CELEX: 62002CJ0415
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
Välilliset verot
Direktiivi 69/335/ETY
Pääoman hankinta
Pörssitoimista kannettava vero
Haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettava vero

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 19.11.2002
ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että
Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969
annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY (EYVL 249, s. 25), sellaisena kuin se on 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä
85/303/ETY (EYVL L 156, s. 23; jäljempänä direktiivi 69/335) muutettuna, 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
–        se kantaa pörssitoimista kannettavaa veroa Belgiassa toteutetusta uusien arvopapereiden merkinnästä yhtiötä tai sijoitusrahastoa
perustettaessa, yhtiöpääomaa korotettaessa tai joukkovelkakirjalainoja liikkeeseen laskettaessa, ja koska
–        se kantaa haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa belgialaisia tai ulkomaisia julkisia pääomia koskevien haltija-asiakirjojen
materiaalisista luovutuksista silloin, kun on kyse uusista arvopapereista, joita merkitään yhtiötä tai sijoitusrahastoa perustettaessa,
yhtiöpääomaa korotettaessa tai joukkovelkakirjalainoja liikkeeseen laskettaessa.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Yhteisön oikeussäännöt
Direktiivin 69/335 11 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot eivät kanna minkäänlaista veroa:
a)      osakkeiden, osuuksien tai muiden vastaavien arvopapereiden tai näitä arvopapereita vastaavien todistusten laatimisesta, liikkeeseen
laskemisesta, hyväksymisestä pörssissä noteerattaviksi, vaihdantaan saattamisesta tai välittämisestä, niiden liikkeeseenlaskijasta
riippumatta;
b)      lainoista, mukaan lukien valtion ottamat lainat, jotka otetaan joukkovelkakirjoina tai muina siirtokelpoisina arvopapereina,
niiden liikkeeseenlaskijasta riippumatta, tai näihin liittyvistä muodollisuuksista, tai tällaisten joukkovelkakirjojen tai
muiden siirtokelpoisten arvopapereiden laatimisesta, liikkeeseen laskemisesta, hyväksymisestä arvopaperipörssissä noteerattavaksi,
vaihdantaan saattamisesta tai välittämisestä.”
Direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot voivat 10 ja 11 artiklan säännöksistä poiketen kantaa:
a)      kiinteämääräistä tai muuta veroa arvopapereiden siirroista;
– – .”
Komission direktiiviä koskevan ehdotuksen (KOM(64) 526 lopullinen), joka on tehty 14.12.1964 ja jonka nojalla annettiin direktiivi
69/335, perusteluosassa todetaan seuraavaa:
”[Pääoman hankinnasta kannettavien välillisten] verojen osalta voidaan erottaa yhtäältä ne, joita kannetaan pääoman hankinnasta,
ja toisaalta ne, joita kannetaan arvopapereihin kohdistuvista toimista. Tämä direktiiviä koskeva ehdotus koskee pääoman hankinnasta
kannettavia välillisiä veroja, ja tähän verojen ryhmään kuuluvat yhtiön oman pääoman hankinnasta suoritettava vero, kotimaisista
arvopapereista kannettava leimavero, ulkomaisista arvopapereista, jotka tuodaan kansallisille markkinoille tai jotka lasketaan
siellä liikkeeseen, kannettava leimavero, sekä ominaisuuksiltaan vastaavan kaltaiset muut välilliset verot. Arvopaperitoimiin
kohdistuvista välillisistä veroista, kuten pörssitoimista kannettavista veroista, laaditaan myöhemmin toinen direktiiviä koskeva
ehdotus. Tällä ehdotuksella ei ole näin ollen vaikutusta niiden osalta.”
Arvopaperitoimista kannettavista välillisistä veroista annettavaa neuvoston direktiiviä koskevan ehdotuksen (EYVL C 133, s.
1; jäljempänä vuonna 1976 tehty direktiiviä koskeva ehdotus), jonka komissio teki 2.4.1976, 2 artiklan 1 kohdan mukaan verotettavalla
toimella tarkoitetaan ”arvopapereiden luovutusta tai hankkimista vastiketta vastaan, kun toimen toteuttaa jossakin jäsenvaltiossa
tai kolmannessa maassa henkilö, jolla on kotipaikka jossakin jäsenvaltiossa. Kukin arvopapereiden luovutus tai hankinta muodostaa
erillisen verotettavan toimen”.
Vuonna 1976 tehdyn direktiiviä koskevan ehdotuksen 4 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraava:
”Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, jotta seuraavista toimista ei kanneta veroa:
a)      arvopapereiden liikkeeseen laskeminen ja liikkeeseen laskemisen yhteydessä ensimmäistä kertaa tapahtuva arvopapereiden ostaminen,
– – ”
Vuonna 1976 tehdyn direktiiviä koskevan ehdotuksen liitteessä olevassa V kohdassa täsmennetään seuraavaa: ”tässä direktiivissä
arvopapereiden liikkeeseen laskemisella tarkoitetaan liikkeeseenlaskijan toteuttamaa arvopapereiden luovutusta, mukaan luettuna
varausten kapitalisoinnista johtuva luovutus”.

Kansallinen lainsäädäntö
Esillä olevan asian kannalta merkitykselliset Belgian säännökset sisältyvät code des taxes assimilées au timbre -nimiseen
lakiin (leimaveroon rinnastuvista veroista annettu laki, jäljempänä CTAT) ja ne perustuvat loi modifiant le code des droits
d’enregistrement, d’hypothèque et de greffe, le code des droits de timbre et le code des taxes assimilées au timbre -nimiseen,
rekisteröinti- ja kiinnitysmaksuista sekä omaisuudensiirroista suoritettavista maksuista annetun lain, leimaverolain ja leimaveroon
rinnastuvista veroista annetun lain muuttamisesta 14.4.1965 annettuun lakiin (Moniteur belge 24.4.1965, s. 4430).
CTAT:n 120 §:ssä säädetään seuraavaa:
”Pörssitoimista kannettavaa veroa kannetaan seuraavista Belgiassa tehdyistä tai toteutetuista pörssitoimista, jotka koskevat
belgialaisia tai ulkomaisia julkisia pääomia:
1.      osto, myynti ja yleisemmin kaikki vastiketta vastaan tapahtuva luovutus ja hankinta;
2.      arvopapereiden merkitseminen, joka tapahtuu sen jälkeen kun niitä on laskettu liikkeeseen, tarjottu tai myyty yleisölle tehdyn
ilmoituksen välityksellä.”
CTAT:n 120 §:n 2 momentin ja 121 §:n 1 momentin nojalla pörssitoimista kannettavaa veroa kannetaan osakkeiden ja joukkovelkakirjalainojen
luovutuksista. Sen määrä on 0,07–1 prosenttia.
CTAT:n 126-1§:n 1 momentissa vapautetaan pörssitoimista kannettavasta verosta sellaiset toimet, jotka eivät tapahdu ammattimaisten
välittäjien välityksellä ja joita viimeksi mainitut eivät toteuta toimeksiantajien lukuun eivätkä omaan lukuunsa.
CTAT:n 159 §:n ensimmäisessä ja toisessa momentissa säädetään seuraavaa:
”Haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa kannetaan kaikista belgialaisia tai ulkomaisia julkisia pääomia koskevien
haltija-asiakirjojen luovutuksista.
Luovutuksella tarkoitetaan kaikkea arvopaperin materiaalista luovutusta sen jälkeen kun:
1.      se on merkitty;
2.      se on hankittu vastiketta vastaan;
3.      tavallinen arvopaperi on muunnettu haltija-asiakirjaksi;
4.      luottolaitoksen, pörssiyhtiön, omaisuudenhoitoyhtiön tai arvopapereiden talletuksista ja siirroista vastaavan laitoksen hoito-
ja säilytyspalveluun talletetut arvopaperit on lunastettu.”
CTAT:n 163 §:n 1 momentissa säädetään, että arvopapereiden luovutukset, jotka tapahtuvat sen jälkeen kun ne on hankittu vastiketta
vastaan ja jotka eivät tapahdu ammattimaisten välittäjien välityksellä ja joita viimeksi mainitut eivät toteuta toimeksiantajien
lukuun, on vapautettu haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavasta verosta.
CTAT:n 120 §:n 1 ja 2 momentissa tai 159 §:ssä, joissa määritetään pörssitoimista kannettavan veron ja haltija-asiakirjojen
luovutuksesta kannettavan veron soveltamisala, ei tehdä eroa arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvan liikkeeseen laskemisen
ja niihin myöhemmin kohdistuvien toimien välillä.

Oikeudenkäyntiä edeltävä menettely
Komissio katsoi, että pörssitoimista kannettava vero ja haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettava vero ovat direktiivin
69/335 11 artiklan vastaisia, ja se kehotti 10.5.1999 päivätyllä virallisella huomautuksella Belgian kuningaskuntaa esittämään
huomautuksensa kahden kuukauden määräajassa.
Belgian hallitus ilmoitti 2.8.1999 päivätyllä kirjeellä komissiolle kantansa, jonka mukaan kyseiset kaksi veroa kuuluvat direktiivin
69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan.
Koska komissio ei pitänyt tätä vastausta riittävänä, se lähetti 26.1.2000 Belgian kuningaskunnalle perustellun lausunnon,
jossa se kehotti tätä toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
Belgian hallitus ilmoitti 29.3.2000 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että se pysytti kantansa ja pyysi, että viimeksi mainitun
edustajien kanssa järjestettäisiin kokous. Kyseinen kokous pidettiin 14.12.2000, mutta koska sen perusteella ei voitu päästä
ratkaisuun, komissio päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

Kanne
Komissio väittää, että Belgian kuningaskunta on rikkonut direktiivin 69/335 11 artiklaa, jossa kielletään jäsenvaltioita kantamasta
minkäänlaista veroa muun muassa arvopapereiden liikkeeseen laskemisesta, koska se kantaa uusista arvopapereista pörssitoimista
kannettavaa veroa ja haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa.

Pörssitoimista kannettavaa veroa koskeva kanneperuste
Asianosaisten väitteet
Komissio väittää, että pörssitoimista kannettava vero on direktiivin 69/335 11 artiklan vastainen siltä osin kuin sitä kannetaan
uusien arvopapereiden merkitsemisestä yhtiötä tai sijoitusrahastoa perustettaessa, osakepääomaa korotettaessa tai lainaa liikkeelle
laskettaessa.
Komissio katsoo, että toisin kuin Belgian hallitus väittää, kyseinen vero ei kuulu direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdan
a alakohdassa säädetyn poikkeuksen piiriin, koska kyseinen säännös muodostaa poikkeuksen säännöstä, jonka mukaan veron kantaminen
on kiellettyä, ja sitä on näin ollen tulkittava suppeasti, eikä sitä sovelleta uusiin arvopapereihin niitä merkittäessä. Sen
mukaan tässä säännöksessä sallitaan jäsenvaltioiden kantavan veroa arvopapereiden siirroista, mutta termi ”siirto” edellyttää
sen mukaan, että kyseinen omaisuus on jo kuulunut jollekin toiselle omistajalle ennen siirtotoimea. Tälle tulkinnalle löytyy
sen mukaan tukea yhtäältä 14.12.1964 tehdyn direktiiviä koskevan ehdotuksen perusteluosasta, ja toisaalta yhteisöjen tuomioistuimen
oikeuskäytännöstä (ks. asia 36/86, Dansk Sparinvest, tuomio 2.2.1988, Kok. 1988, s. 409 ja asia 15/88, Maxi Di, tuomio 25.5.1989,
Kok. 1989, s. 1391), ja niistä käy ilmi, että jäsenvaltio ei voi kantaa pääomayhtiöltä direktiivin 69/335 11 artiklassa lueteltujen
toimien osalta muuta veroa kuin saman direktiivin 12 artiklassa tarkoitettuja veroja ja maksuja.
”Arvopapereiden liikkeeseen laskemista” koskevasta käsitteestä komissio toteaa, ettei tätä käsitettä voida tulkita siten,
että se kattaisi samojen arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvan siirron, koska tällaisella tulkinnalla tehtäisiin tyhjäksi
direktiivin 69/335 11 artiklassa säädetty kielto. Arvopapereiden liikkeeseen laskemista ei voida erottaa niiden ostamisesta
niitä merkittäessä, ja kieltoa kantaa veroa liikkeeseen laskemisesta sovelletaan sen mukaan analogisesti, siten kuin yhteisöjen
tuomioistuin on todennut yhdistetyissä asioissa (http://ogma.curia.eu.int:8080/cGTi/html/CelexUrl.html?command=DocNumber&lg=fi&source=Celex&numdoc=61997J0031http://ogma.curia.eu.int:8080/cGTi/html/CelexUrl.html?command=DocNumber&lg=fi&source=Celex&numdoc=61997J0032,
FECSA ja ACESA, 27.10.1998 antamassaan tuomiossa, Kok. 1998, s. I-6491, 18 ja 19 kohta), pääoman hankinnan kokonaisjärjestelyyn,
mikä sisältää osakkeiden ostamisen niitä merkittäessä.
Komissio ei hyväksy Belgian viranomaisten tulkintaa vuonna 1976 tehdyn direktiiviä koskevan ehdotuksen 4 artiklan 1 kohdasta.
Toisin kuin Belgian hallitus väittää, vaikka tässä säännöksessä kielletään veron kantaminen arvopapereiden liikkeeseen laskemisesta
ja niiden ensimmäistä kertaa tapahtuvasta ostamisesta, tällaisen kiellon ei voida tulkita olevan osoitus siitä, että nämä
kaksi toimea ovat toisistaan erillisiä tai että direktiivin 69/335 11 artiklassa tarkoitettaisiin vain liikkeeseen laskemista.
Päinvastoin se, että kyseiseen säännökseen sisältyvä kielto toistetaan toista direktiiviä koskevassa ehdotuksessa, selittyy
sillä, että on pyritty selvyyteen. Se, että osakkeiden ensimmäistä kertaa tapahtuva ostaminen mainitaan liikkeeseen laskemisen
yhteydessä, vain selventää 11 artiklaan sisältyvän kiellon sisältöä.
Pörssitoimista kannettavan veron soveltamisalasta komissio toteaa, että sillä, että tätä veroa ei kanneta tietyistä toimista,
ei voida perustella direktiivin 69/335 11 artiklan rikkomista. Se lisää, että päinvastoin kuin Belgian hallitus toteaa, pörssitoimista
kannettava vero ei rajoitu koskemaan pörssitoimeksiannon yhteydessä toteutettavia arvopapereiden siirtotoimia. Joka tapauksessa
huomioon ei voida ottaa sitä, että kyseisen veron kohteena olevat toimet tapahtuvat ammattimaisten välittäjien välityksellä,
eikä sen tahon henkilöllisyyttä, jonka lukuun toimet tapahtuvat, arvioitaessa tämän veron yhteensopivuutta edellä mainitun
säännöksen kanssa.
Belgian hallitus katsoo, että direktiivin 69/335 11 artiklan 1 kohdan a alakohta ei estä kantamasta veroa arvopapereiden ensimmäisestä
siirrosta, joka tapahtuu niiden merkitsemisen jälkeen.
Belgian hallitus katsoo, että siitä, että direktiivin 69/335 11 artiklassa käytetään termiä ”välittäminen”, seuraa välttämättä,
että on oltava myös useampia myöhemmin tapahtuvia siirtotoimia. Kiellolla kantaa minkäänlaisia veroja näistä toimista on erittäin
laaja soveltamisala, jonka täytyy kuitenkin rajoittua kyseisen direktiivin 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyyn poikkeukseen,
jossa sallitaan veron kantaminen arvopapereiden siirroista.
Belgian hallitus toteaa, että komission tekemää tulkintaa ”liikkeeseen laskemista” koskevasta termistä tai näkemystä, jonka
mukaan siirto edellyttää aikaisempaa omistusta, ei voida hyväksyä. ”Arvopapereiden liikkeeseen laskemista” koskeva termi ei
sen mukaan kata niiden ensimmäistä kertaa tapahtuvaa ostamista niitä merkittäessä, vaan rajoittuu koskemaan ne liikkeeseen
laskevan yhtiön toimintaa.
Se toteaa, että vuonna 1976 tehdystä direktiiviä koskevasta ehdotuksesta käy ilmi, että ”arvopapereiden liikkeeseen laskemisella”
on katsottava tarkoitettavan näiden arvopapereiden ensimmäistä luovutusta, eikä se kata niiden ensimmäistä kertaa tapahtuvaa
ostamista. Koska ehdotuksen pohjalta ei koskaan annettu direktiiviä, jäsenvaltiot voivat Belgian hallituksen mukaan kantaa
veroa arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvasta ostamisesta. Lisäksi asiassa C-236/97, Codan, 17.12.1998 annetusta tuomiosta
(Kok. 1998, s. I-8679) käy ilmi, että direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohtaan sisältyvää arvopapereiden ”siirtoa”
koskevaa käsitettä on tulkittava laajasti, ja että kaikkien arvopapereiden siirtoa koskevien toimien, mukaan luettuna myös
pörssiluovutukset, on kuuluttava samaan järjestelmään ja niihin voidaan soveltaa kyseisessä säännöksessä säädettyä poikkeusta.
Belgian hallitus toteaa, että vuonna 1976 tehdyn direktiiviä koskevan ehdotuksen 4 artiklan 1 kohta on kylläkin direktiivin
69/335 11 artiklassa säädetyn yleisen kiellon vastainen, mutta että siinä tehdystä erottelusta arvopapereiden liikkeeseen
laskemisen ja niiden ostamisen välillä seuraa, että vain liikkeeseen laskemisesta ei voida kantaa veroa. Toiseen toimeen,
joka kuuluu saman direktiivin 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan, ei sovelleta tätä kieltoa.
Tämän osalta Belgian hallitus väittää lisäksi, että edellä mainituista, asioissa Dansk Sparinvest ja Maxi Di annetuista tuomioista
käy ilmi, että direktiivin 69/335 11 artiklassa säädetty kielto kantaa veroa koskee vain pääomayhtiöitä eli liikkeeseenlaskijoita,
ja että veron kantaminen sijoittajilta tai arvopapereiden ensimmäisiltä ostajilta ei ole tämän säännöksen vastaista. Koska
vain sijoittajilta kannetaan pörssitoimista kannettavaa veroa, Belgian lainsäädännössä tosiasiallisesti vapautetaan arvopapereiden
liikkeeseen laskeminen pääoman hankinnan kokonaisjärjestelynä.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
Komission ensimmäiseen kanneperusteeseen vastattaessa on muistutettava, että direktiivin 69/335 11 artiklan a alakohdassa
kielletään kantamasta minkäänlaisia veroja osakkeiden, osuuksien tai muiden vastaavien arvopapereiden tai näitä arvopapereita
vastaavien todistusten laatimisesta, liikkeeseen laskemisesta, hyväksymisestä pörssissä noteerattaviksi, vaihdantaan saattamisesta
tai välittämisestä, niiden liikkeeseenlaskijasta riippumatta.
Vaikka, kuten Belgian hallitus on todennut, kyseisessä säännöksessä ei mainita nimenomaisesti osakkeiden, osuuksien tai muiden
vastaavien arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvaa ostamista, on kuitenkin totta, kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa
14 kohdassa, että mikäli sallittaisiin veron kantaminen liikkeeseen lasketun uuden osakkeen ensimmäistä kertaa tapahtuvasta
ostamisesta, tämä tarkoittaisi käytännössä, että veroa kannettaisiin arvopaperin liikkeeseen laskemisesta, koska se on olennainen
osa pääoman hankinnan kokonaisjärjestelyä. Arvopapereiden liikkeeseen laskeminen ei näet riitä sellaisenaan, vaan sillä on
merkitystä vasta kun näille arvopapereille löytyy ostajia.
Direktiivin 69/335 11 artiklan a alakohdan tehokas vaikutus edellyttää näin ollen sitä, että tässä säännöksessä tarkoitettuun
”liikkeeseen laskemiseen” on sisällyttävä myös arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuva ostaminen niiden liikkeeseen laskemisen
yhteydessä.
Belgian kuningaskunnan esittämät väitteet eivät aseta kyseenalaiseksi tätä toteamusta.
Ensinnäkin väitteestä, jonka mukaan siitä, että direktiivin 69/335 11 artiklan a alakohdassa ei nimenomaisesti mainita arvopapereiden
ensimmäistä kertaa tapahtuvaa ostamista niiden tultua liikkeeseen lasketuiksi, seuraisi, että kyseiseen toimeen ei sovelleta
tässä säännöksessä säädettyä kieltoa, on todettava, että kun vuonna 1976 tehdyn direktiiviä koskevan ehdotuksen 4 artiklan
1 kohdan a alakohdassa mainitaan arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuva ostaminen ”liikkeeseen laskemisen yhteydessä”,
siinä osoitetaan, että arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuva ostaminen on arvopapereiden liikkeeseen laskemista koskevan
yleisemmän toimen olennainen ja erottamaton osa. Toisaalta se, että komissio, ottaen huomioon mahdolliset eroavuudet kyseisen
11 artiklan a alakohdan tulkinnassa ja soveltamisessa, on halunnut varmistaa, että samoja toimia koskevia direktiivejä sovelletaan
yhdenmukaisesti, ja on määritellyt tarkemmin arvopapereiden liikkeeseen laskemista koskevan termin, ei ole omiaan heikentämään
toteamusta, jonka mukaan taloudelliselta kannalta katsottuna arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvan ostamisen niitä
liikkeeseen laskettaessa on katsottava olevan osa tätä liikkeeseen laskemista.
Toiseksi väitteestä, jonka mukaan pörssitoimista kannettava vero ei kuulu direktiivin 69/335 soveltamisalaan sillä perusteella,
että kyseistä veroa ei kanneta tässä direktiivissä tarkoitetuilta pääomayhtiöiltä vaan sijoittajilta, riittää kun todetaan,
että kielto kantaa muuta veroa kuin pääoman hankintaveroa tai kyseisen direktiivin 12 artiklassa tarkoitettuja veroja tai
maksuja koskee vain nimenomaisesti lueteltuja pääoman hankintaa koskevia toimia, ilman että niiden yksilöimiseksi on tarpeen
täsmentää veron maksusta vastuussa olevaa tahoa.
Kolmanneksi väitteestä, jonka mukaan pörssitoimista kannettava vero on direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa
tarkoitettu arvopapereiden siirroista kannettava vero, johon on näin ollen sovellettava tässä säännöksessä säädettyä poikkeusta,
on todettava, että kuten kaikkia poikkeuksia, myös kyseistä säännöstä on tulkittava suppeasti, eikä sen vaikutuksena voi olla,
että periaate, josta sillä poiketaan, menettäisi kokonaan tehokkaan vaikutuksensa.
Siitä, että direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohtaan sisältyvää termiä ”siirto” tulkittaisiin Belgian hallituksen
esittämällä tavalla, seuraisi, että tämän direktiivin 11 artiklan a alakohdalta riistettäisiin sen tehokas vaikutus siten,
että arvopapereiden liikkeeseen laskemisesta, mistä ei tämän säännöksen mukaisesti saa kantaa minkäänlaisia muita veroja tai
maksuja kuin pääoman hankintaveroa, voitaisiin kuitenkin kantaa veroa tai maksua sillä perusteella, että liikkeeseen lasketut
uudet arvopaperit on niitä liikkeeseen laskettaessa välttämättä ”siirrettävä” ostajille.
Näin ollen arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvan ostamisen niitä liikkeeseen laskettaessa ei voida katsoa olevan direktiivin
69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ”siirto”, ja näin ollen tällaisesta ensimmäistä kertaa tapahtuvasta
ostamisesta kannettava vero ei voi kuulua tässä säännöksessä säädetyn poikkeuksen piiriin.
Edellä esitetyn perusteella on todettava, että siltä osin kuin pörssitoimista kannettava vero kannetaan uusista arvopapereista,
jotka merkitään joko yhtiötä tai sijoitusrahastoa perustettaessa, osakepääomaa korotettaessa tai lainaa liikkeeseen laskettaessa,
se on direktiivin 69/335 11 artiklan a alakohdassa tarkoitettu vero, jonka kantaminen on kielletty tässä säännöksessä.
Tästä seuraa, että komission ensimmäinen kanneperuste on perusteltu.

Haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa koskeva kanneperuste
Asianosaisten väitteet
Komissio väittää tämän veron osalta, että sen pörssitoimista kannettavasta verosta esittämät väitteet pätevät soveltuvin osin
haltija-asiakirjojen luovutuksista kannettavaan veroon. Se täsmentää kuitenkin, että kyseinen vero on direktiivin 69/335 11
artiklan vastainen vain siltä osin kuin sitä kannetaan arvopapereiden luovutuksista, jotka tapahtuvat niitä liikkeeseen laskettaessa.
Belgian hallitus toteaa aluksi, ettei komissio ole riittävästi perustellut väitettään, jonka mukaan haltija-asiakirjojen luovutuksesta
kannettava vero on direktiivin 69/335 11 artiklan vastainen. Pelkkä viittaaminen pörssitoimista kannettavaa veroa koskeviin
väitteisiin on riittämätöntä, koska nämä kaksi veroa ovat luonteeltaan hyvin erilaisia.
Belgian hallitus toteaa tämän jälkeen, että haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettava vero, jonka tavoitteena on tehdä
vähemmän houkuttelevaksi paperiin sidottujen arvopapereiden luovutukset ja suosia hoito- ja säilytyspalvelujen käyttämistä,
on yhteensopiva direktiivin 69/335 11 artiklassa säädetyn kiellon kanssa, koska ainoastaan arvopapereiden materiaaliset luovutukset
ovat veronalaisia. Tämä toimi on kuitenkin itsenäinen ja riippumaton arvopapereiden liikkeeseen laskemisesta. Se, että liikkeeseen
lasketut arvopaperit ovat nimellisiä, ”paperittomia” arvopapereita tai että ne on talletettu rahoituslaitoksen hoito- ja säilytyspalveluun,
ei saa aikaan kyseisestä verosta vapauttamista. Haltija-asiakirjojen luovutusten ei voida myöskään katsoa olevan näiden arvopapereiden
”liikkeeseen laskemista” tai direktiivin 69/335 11 artiklassa tarkoitettua ”välittämistä”.
Belgian hallitus toteaa lopuksi, että haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettava vero kuuluu direktiivin 69/335 12 artiklan
1 kohdan a alakohdan soveltamisalaan, koska termi ”siirto”, sellaisena kuin yhteisöjen tuomioistuin on tulkinnut sitä edellä
mainitussa asiassa Codan antamassaan tuomiossa, kattaa sekä arvopapereiden juridisen luovuttamisen että niiden materiaalisen
luovuttamisen.
Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
On todettava, että komission kanneperuste on rajattu koskemaan haltija-asiakirjojen luovutuksista kannettavaa veroa, jota
kannetaan tällaisten arvopapereiden materiaalisista luovutuksista, jotka tapahtuvat niiden liikkeeseen laskemisen yhteydessä.
Vaikka, kuten Belgian hallitus on todennut, haltija-asiakirjojen liikkeeseen laskeminen sellaisenaan ei saa aikaan kyseisen
veron kantamista, on kuitenkin totta, että tällaisten arvopapereiden niiden ensimmäisille ostajille tapahtuvan materiaalisen
luovuttamisen on tämän tuomion 35 kohdassa selostetuista syistä katsottava olevan direktiivin 69/335 11 artiklan a alakohdassa
tarkoitetun liikkeeseen laskemisen olennainen osa.
Lisäksi on todettava, että haltija-asiakirjojen materiaalinen luovuttaminen niiden ensimmäisille ostajille ei myöskään kuulu
direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamisalaan, koska, kuten käy ilmi tämän tuomion
37 kohdasta, termiä ”siirto” on tulkittava suppeasti, eikä se voi tämän tuomion 38 kohdassa selostetuista syistä kattaa liikkeeseen
laskettujen uusien arvopapereiden ensimmäistä kertaa tapahtuvaa materiaalista luovuttamista.
Toisin kuin Belgian hallitus väittää, tämä tulkinta ei ole ristiriidassa yhteisöjen tuomioistuimen edellä mainitussa asiassa
Codan antamassa tuomiossa direktiivin 69/335 12 artiklan 1 kohdan a alakohdasta tekemän tulkinnan kanssa.
Kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 38 kohdassa, yhteisöjen tuomioistuin ei tuossa tuomiossa hyväksynyt
”arvopapereiden siirtoja” koskevan käsitteen laajaa tulkintaa, vaan se tyytyi tulkitsemaan yhdenmukaisesti direktiivin 69/335
toisistaan poikkeavia kieliversioita, todetessaan, että direktiivin 12 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ei voida tulkita siten,
että siinä rajoitettaisiin jäsenvaltioiden mahdollisuutta kantaa veroja ainoastaan sellaisiin toimiin, jotka tapahtuvat arvopaperipörssissä,
kuten todetaan kyseisen direktiivin saksan- ja tanskankielisissä versioissa.
Edellä esitetyn perusteella on todettava, että siltä osin kuin haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa kannetaan
liikkeeseen laskettujen uusien haltija-asiakirjojen ensimmäistä kertaa tapahtuvista materiaalisista luovutuksista, se muodostaa
direktiivin 69/335 11 artiklan a alakohdassa kielletyn veron.
Tästä seuraa, että myös komission toinen kanneperuste on perusteltu.
Edellä esitetyn perusteella on todettava, että
Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 69/335 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
–        se kantaa pörssitoimista kannettavaa veroa Belgiassa toteutetusta uusien arvopapereiden merkinnästä yhtiötä tai sijoitusrahastoa
perustettaessa, yhtiöpääomaa korotettaessa tai joukkovelkakirjalainoja liikkeeseen laskettaessa, ja koska
–        se kantaa haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa belgialaisia tai ulkomaisia julkisia pääomia koskevien haltija-asiakirjojen
materiaalisista luovutuksista silloin, kun on kyse uusista arvopapereista, joita merkitään yhtiötä tai sijoitusrahastoa perustettaessa,
yhtiöpääomaa korotettaessa tai joukkovelkakirjalainoja liikkeeseen laskettaessa.

Oikeudenkäyntikulut
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut Belgian kuningaskunnan velvoittamista korvaamaan
oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, Belgian kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1)      Belgian kuningaskunta ei ole noudattanut pääoman hankinnasta kannettavista välillisistä veroista 17 päivänä heinäkuuta 1969
annetun neuvoston direktiivin 69/335/ETY, sellaisena kuin se on 10.6.1985 annetulla neuvoston direktiivillä 85/303/ETY muutettuna,
11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska
–
se kantaa pörssitoimista kannettavaa veroa Belgiassa toteutetusta uusien arvopapereiden merkinnästä yhtiötä tai sijoitusrahastoa
perustettaessa, yhtiöpääomaa korotettaessa tai joukkovelkakirjalainoja liikkeeseen laskettaessa, ja koska
–
se kantaa haltija-asiakirjojen luovutuksesta kannettavaa veroa belgialaisia tai ulkomaisia julkisia pääomia koskevien haltija-asiakirjojen
materiaalisista luovutuksista silloin, kun on kyse uusista arvopapereista, joita merkitään yhtiötä tai sijoitusrahastoa perustettaessa,
yhtiöpääomaa korotettaessa tai joukkovelkakirjalainoja liikkeeseen laskettaessa.
2)      Belgian kuningaskunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Timmermans
Gulmann
Schintgen
Macken

Colneric
Julistettiin Luxemburgissa 15 päivänä heinäkuuta 2004.
R. Grass

C. W. A. Timmermans
kirjaaja

toisen jaoston puheenjohtaja
*
Oikeudenkäyntikieli: ranska.