CELEX: 62004CJ0129
Javna naročila
Direktiva 89/665/EGS
Revizijski postopek oddaje javnih naročil
Osebe, ki jim morajo biti dostopni revizijski postopki
Priložnostna družba kot ponudnik
Prepoved, da član priložnostne družbe vloži posamično tožbo
Pojem "interes za pridobitev javnega naročila"

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 1 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju
zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje
(UL L 395, str. 33), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za
oddajo javnih naročil storitev (UL L 209, str. 1, v nadaljevanju: Direktiva 89/665).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Espace Trianon SA (v nadaljevanju: Espace Trianon) in Société wallonne de location-financement
SA (v nadaljevanju: Sofibail), članoma priložnostne družbe „Espace Trianon–Sofibail“, ter Office communautaire et régional
de la formation professionnelle et de l’emploi (v nadaljevanju: FOREM) v zvezi s postopkom oddaje javnega naročila.

Pravni okvir

Skupnostna ureditev
Člen 1 Direktive 89/665 določa:
„1.   Države članice sprejmejo ukrepe, potrebne, da bi zagotovili v zvezi s postopki oddaje javnih naročil s področja direktiv 71/305/EGS,
77/62/EGS in 92/50/EGS [...], učinkovito in zlasti čim hitrejšo revizijo odločitev, ki so jih sprejeli naročniki skladno s
pogoji, določenimi v naslednjih členih ter zlasti v členu 2(7) na podlagi obrazložitve, da so take odločitve kršile pravo
Skupnosti na področju javnega naročanja ali nacionalne predpise o izvajanju tega prava.
[…]
3.      Države članice zagotovijo, da so na voljo revizijski postopki v skladu s podrobnimi predpisi, ki jih države članice lahko
sprejmejo, vsaj za vsako osebo, ki ima ali je imela interes, da bi dobila določeno javno naročilo v zvezi s preskrbo ali javno
naročilo za gradnje, in ki je bila oškodovana ali pa ji grozi oškodovanje zaradi domnevne kršitve. […]“
Člen 2(1) Direktive 89/665 določa:
„Države članice zagotovijo, da sprejeti ukrepi v zvezi z revizijskimi postopki, določeni v členu 1, vključujejo določbo, ki
omogoča, da:
[…]
b)     se razveljavi ali zagotovi, da se razveljavijo nezakonito sprejete odločitve, vključno z odpravo diskriminacijskih tehničnih,
ekonomskih ali finančnih specifikacij v razpisu, razpisni dokumentaciji ali v katerih koli drugih dokumentih, ki se nanašajo
na postopek oddaje javnega naročila;
[…]“
Člen 21 Direktive Sveta 93/37/EGS z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (UL L
199, str. 54) določa:
„Ponudbe lahko predložijo skupine gradbenikov. Od teh skupin se ne sme zahtevati, da prevzamejo posebno pravno obliko za to,
da bi lahko predložile ponudbo; vendar pa se to lahko zahteva od izbrane skupine, ko ji je naročilo že oddano.“

Nacionalna ureditev
Na podlagi člena 14(1) usklajenih zakonov z dne 12. januarja 1973 o Conseil d'État [državnem svetu] (
Moniteur belge
z dne 21. marca 1973, str. 3461) je Conseil d’État pristojen za odločanje o ničnostnih tožbah zoper odločbe o oddaji javnega
naročila.
Člen 19, prvi pododstavek, istih usklajenih zakonov, ki med drugim ureja dejavno legitimacijo pri ničnostnih tožbah, določa:
„[…] ničnostne tožbe […] lahko vloži pri upravnem oddelku vsaka stranka, ki zatrjuje škodo ali korist, in jih pisno predloži
oddelku v oblikah in rokih, ki jih predpiše kralj.“
Člen 522(2) Code des sociétés [zakonik o družbah] glede odločitev o uvedbi sodnih postopkov za delniške družbe določa:
„Upravni odbor zastopa družbo navzven in pred sodiščem, bodisi kot tožeča ali tožena stranka. Vendar lahko statut podeli enemu
ali več članom upravnega odbora pooblastilo, da sami ali skupaj zastopajo družbo. Ta klavzula je veljavna proti tretjim osebam.
[…]“
Navedeni zakonik pravno ureja status priložnostnih družb (sociétés momentanées), prej imenovanih „associations momentanées“.
Člen 47 istega zakonika opredeljuje priložnostno družbo kot „družbo brez pravne osebnosti, katere namen je, da brez firme
izvede enega ali več določenih gospodarskih poslov“.

Spora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
FOREM je kot naročnik 30. septembra 1997 v
Uradnem listu Evropskih skupnosti
objavil javni razpis za oddajo javnega naročila, katerega predmet je bil „osnutek, izvedba in financiranje stavbe s površino
približno 6500 m
“, namenjene uporabi njegove regionalne direkcije Liège.
Odpiranje ponudb je bilo 20. februarja 1998. Predloženih je bilo pet ponudb, med njimi je eno predložila priložnostna družba
Espace Trianon–Sofibail.
Uprava FOREM je 22. decembra 1998 oddala javno naročilo drugi priložnostni družbi CIDP-BPC. Ista uprava je 8. januarja 1999
potrdila svojo odločbo z dne 22. decembra 1998. Odločba o oddaji je bila 25. januarja 1999 vročena Espace Trianon in Sofibailu.
Ti družbi sta ločeno 19. februarja 1999 in 8. marca 1999 vložili tožbi za razglasitev ničnosti odločb uprave FOREM z dne 22.
decembra 1998 in 8. januarja 1999.
Conseil d’État v svoji predložitveni odločbi ugotavlja, da sta odločitvi Espace Trianon o uvedbi sodnih postopkov sprejela
njena člana in ne njen upravni odbor v skladu s statutom. Zato sta nezakoniti. Navaja, da nasprotno odločitvi Sofibaila o
uvedbi sodnih postopkov nista sporni.
Ker sta navedeni družbi svojo ponudbo predložili v imenu priložnostne družbe Espace Trianon–Sofibail in ker sta odločitvi
Espace Trianon o uvedbi sodnih postopkov nezakoniti, je Conseil d’État prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje
predložilo ta vprašanja, da bi se prepričalo, ali sta tožbi Sofibaila dopustni, ker je ta sam izpodbijal odločbi upravnega
odbora FOREM z dne 22. decembra 1998 in 8. januarja 1999:
„1.   Ali člen 1 Direktive 89/665 […] nasprotuje nacionalnemu predpisu, kot je člen 19, prvi pododstavek, zakonov o Conseil d’État,
ki so bili usklajeni 12. januarja 1973, ki se ga razlaga tako, da člani priložnostne družbe brez pravne osebnosti, ki se kot
taka udeleži postopka oddaje javnega naročila in ji to ni bilo oddano, lahko le vsi skupaj – v lastnosti družbenikov ali v
svojem imenu – vložijo tožbo zoper odločbo o oddaji navedenega naročila?
2.     Ali je odgovor na vprašanje drugačen, če so sicer vsi člani priložnostne družbe tožili skupaj, tožba enega njenih članov pa
je nedopustna?
3.     Ali člen 1 Direktive 89/665 […] nasprotuje nacionalnemu predpisu, kot je člen 19, prvi pododstavek, zakonov o Conseil d’État,
ki so bili usklajeni 12. januarja 1973, ki se ga razlaga tako, da član take priložnostne družbe kot posameznik ne more zahtevati
revizije odločbe o oddaji niti v lastnosti družbenika niti v svojem imenu?“

Vprašanja za predhodno odločanje
S prvim in tretjim vprašanjem, ki ju je treba preučiti skupaj, želi predložitveno sodišče izvedeti, ali člen 1 Direktive 89/665
nasprotuje nacionalnemu predpisu, da lahko, kadar se je priložnostna družba brez pravne osebnosti kot taka udeležila postopka
oddaje javnega naročila in ji to ni bilo oddano, le vsi člani te družbe skupaj vložijo tožbo zoper odločbo o oddaji. Z drugim
vprašanjem predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je odgovor na prvo in tretje vprašanje drugačen, če so vsi člani priložnostne
družbe tožili skupaj, tožba enega njenih članov pa je bila nedopustna.
Treba je opozoriti, da je v skladu s členom 1(1) Direktive 89/665 zoper odločitve naročnikov nujna učinkovita revizija in
da morajo biti v skladu s odstavkom 3 tega člena na voljo revizijski postopki vsaj za vsako osebo, ki ima interes, da bi dobila
javno naročilo.
Espace Trianon, Sofibail in Komisija Evropskih skupnosti zatrjujejo, da v okoliščinah, kot so te v postopku v glavni stvari,
nacionalni procesni predpis, ki zahteva, da člani priložnostne družbe tožijo skupaj in morajo zato soglašati, da vložijo tožbo
zoper odločbo o oddaji javnega naročila, ne spoštuje zahteve za dostop do revizijskih postopkov iz člena 1(3) Direktive 89/665.
Po njihovem mnenju mora učinkovito sodno varstvo dopuščati članom take družbe, da imajo individualno pravico do revizije.
Glede tega je treba navesti, da se navedeni člen 1(3) s tem, ko se sklicuje na vsako osebo, ki ima interes, da bi pridobila
javno naročilo, v položaju, kot je ta v postopku v glavni stvari, nanaša na osebo, ki je s predložitvijo svoje ponudbe za
zadevno javno naročilo izkazala interes za njegovo pridobitev.
Torej je v teh okoliščinah priložnostna družba kot taka tista, ki je predložila ponudbo, in ne njeni posamezni člani. To so
prav tako vsi člani te družbe, ki bi morali podpisati pogodbo in opraviti dela, če bi jim bilo oddano zadevno naročilo.
V nasprotju z drugimi položaji, ki jih je obravnavalo Sodišče (glej zlasti sodbi z dne 12. februarja 2004 v zadevi Grossmann
Air Service, C-230/02, Recueil, str. I‑1829, točka 28, in z dne 11. januarja 2005 v zadevi Stadt Halle in RPL Lochau, C-26/03,
ZOdl., str. I-1, točka 41) v postopku v glavni stvari nič ne nasprotuje temu, da člani priložnostne družbe vsi skupaj, v lastnosti
družbenika ali v svojem imenu, vložijo ničnostno tožbo zoper odločbi z dne 22. decembra 1998 in 8. januarja 1999.
Zato nacionalni procesni predpis, ki zahteva, da ničnostno tožbo zoper odločbo naročnika o oddaji javnega naročila vložijo
skupaj člani, ki oblikujejo priložnostno družbo, ki odda ponudbo, ne omejuje dostopnosti do take tožbe na način, ki nasprotuje
členu 1(3) Direktive 89/665.
Kot izhaja iz spisa, to še toliko bolj drži, ker lahko po belgijskem pravu člani take družbe kadar koli pred vložitvijo tožbe
uredijo vprašanje sposobnosti družbe, da uvede sodni postopek, z notranjim dogovorom, brez kakršne koli druge formalnosti.
Dalje ni mogoče pritrditi trditvi Komisije, da bi bilo pravilo, kot je sporno v postopku v glavni stvari, ki naj bi vsebovalo
zahtevo, da skupnosti ponudnikov prevzamejo posebno pravno obliko za to, da bi lahko predložile ponudbo, v nasprotju s členom
21 Direktive 93/37. Nacionalno pravilo, ki je sporno v postopku v glavni stvari, se dejansko omejuje na zahtevo, da priložnostna
družba, da bi lahko sprožila sodni postopek, v skladu z ustreznimi predpisi poskrbi za svoje zastopanje v pravni obliki, ki
so jo njeni člani medsebojno sprejeli, da bi lahko oddali ponudbo.
Dalje je treba poudariti, da se procesno pravilo iz tega postopka uporablja enako za vse tožbe, ki jih vložijo člani priložnostnih
družb v zvezi z izvedenimi posli v okviru svoje dejavnosti, ne da bi bilo pomembno, ali zahtevki temeljijo na kršitvi prava
Skupnosti ali nacionalnega prava oziroma ali se nanašajo na javna naročila gradenj ali drugih poslov.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega ni več mogoče šteti, da lahko pravilo, kot je zadevno pravilo v postopku v glavni stvari,
krši zahtevo po učinkoviti reviziji, določeno v členu 1(1) Direktive 89/665. To načelo ne zahteva, da se tožba razglasi za
dopustno, kadar so bile kršene določbe o sodnem zastopanju, ki izhaja iz sprejete pravne oblike, kolikor zadeva osebo, ki
opravi dejanje.
Končno glede drugega vprašanja nič ne nakazuje, da je treba različno obravnavati primer, ko so tožbo na začetku vložili le
nekateri člani priložnostne družbe, in primer, ko so tožbo že na začetku vložili vsi ti člani, vendar se je tožba enega izmed
njih nato štela za nedopustno.
V obeh primerih je tožba nedopustna na podlagi nacionalnih predpisov, ki le zahtevajo, da tožeče stranke izpolnijo pogoje
v zvezi s sodnim zastopanjem v skladu s pravno obliko, ki so jo izbrali sami člani. Te zahteve so splošno veljavne in ne omejujejo
učinkovitosti in dostopnosti do revizijskih postopkov ponudnikov na način, ki bi nasprotoval Direktivi 89/665. Še več, nedopustnost
tožbe enega izmed članov priložnostne družbe se lahko upraviči z okoliščinami, ki izkazujejo, da ni bilo veljavno ugotovljeno,
da je ta član nameraval uvesti sodni postopek.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je na postavljena vprašanja treba odgovoriti, da:
–        je člen 1 Direktive 89/665 treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da lahko po nacionalnem pravu le vsi člani priložnostne
družbe brez pravne osebnosti, ki se je kot taka udeležila postopka oddaje javnega naročila in ji to naročilo ni bilo oddano,
skupaj vložijo tožbo zoper odločbo o oddaji in ne le eden od njenih članov kot posameznik;
–        enako velja, če vsi člani priložnostne družbe tožijo skupaj, tožba enega njenih članov pa se šteje za nedopustno.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:
Člen 1 Direktive Sveta 89/665/EGS z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih
postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS
z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje
temu, da lahko po nacionalnem pravu le vsi člani priložnostne družbe brez pravne osebnosti, ki se je kot taka udeležila postopka
oddaje javnega naročila in ji to naročilo ni bilo oddano, skupaj vložijo tožbo zoper odločbo o oddaji in ne le eden od njenih
članov kot posameznik.
Enako velja, če vsi člani priložnostne družbe tožijo skupaj, tožba enega njenih članov pa se šteje za nedopustno.
Podpisi
* Jezik postopka: francoščina.