenie kanalizácie umožňujúcej pripojenie vodovodného zariadenia nehnuteľnosti k uvedeným sieťam zo strany Zweckverband.
Je nesporné, že bez zavedenia takejto prípojky je poskytovanie vody vlastníkovi alebo obyvateľovi uvedenej nehnuteľnosti nemožné. Preto je takáto prípojka na poskytovanie vody nevyhnutná.
Vzhľadom na to, že po prvé, je cieľom tretieho pododseku článku 4 ods. 5 šiestej smernice, ako sa pripomína v bode 31 tohto rozsudku, zabezpečiť, aby niektoré kategórie hospodárskych činností určitého významu, uvedené v prílohe D, medzi ktoré patrí zásobovanie vodou, neunikli uplatneniu DPH z dôvodu, že ich vykonávajú organizácie riadiace sa verejným právom, a ďalej vzhľadom na to, že zásobovanie vodou znamená poskytnutie vody verejnosti a prípojka je nevyhnutná na toto poskytnutie vody, je potrebné sa domnievať, že uvedené zriadenie prípojky patrí pod zásobovanie vodou uvedené v bode 2 uvedenej prílohy.
Z toho vyplýva, že aj keby Zweckverband zriaďoval prípojky ako verejný orgán v zmysle článku 4 ods. 5 prvého pododseku šiestej smernice, bol by na základe uplatnenia tretieho pododseku uvedeného článku zdaniteľnou osobou, pokiaľ ide o uvedenú prípojku.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné odpovedať na prejudiciálnu otázku tak, že článok 4 ods. 5 šiestej smernice a príloha D bod 2 tejto smernice sa majú vykladať tak, že zriadenie prípojky, ktoré znamená, tak ako vo veci samej, zavedenie kanalizácie umožňujúcej pripojenie vodovodného zariadenia nehnuteľnosti k stálym vodovodným sieťam, patrí pod zásobovanie vodou uvedené v tejto prílohe, takže organizácia riadiaca sa verejným právom konajúca ako verejný orgán je zdaniteľnou osobou, pokiaľ ide o uvedenú činnosť.
O článku 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice a prílohe H kategórii 2 tejto smernice
Vnútroštátny súd sa takisto pýta, či zriadenie prípojky k stálym vodovodným sieťam patrí pod dodávky vody uvedené v prílohe H kategórii 2 šiestej smernice.
Z článku 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice vyplýva, že uplatnenie jednej alebo dvoch znížených sadzieb DPH je možnosťou, ktorá je členským štátom poskytnutá ako výnimka zo zásady, podľa ktorej sa uplatňuje štandardná sadzba. Okrem toho podľa tohto ustanovenia znížené sadzby DPH môžu byť výlučne uplatňované na dodávky tovarov a poskytovanie služieb uvedené v prílohe H.
Hoci šiesta smernica neobsahuje definíciu dodávok vody, z jej ustanovení ani nevyplýva, že tento pojem by mal byť predmetom rôznych výkladov podľa toho, v ktorej prílohe je uvedený. Keďže zriadenie prípojky je nevyhnutné na poskytnutie vody verejnosti, ako to vyplýva z bodu 34 tohto rozsudku, je potrebné sa domnievať, že patrí takisto pod dodávky vody uvedené v kategórii 2 prílohy H šiestej smernice.
Je však potrebné tiež pripomenúť, že nič v znení článku 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice nestanovuje, aby toto ustanovenie bolo vykladané tak, že vyžaduje, aby sa znížená sadzba uplatnila, len ak sa týka všetkých aspektov dodávok vody podľa prílohy H tej istej smernice, takže nemožno vylúčiť selektívne uplatňovanie zníženej sadzby, za podmienky, že tým nevznikne riziko narušenia hospodárskej súťaže (pozri analogicky rozsudok z 8. mája 2003, Komisia/Francúzsko,
C-384/01, Zb. s. I-4395
, bod 27).
Je totiž potrebné pripomenúť, že zavedenie a udržanie znížených sadzieb DPH, ktoré sú nižšie ako štandardná sadzba stanovená v článku 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice, je prípustné, len ak to neporušuje zásadu daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH a bráni tomu, aby sa s podobnými tovarmi alebo poskytovaním služieb, ktoré si navzájom konkurujú, zaobchádzalo na účely DPH odlišne (pozri najmä rozsudky z 3. mája 2001, Komisia/Francúzsko,
C-481/98, Zb. s. I-3369
, body 21 a 22, ako aj z 23. októbra 2003, Komisia/Nemecko,
C-109/02, Zb. s. I-12691
, bod 20).
Preto, ak je dodržaná zásada daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH, členské štáty majú možnosť uplatniť zníženú sadzbu DPH na konkrétne a špecifické aspekty dodávok vody uvedených v prílohe H kategórii 2 šiestej smernice, akým je zriadenie prípojky.
Za týchto okolností je potrebné odpovedať takisto na prejudiciálnu otázku tak, že článok 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice a príloha H kategória 2 tejto smernice sa musia vykladať v tom zmysle, že zriadenie prípojky, ktoré znamená, tak ako vo veci samej, zavedenie kanalizácie umožňujúcej pripojenie vodovodného zariadenia nehnuteľnosti k stálym vodovodným sieťam, patrí pod pojem dodávky vody. Okrem toho členské štáty môžu uplatniť zníženú sadzbu DPH na konkrétne a špecifické aspekty dodávok vody, akým je zriadenie prípojky, o ktoré ide vo veci samej, za podmienky, že je dodržaná zásada daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 4 ods. 5 šiestej smernice Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu — spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný základ jej stanovenia a príloha D bod 2 tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že zriadenie prípojky, ktoré znamená, tak ako vo veci samej, zavedenie kanalizácie umožňujúcej pripojenie vodovodného zariadenia nehnuteľnosti k stálym vodovodným sieťam, patrí pod pojem zásobovanie vodou uvedený v tejto prílohe, takže organizácia riadiaca sa verejným právom konajúca ako verejný orgán je zdaniteľnou osobou, pokiaľ ide o uvedenú činnosť.

2.
Článok 12 ods. 3 písm. a) šiestej smernice a príloha H kategória 2 tejto smernice sa majú vykladať v tom zmysle, že zriadenie prípojky, ktoré znamená, tak ako vo veci samej, zavedenie kanalizácie umožňujúcej pripojenie vodovodného zariadenia nehnuteľnosti k stálym vodovodným sieťam, patrí pod pojem dodávky vody. Okrem toho členské štáty môžu uplatniť zníženú sadzbu dane z pridanej hodnoty na konkrétne a špecifické aspekty dodávok vody, akým je zriadenie prípojky, o ktoré ide vo veci samej, za podmienky, že je dodržaná zásada daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému dane z pridanej hodnoty.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.