CELEX: 62003TJ0117
Liidetud kohtuasjad T-117/03
T-119/03 ja T-171/03

Vaidluse taust
1       Hageja esitas 5. mail 1998 (kohtuasjades T-117/03–T-119/03) ja 19. veebruaril 1999 (kohtuasjas T-171/03) Siseturu Ühtlustamise
Ametile (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) (edaspidi „ühtlustamisamet”) ühenduse nelja kaubamärgi registreerimise taotluse
nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01,
lk 146) (muudetud kujul) alusel.
2       Kaubamärgid, mille registreerimist taotleti, olid järgmised sõnamärgid:
–       kohtuasjas T-117/03:
–       kohtuasjas T-118/03:
–       kohtuasjas T-119/03:
–       kohtuasjas T-171/03:
3       Käesolevas kohtuasjas kuuluvad kaubad, mille jaoks kaubamärgi registreerimist taotleti, 15. juuni 1957. aasta märkide registreerimisel
kasutatava kaupade ja teenuste rahvusvahelise klassifikatsiooni Nizza kokkuleppe (uuesti läbi vaadatud ja parandatud kujul)
klassi 25 ning vastavad alljärgnevale kirjeldusele: „naiste ja laste rõivad, peakatted ja jalanõud” taotletavate kaubamärkide
NLSPORT, NLJEANS ja NLACTIVE osas, ja kirjeldusele „rõivad, peakatted ja jalanõud” taotletava kaubamärgi NLCollection osas.
4       11. juunil 1999 (kohtuasjad T-117/03–T-119/03) ja 3. jaanuaril 2000 (kohtuasi T-171/03) esitas teine menetluspool ühtlustamisameti
apellatsioonikojas määruse nr 40/94 artikli 42 lõike 1 alusel kõigi asjaomaste ühenduse kaubamärgi taotluste peale vastulause.
5       Iga kohtuasja vastulauses tugineti ühenduse kujutismärgi nr 13417 olemasolule (edaspidi „varasem kaubamärk”), mille taotlus
esitati 1. aprillil 1996 ning mis registreeriti 1. veebruaril 1999, ja mis on kujutatud järgnevalt:
6       Nimetatud kaubamärk on registreeritud eelkõige järgnevatele Nizza kokkuleppe klassi 25 kuuluvatele kaupadele: „sviitrid, kinnised
kampsunid; kampsunid või villased jakid; vestid; jakid; seelikud; püksid; särgid; pluusid; hommikumantlid, hommikukleidid;
aluspesu; kitlid; ujumisriided; vihmamantlid; kleidid; sukad; sokid; kaelasallid, kaelarätid; kaelasidemed, lipsud, peakatted
ja kindad (rõivad)”.
7       Oma vastulauses tugines teine menetluspool ühtlustamisameti apellatsioonikojas määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punktis b
osutatud suhtelisele keeldumispõhjusele.
8       Vastulausete osakond jättis 10. aprilli 2001. aasta (otsus nr 939/2001 kohtuasjas T-119/03), 27. aprilli 2001. aasta (otsus
nr 1106/2001 kohtuasjas T-118/03), 23. novembri 2001. aasta (otsus nr 2765/2001 kohtuasjas T-117/03) ja 29. oktoobri 2002. aasta
(otsus nr 3138/2002 kohtuasjas T-171/03) otsustega vastulaused rahuldamata. Sisuliselt leidis vastulausete osakond, et asjaomased
märgid olid visuaalselt, foneetiliselt ja kontseptuaalselt erinevad ning et ühelgi neist märkidest ei olnud konkreetset tähendust.
9       7. juunil 2001 (kohtuasjad T-118/03 ja T-119/03), 22. jaanuaril 2002 (kohtuasi T-117/03) ja 24. detsembril 2002 (kohtuasi
T-171/03) esitas teine menetluspool ühtlustamisameti apellatsioonikojas vastulausete osakonna iga asjaomase otsuse peale hagiavalduse.
10     27. jaanuari 2003. aasta otsustega (kohtuasjades T-117/02–119/03) ja 15. aprilli 2003. aasta otsusega (kohtuasi T-171/03)
tühistas ühtlustamisameti esimene apellatsioonikoda vastulausete osakonna asjaomased otsused ja lükkas tagasi hageja ühenduse
kaubamärgi taotlused kõigi nende kaupade osas, mis kuuluvad Nizza kokkuleppe klassi 25. Apellatsioonikoda leidis sisuliselt
esiteks seda, et iga taotletud kaubamärgi domineeriv osa on tähekombinatsioon „NL”, samas kui sõnadel „sport”, „jeans”, „active”
ja „collection” on rõivasektoris nõrk eristusvõime. Apellatsioonikoda tõdes seejärel, et vaidlusalused kaubamärgid on tänu
varasema kaubamärgi erilisele graafilisele kujundusele ning taotletavate kaubamärkide NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE ja NLCollection
koostisosaks olevate sõnade „sport”, „jeans”, „active” ja „collection” olemasolule visuaalselt vähe sarnased. Seevastu leidis
apellatsioonikoda, et vaidlusalused ühenduse kaubamärgid on foneetiliselt ja kontseptuaalselt sarnased, kuna tähekombinatsioon
„NL”, mis moodustab varasema märgi, esineb taotletavates märkides NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE ja NLCollection domineeriva osana.
Apellatsioonikoda leidis, et rõivasektoris kasutatakse sageli sama kaubamärki erinevatel viisidel kujutatuna sõltuvalt tähistatavatest
kaupadest, samuti on tavapärane kasutada erinevate tootesarjade eristamiseks alam-kaubamärke. Apellatsioonikoja arvamuse kohaselt
võib tarbija seetõttu kalduda arvama, et taotletavate kaubamärkide NLSPORT, NLJEANS ja NLACTIVE kaubad kuuluvad noortepärasesse
tooteseeriasse või et taotletava kaubamärgi NLCollection puhul on tegemist hooajamudelitega, samas kui varasema kaubamärgi
kaubad kuuluvad väljapeetuma stiiliga rõivasarja. Apellatsioonikoda järeldas sellest, et segiajamise tõenäosus oli olemas
määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b mõttes.

Poolte nõuded
11     Hageja palub igas kohtuasjas Esimese Astme Kohtul:
–       tühistada apellatsioonikoja otsus;
–       mõista kohtukulud ja apellatsioonikoja menetluse kulud välja ühtlustamisametilt ja vajadusel menetlusse astujalt.
12     Ühtlustamisamet palub igas kohtuasjas Esimese Astme Kohtul:
–       jätta hagi rahuldamata;
–       mõista kohtukulud välja hagejalt.

Õiguslik käsitlus

Poolte argumendid
13     Jättes arvestamata mõned väga väikesed üksikasjad, on poolte väited ja argumendid kõigis neljas asjaomases kohtuasjas samad.
Hageja toetub kõigis hagides määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumisele.
14     Esiteks väidab hageja, et apellatsioonikoda analüüsis taotletud märke vääralt, kui ta tõstis esile tähekombinatsiooni „NL”
ja nii eristas selle järgnevatest sõnadest, s.o „sport”, „jeans”, „active” ja „collection”.
15     Teiseks ei ole hageja arvates tähekombinatsioon „NL” ühegi taotletava kaubamärgi domineeriv osa ega varasema ühenduse kaubamärgi
põhiosa. Esiteks on hageja taotletavate märkide osas vastu hinnangule, mille kohaselt sõnadel „sport” „jeans” „active” ja
„collection” on asjaomases sektoris nõrk eristusvõime. Varasema kaubamärgi osas väidab hageja, et on võimatu täieliku kindlusega
määratleda, millistest tähtedest see koosneb. Hageja arvamuse kohaselt võib lisaks tähtedele „NL” olla tegemist tähtedega
„ALV”, „AVOL”, „AOL” või „AL”. Lisaks leiab hageja, et kui tarbija näeks varasemat märki tagurpidi, oleks võimalik sellest
välja lugeda tähti „JRV” või „JPV”. Lõpuks lisab hageja, et väljakujunenud kohtupraktika ja doktriini kohaselt on kahest või
kolmest tähest koosnevatel kaubamärkidel nende olemusest tulenevalt nõrk eristusvõime, mistõttu asjaomased tähed ei saa moodustada
märgi domineerivat osa. Oma väite toetuseks viitab hageja ühtlustamisameti kontrollimenetluse eeskirjade punktile 8.3 ning
osundab Tribunal Supremo (Hispaania kõrgeim kohus) 21. jaanuari 1993. aasta otsusele, milles sedastati, et teatavatele tähestiku
tähtedele ei ole foneetilisest aspektist võimalik anda ainuõigust. Hageja märgib samuti, et tähekombinatsioon „NL” on pajude
siseriiklike ja ühenduse kaubamärkide osa.
16     Kolmandaks, seoses asjaomaste kaubamärkide visuaalse küljega toob hageja esile, et varasem kaubamärk on kujutatud rõhutatud
barokk-stiilis. Hageja leiab, et apellatsioonikoda on jätnud arvestamata selle kujundusliku detaili tähtsusega.
17     Neljandaks leiab hageja, et apellatsioonikoda ei ole oma põhjendustes märkide foneetilise sarnasuse kohta olnud järjekindel,
tuvastades samaaegselt nii asjaomaste märkide foneetilist sarnasust kui ka identsust. Lisaks heidab hageja apellatsioonikojale
ette tähekombinatsiooni „NL” võrdlevale kontrollile keskendumist.
18     Hageja väidab lõpuks, et rõivasektori keskmine tarbija on rõivaste ostmisel kaubamärkide suhtes eriti tähelepanelik, mistõttu
teda on raske eksitusse viia.
19     Ühtlustamisameti arvates ei ole hageja etteheited põhjendatud. Ühtlustamisamet leiab, et varasema kaubamärgi ja taotletavate
kaubamärkide vahel on segiajamise tõenäosus apellatsioonikoja asjaomases otsuses esitatud põhjendustel.
20     Ühtlustamisamet vaidlustab väite, mille kohaselt rõivasektori keskmine tarbija on eriti hoolikas ja tähelepanelik. Kohtuistungil
täpsustas ühtlustamisamet, et tarbija tähelepanelikkuse aste teatava märgi suhtes sõltub asjaomase kauba väärtusest ning sihtrühma
asjatundlikkuse astmest. Käesoleval juhul on hageja ilma ühegi põhjendava selgituseta piirdunud väitega, et tarbija tähelepanelikkuse
aste kaubamärkide suhtes on rõivasektoris kõrgem kui teistes sektorites.
21     Ühtlustamisamet väidab, et vastandatud kaubamärgid on kõlaliselt ja kontseptuaalselt sarnased. Kohtuistungil täpsustas ühtlustamisamet,
et asjaolu, et kõnealuste märkide domineeriv osa koosneb tähekombinatsioonist, ei eelda veel suurema kaalu omistamist visuaalse
külje erinevusele võrreldes foneetilise ja kontseptuaalse sarnasusega. Ühtlustamisamet möönab, et üldiselt võimaldab kujutiselement
anda ühest tähest või kahe tähe kombinatsioonist koosnevale tähisele eristusvõime, kuid rõhutab, et segiajamise tõenäosuse
kontrollimist reguleerivad ka teised põhimõtted. Ühtlustamisameti väidete kohaselt on kaubamärk määruse nr 40/94 artikli 8
lõike 1 punktiga b kaitstud kohe, kui tähisel on tegelik eristusvõime, kasvõi nõrk, ning ta on kehtivalt registreeritud kaubamärgina.
Ühtlustamisamet ei välista võimalust, et asjaomaste märkide sarnasuse hindamisel antakse visuaalsele, foneetilisele ja kontseptuaalsele
tegurile erinev kaal, lähtudes asjaomastel turgudel toimivatest turustamisrealiteetidest. Arvestades asjaomaste kaupade identsust
ning alam-kaubamärkide kasutamise sagedust nimetatud sektoris, leiab ühtlustamisamet, et käesoleval juhul on olemas segiajamise
tõenäosus.

Esimese Astme Kohtu hinnang
22     Määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b kohaselt ei registreerita varasema kaubamärgi omaniku vastuseisu korral taotletavat
kaubamärki, kui identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga ning identsuse või sarnasuse tõttu varasema kaubamärgiga
kaitstud kaupade või teenustega on tõenäoline, et territooriumil, kus varasem kaubamärk on kaitstud, võib avalikkus need omavahel
segi ajada. „Varasema kaubamärgi” all tuleb määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 2 punkti a allpunkti i järgi mõista ühenduse
kaubamärke, mille registreerimise taotluse kuupäev on varasem ühenduse kaubamärgi registreerimise taotluse kuupäevast.
23     Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt seisneb segiajamise tõenäosus selles, et avalikkus võib arvata, et kõnealused kaubad
või teenused pärinevad samalt ettevõtjalt või ka omavahel majanduslikult seotud ettevõtjatelt.
24     Vastavalt samale kohtupraktikale tuleb segiajamise tõenäosust hinnata igakülgselt, võttes aluseks selle, kuidas asjaomane
avalikkus kõnealuseid tähiseid ning kaupu või teenuseid tajub, ja arvestades kõiki asjakohaseid tegureid, iseäranis kaubamärkide
sarnasuse ja nendega tähistatavate kaupade või teenuste sarnasuse vastastikust sõltuvust (vt Esimese Astme Kohtu 9. juuli
2003. aasta otsus kohtuasjas T-162/01: RTB
v
. Siseturu Ühtlustamise Amet – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), EKL 2003, lk II-2821, punktid 31–33 ja viidatud
kohtupraktika).
25     Käesoleval juhul on asjaomased kaubad (rõivad, eelkõige naiste ja tütarlaste rõivad) laiatarbekaubad (vt Esimese Astme Kohtu
23. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas T-104/01: Oberhauser
v.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Petit Liberto (Fifties), EKL 2002, lk II-4359, punkt 29 ja 14. oktoobri 2003. aasta otsus kohtuasjas
T-292/01: Phillips-Van Heusen
v
. Siseturu Ühtlustamise Amet – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), EKL 2003, lk II-4335, punkt 43). Vastulause tugineb
kaubamärgi ühenduse registreeringul. Järelikult peab segiajamise tõenäosuse hindamisel asjaomane avalikkus koosnema Euroopa
Ühenduse keskmistest tarbijatest.
26     Poolte vahel ei ole vaidlust selle üle, et taotletavate kaubamärkidega tähistatavad kaubad ja varasema kaubamärgiga tähistatavad
kaubad on osaliselt sarnased ja osaliselt identsed.
27     Nimetatud asjaolusid silmas pidades sõltub vaidluse tulemus asjaomaste tähiste sarnasuse astmest. Vastavalt väljakujunenud
kohtupraktikale peab segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine vaidlusaluste märkide visuaalse, foneetilise ja kontseptuaalse
sarnasuse osas rajanema neist tekkival tervikmuljel, arvestades iseäranis nende eristavaid ja domineerivaid osi (vt eespool
viidatud kohtuotsus BASS, punkt 47 ja viidatud kohtupraktika).
28     Visuaalse külje osas kirjeldas apellatsioonikoda varasemat kaubamärki järgnevalt: „see on moodustatud kahest suurtähest „NL”,
mis asetsevad vertikaalselt, kasutatud on kujunduslikku kirjastiili ingliskeelse nimega „Stephenson Blake”, mis on paremale
kaldu” (kohtuasjas T-117/03 apellatsioonikoja asjaomase otsuse punkt 32, kohtuasjades T-118/03 ja T-119/03 apellatsioonikoja
asjaomaste otsuste punkt 31, ja kohtuasjas T-171/03 apellatsioonikoja asjaomase otsuse punkt 28). Esimese Astme Kohus tunnistab
nimetatud kirjelduse õigeks. Varasemas tähises võib kergesti ära tunda tähe „L”. See asub teisest tähest paremal ning allpool.
Kuna tavaliselt loetakse vasakult paremale ning ülalt alla, ei ole täht „L” tähekombinatsiooni esimene täht. Tähe „N” vasaku
nurga, mis võiks põhimõtteliselt moodustada ka tähe „A” tipu (alguspunkti, nurga), ning tähe „L” ülaosa vahele jääb ala, millest
on kergesti näha, et tegemist ei ole tähe „A” kaldkriipsuga. Seega ei saa pidada esimest tähte täheks „A”. Lisaks ei saa pidada
tähe „L” ülaosast kõrgemale jäävat osa täheks „O”. Lõpuks tuleb tõdeda, et asjaomaseid tähiseid tuleb võrrelda sellisena,
nagu need on kaitstud, mitte sellistena, nagu need põhimõtteliselt võiksid tarbijale tagurpidi vaadatuna paista. Seetõttu
ei ole põhjendatud hageja kahtlused seoses sellega, kuidas varasemat kaubamärki tajutakse.
29     Taotletavate tähiste osas saab tõdeda, et igaüks neist koosneb kujutismärgist, mis moodustub tähekombinatsioonist „NL”, millele
kohtuasjade T-117/03–T-119/03 korral vahetult järgneb sõna suurtähtedes, ning millele kohtuasja T-171/03 korral vahetult järgneb
sõna suure algustähega ja üheksa väikse tähega. Kõikide märkide puhul on tähekombinatsioon „NL” (esitatud) rõhutatud kirjas,
samas kui teised tähed on tavakirjas. Eelnimetatust järeldub, et tähed „NL” moodustavad kõikide taotletavate märkide visuaalselt
(visuaalset külge arvestades) domineeriva osa, nagu seda on õigesti leidnud apellatsioonikoda oma otsuses.
30     Ühtlustamisamet märgib asjakohaselt, et taotletavatel märkidel on morfosüntaktiliselt sarnane struktuur. Vaid taotletav kaubamärk
NLCollection on natuke erinev, kuna nimetatud tähis ei koosne täielikult suurtähtedest ning kuna sõna „NLCollection” raamistab
must nelinurkne joon. Kuigi hageja on põhjendatult kritiseerinud asjaolu, et apellatsioonikoja 15. aprilli 2003. aasta otsuses,
milles 27. jaanuari 2003 otsuste eeskuju järgides ei arvestatud nende üksikasjadega, on apellatsioonikoja asjaomase tähise
visuaalse külje analüüs õige, tuvastades asjaolu, et tähekombinatsioon „NL” on visuaalset külge arvestades taotletud märgi
NLCollection domineeriv osa.
31     Ühelt poolt varasema tähise ja teisalt taotletavate tähiste visuaalse võrdluse osas tõdes apellatsioonikoda, et need on vähe
sarnased. Hageja ei ole sellele järeldusele vastu vaielnud.
32     Mis puutub asjaomaste märkide kontseptuaalsesse sarnasusse, on põhjust rõhutada, et taotletavad märgid koosnevad ühelt poolt
tähtedest „NL” ning teisalt, sõnadest „sport”, „jeans”, „active” ja „collection”. Samas koosneb varasem märk üksnes tähekombinatsioonist
„NL”. Nagu apellatsioonikoda on asjakohaselt tõdenud, ei ole tähekombinatsioonil „NL” rõivasektoris tähendust.
33      Nagu ühtlustamisamet on õigesti märkinud, on see-eest sõnadel „sport”, „jeans”, „active” ja „collection” inglise ja prantsuse
keeles asjaomaseid kaupu kirjeldav kontseptuaalne sisu. Rõivasektoris seostatakse sõna „sport” spordirõivaste või „sportlikku
stiili” rõivastega. Sõna „jeans” all peetakse silmas teksariideid. Sõna „collection” tähistab rõivamudelite kogumit, mis on
kavandatud teatavaks hooajaks. Sõna „active” viitab pigem kaupade kasutusalale, nimelt aktiivsetele inimestele suunatud või
aktiivsust võimaldavatele rõivastele.
34     Esimese Astme Kohus tuletab meelde, et üldreeglina ei pea avalikkus mitmeosalise kaubamärgi kirjeldavat osa kaubamärgist tekkivas
üldmuljes eristatavaks ja domineerivaks (vt Esimese Astme Kohtu 3. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas T-129/01: Alejandro
v.
Siseturu Ühtlustamise Amet – Anheuser-Busch (BUDMEN), EKL 2003, lk II-2251, punkt 53). Selles osas piisab, kui taolist osa
peetakse eristatavaks ühenduse mõnes piirkonnas. Kuigi määruse nr 40/94 artikkel 8 ei sisalda sama määruse artikli 7 lõikes 2
sätestatuga sarnast normi, tuletas Esimese Astme Kohus nimetatud määruse artikli 1 lõikes 2 sätestatud ühenduse kaubamärgi
ühtsuse põhimõttest, et asjaomasest registreerimisest tuleb keelduda isegi siis, kui suhteline keeldumispõhjus esineb vaid
ühenduse ühes osas (vt Esimese Astme Kohtu 3. märtsi 2004. aasta otsus kohtuasjas T-355/02: Mühlens
v
. Siseturu Ühtlustamise Amet – Zirh International (ZIRH), EKL 2004, lk II-791, punktid 35 ja 36, edasi kaevatud).
35     Käesoleval juhul sisaldavad taotletavad tähised osi, millel on asjaomaste kaupade suhtes vähemalt inglis- ja prantsuskeelse
avalikkuse jaoks kirjeldav kontseptuaalne sisu. Apellatsioonikoda on seega õigesti sedastanud, et vähemalt asjaomase avalikkuse
jaoks on kontseptuaalselt iga taotletava kaubamärgi domineeriv osa tähekombinatsioon „NL”, mis on varasema kaubamärgi ainus
osa.
36     Kõlalise sarnasuse puhul on põhjust ära märkida, et arvestades eespool punktides 28–30 esitatud analüüsi, mis käsitles visuaalset
sarnasust, hääldatakse varasemat märki, mis koosneb tähtedest „N” ja „L” enamikes Euroopa Ühenduse keeltes, eelkõige prantsuse
ja inglise keeles, „N-L”. Taotletavat märki hääldatakse vähemalt inglise ja prantsuse keeles „N-L-sport”. Teisi taotletavaid
märke hääldatakse „N-L-jeans”, „N-L-active” ja „N-L-collection”. Sellest järeldub, et kõlaliselt sisaldub tähekombinatsioon
„N-L”, mis moodustab varasema märgi, kõigis taotletavates kaubamärkides. Samas tajuvad vähemalt prantsus- ja ingliskeelsed
tarbijad sõnu „sport”, „jeans”, „active” ja „collection” asjaomaseid kaupu või nende kasutust kirjeldavate osadena. Nii moodustab
tähekombinatsioon „NL” vähemalt nimetatud avalikkuse jaoks foneetilisest küljest domineerivat osa. Seega tuleb nõustuda apellatsioonikoja
järeldustega punktides 33 (kohtuasi T-117/03), 32 (kohtuasjad T-118/03 ja T-119/03) ja 29 (kohtuasi T-171/03). Ka tuleb tõdeda,
et apellatsioonikoda ei tuvastanud asjaomaste märkide foneetilist identsust, vaid taotletavate tähiste domineerivate osade
„NL” ja varasemate märkide tähekombinatsioonide „NL” foneetilist identsust.
37     Varasema kaubamärgi täielik sisaldumine asjaomase tähise kujul kõigi taotletavate tähiste domineerivas osas annab alust järeldada,
et nende foneetiline sarnasus on suur (vt vastupidise olukorra kohta eespool viidatud kohtuotsus Fifties, punkt 40).
38     Hageja väidete kohaselt ei ole apellatsioonikoda hinnanud asjaomaste kaubamärkide sarnasust igakülgselt, vaid eraldanud taotletud
tähised osadeks, mis ühelt poolt tähekombinatsiooniks „NL” ja teiselt poolt sõnadeks „sport”, „jeans”, „active” ja „collection”.
39     Selles osas on kohane märkida, et tavaliselt käsitleb keskmine tarbija kaubamärki tervikuna ega uuri selle erinevaid detaile
(vt Euroopa Kohtu 11. novembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C-251/95: SABEL, EKL lk I-6191, punkt 23), üldiselt jäävad paremini
meelde tähise domineerivad ja eristavad omadused (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Fifties, punktid 47 ja 48). Seetõttu
ei saa apellatsioonikojale ette heita asjaolu, et viimane uuris tarbija taju seisukohast kaubamärkide eristavaid ja domineerivaid
osi – osi, mis jäävad tarbijale meelde.
40     Seega on apellatsioonikoda õigesti järeldanud, et asjaomased tähised on foneetiliselt ja kontseptuaalselt sarnased.
41     Segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise osas järeldas apellatsioonikoda, et taoline tõenäosus on olemas asjaomaste tähiste
foneetilise ja kontseptuaalse sarnasuse, samuti kaupade identsuse ning ka turustamistingimuste tõttu rõivasektoris, kus sagedasti
kasutatakse alam-kaubamärke ning tavapäraselt esitatakse sama kaubamärki erinevatel viisidel kujutatuna sõltuvalt tähistatavatest
kaupadest. Hageja vaidlustab selle järelduse kahel põhjusel.
42     Esiteks leiab hageja, et rõivasektori keskmine tarbija on kaubamärkide suhtes eriti tähelepanelik, mistõttu teda on raske
eksitusse viia.
43     Selles osas tuleb märkida, et tarbija tähelepanelikkuse aste teatava märgi suhtes võib sõltuda asjaomase kauba või teenuse
liigist (vt analoogia põhjal Euroopa Kohtu 22. juuni 1999. aasta otsus kohtuasjas C-342/97: Lloyd Schuhfabrik Meyer, EKL 1999,
lk I-3819, punkt 26). Nagu ühtlustamisamet on õigesti märkinud, ei piisa hageja väitest, et teatavas sektoris on tarbija eriti
tähelepanelik märkide suhtes, kui seda väidet ühegi selgituse või tõendiga ei põhjendata. Rõivasektori osas tõdeb Esimese
Astme Kohus, et see hõlmab väga erineva kvaliteedi ja hinnaga kaupu. Kui ongi võimalik, et tarbija on kaubamärkide valiku
suhtes enam tähelepanelik eriti hinnaliste rõivaesemete ostmisel, ei saa sellist tarbija lähenemist tõendite puudumisel eeldada
kogu asjaomase sektori kaupade suhtes. Nimetatud põhjusel tuleb nimetatud väide tagasi lükata.
44     Teiseks viitab hageja sellele, et asjaomastel tähekombinatsioonidel on oma olemuse tõttu rõivasektoris nõrk eristusvõime.
Lisaks ei ole hageja väite kohaselt võimalik anda ainuõigust teatava tähekombinatsiooni foneetilisele küljele. Hageja toetub
siinkohal Tribunal Supremo 21. jaanuari 1993. aasta otsusele, milles käsitleti tähest „D” koosnevat kaubamärki. Lõpuks märgib
hageja, et tähekombinatsioon „NL” on paljude siseriiklike ja ühenduse kaubamärkide osa ning nende vahel ei ole tuvastatud
segiajamise tõenäosust.
45     Tähekombinatsiooni „NL” sisaldava mitme registreeritud kaubamärgi osas märgib Esimese Astme Kohus, et hageja ei ole tõendanud,
et need juhtumid on võrreldavad käesoleva juhtumiga. Lisaks on ühtlustamisamet märkinud, ilma et oleks esitatud vastuväiteid,
et hageja nimetatud ühenduse kaubamärgi registreeringute suhtes ei ole kunagi esitatud vastulauseid. Tribunal Supremo vastava
otsuse osas on ühtlustamisamet asjakohaselt toonud esile, et see käsitles juhtumit, kus kaubamärk koosnes ühest ainsast tähest.
Lõpuks tuleb meenutada, et apellatsioonikoja otsuste õiguspärasust tuleb hinnata vaid määruse nr 40/94 alusel, nagu ühenduse
kohus on seda tõlgendanud (eespool viidatud kohtuotsus BUDMEN, punkt 61 ja viidatud kohtupraktika). Seega ei ole asjaomase
väite nimetatud osal tähtsust.
46     Väide, mille kohaselt varasema kaubamärgiga ei saa tekkida ainuõigust tähekombinatsiooni „NL” foneetilisele küljele, tähendab
sisuliselt kõlalisest küljest selle märgi eristusvõime eitamist ning sellest tulenevat hinnangut, et foneetiline sarnasus
ei saa kaasa tuua segiajamise tõenäosust määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b tähenduses.
47     Ühenduse kaubamärgi võivad moodustada mis tahes tähised, mida on võimalik graafiliselt esitada, eelkõige nimed, sealhulgas
isikunimed, kujutised, tähed, numbrid või kaupade või nende pakendi kuju, kui selliste tähiste põhjal on võimalik eristada
ühe ettevõtja kaupu või teenuseid teiste ettevõtjate omadest.
48     Määruse nr 40/94 artiklid 7 ja 8, mis käsitlevad registreerimisest keeldumist, ei näe ette erinorme selliste tähekombinatsioonidest
koosnevate tähiste suhtes, mis ei moodusta kokku sõna. Sellest järeldub, et määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b mõttes
toimub segiajamise tõenäosuse igakülgne hindamine taoliste tähiste osas samade normide järgi kui sõnamärkide osas, mis koosnevad
ühest sõnast, nimest või väljamõeldud sõnast. Seetõttu tuleb tagasi lükata hageja väide, et tähekombinatsioonidest koosnevatel
tähistel ei ole oma olemuse tõttu foneetilisest küljest mingit eristusvõimet.
49     Siiski tuleb märkida, et segiajamise tõenäosuse igakülgse hindamise puhul ei ole visuaalsel, kõlalisel ja kontseptuaalsel
küljel alati sama kaal. Tuleb hinnata objektiivseid tingimusi, milles asjaomased kaubamärgid võivad turul esineda (eespool
viidatud kohtuotsus BUDMEN, punkt 57). Tähiste sarnaste või erinevate elementide tähtsus võib sõltuda eelkõige asjaomaste
märkide eriomastest omadustest või vastavate kaupade ja teenuste turustamistingimustest. Kui asjaomaste kaubamärkidega tähistatud
kaupu müüakse tavaliselt iseteeninduskauplustes, kus tarbija valib tooteid ise ning peab seejuures usaldama kaubal olevat
kaubamärgi kujutist, on tähiste visuaalne sarnasus üldiselt tähtsam. Kui aga asjaomaseid kaupu müüakse eelkõige suulise nõudmise
alusel, on tavaliselt suurem tähtsus tähiste kõlalisel sarnasusel.
50     Hageja ei ole toonud esile erilisi turustamistingimusi. Üldiselt võivad rõivakaupluste kliendid kas valida ostetavad riided
ise välja või lasta müüjatel ennast seejuures abistada. Kuigi ei saa välistada suulisi seletusi asjaomase kauba ja kaubamärgi
kohta, tehakse rõivaste valik tavaliselt visuaalse vaatluse tulemusena. Seega tajutakse asjaomast kaubamärki tavaliselt enne
ostmist visuaalselt. Sellest tulenevalt on visuaalsel küljel segiajamise tõenäosuse igakülgsel hindamisel suurem kaal.
51     Siiski kasutatakse rõivasektoris sageli sama kaubamärki erinevatel viisidel kujutatuna sõltuvalt tähistatavatest kaupadest.
Selles sektoris on samuti tavapärane, et rõivaid tootvad ettevõtjad kasutavad erinevate tootesarjade eristamiseks alam-kaubamärke,
mis tulenevad peakaubamärgist ning millel on sellega ühine domineeriv osa (eespool viidatud kohtuotsus Fifties, punkt 49,
ja eespool viidatud kohtuotsus BUDMEN, punkt 57). Käesolevas asjas võib taotletavate kaubamärkide kontseptuaalne sisu kinnistada
seda, et tarbija tajub neid kaubamärgi NL alam-kaubamärgina. Isegi kui tarbija puutuks kokku vaid ühe asjaomase tähisega,
võib see, kui tajutakse eraldi esiteks jämedas kirjas tähekombinatsiooni „NL” ja teiseks sellele järgnevat sõna, mis võib
viidata teatavale rõivastiilile, suunata tarbijat tundma seda ära kui kaubamärgi NL alam-kaubamärki. Lisaks võidakse taotletavate
kaubamärkide tähekombinatsiooni teistsugust graafilist kujundust tajuda varasema kaubamärgi NL kujutamisena erineval viisil.
Seetõttu tuleb nõustuda apellatsioonikoja asjaomase otsusega, mille kohaselt ei ole välistatud, et tarbija tajub asjaomaseid
taotletud kaubamärke kui erinevaid tootesarju, mille on loonud varasemat kaubamärki omav ettevõtja.
52     Esimese Astme Kohus tuletab meelde, et määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b näeb ette segiajamise tõenäosuse olemasolu,
mitte aga segiajamise tõendamise. Nimetatud asjaolusid arvesse võttes ning kuigi on õige märkida, et apellatsioonikoda oleks
võinud täpsemini hinnata varasema märgi tähekombinatsiooni „NL” erilist kirjastiili, mille välimus erineb taotletavate märkide
tähtedest „NL” ning mis moodustab olemuslikust küljest varasema märgi olulisima osa, on apellatsioonikoja järeldus õige. Võttes
arvesse asjaomaste kaupade identsust ja eelmises punktis käsitletud turustamistingimusi, piisab käesoleval juhul kaubamärkide
segiajamise tõenäosuse sedastamiseks kaubamärkide tuvastatud sarnasusest.
53     Eeltoodust järeldub, et ainus määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumisele tuginev väide ei ole põhjendatud. Seetõttu
tuleb jätta hagi rahuldamata.

Kohtukulud
54     Vastavalt Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõikele 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud,
kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna kohtuotsus on tehtud hageja kahjuks, tuleb kohtukulud vastavalt ühtlustamisameti nõudele
välja mõista hagejalt.
Esitatud põhjendustest lähtudes
ESIMESE ASTME KOHUS (teine koda)
otsustab:
1.
Jätta hagi rahuldamata.
2.
Mõista kohtukulud välja hagejalt.
Pirrung
Meij
Forwood
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 6. oktoobril 2004 Luxembourgis.
Kohtusekretär

Koja esimees
H. Jung

J. Pirrung
*
Kohtumenetluse keel: hispaania.