CELEX: 62007FJ0016
Virkamiehet
Kilpailu

1.
Virkamiehet – Kilpailu – Valintalautakunnan puolueettomuuden periaate
(Henkilöstösääntöjen 11 a artikla)
2.
Virkamiehet – Kilpailu – Kilpailun kulku
(Henkilöstösääntöjen liite III)
3.
Virkamiehet – Kilpailu – Valintalautakunta – Hakemuksen hylkääminen – Perusteluvelvollisuuden laajuus – Työskentelyn salaisuuden
säilyttäminen
(Henkilöstösääntöjen 25 artikla ja liitteessä III oleva 6 artikla)
1.
Kilpailun valintalautakunnan puolueettomuuden periaate on yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ilmentymä, ja se kuuluu yhteisön
oikeusjärjestyksessä annettuihin takeisiin.
Se, että valintalautakunnan jäsen ja ehdokas tuntevat toisensa, ei kuitenkaan yksinään riitä osoittamaan, että kyseisellä
jäsenellä on henkilöstösääntöjen 11 a artiklassa tarkoitettu ”henkilökohtainen, erityisesti perheeseen liittyvä tai taloudellinen
etu”, joka voi sellaisena vaarantaa hänen puolueettomuutensa. Se, että valintalautakunnan jäsen tuntee yhden ehdokkaista henkilökohtaisesti,
ei nimittäin välttämättä merkitse sitä, että kyseisellä jäsenellä olisi myönteinen ennakkokäsitys kyseisen ehdokkaan suorituksesta.
Koska suullinen koe ei myöskään luonteensa vuoksi voi olla anonyymi, sillä seikalla, että ehdokkaalla on ollut henkilöstökortti
eikä vierailijakorttia, ei voida antaa valintalautakunnalle tietoja, joista tämä ei saisi olla tietoinen.
(ks. 41, 44 ja 46 kohta)
2.
Kilpailun valintalautakunnalla on laaja harkintavalta suullisten kokeiden menettelytavan ja yksityiskohtaisen sisällön määrittämisessä
edellyttäen, että se noudattaa tunnollisesti näiden kokeiden järjestämistä koskevia sääntöjä. Kun näin ollen valintalautakunta
päättää pyytää ehdokasta esittäytymään yleistä suullista koetta edeltävän ensimmäisen tulkkauskokeen alussa ja tällä tavoin
rauhoittamaan tätä, se ei jätä huomiotta tämän harkintavaltansa rajoja.
(ks. 51 ja 57 kohta)
Viittaukset:
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑92/01, Girardot v. komissio, 24.9.2002 (Kok. H. 2002, s. I‑A‑163 ja II‑859,
24 kohta) ja asia T‑336/02, Christensen v. komissio, 5.4.2005 (Kok. H. 2005, s. I‑A‑75 ja II‑341, 38 kohta)
3.
Epäedullisen päätöksen perusteluvelvollisuudella pyritään yhtäältä antamaan päätöksen adressaatille tarvittavat tiedot, jotta
tämä voi arvioida, onko päätös asianmukainen, ja toisaalta mahdollistamaan tuomioistuinten harjoittama valvonta. Kun on kyse
kilpailun valintalautakunnan tekemistä päätöksistä, tämä velvollisuus on kuitenkin sovitettava yhteen henkilöstösääntöjen
liitteessä III olevassa 6 artiklassa säädetyn valituslautakunnan työskentelyn salaisuuden säilyttämisen kanssa. Tämä salaisuus
on otettu käyttöön valintalautakuntien riippumattomuuden ja niiden työskentelyn objektiivisuuden takaamiseksi siten, että
niitä suojataan kaikilta ulkopuolisilta asiaan puuttumisilta ja paineilta siitä riippumatta, ovatko ne peräisin yhteisön hallinnolta
itseltään, asianomaisilta ehdokkailta vai kolmansilta. Tämän salaisuuden säilyttäminen estää näin ollen valintalautakuntien
jäsenten henkilökohtaisten kannanottojen ja ehdokkaiden henkilökohtaiseen tai vertailevaan arviointiin liittyvien seikkojen
paljastamisen.
Tässä tilanteessa kilpailun valintalautakunnan päätösten perusteluvaatimuksessa on otettava huomioon asianomaisen työskentelyn
luonne, johon kuuluu yleisesti ottaen ainakin kaksi erillistä vaihetta, eli ensinnäkin hakemusten tutkiminen kilpailuun hyväksyttyjen
ehdokkaiden valitsemiseksi ja toiseksi sen tutkiminen, soveltuvatko ehdokkaat täytettäviin virkoihin, jotta voidaan laatia
sopivien ehdokkaiden luettelo. Kilpailun valintalautakunnan työskentelyn toiseen vaiheeseen kuuluu luonteeltaan ensisijaisesti
vertailevia tehtäviä, minkä vuoksi siihen sovelletaan tähän työskentelyyn olennaisesti kuuluvaa salaisuutta. Valintalautakunnan
ennen kokeita hyväksymät korjauskriteerit ovat olennainen osa niitä luonteeltaan vertailevia arviointeja, jotka se tekee ehdokkaiden
ansioista. Näihin kriteereihin sovelletaan näin ollen päätöksenteon luottamuksellisuutta samalla tavoin kuin valintalautakunnan
arviointeihin. Valintalautakunnan tekemät vertailevat arvioinnit kuvastuvat ehdokkaille annetuissa arvosanoissa. Kun otetaan
huomioon salaisuus, joka valintalautakunnan työskentelyyn on liitettävä, eri kokeissa saatujen arvosanojen ilmoittaminen on
valintalautakunnan päätösten riittävä perustelu, koska valintalautakunnan velvollisuutena ei ole yksilöidä ehdokkaiden vastauksia,
jotka on katsottu riittämättömiksi, tai selittää, miksi ne katsottiin riittämättömiksi.
(ks. 63 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia C‑254/95 P, parlamentti v. Innamorati, 4.7.1996 (Kok. 1996, s. I‑3423, 23–31 kohta)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑33/00, Martínez Páramo ym. v. komissio, 27.3.2003 (Kok. H. 2003, s. I‑A‑105
ja II‑541, 43–52 kohta)