CELEX: 61991CJ0076
Statsligt handelsmonopol på spiritus i Portugal
akten verdørende Den Portugisiske Republiks tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber
Kommissionens henstilling

1 Ved kendelse af 14. februar 1991 indgaaet til Domstolens Justitskontor den 25. februar 1991 har Supremo Tribunal Administrativo i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af traktatens artikel 37 og artikel 208, stk. 1, i akten vedroerende vilkaarene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT 1985 L 302, s. 23, herefter benaevnt "tiltraedelsesakten").
2 Disse spoergsmaal er blevet rejst under en tvist mellem virksomheden Caves Neto Costa (herefter benaevnt "CNC") og Ministeriet for Handel og Turisme og statssekretaeren for udenrigshandel.
3 CNC har gjort gaeldende, at den portugisiske stat ved ikke at aabne indfoerselskontingenter for ethylalkohol paa tidspunktet for de stiltiende afvisninger af CNC' s ansoegning om at maatte indfoere 28 tons ren alkohol fra Frankrig, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens artikel 5, tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, punkt 2 i faelleserklaeringen om afskaffelsen af monopoler i de nye medlemsstater inden for landbrugsomraadet (EFT 1985 L 302, s. 480) og i henhold til Kommissionens henstilling 87/525/EOEF af 8. oktober 1987 til Den Portugisiske Republik om tilpasningen af det statslige handelsmonopol paa spiritus over for de oevrige medlemsstater (EFT L 306, s. 32, herefter benaevnt "henstillingen").
4 Da Supremo Tribunal Administrativo fandt, at sagen rejste problemer vedroerende fortolkningen af faellesskabsretten, har den besluttet at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"1) Indebaerer Den Portugisiske Republiks gradvise tilpasning fra den 1. januar 1986 af statslige handelsmonopoler ° saaledes at enhver forskelsbehandling af medlemsstaternes statsborgere med hensyn til forsynings- og afsaetningsvilkaar er udelukket foer den 1. januar 1993 ° at Den Portugisiske Republik med hensyn til monopolet paa import af ren alkohol, der forvaltes af den offentlige virksomhed Administração-Geral do Açúcar e do Alcool, er forpligtet til at aabne kontingenter for fri indfoersel fra de oevrige medlemsstater for alle de aar, der er omfattet af overgangsperioden, eller er det ikke noedvendigt at indfoere de naevnte kontingenter i den omhandlede periodes foerste aar?
2) Saafremt den sidstnaevnte opfattelse er korrekt, fra hvilken dato inden for overgangsperioden kan det med rimelighed forventes, at Den Portugisiske Republik skal ophaeve eneretten paa import af ren alkohol samt fastsaette kontingenter for fri indfoersel?
3) Skal de kontingenter for ethylalkohol, der er fastsat ved Kommissionens henstilling af 8. oktober 1987, og som udtrykkeligt er foreskrevet i tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, anses for lovmedholdelige?"
5 Hvad naermere angaar sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt de skriftlige indlaeg for Domstolen henvises til retsmoederapporten. Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende i det omfang, det er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation.
6 Tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, paalaegger Den Portugisiske Republik en forpligtelse til gradvis at tilpasse de statslige handelsmonopoler, som er omfattet af EOEF-traktatens artikel 37, stk. 1, i perioden mellem den 1. januar 1986 og den 1. januar 1993 (herefter benaevnt "overgangsperioden"), saaledes at det inden den 1. januar 1993 sikres, at enhver forskelsbehandling af medlemsstaternes statsborgere med hensyn til forsynings- og afsaetningsvilkaar er udelukket.
7 Inden besvarelsen af den forelaeggende rets spoergsmaal og for at forsyne den med alle de fortolkningselementer, som den kan have brug for, skal det bemaerkes, at for at en faellesskabsretlig bestemmelse kan frembringe direkte virkninger i forholdet mellem medlemsstaterne og deres retsundergivne, kraeves det ifoelge Domstolens faste praksis, at den paagaeldende bestemmelse er klar og ubetinget.
8 Det skal imidlertid fastslaas, at hverken traktatens artikel 37 eller den hertil svarende artikel 208, stk. 1, i tiltraedelsesakten ° i den i disse bestemmelser omhandlede overgangsperiode ° indebaerer en tilstraekkelig ubetinget og klar forpligtelse for de paagaeldende medlemsstater, der kan paaberaabes af private for en national retsinstans.
9 Domstolen har nemlig med hensyn til traktatens artikel 37 i en dom af 17. februar 1976 (sag 45/75, Rewe mod Hauptzollamt Landau, Sml. s. 181, praemis 24) fastslaaet, at det er foerst ved udloebet af overgangsperioden, at den udelukkelse af enhver form for forskelsbehandling, som skal vaere ivaerksat ved denne periodes udloeb, ikke laengere er undergivet nogen betingelse, og at dens gennemfoerelse eller virkning ikke udkraever nogen retsakt, hverken fra Faellesskabet eller medlemsstaterne.
Det foerste og det andet spoergsmaal
10 Den forelaeggende ret oensker med det foerste og andet praejudicielle spoergsmaal i det vaesentlige oplyst, om traktatens artikel 37, stk. 1, og tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at Den Portugisiske Republiks forpligtelse til gradvist at tilpasse monopolet paa ethylalkohol noedvendigvis indebaerer, at der i loebet af overgangsperioden aabnes kontingenter for fri indfoersel fra de oevrige medlemsstater af produkter, der er omfattet af dette monopol, og i bekraeftende fald, fra hvilken dato disse kontingenter skal aabnes.
11 Det bemaerkes indledningsvis, at et monopol som det i sagen omhandlede er et nationalt statsligt handelsmonopol i traktatens artikel 37, stk. 1' s forstand og derfor henhoerer under anvendelsesomraadet for tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1.
12 Med henblik paa besvarelsen af den forelaeggende rets spoergsmaal er det derfor noedvendigt at fastlaegge raekkevidden af den forpligtelse, som tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, paalaegger Den Portugisiske Republik med hensyn til den gradvise tilpasning af disse monopoler i overgangsperioden.
13 Det bemaerkes herved, at forbuddet mod enhver form for forskelsbehandling efter overgangsperiodens udloeb er en praecis forpligtelse, hvis opfyldelse skal lettes, men ikke vaere betinget af ivaerksaettelsen af den omhandlede gradvise tilpasning. Domstolen har fastslaaet dette i praemis 24 i dommen i den ovennaevnte Rewe-sag vedroerende traktatens artikel 37, stk. 1, der indeholder forpligtelser af samme raekkevidde som forpligtelserne i henhold til tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1.
14 Ifoelge samme dom skal den frist, som medlemsstaterne har til gradvis at tilpasse de omhandlede statslige monopoler, lette indfoerelsen af nye forhold, som er forenelige med udelukkelsen af enhver form for forskelsbehandling ved overgangsperiodens udloeb.
15 Det er i lyset af denne maalsaetning, man skal forstaa den opgave, som er tildelt Kommissionen ved tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, tredje afsnit, som bestaar i ° i form af henstillinger ° at rette ikke-bindende retsakter til de paagaeldende medlemsstater vedroerende fremgangsmaaderne og tempoet for den i denne artikel fastsatte tilpasning.
16 Det bemaerkes endvidere, at til forskel fra monopolet paa olieprodukter, for hvilke tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 2, fastsaetter detaljerede regler om liberalisering af markederne, indeholder denne artikels foerste stykke ingen angivelse af de foranstaltninger, hvormed den gradvise tilpasning af et monopol som det omhandlede skal foretages.
17 Det foelger af disse betragtninger, at Den Portugisiske Republik ifoelge tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, har et vidt skoen ved valget af egnede midler til gradvist at tilpasse de omhandlede monopoler, saaledes at der senest ved overgangsperiodens udloeb er sikret udelukkelse af enhver af de former for forskelsbehandling, som er naevnt i bestemmelsen. Den Portugisiske Republik kan derfor med henblik paa at opfylde sine forpligtelser i overgangsperioden anvende andre foranstaltninger end kontingenter for fri indfoersel fra andre medlemsstater.
18 Det foerste og det andet spoergsmaal skal derfor besvares med, at traktatens artikel 37, stk. 1, og tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at Den Portugisiske Republiks forpligtelse til gradvis at tilpasse monopolet paa ethylalkohol ikke noedvendigvis indebaerer, at der i loebet af overgangsperioden aabnes kontingenter for fri indfoersel fra de oevrige medlemsstater af produkter, der er omfattet af dette monopol.
19 Henset til det ovenfor givne svar er det ikke noedvendigt at besvare det tredje praejudicielle spoergsmaal.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
20 De udgifter, der er afholdt af den portugisiske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Supremo Tribunal Administrativo ved kendelse af 14. februar 1991, for ret:
Traktatens artikel 37, stk. 1, og tiltraedelsesaktens artikel 208, stk. 1, skal fortolkes saaledes, at Den Portugisiske Republiks forpligtelse til gradvis at tilpasse monopolet paa ethylalkohol ikke noedvendigvis indebaerer, at der i loebet af overgangsperioden aabnes kontingenter for fri indfoersel fra de oevrige medlemsstater af produkter, der er omfattet af dette monopol.