CELEX: 61987CJ0263
Afslutning af EUGFL-regnskaber
eksportrestitutioner
Grana Padano-ost

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 31 . august 1987, har Kongeriget Danmark i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 173, stk . 1, anlagt sag med paastand om delvis annullation af Kommissionens beslutning af 19 . juni 1987 ( EFT L 195, s . 43 ) og Kommissionens beslutninger af 18 . august 1987 ( EFT L 262, s . 23 og s . 35 ) om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabsaarene 1983, 1984 og 1985, der er finansieret gennem Den Europaeiske Udviklings - og Garantifond for Landbruget .
2 For saa vidt angaar de naevnte regnskabsaar, udbetalte de danske myndigheder til eksportoerer af kornede, haarde oste, som fremstilles i Danmark og markedsfoeres under betegnelsen "Dansk Grana" eller "Dansk Grana Padano", eksportrestitutioner efter den hoeje sats, der i henhold til Kommissionens forordninger om periodisk fastsaettelse af de i sagen omhandlede restitutioner gaelder for den Grana Padano-ost, der er omfattet af kode 4710 11 . Kommissionen har kun villet godtgoere de danske myndigheder udgifterne til restitutionerne efter den lavere sats, der gaelder for oste omfattet af kode 4710 22 .
3 Den danske regering har gjort gaeldende, at Kommissionen har handlet i strid med faellesskabsretten ved ikke at lade den hoeje restitution, der er fastsat for den ost, der er omfattet af kode 4710 11, finde anvendelse ogsaa paa "Dansk Grana" og "Dansk Grana Padano ". Sagsoegeren har til stoette herfor i det vaesentlige fremsat to argumenter .
4 For det foerste goer sagsoegeren gaeldende, at Kommissionen har handlet i strid med indholdet af de periodiske forordninger om fastsaettelse af restitutionerne, som den selv har udstedt . Varebeskrivelserne i bilagene til disse forordninger omhandler saaledes, uden angivelse af noget bestemt fremstillingssted, oste med betegnelsen Grana Padano, som hverken efter international ret eller faellesskabsretten er en oprindelsesbetegnelse, der er forbeholdt ost fremstillet paa Po-sletten .
5 For det andet goer sagsoegeren gaeldende, at saafremt Kommissionen ved at anvende udtrykket Grana Padano virkelig har haft til hensigt, at den hoeje restitution kun skal kunne ydes for Grana Padano-ost fremstillet i Italien, har den tilsidesat artikel 17, stk . 2, i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 804/68 af 27 . juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter ( EFT 1968 I, s . 169 ), herefter benaevnt Raadets forordning om markedsordningen for maelk . I henhold hertil skal restitutionen vaere ens for hele Faellesskabet . Det ligebehandlingsprincip, som denne bestemmelse opstiller, er til hinder for, at de restitutioner, der fastsaettes for oste med de samme ydre kendetegn ( form, farve, stoerrelse ) og med den samme sammensaetning ( fedt - og vandindhold ), differentieres efter fremstillingsstedet .
6 Vedroerende sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes argumenter henvises i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
A - Det foerste argument
7 Der kan ikke gives sagsoegeren medhold i argumentet vedroerende indholdet af begrebet "Grana Padano" i Kommissionens periodiske forordninger om fastsaettelse af restitutionerne .
8 Det bemaerkes, at Kommissionen i samtlige periodiske forordninger foer forordning ( EOEF ) nr . 2822/79 af 14 . december 1979 ( EFT L 320, s . 20 ) alene betegnede den ost, der er omfattet af kode 4710 11, som "Grana ". Restitutionerne for denne ost var de samme som dem, der var fastsat for oste omfattet af kode 4710 22 .
9 Som Kommissionen har forklaret, blev den i loebet af 1979 opmaerksom paa, at oste af sorten Grana ogsaa blev fremstillet andre steder i Faellesskabet og eksporteret efter restitutionsordningen . Disse oste blev solgt til en lavere pris paa markedet i Faellesskabet end den ost, der fremstilles i provinserne paa Po-sletten, og som i Italien nyder en beskyttelse i form af en oprindelsesbetegnelse, jfr . dekret nr . 1269 af 30 . oktober 1955 fra Republikkens praesident ( GURI 1955, nr . 187, s . 2896 ).
10 Denne ost er, sammen med Parmigiano Reggiano, den eneste ost, som er omfattet af interventionsordningen i artikel 5, stk . 2, og artikel 8, stk . 1, i Raadets forordning om markedsordningen for maelk, idet det herved er en betingelse, at osten udelukkende fremstilles af maelk fra fremstillingsomraadet . Dette fremgaar af artikel 2, stk . 1, litra b ), foerste led, i Kommissionens forordning ( EOEF ) nr . 1107/68 af 27 . juli 1968 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende interventionsordningen paa markedet for Grana Padano-ost ( EFT 1968 II, s . 378 ), hvorefter "medlemsstaten traeffer alle noedvendige foranstaltninger for at sikre ... (( at ostene )) udelukkende af produktionsvirksomhederne fremstilles af maelk fra disses normale forsyningsomraade ". Der er i Italien en for lille produktion af maelk, hvilket har til foelge, at italiensk maelk er dyrere end maelk produceret andre steder i Faellesskabet, saaledes at ogsaa de italienske Grana Padano-producenters omkostninger er hoejere .
11 Af denne grund er forskellen mellem prisen i Faellesskabet og den lavere verdensmarkedspris, som restitutionerne i henhold til artikel 17, stk . 1, i Raadets forordning om markedsordningen for maelk har til formaal at udligne, stoerre for Grana Padano-ost fremstillet i Italien end for andre oste .
12 For at kompensere for denne forskel var det noedvendigt at indfoere en saerlig restitution . Dette skete ved, at Kommissionen, foerste gang ved den foernaevnte periodiske forordning ( EOEF ) nr . 2822/79 af 14 . december 1979, for oste omfattet af kode 4710 11 indfoerte en hoejere restitution end den, der er fastsat for oste omfattet af kode 4710 22 . Endvidere angav Kommissionen, ligeledes for foerste gang, ost omfattet af kode 4710 11 ved betegnelsen "Grana Padano ". I begyndelsen var det kun restitutionerne ved eksport til USA, der var hoejere . Siden udstedelsen af den periodiske forordning ( EOEF ) nr . 739/80 af 27 . marts 1980 ( EFT L 83, s . 36 ) gaelder denne hoejere restitution ogsaa ved eksport til andre lande .
13 Det maa herefter laegges til grund, at der med begrebet Grana Padano, som siden slutningen af 1979 er blevet anvendt i varebeskrivelserne i bilagene til Kommissionens periodiske forordninger, udelukkende sigtes til den Grana Padano-ost, der fremstilles i Italien .
14 Herefter maa det undersoeges, om Kommissionen ved saaledes kun at lade den hoeje restitution gaelde for den Grana Padano-ost, der fremstilles i Italien, har tilsidesat artikel 17, stk . 2, i Raadets forordning om markedsordningen for maelk, hvorefter restitutionen skal vaere ens for hele Faellesskabet .
B - Det andet argument
15 Hvad angaar argumentet om, at der er sket en tilsidesaettelse af ligebehandlingsprincippet i artikel 17, stk . 2, i Raadets forordning om markedsordningen for maelk, bemaerkes indledningsvis, at maelk som uforarbejdet produkt ikke i sig selv er omfattet af interventionsordningen, og at denne i stedet finder anvendelse paa de vigtigste produkter fremstillet af maelk, nemlig smoer og skummetmaelkspulver . Da der imidlertid i Italien kun er en ringe produktion af disse to produkter, finder interventionsordningen dér anvendelse paa et tredje produkt, naermere bestemt visse oste og herunder navnlig Grana Padano-osten . For at denne interventionsordning kunne vaere til fordel for de italienske maelkeproducenter, af hensyn til hvem ordningen blev indfoert, var det afgoerende noedvendigt at paalaegge de italienske producenter af Grana Padano-ost kun at anvende maelk fra fremstillingsomraadet .
16 Det fremgaar heraf, at det er fastsaettelsen af en regel for fremstillingen, hvis overholdelse er afgoerende for, at interventionsordningen kan fungere efter hensigten, og ikke kun markedskraefternes indvirkning, som er aarsagen til, at fremstilling af Grana Padano-osten i Italien er forbundet med hoejere omkostninger end fremstilling af oste af sorten Grana andre steder i Faellesskabet . Disse hoejere omkostninger boer derfor udlignes ved hjaelp af en hoejere restitution .
17 Da den Grana Padano-ost, der fremstilles i Italien, paa markedet i Faellesskabet er underlagt andre bestemmelser end dem, der gaelder oste af sorten Grana, som fremstilles andre steder i Faellesskabet, strider det ikke mod ligebehandlingsprincippet i artikel 17, stk . 2, i Raadets forordning om markedsordningen for maelk, at der er fastsat mere fordelagtige vilkaar, for saa vidt angaar restitutioner, for Grana Padano-ost fremstillet i Italien .
18 Endvidere indeholder naevnte forordnings artikel 33 bestemmelse om, at der "ved denne forordnings gennemfoerelse (( paa passende maade )) skal ... tages hensyn baade til de i Traktatens artikel 39 og de i artikel 110 naevnte maal ". Det foelger heraf, at Kommissionen, naar den fastsaetter eksportrestitutionerne, er forpligtet til ogsaa at inddrage handelspolitiske hensyn .
19 Kommissionen ville handle i strid med denne forpligtelse, hvis den ogsaa lod den hoeje restitution, som er fastsat for den italienske Grana Padano-ost, gaelde for oste af sorten Grana fremstillet andre steder i Faellesskabet . Dette ville gaa videre end den i artikel 17, stk . 1, i Raadets forordning om markedsordningen for maelk fastlagte maalsaetning, idet en saadan restitution ville mere end udligne forskellen mellem prisen i Faellesskabet og verdensmarkedsprisen . Det ville derved vaere muligt at saelge de paagaeldende oste under verdensmarkedsprisen, hvilket kunne fremkalde reaktioner fra Faellesskabets handelspartnere . En saadan restitutionssats ville dermed true virkeliggoerelsen af en af de i Traktatens artikel 110 fastlagte maalsaetninger med den faelles handelspolitik, nemlig en harmonisk udvikling af verdenshandelen .
20 Da de to argumenter, som Kongeriget Danmark har fremsat til stoette for sin paastand, ikke kan laegges til grund, vil sagsoegte vaere at frifinde .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
21 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger . Sagsoegeren har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1 ) Sagsoegte frifindes .
2 ) Kongeriget Danmark betaler sagens omkostninger .