CELEX: 62000CJ0329
EMOTR
Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen
Varainhoitovuodet 1996 ja 1997
Banaanintuottajille myönnettävä tasaustuki

Tuomion perustelut
1 Espanjan kuningaskunta on yhteisöjen tuomioistuimeen 8.9.2000 toimittamallaan kanteella vaatinut EY 230 artiklan nojalla yhteisöjen tuomioistuinta kumoamaan Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 5 päivänä heinäkuuta 2000 tehdyn komission päätöksen 2000/449/EY (EYVL L 180, s. 49; jäljempänä riidanalainen päätös) siltä osin kuin siinä tehdään rahoituskorjaus menoihin, jotka Espanja on ilmoittanut banaanintuottajille myönnettävänä tasaustukena varainhoitovuosien 1995 ja 1996 osalta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
2 Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä huhtikuuta 1970 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 (EYVL L 94, s. 13), sellaisena kuin se on muutettuna 22.5.1995 annetulla neuvoston asetuksella N:o 1287/95 (EYVL L 125, s. 1; jäljempänä asetus N:o 729/70), 5 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa säädetään seuraavaa:
"Neuvoteltuaan rahastokomitean kanssa komissio:
- -
b) tarkastaa ja hyväksyy toimivien toimielinten tilit kyseistä varainhoitovuotta seuraavan vuoden huhtikuun 30 päivänä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
- -
[Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös] ei rajoita myöhempien päätösten tekemistä c kohdan mukaisesti.
c) päättää menoista, jotka jätetään 2 ja 3 artiklassa tarkoitetun yhteisörahoituksen ulkopuolelle todettuaan, ettei kyseisiä menoja ole suoritettu yhteisön sääntöjen mukaisesti.
- -
Komissio tekee ulkopuolelle jätettävistä menoista arvion erityisesti todetun epäyhdenmukaisuuden merkittävyyden perusteella. Komissio ottaa tällöin huomioon rikkomuksen laadun ja vakavuuden sekä yhteisölle aiheutetun taloudellisen vahingon.
Niiden menojen rahoituksesta, jotka on suoritettu aikaisemmin kuin 24 kuukautta ennen komission asianomaiselle jäsenvaltiolle toimittamaa tarkastusten tuloksia koskevaa kirjallista tiedoksiantoa, ei voida kieltäytyä. - - "
3 Kiinteämääräisiä korjauksia koskevat komission suuntaviivat on määritelty 23.12.1997 päivätyssä asiakirjassa VI/5330/97, jonka nimi on "Rahoituksellisten seuraamusten määrittäminen EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä valmisteltaessa" (jäljempänä asiakirja VI/5330/97). Kun tarkastuksen yhteydessä saatujen tietojen avulla ei voida arvioida yhteisön kärsimiä tappioita, voidaan käyttää kiinteämääräisiä korjauksia. Sovellettavat korjauskertoimet ovat 2, 5 tai 10 prosenttia tappioriskin suuruuden mukaan. Poikkeustapauksissa voidaan päättää suuremmista korjauksista aina siihen asti, että menot jätetään kokonaisuudessaan yhteisörahoituksen ulkopuolelle.
4 Banaanialan tukien myöntämistä säännellään erityisesti banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä 13 päivänä helmikuuta 1993 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 404/93 (EYVL L 47, s. 1) ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 404/93 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä banaanialan kaupanpitotulojen menetystä korvaavan tasaustukijärjestelmän osalta 9 päivänä heinäkuuta 1993 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1858/93 (EYVL L 170, s. 5), sellaisena kuin se on muutettuna 7.4.1995 annetulla komission asetuksella N:o 796/95 (EYVL L 80, s. 17; jäljempänä asetus N:o 1858/93).
5 Asetuksessa N:o 404/93 säädetään banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn käyttöönotosta aiheutuneiden mahdollisten tulonmenetysten tasaamiseen tarkoitetun tuen myöntämisestä yhteisön banaanintuottajille.
6 Asetuksen N:o 404/93 1 ja 3-7 kohdassa säädetään seuraavaa:
"1. Yhteisön markkinoilla yhteisten vaatimusten mukaisesti banaaneja kaupan pitäville ja hyväksytyn tuottajajärjestön jäseninä oleville yhteisön tuottajille myönnetään mahdollisesta tulojen menetyksestä tasaustukea. - -
- -
3. Tasaustuki lasketaan seuraavien tulojen välisen erotuksen perusteella:
- yhteisössä tuotettujen ja kaupan pidettyjen banaanien kiinteä viitetulo
ja
- kyseisen vuoden aikana yhteisössä tuotetuista ja kaupan pidetyistä banaaneista yhteisön markkinoilla saatu keskimääräinen tuotantotulo.
4. Kiinteä viitetulo määritetään:
- 1 päivää tammikuuta 1993 edeltäneen ja 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen määritetyn vertailujakson aikana yhteisössä tuotettujen ja kaupan pidettyjen banaanien keskihinnasta,
- vähentäen keskimääräiset kuljetuskustannukset ja fob-kustannukset.
- -
5. Yhteisön banaanien keskimääräinen tuotantotulo määritetään vuosittain:
- kyseisen vuoden aikana yhteisössä tuotettujen ja kaupan pidettyjen banaanien keskihinnasta,
- josta vähennetään keskimääräiset kuljetuskustannukset ja fob-kustannukset.
6. Komissio vahvistaa kuluneen vuoden tasaustuen määrän ennen kunkin vuoden 1 päivää maaliskuuta 27 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
- -
7. Vakuuden antamista edellyttävää ennakkoa voidaan maksaa edeltävänä vuonna myönnetyn tasaustuen perusteella."
7 Asetuksen N:o 1858/93 4 artiklan 1, 3 ja 5 kohdassa säädetään seuraavaa:
"1. Ennakkohakemuksia voidaan esittää 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn aikataulun mukaisesti.
- -
3. Ennakon maksamisen edellytyksenä on vakuuden antaminen. Kyseisen vakuuden määräksi vahvistetaan 50 prosenttia ennakon määrästä.
- -
5. Vakuus vapautetaan siltä määrältä, jonka toimivaltaiset viranomaiset maksavat lopullisena tukena."
8 Asetuksen N:o 1858/93 7 artiklan 2 kohdan b alakohdassa säädetään, että tuen jäljellä olevan määrää koskeva hakemus on jätettävä viimeistään tammikuun 31 päivänä sen vuoden jälkeen, jolta tukea haetaan. Jäljellä olevaan määrään kuuluu tuki tukihakemuksen kohteena olevan vuoden marraskuusta joulukuuhun ulottuvalla ajanjaksolla kaupan pidetyille banaaneille sekä tarvittaessa mainitun vuoden tammi- ja lokakuun välisenä aikana kaupan pidetyille banaaneille maksettujen määrien tarkistus tuen lopullisen määrän perusteella.
9 Asetuksen N:o 1858/93 10 artiklassa säädetään seuraavaa:
"Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on tukihakemukset ja lisäasiakirjat tarkastettuaan maksettava tapauksen mukaan joko ennakon määrä tai lopullisen tuen määrä hakemuksen jättökuukautta seuraavien kahden kuukauden kuluessa."
10 Banaaneihin sovellettavat laatuvaatimukset on annettu asetuksen N:o 404/93 4 artiklan mukaisesti. Ne esitetään banaanien laatuvaatimuksista 16 päivänä syyskuuta 1994 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2257/94 (EYVL L 245, s. 6).
Tosiseikat ja oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
11 Tammikuussa 1997 tehdyn tarkastusmatkan yhteydessä komission yksiköt havaitsivat, että vuosien 1995 ja 1996 aikana huomattavia banaanimääriä, jotka oli otettu huomioon tasaustuen laskennassa, oli myyty Kanariansaarten paikallisilla markkinoilla 10 Espanjan pesetaa (ESP)/kg alittavilla erittäin alhaisilla hinnoilla ja jopa hinnalla 1 ESP/kg. Tarkastusmatkan suorittaneiden tarkastajien mukaan oli mahdollista, ettei kyseisiä banaaneita ollut todellisuudessa pidetty kaupan tai etteivät ne olleet täyttäneet tuen saannille asetettuja vähimmäislaatuvaatimuksia eli asetuksessa N:o 2257/94 vahvistettuja laatuvaatimuksia, ja Espanjan viranomaisten olisi näin ollen hintailmoitusten perusteella pitänyt suorittaa laatua koskevia lisätarkastuksia.
12 Vuonna 1995 kaupan pidettyjen banaanien osalta tuottajat ovat kyseisen vuoden aikana saaneet tasaustuen myöntämiseen liittyviä ennakoita. Tuen lopullinen määrä on vahvistettu ja sen loppuosa on maksettu seuraavana vuonna eli vuonna 1996.
13 Komissio esitti Espanjan kuningaskunnalle 8.7.1997 päivätyllä kirjeellään sen yksiköiden tarkastusmatkansa aikana tekemät havainnot ja niiden epäilykset vuosina 1995 ja 1996 erittäin alhaiseen hintaan toteutettujen myyntien yhteensopivuudesta yhteisön lainsäädännön kanssa.
14 Komission yksiköt tekivät uuden tarkastusmatkan marraskuussa 1997.
15 Kahdenvälisessä kokouksessa, joka pidettiin 31.3.1998, komissio antoi suostumuksensa siihen, että Kanariansaarten itsehallintoalueen viranomaiset ryhtyisivät toimiin tilintarkastusten suorittamiseksi yrityksissä, joiden oletettiin ostaneen banaaneja alennettuun hintaan varainhoitovuonna 1996. Kyseinen tilintarkastus suoritettiin toukokuussa 1998 tietyissä niistä yrityksistä, jotka olivat ostaneet banaaneja tuottajilta heinä- ja elokuussa 1996. Tilintarkastuskertomuksessa, joka toimitettiin komissiolle 2.7.1998, ei ole havaittu, että nämä välittäjät olisivat myyneet mitään erää vähittäiskauppiaille 10 ESP/kg alittavalla hinnalla.
16 Komission yksiköt katsoivat, että tämä kertomus vahvisti niiden käsitykset.
17 Komissio ehdotti 15.6.1999 päivätyssä kirjeessään rahoituskorjausta, joka perustuu erotukseen, joka saadaan, kun Espanjan tuottajille maksetusta tasaustuesta vähennetään se tasaustuki, joka niille olisi maksettu, jos erittäin alhaisilla hinnoilla myydyt banaanimäärät ja niitä vastaavat hinnat olisi jätetty kokonaan tai osittain huomiotta laskettaessa yhteisön keskimääräistä tukea.
18 Espanjan viranomaiset pyysivät 4.8.1999 päivätyllä kirjeellään sovittelumenettelyn aloittamista.
19 Sovitteluelin antoi lopullisen kertomuksensa 4.2.2000. Se toteaa kertomuksessa, että oli äärimmäisen vaikeaa ratkaista kiistaa osapuolten välillä, koska niiden kannat perustuivat paremminkin päättelyyn kuin todettuihin tosiasioihin. Se mainitsee, että sen tiedossa olleiden seikkojen valossa ei ollut mahdollista sulkea pois mahdollisuutta, että kyseessä olevien banaanien laatu oli ollut yhteisissä vaatimuksissa edellytettyä huonompi, mutta että oli epätodennäköistä, että laadun puutteellisuus oli koskenut kaikkia kyseessä olevia määriä. Sovitteluelin lisää olevan myös mahdollista, että tosiasiallisesti myytyjen banaanien määriin liittyviä petoksia oli tapahtunut, mutta että sille ei ollut esitetty tästä minkäänlaista konkreettista näyttöä.
20 Sovitteluelimen mukaan Espanjan viranomaisten päätelmät olivat siis yhtä uskottavia. Erityisesti oli mahdollista, että yhteiset laatuvaatimukset täyttäviä vähäisiä banaanimääriä oli myyty alle omakustannushinnan, koska niiden myyminen antoi tuottajille mahdollisuuden saada tasaustukea, jonka ne olisivat muutoin menettäneet. Tällaista käytäntöä ei ole kielletty.
21 Sovitteluelin tuli siihen lopputulokseen, ettei osapuolten näkökantojen lähentäminen ollut mahdollista. Se kehotti kuitenkin komissiota tarkistamaan rahoituskorjausta koskevan ehdotuksensa perusteet sovitteluelimen huomautusten valossa.
22 Komissio antoi 15.5.2000 yhteenvetokertomuksensa. Sen johtopäätöksenä oli, etteivät Espanjan viranomaiset olleet pystyneet näyttämään toteen, että vuosina 1995 ja 1996 erittäin alhaiseen hintaan tapahtuneet myynnit olivat tosiasiassa toteutuneet ja että ne täyttivät edellytetyt yhteiset laatuvaatimukset. Komissio ilmoitti, että se ehdottaa 100 prosentin rahoituskorjausta 5 ESP/kg alittavalla hinnalla kaupan pidettyyn banaanimäärään liittyvään tasaustukeen ja 25 prosentin rahoituskorjausta hinnalla 5-10 ESP/kg kaupan pidettyihin banaaneihin liittyvään tasaustukeen. Tämä korjaus edellytti tuen määrän laskemista uudelleen näin tarkoitettujen kauppatavaroiden vähentämisen jälkeen, jotta voitaisiin määrittää keskimääräinen hinta pakkausvarastosta siirrettäessä ja jotta vältettäisiin se, että toteutetuiksi väitetyt myynnit vaikuttaisivat tasaustuen lopulliseen määrään. Korjauksen kokonaismäärä oli 428 882 534 ESP.
23 Komissio teki 5.7.2000 riidanalaisen päätöksen, jossa toteutettiin yhteenvetokertomuksessa mainittu rahoituskorjaus.
Ensimmäinen kanneperuste, joka koskee korjauksen virheellistä soveltamista vuonna 1995 suoritettuihin maksuihin
Asianosaisten lausumat
24 Espanjan hallitus väittää, että riidanalainen päätös on virheellisesti ulotettu tasaustukena 1.1.-15.10.1995 suoritettuihin määriin, koska ne on jo tarkastettu ja hyväksytty Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta varainhoitovuonna 1995 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä 3 päivänä helmikuuta 1999 tehdyllä komission päätöksellä 1999/187/EY (EYVL L 61, s. 37). Riidanalaisella päätöksellä loukataan näin ollen luottamuksensuojan ja oikeusvarmuuden periaatteita.
25 Espanjan hallitus kiistää komission väitteen, jonka mukaan vuonna 1995 suoritettuja määriä on arvioitava ennakoina, joita ei voitu tarkastaa ja hyväksyä päätöksellä 1999/187/EY. Komission esittämä perustelu eli se, ettei tasaustukea voitu pitää lopullisesti saatuna ennen tuen loppuosan suorittamista ja että mitään ennen tämän loppuosan maksamista suoritettua määrää ei voitu tarkastaa ja hyväksyä, on väärä.
26 Espanjan hallituksen mukaan poiketen maaseudun kehittämistä koskeviin tukiin sovellettavasta järjestelmästä - joka on erityisjärjestelmä, kuten käy ilmi erityisesti yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (EYVL L 160, s. 103) 7 artiklan 4 kohdan viidennen alakohdan b alakohdasta - tasaustuen yhteydessä ennen lopullista maksua suoritetut eri maksut eivät ole ennakoita ja ne voidaan tarkastaa ja hyväksyä.
27 Espanjan hallitus kiistää myös perustelut, joiden nojalla komissio - tukeutuen päätöksen 1999/187/EY 12. ja viimeiseen perustelukappaleeseen - väittää voivansa palata tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyn päätöksen tiettyihin näkökohtiin.
28 Päätöksen 1999/187/EY 12. perustelukappaleen osalta Espanjan hallitus toteaa, että siinä viitataan asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohtaan, jonka mukaan komissio voi jättää tietyn määräajan kuluessa suoritetut menot yhteisörahoituksen ulkopuolelle sillä perusteella, että ne ovat yhteisön lainsäädännön vastaisia. Koska tämä säännös perustuu vasta varainhoitovuoden 1996 alusta voimaantulleella asetuksella N:o 1287/95 asetukseen N:o 729/70 tehtyyn muutokseen, sitä ei kyseisen hallituksen mukaan kuitenkaan sovelleta varainhoitovuoden 1995 aikana suoritettuihin maksuihin.
29 Vaikka asetusta N:o 1287/95 voitaisiin soveltaa käsiteltävässä asiassa, huomioon voitaisiin joka tapauksessa ottaa ainoastaan 8.7.1995 jälkeiset menot eli ne, jotka ovat syntyneet vähemmän kuin 24 kuukautta ennen 8.7.1997 päivättyä kirjettä, joka on komission ensimmäinen kirjallinen tiedoksianto tarkastustensa tuloksista Espanjan kuningaskunnalle. Espanjan hallitus väittää kuitenkin, että suurin osa varainhoitovuoden 1995 menoista oli kyseisenä päivänä jo suoritettu. Tästä seuraa, että rahoituskorjausmenettely on aloitettu liian myöhään siltä osin kuin se koskee suurinta osaa vuonna 1995 suoritetuista menoista.
30 Mitä tulee päätöksen 1999/187/EY viimeiseen perustelukappaleeseen, jonka mukaan "tämä päätös ei rajoita sellaisia taloudellisia seuraamuksia, joista komissio päättää myöhemmin tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä ja jotka liittyvät tämän päätöksen tekopäivänä [eli 3.2.1999] kesken oleviin tutkimuksiin", Espanjan hallitus korostaa, ettei ole lainkaan kiistetty, etteivät varainhoitovuosiin 1996 ja 1997 liittyneet tutkimukset olleet kyseisenä päivänä päättyneet. Kyseiset tutkimukset eivät kuitenkaan koskeneet lainkaan varainhoitovuoden 1995 menoja, jotka oli tarkastettu ja hyväksytty.
31 Komissio väittää ensinnäkin, että koska tuki on lopullisesti suoritettu vuonna 1996, varainhoitovuoteen 1995 liittyvällä päätöksellä 1999/187/EY ei ole tarkastettu ja hyväksytty vuonna 1995 suoritettuja ennakoita.
32 Komissio väittää, että jotta se voisi katsoa oikeuden tukeen olevan asetuksen N:o 1858/93 mukaisesti olemassa, sillä on oltava kaikki tiedot tarkasteltavana olevasta vuosittaisesta ajanjaksosta, joka vastaa yhtä markkinointivuotta ja joka on kyseisen vuoden 1.1. ja 31.12. välinen aika. Vasta saatuaan nämä tiedot vuoden lopussa komissio tarkistaa tuen maksamisen perusteena olevien olosuhteiden olemassaolon eli sen, onko tuotantotulo ollut viitetuloa pienempi, ja vahvistaa tuen määrän. Vasta tämän jälkeen tuen loppuosa voidaan maksaa ja vakuus vapauttaa. Ennen tuen vahvistamista maksetut määrät ovat pelkkiä väliaikaisia ennakoita, joita voidaan myöhemmin tarkistaa ja joita ei näin ollen voida tarkastaa ja hyväksyä.
33 Komissio kiistää toiseksi asetuksen N:o 1258/1999 7 artiklan 4 kohdan viidennen alakohdan b alakohtaan perustuvan Espanjan hallituksen väitteen yhtäältä sillä perusteella, että koska kyseistä asetusta sovellettiin vasta 1.1.2000 lähtien suoritettuihin menoihin, siitä ei ole mahdollista johtaa tähän erityistapaukseen soveltuvaa tulkintaa, ja toisaalta sillä perusteella, että säännös, johon Espanjan hallitus on vedonnut, koskee eri alaa eli tukia maaseudun kehittämiseen.
34 Komissio kiistää kolmanneksi Espanjan hallituksen väitteen, että asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaan rahoituskorjausta ei voida missään tapauksessa soveltaa 8.7.1995 edeltäviin menoihin, jotka muodostavat pääosan tasaustukena vuonna 1995 suoritetuista menoista. Komissio korostaa, että - vaikka ennakot on maksettu vuonna 1995 - varsinainen tuki on suoritettu vasta vuonna 1996. Näin ollen oikeus kyseisen tuen takaisinperintään ei ole vanhentunut.
35 Komissio väittää lopulta neljänneksi, että koska Espanjan hallituksen esittämän vastaisesti sen riidanalaista tasaustukea koskeva tutkimus ei selvästikään ollut päättynyt päätöksen 1999/187/EY tekopäivänä 3.2.1999, vaikkakin vain siitä syystä, ettei komissio ollut antanut Espanjan viranomaisille tiedoksi sen lopputulosta, kyseinen päätös ei estänyt komissiota kyseenalaistamasta mainittua tukea, johon sisältyivät vuonna 1995 suoritetut määrät.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
36 On todettava, että asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan säännöksissä, joihin päätöksen 1999/187/EY 12. perustelukappaleessa sitä paitsi viitataan, annetaan komissiolle mahdollisuus jättää yhteisörahoituksen ulkopuolelle yhteisöjen sääntöjen vastaiset menot, jotka on suoritettu 24 kuukauden ajanjaksona ennen komission asianomaiselle jäsenvaltiolle toimittamaa tarkastustensa tuloksia koskevaa kirjallista tiedoksiantoa.
37 On muistettava, että kyseiset säännökset, joilla lainsäätäjä on ottanut käyttöön korjausmenettelyn, jota koskee 24 kuukauden määräaika, on sisällytetty asetukseen N:o 729/70 asetuksella N:o 1287/95.
38 Yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että tätä korjausmenettelyä on sovellettava 16.10.1992 jälkeen alkaviin varainhoitovuosiin, joiden osalta ei ole tehty tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevaa päätöstä ennen asetuksen N:o 1287/95 voimaantuloa (asia C-373/99, Kreikka v. komissio, tuomio 6.12.2001, Kok. 2001, s. I-9619, 80 kohta). Koska käsiteltävässä asiassa on kyseessä varainhoitovuosi 1995 ja koska tähän varainhoitovuoteen liittyvä päätös tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä eli päätös 1999/187/EY on tehty 3.2.1999, toisin sanoen asetuksen N:o 1287/95 voimaantulon jälkeen, tästä vastoin Espanjan hallituksen väitteitä seuraa, että korjausmenettelyä oli sovellettava tähän varainhoitovuoteen.
39 Espanjan hallitus väittää kuitenkin, että vaikka korjausmenettelyä olisi sovellettava varainhoitovuoteen 1995, menettelyä koskevasta 24 kuukauden määräajasta seuraa, ettei korjausta voitu käsiteltävässä asiassa soveltaa kaikkiin kyseisen varainhoitovuoden aikana suoritettuihin määriin.
40 Näin ollen on tarkistettava, onko komissio riidanalaisen päätöksen tehdessään noudattanut asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa säädettyä 24 kuukauden määräaikaa.
41 Tältä osin asianosaiset ovat samaa mieltä siitä, että komission kirjallinen tiedoksianto on päivätty 8.7.1997 siten, että juuri tämä päivämäärä on otettava huomioon asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun 24 kuukauden määräajan laskennassa. Komissio voi näin ollen tarvittaessa soveltaa korjausmenettelyä menoihin, jotka Espanjan kuningaskunta on suorittanut 8.7.1995 lähtien.
42 On myös korostettava, että Espanjan hallitus ei kiistä, että vuonna 1995 kaupan pidettyihin banaaneihin liittyvän tasaustuen lopullinen määrä on vahvistettu - ja tuen loppuosa maksettu - vuonna 1996.
43 On kuitenkin katsottava, että kyseinen päivämäärä on ratkaiseva asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamisen kannalta. Vaikka edellisen vuoden aikana suoritetut määrät voivat esiintyä tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehdyssä päätöksessä, ne ovat - kuten komissio on perustellusti korostanut - ainoastaan väliaikaisia suorituksia, jotka edellyttävät vakuuden asettamista, eikä niillä näin ollen ole merkitystä tukimaksun suorittamispäivämäärän määrittämiselle 24 kuukauden määräajan soveltamista varten.
44 On todettava, että tukimenot on suoritettu vuonna 1996 eli komission kirjallista 8.7.1997 päivättyä tiedoksiantoa edeltävän 24 kuukauden määräajan aikana.
45 Tästä seuraa, ettei komissio ole riidanalaista päätöstä tehdessään jättänyt noudattamatta asetuksen N:o 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettua 24 kuukauden määräaikaa sen korjauksen osalta, joka koskee vuonna 1996 vahvistettua markkinointivuoden 1995 tukea.
46 Edellä esitetyn perusteella on tehtävä johtopäätös, että riidanalaisella päätöksellä ei ole Espanjan kuningaskunnan vahingoksi loukattu oikeusvarmuuden ja luottamuksensuojan periaatteita, kun siinä on tehty korjaus vuonna 1996 suoritettuihin tukimenoihin, jotka liittyvät vuonna 1995 kaupan pidettyihin banaaneihin.
47 Espanjan hallituksen ensimmäinen kanneperuste, joka koskee riidanalaisen päätöksen virheellistä soveltamista varainhoitovuoden 1995 aikana suoritettuihin maksuihin, on näin ollen hylättävä perusteettomana.
Toinen kanneperuste, joka koskee väärien tietojen käyttämistä ja tulkintaa koskevaa virhettä
Asianosaisten lausumat
48 Espanjan hallitus väittää ensinnäkin, että komissio on käyttänyt kaupanpitoa varainhoitovuosien 1996 ja 1997 aikana koskevia tietoja virheellisesti soveltaessaan niitä markkinointivuosiin 1995 ja 1996, jotka vastaavat kalenterivuosia eivätkä osu ajallisesti yhteen valittujen varainhoitovuosien kanssa.
49 Komissio vastaa käyttäneensä Espanjan viranomaisten sille toimittamia tietoja ja korostaa ehdottaneensa niille useampaan otteeseen muiden täsmällisempien tietojen toimittamista todeten, että se on valmis tekemään laskelmat uudelleen.
50 Toisessa väitteessään Espanjan hallitus kiistää komission johtopäätökset, kun komissio erittäin alhaisia myyntihintoja koskevaan havaintoon nojautuen väittää, että kansallisten viranomaisten tarkastukset ovat rajoittuneet hallinnollisiin tarkastuksiin ja että on olemassa todellinen vaara, että laaditut laskut koskivat banaaneja, joita ei tosiasiassa ollut pidetty kaupan tai joiden laatu on ollut yhteisissä vaatimuksissa edellytettyä huonompi.
51 Tältä osin Espanjan hallitus painottaa ensinnäkin sitä, että "alhaiset hinnat" koskevat vain hyvin vähäisiä banaanimääriä. Näin ollen varainhoitovuoden 1995 osalta 5 ESP/kg alittavalla hinnalla ja hinnalla 5-10 ESP/kg myydyt banaanimäärät edustavat vastaavasti 0,48 prosenttia ja 0,4 prosenttia niiden banaanien kokonaismäärästä, joille tukea on haettu kyseisenä varainhoitovuonna. Varainhoitovuonna 1996 ne edustivat vastaavasti 0,9 prosenttia ja 0,5 prosenttia niiden banaanien kokonaismäärästä, joille tukea on haettu kyseisenä varainhoitovuonna.
52 Espanjan hallitus väittää toiseksi, että yhteisten laatuvaatimusten noudattaminen on varmistettu banaanialan laatuvaatimusten noudattamisen valvontaan liittyvistä säännöksistä 15 päivänä joulukuuta 1995 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2898/95 (EYVL L 304, s. 17) säädettyjen tarkastusten täytäntöönpanolla. Muita tarkastuksia on tehty suhdanneongelmien, ilmiantojen tai väärinkäytösepäilyjen perusteella. Lisäksi käytössä on "automaattinen varoitusjärjestelmä", johon sisältyy erityistarkastusten tekeminen silloin, kun itsehallintoviranomaisten yksiköiden tekemistä raporteista käy ilmi, että hinnat ovat laskeneet tietyn rajan alle.
53 Näiden tarkastusten lisäksi Intervención General de la Administración del Estado ja Servicio de Inspección Financiera de la Comunidad Autónoma de Canarias (Espanjan valtion kansallisten menojen tarkastusosasto ja Kanariansaarten itsehallintoalueen rahoitustarkastusyksikkö) ovat suorittaneet jälkikäteisiä tarkastuksia tasaustuen saajien luona. Kyseiset tarkastukset ovat mahdollistaneet sen vahvistamisen, että banaanien kaupanpitotoimenpiteet alennetulla hinnalla olivat todellisia ja että myydyt banaanit olivat yhteisten laatuvaatimusten mukaisia.
54 Espanjan hallitus viittaa kolmanneksi sovitteluelimen huomautukseen, jonka mukaan on epätodennäköistä, että yhteiset laatuvaatimukset alittavia banaaneja olisi myyty tilanteessa, jossa banaaneista oli ylitarjontaa. Kyseinen hallitus nimittäin selittää, että tällaisissa olosuhteissa ostajat ostavat mieluummin hieman kalliimpia, mutta laadultaan mainittujen vaatimusten mukaisia banaaneja.
55 Neljänneksi alhainen hintataso Kanariansaarten markkinoilla voi selittyä useammalla suhdanteisiin liittyvällä syyllä, kuten mantereen markkinoiden ylitarjonnalla, alhaisemmilla hinnoilla tarjottujen korvaavien hedelmien tulemisella markkinoille ja tietyillä ilmastollisilla tekijöillä. Kanariansaarten markkinoilla toimivien tukkukauppiaiden noudattamia viikoittaisia hintoja koskevat luettelot, jotka on esitetty sovitteluelimelle ja liitetty yhteisöjen tuomioistuimelle esitettyihin huomautuksiin, osoittavat hintojen merkittävät vaihtelut vuoden aikana.
56 Espanjan hallitus korostaa viidenneksi, että sovitteluelimen mukaan on täysin mahdollista, että vähäisiä banaanimääriä, jotka täyttivät yhteiset laatuvaatimukset, oli myyty omakustannushinnan alittavalla hinnalla, koska niiden myynti antoi tuottajille mahdollisuuden saada tasaustukea, jota nämä eivät muuten olisi voineet saada.
57 Lopulta Espanjan hallitus väittää kuudenneksi, että asiakirjassa VI/5330/97 kiinteämääräisen korjauksen tekemiselle asetetut edellytykset eivät ole missään tapauksessa täyttyneet käsiteltävässä asiassa.
58 Komissio väittää, että rahoituskorjauksen välttämättömyys seuraa johtopäätöksistä, joihin sen yksiköt tulivat suoritettuaan satunnaisen tarkastuksen otannalla, jonka laajuus oli yli 100 maksuasiakirjaa. Tiettyjä todetuista hinnoista, jotka olivat alle 5 ESP tai 5-10 ESP, voitiin sen mukaan pitää "symbolisina". Komissio toteaa vertailun vuoksi, että vuosittainen banaanien keskimääräinen myyntihinta oli 16 ESP/kg vuonna 1995 ja 22,7 ESP/kg vuonna 1996; viikkotasolla alhaisin keskiarvo oli 10 ESP/kg vuonna 1995 ja 18 ESP/kg vuonna 1996, vaikka vuoden 1996 viikon 14 aikana todettiinkin pudotus hintaan 9,47 ESP/kg.
59 Kanariansaarten viranomaisten selvitykset ovat komission mukaan osoittaneet, ettei liiketoimien tarkastuksissa ollut menty puhtaan hallinnollista ja pinnallista tasoa pidemmälle. Lisäksi tarkastetuista tiedoista kävi ilmi, että tarkastusvoimavaroja, joita alueellisilla maatalousviranomaisilla oli käytettävissään, oli hyödynnetty vain vähän. Mitä tulee "automaattiseksi varoitusjärjestelmäksi" kutsuttuun järjestelmään, se on otettu käyttöön vastaa vuonna 1997, kun tarkastamisen ja hyväksymisen kohteena olevat vuosiin 1995 ja 1996 liittyvät markkinointivuodet olivat päättyneet.
60 Komissio mainitsee, että nämä näkökohdat huomioon ottaen se on katsonut, että symbolisiksi kuvatut hinnat vastasivat fiktiivisiä myyntejä tai yhteisiä laatuvaatimuksia täyttämättömien tuotteiden myyntejä, tunnustaen kuitenkin sen, että hintaan 5-10 ESP/kg myytyjen määrien osalta asiaa voitiin perustellusti pitää epävarmana.
61 Komissio täsmentää, että se suostui kahdenvälisen kokouksen aikana siihen, että Kanariansaarten viranomaiset järjestävät tilintarkastuksen, jotta voidaan verrata välittäjien tekemiä banaanien ostoja ja kyseisten välittäjien myöhemmin suorittamia banaanien myyntejä. Heinä- ja elokuuta 1996 - ajanjakso, jona hinnoilla on taipumus laskea - koskevan tilintarkastuksen perusteella laaditusta kertomuksesta on käynyt ilmi, että kakkoslaatuisten eli laadultaan huonojen banaanien hinnat olivat edelleen 10-50 ESP/kg. Tästä syystä kertomuksella ei ole komission mukaan voitu osoittaa, että 10 ESP/kg alittavaan hintaan tehdyt myynnit olisivat olleet todellisia. Espanjan hallituksen tähän kertomukseen myöhemmin tekemillä tarkennuksilla ei myöskään ole kyetty osoittamaan näiden myyntien todellisuutta.
62 Komissio katsoo, ettei ylitarjonta tai korvaavien tuotteiden markkinoilla olo eivätkä ilmastolliset syyt selitä, miksi markkinoilla noudatetut hinnat olivat niin alhaiset.
63 Komissio myöntää, että tietyt tuottajat saattoivat haluta myydä tuotantonsa mihin tahansa hintaan saadakseen tasaustukea. Se kuitenkin lisää, että myyntien on joka tapauksessa oltava todellisia ja niiden on kohdistuttava laadultaan valvottuihin banaaneihin. Todettujen hintojen perusteella ei komission mukaan kuitenkaan vaikuta mahdolliselta, että nämä molemmat edellytykset olisivat täyttyneet.
64 Komissio korostaa, etteivät sen väitteet ole millään tavoin ristiriidassa Espanjan hallituksen esittämien hintaluettelojen kanssa. Ne osoittavat banaanien hintojen vaihtelevan Kanariansaarilla huomattavasti, mutta ne eivät komission mukaan kuitenkaan selitä sen yksiköiden havaitsemia poikkeuksellisen alhaisia myyntihintoja. Lisäksi kyseiset luettelot liittyvät tukkuhintoihin, kun taas päätetty korjaus on laskettu tuottajien ja tukkukauppiaiden välisten myyntihintojen perusteella. Luettelot eivät näin ollen voi olla merkityksellisiä todisteita.
65 Komissio väittää, että Espanjan hallituksen viittauksilla tiettyihin asiakirjassa VI/5330/97 esitettyihin edellytyksiin ei ole merkitystä, koska nämä edellytykset koskevat kiinteämääräisiä korjauksia. Komissio ei kuitenkaan ole tässä tapauksessa soveltanut tällaisia korjauksia, koska se on voinut arvioida aiheutuneen vahingon.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
66 Väitetystä väärien tietojen käyttämisestä on todettava, että komissio on pyytänyt Espanjan viranomaisia toimittamaan sille vuosiin 1995 ja 1996 liittyviä tietoja. Saatuaan varainhoitovuosiin - jotka alkavat kunkin vuoden lokakuussa ja päättyvät seuraavan vuoden syyskuussa - 1995 ja 1996 eikä kalenterivuosia vastaaviin markkinointivuosiin liittyvät tiedot se on useaan kertaan pyytänyt kyseisiä viranomaisia korjaamaan toimitetut tiedot. Ne eivät kuitenkaan ole lähettäneet mitään korjausta.
67 Näin ollen on katsottava, ettei komissio ole tehnyt virhettä pyytäessään vuosiin 1995 ja 1996 liittyviä tietoja ja käyttäessään sitten ainoastaan tietoja, jotka Espanjan viranomaiset ovat sille toimittaneet ja joita ne eivät ole korjanneet komission tätä koskevan pyynnön jälkeenkään.
68 Mitä tulee komission väitettyyn tulkintavirheeseen, joka koskee sen tarkastusten tuloksia, on muistettava, ettei komission tarvitse maatalouden yhteistä markkinajärjestelyä koskevien sääntöjen rikkomisen osoittamiseksi näyttää tyhjentävästi jäsenvaltioiden viranomaisten suorittamien tarkastusten riittämättömyyttä tai niiden esittämien lukujen sääntöjenvastaisuutta, vaan sen on esitettävä näyttö vakavasta ja perustellusta epäilyksestä kyseisten tarkastusten tai lukujen suhteen. Tämä komission näyttövaatimuksen keventäminen johtuu siitä, että jäsenvaltio pystyy parhaiten keräämään ja tarkistamaan EMOTR:n tilien tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi tarvittavat tiedot ja sen on siten esitettävä yksityiskohtaisempi ja täydellisempi näyttö näiden tarkastusten tai lukujen todenperäisyydestä ja tarvittaessa komission väitteiden paikkansapitämättömyydestä (ks. erityisesti asia C-247/98, Kreikka v. komissio, tuomio 11.1.2001, Kok. 2001, s. I-1, 7-9 kohta).
69 Käsiteltävässä asiassa on katsottava, että ottaen huomioon komission havaitsemat epätavallisen alhaiset hinnat Kanariansaarten markkinoilla sillä on voinut olla vakavia epäilyksiä toteutettujen tarkastusten tehokkuudesta sekä suoritetuiksi väitettyjen myyntien todellisuudesta tai siitä, että myydyt banaanit olivat yhteisten laatuvaatimusten mukaisia.
70 Näin ollen Espanjan hallituksen tehtävänä oli yksityiskohtaisemman ja täydellisemmän näytön esittäminen suoritetuiksi väitettyjen myyntien todellisuudesta ja siitä, että myydyt tuotteet olivat yhteisten laatuvaatimusten mukaisia. Sille kuului erityisesti sen osoittaminen, että sovellettava valvontajärjestelmä olisi havainnut mahdolliset poikkeavuudet.
71 Tältä osin Espanjan hallitus on esittänyt tietoja yhtäältä käytössä olevasta valvontajärjestelmästä ja toisaalta myyntien todellisuudesta sekä siitä, että myydyt banaanit olivat yhteisten laatuvaatimusten mukaisia.
72 On tarkistettava, muodostavatko kyseiset tiedot riittävän näytön.
73 Espanjan hallituksen huomautuksista käy tarkastusten osalta ensinnäkin ilmi, että "automaattiseksi varoitusjärjestelmäksi" kutsuttu järjestelmä on otettu käyttöön vasta vuonna 1997. Tästä seuraa, että kyseisellä järjestelmällä ei ole merkitystä vuosiin 1995 ja 1996 liittyvien tarkastusten riittävyyden tutkinnassa. Toiseksi, vaikka yleinen valvontajärjestelmä olisi ollut käytössä, mainituista huomautuksista ei käy ilmi, että olisi vahvistettu yleensä ottaen, että erityistarkastuksia on tehtävä, jos todetaan epätavallisen alhaisia hintoja markkinoilla, eikä että tällaisia tarkastuksia olisi tapahtunut käsiteltävässä asiassa. Tästä seuraa, että komissio on voinut perustellusti katsoa, että suoritetut tarkastukset olivat riittämättömiä.
74 Mitä tulee riidanalaisista myynneistä toimitettuihin tietoihin, Espanjan hallitus väittää, että vuosiin 1995 ja 1996 liittyvät viikoittaiset hintaluettelot osoittavat merkittävät hintavaihtelut banaanimarkkinoilla. On kuitenkin todettava, että vaikka näistä luetteloista käy ilmi huomattavia hintavaihteluja, ne eivät osoita riidanalaisten myyntien todellisuutta. Lisäksi ne koskevat tukkukauppiaiden eikä tuottajien noudattamia hintoja. Tuki kuitenkin myönnetään tuottajille niiden myyntihintojen eikä tukkukauppiaiden laskuttamien hintojen perusteella. Mainitut luettelot eivät näin ollen missään tapauksessa ole ratkaisevia todisteita.
75 Espanjan hallitus nojautuu myös heinä- ja elokuuhun 1996 liittyvän sisäisen tilintarkastuksen tuloksiin. Koska kyseinen tilintarkastus on osoittanut kaikkien hintojen ylittäneen 10 ESP, se on voinut vahvistaa komission alkuperäisiä epäilyksiä. Kyseinen hallitus ei myöskään ole onnistunut näyttämään konkreettisesti toteen, että tilintarkastuksen kohteena olleita myyntejä olisi suoritettu 10 ESP alittavalla hinnalla.
76 Sovitteluelimen huomautukset, joihin Espanjan hallitus viittaa, eivät myöskään ole todisteita, vaan ainoastaan markkinoilla havaittujen epätavallisen alhaisten hintojen mahdollisia selityksiä.
77 On siten ilmeistä, ettei Espanjan hallitus ole esittänyt konkreettisia todisteita epätavallisen alhaiseen hintaan tapahtuneista myynneistä eikä siitä, että näiden myyntien kohteena olleet banaanit olivat yhteisten laatuvaatimusten mukaisia. Näin ollen on katsottava, ettei komissio ole tehnyt virhettä pysyessään alkuperäisissä johtopäätöksissään, ettei riidanalaisten myyntien suorittaminen yhteisön lainsäädännön mukaisesti ole todennäköistä ja että rahoituskorjauksen soveltaminen on välttämätöntä.
78 Mitä tulee sovelletun korjauksen määrään ja erityisesti Espanjan hallituksen komissioon kohdistamaan arvosteluun, jonka mukaan komissio ei ole noudattanut kiinteämääräisiin korjauksiin sovellettavia edellytyksiä, riittää sen toteaminen, että tehty korjaus ei ole kiinteämääräinen, vaan vastaa arviota EMOTR:n kärsimästä tappiosta. Tästä seuraa, etteivät asiakirjan VI/5330/97 mukaiset kiinteämääräisiin korjauksiin liittyvät edellytykset olleet sovellettavissa.
79 Toinen kanneperuste, joka koskee väärien tietojen käyttämistä ja tulkintaa koskevaa virhettä, on näin ollen hylättävä perusteettomana.
Puutteellisia perusteluja koskeva kolmas kanneperuste
Asianosaisten lausumat
80 Espanjan hallitus katsoo, että riidanalainen päätös on puutteellisesti perusteltu. Sen mukaan komissio ei ole selittänyt riidanalaisen päätöksen tekemistä edeltäneessä menettelyssä eikä itse päätöksessä, minkä vuoksi yhteisön rahoituksen ulkopuolelle jätettyjen banaanien osuus on yhtäältä 100 prosenttia 5 ESP/kg alittavaan hintaan kaupan pidettyjen banaanien osalta ja toisaalta 25 prosenttia hintaan 5-10 ESP/kg kaupan pidettyjen banaanien osalta. Mainitussa päätöksessä ei ole perusteltu tätä seikkaa lainkaan, mikä estää Espanjan hallitusta tuntemasta toteutetun toimen perusteluja.
81 Komissio kiistää Espanjan hallituksen esittämän kanneperusteen. Se muistuttaa, että oikeuskäytännössä ei ole edellytetty yksityiskohtaisia perusteluja, koska jäsenvaltio osallistuu läheisesti päätöksen valmisteluun. Se mainitsee, että tarkasteltavana olevassa asiassa Espanjan hallitus on tiennyt 15.6.1999 lähtien ja jo sitä ennen, että korjauksen syynä oli myyntihintojen poikkeuksellinen alhaisuus.
82 Komissio huomauttaa lisäksi, etteivät Espanjan viranomaiset ole missään menettelyn vaiheessa asettaneet kyseenalaiseksi korjausprosenttien määrittämistapaa ja että ne ovat aina ymmärtäneet korjauksen syyn.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
83 On muistettava, että vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan erityisesti tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä tehtävien päätösten valmistelujen yhteydessä päätöksen perusteluja on pidettävä riittävinä, kun se jäsenvaltio, jolle päätös on osoitettu, on osallistunut kiinteästi päätöksen valmisteluun ja näin ollen tuntee ne syyt, joiden vuoksi komissio ei ole katsonut riidanalaisen summan kuuluvan EMOTR:n vastattavaksi (ks. asia C-147/99, Italia v. komissio, tuomio 22.11.2001, Kok. 2001, s. I-8999, 57 kohta).
84 Tältä osin komission noudattamasta menettelystä, joka on esitetty tämän tuomion 10-22 kohdassa, käy ilmi, että Espanjan viranomaiset ovat osallistuneet kiinteästi päätöksen valmisteluun ja että ne tunsivat komission epäilykset ja syyt, joiden vuoksi se aikoi tehdä rahoituskorjauksen. Näin ollen on katsottava, ettei komissio ole laiminlyönyt EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuuttaan, ja Espanjan hallituksen kolmas kanneperuste on hylättävä perusteettomana.
85 Kaikki edellä esitetyt seikat huomioon ottaen kanne on kokonaisuudessaan hylättävä.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
86 Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Espanjan kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska Espanjan kuningaskunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1) Kanne hylätään kokonaisuudessaan.
2) Espanjan kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.