CELEX: 61989TJ0030
Konkurrence
bolte til boltespistoler
det relevante marked
dominerende stilling
misbrug
produktansvar
bøde

Faktiske omstaendigheder
1 Ved staevning, indleveret til Domstolens Justitskontor den 21. marts 1988, har Hilti AG (herefter benaevnt "Hilti") nedlagt paastand om annullation af Kommissionens beslutning af 22. december 1987 (herefter benaevnt "beslutningen"), hvorved Kommissionen for det foerste fastslog, at sagsoegeren indtog en dominerende stilling i EOEF paa markederne for boltepistoler og for Hilti-kompatible bolte og patronmagasiner, og at sagsoegeren havde misbrugt denne dominerende stilling i EOEF-Traktatens artikel 86' s forstand; for det andet paalagde Hilti en boede paa 6 mio. ECU og for det tredje paalagde Hilti at bringe de paatalte overtraedelser til ophoer.
2 Sagsoegeren, Hilti, er Europas stoerste producent af SM-boltepistoler, -bolte og -patronmagasiner (SM: skudmontage). Hilti, der har hjemsted i Liechtenstein, hvor den vaesentligste del af produktionen foregaar, har ogsaa produktion i Det Forenede Kongerige og andre europaeiske lande.
3 Profix Distribution Ltd. (tidligere Eurofix, herefter benaevnt "Profix" eller "Eurofix", alt efter hvor i sagen det naevnes) og Bauco (UK) Ltd. (herefter benaevnt "Bauco"), som begge har hjemsted i Det Forenede Kongerige, fremstiller bl.a. bolte til brug i de boltepistoler, sagsoegeren fremstiller. Profix og Bauco har gjort gaeldende, at sagsoegerens handelsstrategi i den relevante periode havde til formaal at udelukke dem fra markedet for bolte, der var kompatible med Hilti-vaerktoej.
4 Ved begaering indgivet den 7. oktober 1982 i medfoer af artikel 3 i Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85 og 86 (EFT 1959-1962, s. 81, herefter benaevnt "forordning nr. 17"), klagede Eurofix til Kommissionen over, at Hilti gennem sine datterselskaber i EOEF foerte en handelsstrategi, som tog sigte paa at udelukke Eurofix fra markedet for bolte, der var kompatible med Hilti-vaerktoej. Eurofix gjorde i det vaesentlige gaeldende, at Hilti naegtede at levere patronmagasiner uden det tilsvarende antal bolte til uafhaengige forhandlere eller distributoerer af Hilti-produkter. Eurofix anfoerte endvidere, at virksomheden med henblik paa at saelge sine egne bolte til Hilti-boltepistoler selv havde forsoegt at skaffe sig leverancer af patronmagasiner, men at Hilti havde faaet sin uafhaengige forhandler i Nederlandene til at ophoere med at levere patronmagasiner til Eurofix, som hidtil havde faaet sine leverancer herfra; endelig fik Eurofix ogsaa efter en direkte forespoergsel hos Hilti afslag paa levering af patronmagasiner. Eurofix anfoerte i oevrigt, at selskabet forgaeves havde anmodet Hilti om en patentlicens, og at, selv om selskabet efterfoelgende havde opnaaet en beredskabslicens (herefter benaevnt "obligatorisk beredskabslicens") i medfoer af den i Det Forenede Kongerige gaeldende patentlovgivning, havde de naermere vilkaar for licensen maattet fastsaettes af den britiske patentkontrol. Hilti havde i den forbindelse gjort klageren opmaerksom paa, at en saadan licens efter Hilti' s opfattelse ikke tillagde klageren nogen rettigheder i henhold til den moensterbeskyttelse, som Hilti haevdede selv at have i Det Forenede Kongerige.
5 Bauco indgav en lignende begaering til Kommissionen, hvori virksomheden gjorde gaeldende, at Hilti havde overtraadt Traktatens artikel 86, og anmodede om, at der blev truffet foreloebige forholdsregler. I sin officielle begaering af 26. februar 1985 anfoerte Bauco, at selskabets kunder ikke kunne koebe Hilti-patronmagasiner uden samtidig at koebe Hilti-bolte, hvilket gjorde det vanskeligt for Bauco at saelge sine egne bolte. Hilti havde naegtet at levere patronmagasiner til Bauco, og Bauco' s forsoeg paa gennem tredjemand at koebe patronmagasiner fra Hilti' s uafhaengige forhandler i Nederlandene var blevet blokeret. Endelig havde Hilti nedsat rabatten til Bauco' s kunder paa Hilti-produkter, fordi de koebte Bauco-bolte. Endvidere havde Hilti naegtet at meddele Bauco licens til fremstilling eller import af patronmagasiner. Da Bauco begyndte at fremstille eller importere saadanne patronmagasiner, anlagde Hilti sag for moenster- og patentkraenkelse med begaering om foreloebige forholdsregler. Som foelge heraf maatte Bauco den 4. december 1984 underskrive en aftale, hvorefter Bauco forpligtede sig til ikke at saelge, importere eller fremstille patronmagasiner, hvis udformning kopierede Hilti' s moensterbeskyttede tegninger, eller som indebar en kraenkelse af Hilti' s patentrettigheder. Bauco erklaerede, at det havde ansoegt om en obligatorisk beredskabslicens, men frygtede, at en saadan licens ville vaere af ringe vaerdi paa grund af Hilti' s paastaaede moensterbeskyttelse. Under alle omstaendigheder havde de naermere vilkaar for licensen senere maattet fastsaettes af patentkontrollen.
6 Paa grundlag af ovennaevnte klager anmodede Kommissionen i henhold til artikel 11 i forordning nr. 17 Hilti om en raekke oplysninger og foretog kontrolbesoeg i et af Hilti' s datterselskaber. Da Kommissionen fandt det sandsynligt, at Hilti indtog en dominerende stilling paa markedet for boltepistoler og forbrugsgods til pistolerne, og at Hilti havde misbrugt denne stilling, indledte den en procedure over for Hilti. Under denne procedure underskrev Hilti den 27. august 1985 et midlertidigt tilsagn, hvori selskabet erklaerede, at det ville bringe den praksis til ophoer, som Kommissionen havde paatalt, indtil Kommissionen havde truffet endelig afgoerelse i sagen.
7 Den 4. september 1987 underskrev Hilti et endeligt tilsagn, der har foelgende ordlyd:
"1. Paa egne vegne og paa vegne af sine fuldt ejede datterselskaber i EOEF paatager Hilti AG sig efter bedste overbevisning:
a) paa permanent basis at opfylde de tilsagn, som det afgav den 27. august 1985 i ovennaevnte sager paa en midlertidig basis, nemlig ikke i EOEF, hverken direkte eller indirekte, at koble levering af skudmontagemagasiner til levering af skudmontagebolte; foelgelig, ikke at sammenkoble koeb af patronmagasiner med koeb af andre produkter med henblik paa beregning af rabatter
b) for skudmontageprodukter at gennemfoere en rabatpolitik baseret paa noejagtige, konsekvente og transparente maengde/vaerdi rabatordninger, der anvendes ensartet og uden forskelsbehandling, og som er i overensstemmelse med de ovenfor under a) angivne tilsagn, alene med de nedenfor tre opregnede undtagelser.
(Disse tre undtagelser er:
i) imoedegaaelse af et konkurrerende tilbud
ii) kontrakter, der individuelt forhandles med kunder, som ifoelge saedvane eller i kraft af specielle krav eller omstaendigheder kun vil handle med Hilti paa grundlag af en saadan kontrakt
iii) specielle reklamefremstoed, der utvetydigt betegnes som saadanne.
Som foelge af gennemfoerelsen af en saadan rabatpolitik vil man undgaa at goere brug af visse rabattyper, herunder troskabs- og loyalitetsrabatter).
c) bortset fra i objektivt begrundede tilfaelde ikke at naegte at levere skudmontageprodukter til eksisterende kunder og ej heller ved udfoerelsen af nogen ordre at begraense maengden af de til levering bestemte skudmontageprodukter; og fortsat at forsyne Kommissionen med kvartalsvise rapporter med angivelse af enhver leveringsnaegtelse tillige med begrundelsen herfor
d) over for nuvaerende og fremtidige licenstagere i henhold til en obligatorisk beredskabslicens vedroerende dets patent for patronmagasiner i Det Forenede Kongerige at give afkald paa dets rettigheder i henhold til ophavsret for patronmagasiner i Det Forenede Kongerige og tilsvarende moensterrettigheder, som maatte eksistere i EOEF
e) at yde garanti for dets skudmontagevaerktoejer ikke alene ved brugen af originalt Hilti-forbrugsgods, men ogsaa ved brugen af andet forbrugsgods, der er af passende kvalitet
f) at gennemfoere et program med henblik paa opfyldelsen af konkurrenceretlige forpligtelser specielt for Hilti-koncernen i overensstemmelse med de retningslinjer, der er godkendt af Kommissionen i sagen National Panasonic, og at oplyse Kommissionen om de skridt, der er taget for at gennemfoere et saadant program.
2. Hilti AG paatager sig at goere sit bedste for at tilskynde de uafhaengige forhandlere i EOEF af dets skudmontageprodukter til at foelge de ovenfor under 1 anfoerte forpligtelser som en del af deres egen politik.
3. Hilti AG paatager sig fortsat at opfylde de ovenfor i stk. 1 og stk. 2 anfoerte tilsagn indtil det tidspunkt, hvor det ikke befindes at indtage en dominerende stilling, eller hvor omstaendighederne aendres saaledes, at dets stilling ikke laengere er dominerende. Og i begge tilfaelde forpligter det sig til skriftligt at give Kommissionen meddelelse, forinden det ophoerer med at opfylde de ovenfor anfoerte tilsagn."
Den anfaegtede beslutning
Konklusionen
8 I beslutningens konklusion hedder det:
"Artikel 1
Hilti AG' s adfaerd, ved over for uafhaengige fabrikanter af bolte til Hilti-boltepistoler at have optraadt paa en maade, som tog sigte paa enten at begraense deres adgang og indtraengning paa markedet for Hilti-kompatible bolte eller direkte eller indirekte at skade deres forretning eller begge dele, udgoer et misbrug af dominerende stilling efter EOEF-Traktatens artikel 86. De vaesentlige led i overtraedelsen er:
1) at sammenkoble salget af bolte med salget af patronmagasiner
2) at nedsaette rabatter og foere anden diskriminerende praksis over for kunder, som ville koebe patroner uden bolte
3) at paalaegge uafhaengige distributoerer ikke at effektuere visse eksportordrer
4) at naegte at effektuere hele ordrer paa patronmagasiner fra etablerede kunder eller forhandlere, som eventuelt maatte videresaelge dem
5) at blokere eller forsinke meddelelse af lovligt tilgaengelige obligatoriske beredskabslicenser paa Hilti' s patenter
6) uden objektiv begrundelse at naegte at indfri garantiforpligtelser
7) at foere en selektiv og diskriminerende politik rettet mod saavel konkurrenters som disses kunders forretningsaktiviteter
8) ensidigt og hemmeligt at foere en politik med forskellige rabatter til privilegerede og ikke-privilegerede vaerktoejsudlejningsvirksomheder og forhandlere i Det Forenede Kongerige.
Artikel 2
For de i artikel 1 beskrevne overtraedelser paalaegges Hilti en boede paa 6 mio. ECU ...
Artikel 3
Hilti AG bringer omgaaende de i artikel 1 omhandlede overtraedelser til ophoer, hvis dette ikke allerede er sket. I denne forbindelse undlader Hilti AG at gentage eller fortsaette den adfaerd, der er omhandlet i artikel 1, og undlader at traeffe nogen form for foranstaltninger med tilsvarende virkning.
Artikel 4
...".
De omtvistede produkter
9 I beslutningen har Kommissionen givet foelgende beskrivelse af de omtvistede produkter, en beskrivelse, som sagsoegeren ikke har bestridt, hverken under den administrative procedure eller under naervaerende sag.
10 Ved "bolte" forstaas alle former for bolte, soem og andre fastgoerelsesindretninger, som affyres med boltepistoler. Ved "patroner" forstaas de messingpatroner, som enten er indsat i et patronmagasin til brug i halvautomatiske pistoler, eller som lades enkeltvis i boltepistoler til affyring af et enkelt skud. Ved "patronmagasiner" forstaas magasiner eller holdere, i Hilti' s tilfaelde af plastic, i hvilke messingpatronerne indsaettes. Normalt forstaas ved "patronmagasin" et magasin med patroner. Ved "forbrugsgods" forstaas bolte og patronmagasiner. Ved et "skudmontagesystem" forstaas boltepistolen, bolte og patronmagasiner.
11 Foer udviklingen af boltepistoler foregik montage i byggeindustrien efter relativt langsomme og arbejdskraftintensive metoder, som indebar boring og forankring af bolte eller kroge. Martin Hilti udviklede i 1958 en boltepistol, som hurtigt blev populaer. Boltepistoler fungerer efter samme princip som andre pistoler, dvs. at den eksploderende patron affyrer bolten med stor kraft og praecision. I en boltepistol er bolten og patronen imidlertid helt adskilte. I dag fungerer de fleste boltepistoler, herunder dem, som Hilti fremstiller, paa grundlag af et indirekte affyringssystem, hvorved bolten drives af et stempel, som paa sin side fremdrives af den eksploderende patron. De fleste fabrikanter af boltepistoler producerer et udvalg af pistoler til forskellige former for fastgoerelse. I boltepistolerne kan der anvendes patroner af forskellig styrke. Desuden er visse boltepistoler udstyret med et effektreguleringssystem. Ved anvendelse af dette apparat kan fastgoerelse normalt foretages uden tidskraevende boring og anden forberedelse. Dog skal der i almindelighed foretages afproevninger paa basismaterialet for at faa fastslaaet, om der kan foretages en egnet fastgoerelse, samt med hvilket forbrugsgods. Da endvidere ikke alle mislykkede bolteaffyringer umiddelbart kan ses, og der maa forventes en vis fejlmargen, skal der altid affyres flere bolte, og man boer aldrig forlade sig paa en fastgoering ved hjaelp af en enkelt bolt. Det afhaenger af belastningen og basismaterialet, hvor mange bolte der skal anvendes.
12 Boltene er forskellige, alt efter forankringerne og de materialer, i hvilke disse forankringer skal foretages. Boltene fremstilles specielt til brug i boltepistoler, og normale soem kan ikke anvendes. Boltens styrke og spidsens form er afgoerende for indtraengningen og den oenskede fastgoerelse. Af tekniske grunde kan boltene ikke fremstilles af rustfrit staal, og for at undgaa, at fastgoerelsen bliver mindre holdbar paa grund af taering, maa boltene galvaniseres. Boltene fremstilles specielt til bestemte boltepistoler. Eftersom visse boltepistoler har samme konstruktion, vil forskellige maerker af bolte kunne anvendes i mere end ét boltepistolmaerke. I de foerste boltepistoler skulle der isaettes en ny bolt og en ny patron efter hver affyring. I nyere modeller, herunder Hilti' s, kan der anvendes et magasin, der indeholder flere patroner. De fleste patronmagasiner er af plastmateriale, enkelte dog af metal, og har form af en strimmel eller en plade, som saedvanligvis indeholder ti messingpatroner. Boltepistolen lades derved automatisk efter hver affyring. Disse pistoler er kun halvautomatiske, idet der hver gang skal indsaettes en ny bolt. Patronmagasinerne fremstilles normalt til et bestemt maerke af boltepistoler og kan generelt ikke anvendes i andre. De enkelte messingpatroner er i hoejere grad standardiserede.
13 Boltepistoler anvendes af mange forskellige fagfolk inden for byggeindustrien. Det voksende antal vaerktoejsudlejningsforretninger, saerlig i Det Forenede Kongerige, har betydet, at boltepistoler nu i et vist omfang er tilgaengelige for private.
14 Hilti' s udvalg af boltepistoler, bolte og patronmagasiner er delvist patentbeskyttet. En af Hilti' s nyeste boltepistoler, DX 450, har visse nye egenskaber, som er patenteret i forhold til tidligere modeller (f.eks. DX 100 og DX 350). Hilti' s boltepistoler er i samtlige EF-medlemsstater omfattet af en patentbeskyttelse, patenter som ophoerer mellem 1986 og 1996, afhaengig af landet og den patenterede mekanisme. Hilti har i EOEF ogsaa opnaaet patent paa visse bolte i samtlige medlemsstater, bortset fra Danmark. Disse patenter udloeb alle i 1988. Denne patentbeskyttelse har imidlertid ikke forhindret en raekke fabrikanter i at producere et udvalg af bolte med tilsyneladende samme egenskaber med henblik paa konkret benyttelse i Hilti-boltepistolerne og andre fabrikanters pistoler. De individuelle messingpatroner, der blev benyttet, foer patronmagasinerne til halvautomatiske boltepistoler kom frem, var ikke patenterede, og saadanne patroner kunne frit skaffes fra forskellige leverandoerer. Derimod blev det ti-skudspatronmagasin, som Hilti har udviklet til DX 350-pistolen, patenteret i samtlige medlemsstater. Det benyttes nu i andre modeller, saerlig DX 450. I Graekenland udloeb disse patenter i 1983 og i Tyskland i 1986. I alle de oevrige medlemsstater udloeb de i 1988 og 1989.
15 I Det Forenede Kongerige ville det oprindelige patent, der blev meddelt i henhold til Patent Act 1949, normalt vaere udloebet efter seksten aar, dvs. i juli 1984. Ved Patent Act 1977 blev alle nye og eksisterende patenters gyldighedsperiode forlaenget til tyve aar for at harmonisere den med gyldighedsperioden for patenter i andre EOEF-stater. Patentet paa patronmagasinerne skulle saaledes udloebe i juli 1988. Paa alle patenter, hvis gyldighedsperiode er blevet forlaenget ved ovennaevnte lov, skal der i den forlaengede gyldighedsperiode gives en obligatorisk beredskabslicens. Hvis der ikke foreligger en aftale mellem licensgiveren og licenstageren, fastsaettes licensvilkaarene af patentkontrollen (Comptroller of Patents, Designs and Trademarks). Ud over patentbeskyttelsen haevder Hilti, at moensteret til dets patronmagasiner uden patronerne i Det Forenede Kongerige er beskyttet i henhold til britisk lovgivning om ophavsrettigheder til moenstre.
Kommissionens retlige vurdering i beslutningen
A - Hilti' s adfaerd
16 Med hensyn til Hilti' s adfaerd har Kommissionen anfoert, at:
- Det var Hilti' s politik i forbindelse med levering af patronmagasiner til visse endelige forbrugere eller forhandlere (saasom vaerktoejsudlejningsvirksomheder) at stille krav om, at kunderne ogsaa koebte det fornoedne tilbehoer af bolte (koblingssalg af patronmagasiner og bolte).
- Hilti forsoegte ogsaa at blokere salget af konkurrenters bolte gennem en nedsaettelse af rabatterne paa ordrer paa patroner uden bolte. Denne nedsaettelse af rabatterne var - stadig ifoelge Kommissionen - i det vaesentlige begrundet med, at kunden koebte konkurrenters bolte.
- Hilti lagde pres paa uafhaengige forhandlere, saerlig i Nederlandene, for at faa dem til ikke at imoedekomme visse eksportordrer, saerlig til Det Forenede Kongerige.
- Det var Hilti' s faste praksis ikke at levere patroner til uafhaengige producenter af bolte, herunder til intervenienterne.
- Hilti forsoegte at forsinke eller blokere meddelelsen af patentlicenser, som i Det Forenede Kongerige siden 1984 har kunnet opnaas i form af obligatoriske beredskabslicenser, og som intervenienterne havde anmodet om, idet Hilti forsoegte at fastsaette afgiften til et saa hoejt beloeb, at det svarede til en naegtelse.
- Hilti har indroemmet, at selskabet efter fast praksis naegtede at levere patronmagasiner, selv til gamle kunder, naar det antog, at de bestilte patronmagasiner var bestemt til videresalg til uafhaengige boltefabrikanter.
- Hilti har indroemmet, at det naegtede at indfri garantiforpligtelser i forbindelse med dets vaerktoej, naar der var anvendt andre bolte end Hilti' s.
- Hilti har foert en selektiv og diskriminerende politik over for sine konkurrenter og deres kunder, normalt - stadig ifoelge Kommissionen - i form af selektive prisnedsaettelser eller andre fordelagtige vilkaar.
B - De oekonomiske foelger af denne adfaerd
17 Ifoelge beslutningen har Hilti' s forretningspolitik haft til foelge, at Hilti har kunnet begraense markedsindtraengningen for uafhaengige fabrikanter af bolte og patronmagasiner, som oenskede at saelge forbrugsgods til brug i Hilti-boltepistoler. Hilti har kunnet anvende meget forskellige priser paa markederne i de enkelte medlemsstater, ligesom selskabet har kunnet opnaa betydelige bruttoavancer paa sine forskellige produkter.
C - Markedet for de omtvistede produkter
18 Ifoelge beslutningen er de relevante markeder foelgende:
a) markedet for boltepistoler
b) markedet for Hilti-kompatible patronmagasiner
c) markedet for Hilti-kompatible bolte.
Der er ifoelge Kommissionen tale om saerskilte markeder, for selv om pistolerne, patronmagasinerne og boltene har en indbyrdes sammenhaeng, er udbuds- og efterspoergselsbetingelserne forskellige.
Den omstaendighed, at der findes uafhaengige fabrikanter, som fremstiller bolte og patronmagasiner, men som ikke fremstiller boltepistoler, viser, at der bestaar forskellige udbudsbetingelser for disse artikler. Desuden er visse fabrikanter af boltepistoler henvist til uafhaengige producenter af bolte og patronmagasiner, i det mindste for saa vidt angaar en del af deres forbrugsgods. Visse uafhaengige boltefabrikanter leverer ogsaa bolte til fabrikanter af boltepistoler. Hvad angaar efterspoergslen maa koeb af en boltepistol betragtes som en kapitalinvestering, som under normale omstaendigheder benyttes og afskrives over en laengere periode. Patronmagasiner og bolte udgoer derimod loebende udgifter for brugerne og indkoebes paa linje med andre loebende fornoedenheder. Pistoler og forbrugsgods indkoebes ikke sammen.
Ifoelge beslutningen udgoer Hilti-vaerktoej ikke en del af det relevante marked for fastgoerelsessystemer i almindelighed for byggeindustrien. De vigtigste grunde hertil er foelgende:
- Med hensyn til udbudssiden fremstilles de forskellige typer fastgoerelsesudstyr ifoelge Kommissionen i almindelighed paa grundlag af fuldstaendig forskellige teknologier, paa forskellige udbudsbetingelser og normalt af forskellige firmaer.
- Hvad angaar efterspoergselssiden skoenner Kommissionen ifoelge beslutningen, at for at skudmontagesystemer og andre fastgoerelsesmetoder skal kunne betragtes som udgoerende en del af samme relevante marked, skal mindre, men signifikante stigninger (fald) i prisen paa enten en boltepistol, en bolt eller en patron kunne medfoere en maerkbar aendring af efterspoergslen til (fra) den alternative fastgoerelsesmetode. For de paagaeldende varer kan efterspoergselspriselasticiteten for de forskellige typer fastgoerelsesmetoder imidlertid ikke vaere saa staerk, at de udgoer en del af det samme marked. Der er ikke observeret saadanne aendringer trods Hilti' s adfaerd. Skudmontagesystemerne har visse kendetegn, som til tider afviger radikalt fra andre fastgoerelsesmetoder, og som er relevante ved valget af en fastgoerelsesmetode til en bestemt opgave paa et bestemt arbejdssted.
Paa grund af de mange forskellige faktorer, som spiller en rolle ved valget af fastgoerelsesmetode, og de betydelige (oekonomiske, juridiske og tekniske) forskelle mellem skudmontagesystemer og andre fastgoerelsesmetoder, kan de ikke - stadig ifoelge beslutningen - anses for at udgoere en del af det samme relevante marked. Valget af den bedst egnede fastgoerelsesmetode traeffes paa grundlag af et specifikt anvendelsesformaal paa det enkelte arbejdssted (under hensyntagen til samtlige tekniske, juridiske og oekonomiske aspekter, som kan vaere forskellige, afhaengigt af anvendelsesformaal og arbejdssted).
Det relevante geografiske marked for boltepistoler og forbrugsgods er ifoelge beslutningen hele faellesmarkedet, idet disse produkter, naar der ikke foreligger kunstige barrierer, kan transporteres til et hvilket som helst sted i faellesmarkedet uden urimeligt hoeje transportomkostninger.
D - Dominerende stilling
19 Paa baggrund af ovennaevnte synspunkter vedroerende de relevante markeder og de nedenfor anfoerte betragtninger er Kommissionen af den opfattelse, at Hilti indtager en dominerende stilling paa de paagaeldende markeder. I beslutningen henvises der til, at Hilti i EOEF har en markedsandel paa ca. 55% for boltepistoler. For saa vidt angaar patronmagasiner og bolte i almindelighed svarer Hilti' s andel af salget ifoelge Kommissionen mindst til dets andel af markedet for boltepistoler. Ifoelge beslutningen er Hilti' s markedsandel inden for EOEF med hensyn til bolte og patronmagasiner, der kan anvendes i Hilti' s egne pistoler, stoerre end selskabets andel af markedet for bolte og patronmagasiner i almindelighed.
Det anfoeres i beslutningen, at Hilti har andre fordele, som bidrager til at fastholde og styrke virksomhedens stilling paa markedet for boltepistoler. Saaledes naevnes visse nye og usaedvanlige tekniske fortrin, som er patentbeskyttet, en staerk stilling inden for forskning og udvikling og et udbredt og velorganiseret distributionssystem inden for EOEF. Hertil kommer, at Hilti' s kommercielle adfaerd er et bevis paa, at virksomheden kan handle uafhaengigt af og uden at skulle tage hensyn til konkurrenter eller kunder paa de relevante markeder.
Ifoelge beslutningen har Hilti misbrugt denne dominerende stilling ved at anvende alle de i beslutningen beskrevne former for praksis.
E - Objektivt berettiget adfaerd
20 Det anfoeres i beslutningen, at der ikke kan fremfoeres noget til stoette for, at Hilti' s adfaerd var objektivt berettiget. Med hensyn til de af Hilti anfoerte betaenkeligheder af sikkerhedsmaessig karakter hedder det i beslutningen, at saafremt betaenkelighederne havde vaeret berettigede, burde Hilti have forelagt spoergsmaalet for de britiske myndigheder og anmodet dem om at gribe ind over for de uafhaengige producenter, hvis produkter efter Hilti' s opfattelse var farlige. Hilti' s adfaerd kan derfor ifoelge Kommissionen ikke antages udelukkende at vaere begrundet ud fra hensynet til Hilti-boltepistolernes sikkerhed og paalidelighed og oensket om anvendelse af forbrugsgods, der opfylder gaeldende normer.
21 I forbindelse med vedtagelsen af den omtvistede beslutning udsendte Kommissionen den 24. december 1987 en pressemeddelelse, der indeholder et resumé af beslutningen.
I pressemeddelelsen hed det bl.a.: "Denne adfaerd er udtryk for grove tilsidesaettelser af konkurrencereglerne, idet der er tale om et forsoeg paa at traenge nye, mindre konkurrenter ud af markedet og at afskaere forbrugerne fra at vaelge mellem flere leverandoerer. For Hilti var det et forsoeg paa at styrke selskabets allerede dominerende stilling, og Hilti kunne herved i praksis anvende meget forskellige priser i de enkelte medlemsstater. Kommissionen har derfor fundet det rimeligt at paalaegge Hilti en praeventiv boede."
Retsforhandlingerne for Domstolen og Retten
22 Foerste del af den skriftlige forhandling fandt sted for Domstolen, som ved kendelse af 15. november 1989 har henvist sagen til Retten, jf. bestemmelserne i artikel 3, stk. 1, og artikel 14 i Raadets afgoerelse af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans.
Ved begaeringer indgivet henholdsvis den 2. og 12. august 1988 har Bauco og Profix anmodet om at maatte indtraede i sagen til stoette for sagsoegtes paastande. Ved kendelse af 4. december 1989 tog Retten Bauco' s og Profix' anmodninger til foelge.
Ved kendelse af 4. april 1990 (Sml. II, s. 163) tog Retten sagsoegerens begaering om fortrolig behandling til foelge, for saa vidt angik de fleste af de oplysninger, som sagsoegeren havde oensket behandlet fortroligt.
Intervenienterne, Bauco og Profix, har afgivet indlaeg til stoette for deres paastande henholdsvis den 18. og 10. september 1990. Kommissionen og Hilti har fremsat deres bemaerkninger til intervenienternes indlaeg henholdsvis den 23. oktober og 13. november 1990.
Paa grundlag af den refererende dommers rapport har Retten (Anden Afdeling) besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgaaende bevisoptagelse.
Parternes paastande
23 Sagsoegeren har nedlagt foelgende paastande:
- Beslutningen annulleres.
- Boeden annulleres.
- Saafremt beslutningen opretholdes helt eller delvis, nedsaettelse af boeden til nul.
- Sagsoegte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Kommissionen har nedlagt foelgende paastande:
- Frifindelse.
- Sagsoegeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Bauco (UK) Ltd., der er indtraadt i sagen til stoette for Kommissionen, har nedlagt foelgende paastande:
- Sagsoegte frifindes.
- Sagsoegeren tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med interventionen.
Profix Distribution Ltd., der er indtraadt i sagen til stoette for Kommissionen, har nedlagt foelgende paastande:
- Sagsoegte frifindes.
- Sagsoegeren tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med interventionen.
Formaliteten
Parternes argumenter
24 Ud over de anbringender, Kommissionen har fremfoert til stoette for frifindelsespaastanden, har den rejst spoergsmaal om, hvorvidt visse af de argumenter, sagsoegeren har fremfoert i staevningen, boer afvises fra realitetsbehandling, fordi de - ifoelge Kommissionen - vedroerer forhold, som Hilti udtrykkeligt havde erkendt under den administrative procedure, eller som Hilti ikke havde gjort gaeldende over for Kommissionen under denne procedure.
25 Kommissionen har formuleret problemet paa foelgende maade: "Kan en sagsoeger, som i henhold til EOEF-Traktatens artikel 173 anlaegger sag til proevelse af Kommissionens beslutning i en konkurrencesag, for Domstolen rejse spoergsmaal og fremfoere argumenter, som sagsoegeren ikke har naevnt under den administrative procedure, eller tilbagekalde, hvad sagsoegeren har erkendt vedroerende retlige eller faktiske spoergsmaal under naevnte procedure?"
26 Ifoelge Kommissionen vedroerer de forhold, som sagsoegeren tidligere har anerkendt, og de nye argumenter, sagsoegeren har fremfoert, foelgende:
1) Saafremt Hilti maatte have indtaget en dominerende stilling, spoergsmaalet om, hvorvidt visse af Hilti' s handlinger udgoer et misbrug i Traktatens artikel 86' s forstand.
2) Spoergsmaalet om, hvorvidt de handlinger, som Hilti har erkendt at have udoevet, har paavirket samhandelen mellem medlemsstaterne i henhold til artikel 86.
3) Definitionen af det relevante geografiske marked.
27 Kommissionen har foerst henvist til Hilti' s svar paa meddelelsen af klagepunkter. I svaret hedder det herom:
"Saafremt Hilti har indtaget en dominerende stilling paa markedet - hvilket accepteres som arbejdshypotese i det foelgende - afviser Hilti ikke at have overtraadt EOEF-Traktatens artikel 86 ved visse af de handlinger, som virksomheden er blevet beskyldt for.
Hilti indroemmer navnlig, at virksomheden (ud fra den naevnte hypotese) har overtraadt EOEF-Traktatens artikel 86 ved:
- at Hilti GB i enkelte tilfaelde har naegtet at levere patronmagasiner til kunder uden samtidig at levere bolte.
- at Hilti GB som en almindelig politik har ydet saerlige rabatter ved koeb af patronmagasiner og bolte...
- at Hilti GB har naegtet at levere patronmagasiner, der er kompatible med Eurofix' og Bauco' s produkter.
- anmodningen om, at der ikke til britiske kunder leveres patronmagasiner, der er kompatible med Eurofix' produkter, som Hilti i november 1981 fremsendte til sine uafhaengige eneforhandlere i Faellesskabet.
- Hilti GB' s forskelsbehandling mellem vaerktoejsudlejningsforretninger og andre 'privilegerede' og 'ikke-privilegerede' forhandlere paa grundlag af kriterier, som ikke var tilstraekkeligt objektive og heller ikke blev anvendt ensartet eller bragt til de paagaeldende kunders kundskab.
- Hilti' s afslag paa at indfri garantiforpligtelser paa sine pistoler, saafremt de havde vaeret anvendt med andet forbrugsgods, der ikke var fremstillet af Hilti.
- Hilti' s forskellige behandling af kunder, som i praksis ikke altid blev behandlet paa grundlag af Hilti' s objektive rabatkriterier for de forskellige medlemsstater.
...
Hilti erkender, at det hensyn, som var baggrunden for ovennaevnte overtraedelser, nemlig permanent at opretholde DX-systemernes sikkerhed og paalidelighed, ikke (i relation til EF-konkurrenceretten) er en tilstraekkelig begrundelse for ovennaevnte foranstaltninger, da de ikke var de mindst indgribende med henblik paa at naa det tilsigtede maal".
28 Ifoelge Kommissionen har Hilti i staevningen afvist at have gjort sig skyldig i et misbrug af dominerende stilling, hvilket ifoelge Kommissionens opfattelse maa betyde, at Hilti har tilbagekaldt de ovenfor naevnte forhold, som tidligere var vedgaaet.
29 Med hensyn til det andet spoergsmaal - paavirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne - har Kommissionen henvist til, at Hilti ikke under den administrative procedure har bestridt, hvad Kommissionen havde fastslaaet paa det punkt. Naar Hilti har indroemmet, at virksomheden, saafremt den maatte have indtaget en dominerende stilling, havde overtraadt Traktatens artikel 86, har Hilti ifoelge Kommissionen noedvendigvis ogsaa indroemmet, at virksomhedens omtvistede adfaerd i det mindste potentielt kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne.
30 Til det tredje spoergsmaal - fastlaeggelsen af det relevante geografiske marked - har Kommissionen bemaerket, at Hilti ikke under den administrative procedure har bestridt Kommissionens definition af det relevante geografiske marked som vaerende Faellesskabet som helhed.
31 Kommissionen har naermere anfoert, at sagsoegeren ikke under sagen, som er anlagt i henhold til Traktatens artikel 173, kan fremfoere realitetsanbringender, som sagsoegeren ikke havde gjort gaeldende under den administrative procedure, der foerte til vedtagelsen af den omtvistede beslutning. Dette maa ifoelge Kommissionen saa meget mere gaelde med hensyn til omstaendigheder, som sagsoegeren udtrykkeligt har erkendt under ovennaevnte procedure, og med hensyn til hvilke sagsoegeren nu forsoeger at tilbagekalde sin erkendelse. Kommissionen har i den forbindelse henvist til generaladvokat Warner' s forslag til afgoerelse i sagen Distillers Company mod Kommissionen (Domstolens dom af 10.7.1980, sag 30/78, Sml. s. 2291) og til Domstolens dom af 13. juli 1988, Frankrig mod Kommissionen (sag 102/87, Sml. s. 4067).
32 Hertil har sagsoegeren i replikken svaret, at "for at fjerne al tvivl bekraefter [den sagsoegende virksomhed], hvad den har erkendt, saaledes som det fremgaar af dens svar paa meddelelsen af klagepunkter".
33 Ifoelge sagsoegeren kan virkningerne af dens praksis, som reelt kun ramte de virksomheder, der er intervenienter i naervaerende sag, imidlertid ikke have vaeret udtryk for misbrug, idet den var objektivt begrundet i sikkerhedsmaessige hensyn. Sagsoegeren har desuden understreget, at Kommissionen ikke har fremlagt noget bevis for, at de handlinger, der har vaeret foretaget over for intervenienterne, har haft videregaaende virkninger. Sagsoegeren har dog indroemmet, at de naevnte handlinger kunne have andre virkninger, og at de derfor ikke udgjorde det mindst indgribende middel, som sagsoegeren kunne bringe i anvendelse med henblik paa at opfylde de krav om agtpaagivenhed, som paahviler sagsoegeren som fabrikant.
Rettens bemaerkninger
34 Retten bemaerker, at Kommissionens argumentation drejer sig om to spoergsmaal. Det ene er, hvorvidt en raekke argumenter, som sagsoegeren har fremfoert, boer afvises fra realitetsbehandling, fordi Hilti herved tilbagekalder erkendelsen af nogle forhold, som Hilti udtrykkeligt erkendte under den administrative procedure, mens det andet drejer sig om, hvorvidt ogsaa andre argumenter, som sagsoegeren har fremfoert, maa afvises, fordi Hilti ikke har gjort dem gaeldende under den administrative procedure.
35 For saa vidt angaar det foerste led i Kommissionens argumentation, bemaerkes, at sagsoegeren under den skriftlige og mundtlige forhandling i den foreliggende sag, saavel for Domstolen som for Retten, udtrykkeligt har bekraeftet de indroemmelser, der var givet under den administrative procedure. Denne del af Kommissionens argumentation er herefter uden genstand. Det maa dog understreges, at Hilti under den administrative procedure ikke udtrykkeligt har erkendt rigtigheden af Kommissionens paastande om, at virksomhedens adfaerd maatte antages at paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne, og heller ikke definitionen af det relevante geografiske marked. Den omstaendighed, at Hilti erkendte at have "overtraadt artikel 86", saafremt det maatte blive lagt til grund, at Hilti indtog en dominerende stilling paa markedet, men ikke tog stilling til spoergsmaalet om definitionen af det relevante geografiske marked og om adfaerdens virkninger paa handelen mellem medlemsstaterne, kan ikke udlaegges som en stiltiende indroemmelse af, at Kommissionens paastande paa det punkt er korrekte, og kan derfor ikke vaere bindende i forbindelse med virksomhedens efterfoelgende udoevelse af retten til kontradiktion.
36 Med hensyn til det andet led i Kommissionens argumentation bemaerkes, at ovennaevnte forordning nr. 17 og Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (EFT 1963-1964, s. 42, herefter benaevnt "forordning nr. 99") bl.a. opregner virksomhedernes rettigheder og pligter i forbindelse med den administrative procedure, der er fastlagt inden for EF' s konkurrenceret. I artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 bestemmes saaledes, at "forinden der traeffes beslutning i henhold til artikel ..., skal Kommissionen give de deltagende virksomheder og sammenslutninger af virksomheder lejlighed til at udtale sig vedroerende de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter". I henhold til artikel 2, stk. 4, i forordning nr. 99 fastsaetter Kommissionen i meddelelsen af klagepunkter en frist, "inden for hvilken virksomhederne og sammenslutningerne af virksomheder skal have lejlighed til at fremkomme med deres udtalelser".
37 For saa vidt angaar ovennaevnte bestemmelsers raekkevidde bemaerkes, at de, selv hvis de sammenholdes med artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 99, som bestemmer, at "virksomhederne og sammenslutningerne af virksomheder skal udtale sig skriftligt og inden for den fastsatte frist vedroerende de klagepunkter imod dem, som tages i betragtning", ikke kan fortolkes saaledes, at den beroerte virksomhed herved er paalagt en forpligtelse til at besvare den meddelelse af klagepunkter, der tilstilles den.
38 Endvidere bemaerkes, at de beroerte virksomheder ikke efter nogen af de to forordninger og heller ikke efter nogen almindelig faellesskabsretlig grundsaetning er forpligtet til andet end at give Kommissionen de oplysninger og den dokumentation, den har anmodet dem om i medfoer af artikel 11 i forordning nr. 17. Selv om de to forordninger synes at hvile paa en forudsaetning om, at virksomhederne medvirker, hvilket i oevrigt er oenskeligt ud fra hensynet til overholdelsen af konkurrencereglerne, kan der i mangel af en udtrykkelig bestemmelse herom ikke heraf udledes en pligt til at besvare meddelelsen af klagepunkter. Hertil kommer, at i alt fald i mangel af en udtrykkelig hjemmel ville en saadan pligt vanskeligt kunne forenes med det grundlaeggende faellesskabsretlige princip om overholdelse af retten til kontradiktion. Den fortolkning, Kommissionen har gjort sig til talsmand for, ville i praksis goere det vanskeligt for en virksomhed, som af en eller anden grund ikke har besvaret en meddelelse af klagepunkter, at anlaegge sag ved EF' s retsinstanser.
39 Det andet led i Kommissionens argumentation maa herefter forkastes.
40 Selv efter at Kommissionens argumentation er blevet forkastet, boer det understreges, at Hilti udtrykkeligt har bestridt at have overtraadt Traktatens artikel 86 ved at soege at forsinke meddelelse af beredskabslicenser, som i henhold til lov kunne opnaas paa grundlag af Hilti' s patenter, og ved at foere en selektiv og diskriminerende forretningspolitik vendt mod saavel konkurrenter som disses kunder (artikel 1, pkt. 5 og 7, i beslutningens konklusion).
Realiteten
41 Til stoette for sine paastande har sagsoegeren fremfoert fire anbringender: For det foerste at Kommissionen ikke har foert tilstraekkeligt bevis for de faktiske omstaendigheder og vurderinger, som er lagt til grund, for det andet at den har tilsidesat Traktatens artikel 86, for det tredje tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, idet den paalagte boede under alle omstaendigheder er for hoej, og for det fjerde tilsidesat Traktatens artikel 190, idet den i beslutningen angivne begrundelse for boeden er fejlagtig.
Foerste anbringende: utilstraekkeligt bevis
42 Sagsoegeren har anfoert, at beslutningen naesten udelukkende er baseret paa antagelser, som ikke er underbygget med nogen form for bevis. Ifoelge sagsoegeren har Kommissionen paa alle punkter i forhold til hvilke den har konstateret en overtraedelse af artikel 86, undladt at opfylde sin forpligtelse efter faellesskabsretten til at foere bevis herfor. Kommissionen har saaledes undladt at indhente de relevante faktiske oplysninger, ligesom den ikke har undersoegt de beviser, sagsoegeren har forelagt den.
43 Heroverfor har Kommissionen bemaerket, at beslutningen er tilstraekkeligt underbygget bevismaessigt.
44 Retten bemaerker, at sagsoegeren med dette anbringende anfaegter alle de omtvistede punkter i forbindelse med Kommissionens anvendelse af Traktatens artikel 86 i den foreliggende sag. Dette anbringende kan saaledes ikke behandles adskilt fra sagens realitet. I henhold til Domstolens faste praksis paahviler det Kommissionen at foere tilstraekkeligt bevis for alle de faktiske omstaendigheder, hvorpaa beslutningen hviler. Der skal derfor tages stilling til, om Kommissionen paa tidspunktet for vedtagelsen af den anfaegtede beslutning var i besiddelse af tilstraekkeligt bevis til at godtgoere rigtigheden af det grundlag, hvorpaa afgoerelsen bygger, og til at godtgoere rigtigheden af sine vurderinger. Sagsoegerens anbringende om, at Kommissionen ikke har loeftet den bevisbyrde, der paahviler den, kan derfor ikke behandles saerskilt.
Andet anbringende: overtraedelse af artikel 86
45 Anbringendet omfatter tre led:
- Sagsoegeren har anfoert, at virksomheden ikke indtager en dominerende stilling paa faellesmarkedet eller en vaesentlig del heraf i artikel 86' s forstand.
- Selv om Hilti indroemmer, at visse dele af virksomhedens forretningsmaessige adfaerd kunne vaere misbrug, saafremt virksomheden havde indtaget en dominerende stilling, er Hilti af den opfattelse, at adfaerden, hvorved man forsoegte at begraense salget af bolte fremstillet af intervenienterne, ikke kunne vaere misbrug, for saa vidt Hilti havde en legitim interesse i at begraense brugen af saadanne bolte i sine boltepistoler.
- Ifoelge sagsoegeren har virksomhedens forretningsmaessige adfaerd ikke paavirket og kunne heller ikke paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne i artikel 86' s forstand.
46 Ved afgoerelsen af, om anbringendet er begrundet, maa Rettens proevelse saaledes vedroere tre spoergsmaal. For det foerste maa der ske en fastlaeggelse af sagsoegerens stilling paa markedet, hvilket indebaerer, at Retten foerst undersoeger definitionen af det relevante produktmarked og det geografiske marked. For det andet skal Retten afgoere, om den paatalte adfaerd er udtryk for misbrug, navnlig under hensyn til Hilti' s synspunkt om, at adfaerden var objektivt begrundet. For det tredje skal Retten tage stilling til den paatalte adfaerds indvirkning paa samhandelen mellem medlemsstaterne.
Dominerende stilling
47 Med det foerste led i anbringendet om tilsidesaettelse af Traktatens artikel 86 har sagsoegeren navnlig bestridt den i beslutningen angivne definition af det relevante produktmarked og af det geografiske marked, og har dernaest afvist Kommissionens argumenter for, at sagsoegeren indtager en dominerende stilling.
Det relevante produktmarked
Parternes argumenter
48 Sagsoegeren har gjort gaeldende, at Kommissionen har defineret det relevante produktmarked forkert. Som bevis paa, at markedet ikke, som det haevdes i beslutningen, udgoeres af tre saerskilte markeder, dvs. markedet for pistoler, for patronmagasiner (og patroner) og for bolte, har sagsoegeren anfoert, at de naevnte komponenter maa antages at udgoere et uadskilleligt hele. Sagsoegeren har i den forbindelse henvist til to rapporter fra 1986 og 1987, udarbejdet af professorerne s. Klee og T. Seeger, der er ingenioerer med speciale i mekanik og materialelaere ved Technische Hochschule, Darmstadt, og som vedroerer det indbyrdes afhaengighedsforhold mellem de komponenter, der udgoer et skudmontagesystem. I rapporterne konkluderes det, at "saafremt de kriterier, systemkomponenterne skal opfylde, ikke fuldt ud daekkes af generelle og bindende normer og regler, vil komponenter af forskellig herkomst ikke kunne ombyttes, uden at systemets egenskaber derved paavirkes". Sagsoegeren har desuden fremlagt tilsvarende undersoegelser, foretaget af to britiske ingenioerer, som naar frem til de samme resultater.
Ifoelge sagsoegeren har Kommissionen med urette kun anvendt et enkelt kriterium til at definere det relevante marked, nemlig krydselasticiteten. Den omstaendighed, at Kommissionen alene har lagt det kriterium til grund, er i strid med oekonomisk teori og praksis og endog med Domstolens praksis. Endvidere har Kommissionen i virkeligheden ikke selv anvendt det kriterium. Den har saaledes ikke maalt graden af oekonomisk substituerbarhed.
49 Med hensyn til spoergsmaalet om substituerbarhed paa efterspoergselssiden har sagsoegeren anfoert, at der er oekonomisk substituerbarhed mellem paa den side skudmontagesystemer og paa den anden visse andre fastgoerelsessystemer, som teknisk kan anvendes i stedet for. Til stoette for det synspunkt har sagsoegeren fremhaevet, at i alle de tilfaelde, hvor skudmontagesystemer har kunnet anvendes, har disse og andre systemer (bl.a. boring/indskruning) eksisteret side om side og hver for sig haft betydelige markedsandele i en lang aarraekke.
50 Sagsoegeren har endvidere understreget, at ud over prisen paa en vare kan andre konkurrenceparametre, som f.eks. kvaliteten, service foer og efter koebet, og det forhold, at varen kan leveres straks, vaere af lige saa stor betydning for brugeren. Selv om den omstaendighed, at differentierede produkter henregnes til ét og samme marked, altid forudsaetter krydselasticitet i forholdet mellem produkterne, er det ikke i anvendt oekonomi muligt at anvende krydselasticiteten som det eneste kriterium for definitionen af et relevant produktmarked uden samtidig at tage hensyn til krydselasticiteten paa efterspoergselssiden i relation til andre konkurrenceparametre.
51 Sagsoegeren mener, at virksomheden gennem fremlaeggelsen af en oekonometrisk analyse udarbejdet af professor Albach, Bonn' s Universitet, hvortil Kommissionen har henvist i beslutningens 73. betragtning, har bevist, at der er en signifikant krydselasticitet mellem, for det foerste, salget af bolte til brug i skudmontagesystemer paa den ene side og ploekke (propper) paa den anden, for det andet mellem salget af skudmontagevaerktoejer paa den ene side og slagboremaskiner paa den anden, og for det tredje mellem salget af ploekke (propper) paa den ene side og skudmontagevaerktoejer paa den anden. Kommissionen har ikke godtgjort rigtigheden af den kritik, den i beslutningen har fremfoert over for professor Albach' s metode og konstateringer. Endvidere er det klart fastslaaet i en ny undersoegelse, som professor Yarrow, Oxford' s Universitet, har foretaget efter Hilti' s anmodning paa grundlag af en markedsanalyse, som er gennemfoert af et uafhaengigt institut, Rosslyn Research, at de alternative systemer, som kan anvendes med henblik paa de forskellige anvendelsesmuligheder, konkurrerer med hinanden.
52 Sagsoegeren har anfoert, at virksomheden i 1982 ganske vist havde patent paa patronmagasiner, men den position, den havde paa markedet for patronmagasiner bestemt til anvendelse i virksomhedens egne pistoler, gav den ikke en staerkere stilling end den, der allerede fulgte af virksomhedens andel af salget af skudmontagesystemer i almindelighed. Normalt giver en staerk position eller maaske endda et monopol paa patronmagasiner ikke en leverandoer en staerkere position end den, der foelger af andelen af salget af skudmontagesystemer i almindelighed, idet det system, som udgoeres af alle ovennaevnte produkter under et, uden videre kan erstattes af et andet fastgoerelsessystem. Dette er tilfaeldet for sagsoegerens produkter, idet sagsoegerens boltepistoler saelges til en pris, som ikke afskaerer den professionelle bruger fra at skifte til andre produkter. Saaledes androg nettoprisen til den endelige bruger af den mest solgte Hilti-boltepistol i 1988 225 UKL. Den samlede udgift til forbrugsgods for 1 200 fastgoerelser foretaget med Hilti-systemer svarede til udgiften til en boltepistol. For den endelige bruger svarer to maaneders udgifter til forbrugsgods til udgiften til en boltepistol. Under saadanne omstaendigheder ville de endelige brugere meget hurtigt have reageret paa ethvert forsoeg fra sagsoegerens side paa at udnytte sin stilling i kraft af patentet, idet de ville skifte til et andet skudmontagesystem eller til et helt andet fastgoerelsessystem. Ifoelge sagsoegeren kan det relevante marked derfor ikke korrekt defineres saaledes, at det kun omfatter patronmagasiner og bolte, som kan anvendes i Hilti-produkter. Sagsoegeren er sammenfattende af den opfattelse, at den rigtige definition af markedet er, at det omfatter alle de fastgoerelsessystemer, som kan erstatte skudmontage med hensyn til hver enkel af dette systems anvendelsesmuligheder; dvs. navnlig bore- og skruesystemer.
53 For saa vidt angaar spoergsmaalet om substituerbarhed paa udbudssiden har sagsoegeren bemaerket, at den basisteknologi, der anvendes ved fremstillingen af boremaskiner (til bore- og skruesystemer), ikke er meget anderledes end den teknologi, der bruges ved fremstillingen af boltepistoler. De fastgoerelseskomponenter, der anvendes i de to systemer, ligner hinanden med hensyn til funktion og materialer. Blandt sagsoegerens konkurrenter er det kun Bosch, AEG, Hitachi og Black & Decker, som ikke baade leverer boremaskiner og skudmontagevaerktoej. Alle andre fabrikanter betegner sig, ligesom sagsoegeren, som leverandoerer af fastgoerelsessystemer til byggeriet i almindelighed. Med hensyn til forbrugsgods anfoerer sagsoegeren, at fabrikanter, der har erhvervet en vis erfaring i fremstilling af specialbolte og -skruer, uden stoerre problemer kan fremstille skudmontagebolte. Fabrikationen af patronmagasiner til skudmontagesystemer er ifoelge sagsoegeren et fast led i alle patronmagasinfabrikanters produktion. Selv om der inden for Faellesskabet kun findes tre stoerre fabrikanter af patronmagasiner til skudmontagesystemer, maa det tages i betragtning, at transportomkostningerne er relativt beskedne, hvorfor patronmagasiner let kan skaffes hos leverandoerer uden for Faellesskabet. Ifoelge sagsoegeren er betingelserne for at udbyde andre fastgoerelsessystemer inden for byggeriet ikke saa forskellige, at dette for de paagaeldende fabrikanter skulle vaere en alvorlig hindring for at komme ind paa markedet for skudmontagesystemer.
54 Over for denne argumentation har Kommissionen foerst henvist til, hvad Hilti tidligere har haevdet med hensyn til de relevante markeder. Kommissionen har i den forbindelse citeret en skrivelse af 23. marts 1983, som den modtog fra Hilti som svar paa spoergsmaal stillet virksomheden, efter at Eurofix havde indgivet sin klage; ifoelge skrivelsen skulle der findes "mindst to forskellige relevante markeder for bolte og patroner, hvortil kommer markedet for pistoler". Efter Kommissionens opfattelse er disse udtalelser det bedst taenkelige bevis for Hilti' s interne vurdering af de markeder, som virksomheden dengang opererede paa.
55 Naar Kommissionen har anset krydselasticiteten for et samlet udtryk for alle de faktorer, der er afgoerende for, om to produkter faktisk kan antages at tilhoere det samme relevante marked, har den blot lagt et kriterium til grund, som konsekvent har vaeret anvendt i aarevis, baade af den selv og af Domstolen. Kommissionen har i den forbindelse bl.a. henvist til Domstolens dom af 21. februar 1973, Europemballage og Continental Can mod Kommissionen (sag 6/72, Sml. s. 215, for saa vidt angaar spoergsmaalet om substituerbarhed paa udbudssiden), og dom af 14. februar 1978, United Brands mod Kommissionen (sag 27/76, Sml. s. 207, for saa vidt angaar substituerbarhed paa efterspoergselssiden). PRAEMISSERNE FORTSAETTES UNDER DOKNUM : 689A0030.1
56 Ifoelge Kommissionen er de forskellige fastgoerelsessystemer kun i beskedent omfang oekonomisk substituerbare. At der i lange perioder har eksisteret forskellige systemer side om side, maa forklares med, at der med henblik paa den konkrete anvendelse findes en raekke forskellige situationer, hvor det i nogle er mest hensigtsmaessigt at anvende én form for fastgoerelse, mens det i andre er mere hensigtsmaessigt at anvende en anden. Naar man skal sammenligne anvendelsen af en boltepistol og punktsvejsning - der er naevnt som eksempel i den anden rapport fra professor Albach - er den kritiske taerskelvaerdi relativt upaavirket af prisen paa forbrugsgods til skudmontage. Ogsaa andre eksempler viser, at beskedne, men signifikante forhoejelser af priserne paa forbrugsgods til skudmontage ikke kan antages at medfoere vaesentlige forskydninger med hensyn til valget mellem de forskellige fastgoerelsessystemer.
57 Den omstaendighed, at der ikke i professor Albach' s oekonometriske analyse paavises krydselasticitet, kan ifoelge Kommissionen naeppe, som af sagsoegeren haevdet, forklares med "samtidige relative aendringer", men maa naturligt forklares med, at produkterne ikke konkurrerer og derfor tilhoerer forskellige markeder.
58 Ifoelge Kommissionen er det relevante marked derfor ikke markedet for alle fastgoerelsessystemer, men derimod markedet for Hilti-kompatible patronmagasiner og bolte.
59 Hvad naermere angaar spoergsmaalet om substituerbarhed paa udbudssiden har Kommissionen anfoert, at det hverken med hensyn til skudmontagesystemer eller forbrugsgods er let for nye leverandoerer af andre produkter at traenge ind paa markedet. Dette skyldes navnlig, at der skal loeses tekniske problemer og foretages betydelige investeringer. En anden vigtig faktor er den tid, det noedvendigvis tager, foer nye leverandoerer kan traenge ind paa markedet. Med hensyn til Hilti-kompatible patronmagasiner blev disse generelle faktorer yderligere forstaerket af, at Hilti havde patenter i alle EOEF-landene og oenskede at haevde den beskyttelse, der var forbundet med ophavsretten.
60 Intervenienten Bauco har anfoert, at paa grund af deres helt specielle egenskaber er anvendelsen af boltepistoler en praktisk loesning i en raekke konkrete tilfaelde.
61 Bauco har dernaest anfoert, at der ikke er nogen krydselasticitet i forholdet mellem boltepistoler og forbrugsgods til boltepistoler paa den ene side og andet vaerktoej og forbrugsgods til andre fastgoerelsessystemer paa den anden. Hilti' s argument, hvorefter skudmontagesystemer er "teknisk integrerede systemer", viser sig at vaere uholdbart, saa snart det anfoeres i relation til andre fastgoerelsessystemer, hvilket tydeligt viser, at de relevante markeder i den konkrete sag er de saerskilte markeder for boltepistoler, for bolte og for patronmagasiner til boltepistoler. Brugerne tvinges til at anvende Hilti skudmontagesystemer, ikke alene paa grund af den investering, der er forbundet med at koebe en pistol, men ogsaa paa grund af, at Hilti' s produkter er alle andre fastgoerelsessystemer overlegne i teknisk og praktisk henseende.
62 For saa vidt angaar substituerbarheden paa efterspoergselssiden har Bauco anfoert, at saafremt et valg bygger paa erfaring, hvilket normalt er tilfaeldet, vil kun vaesentlige aendringer af en given egenskab, uanset dens art, kunne oeve indflydelse paa valget. En naermere analyse af alle de faktorer, der er afgoerende for beslutningen om at anvende forskellige fastgoerelsessystemer, ville med stor sandsynlighed vise, at andre fastgoerelsessystemer i mange tilfaelde vil vaere et daarligt alternativ for brugeren.
63 Intervenienten Profix har henvist til Kommissionens argumentation og har desuden under den mundtlige forhandling anfoert, at det relevante produktmarked er markedet for bolte, eller naermere bestemt bolte, der kan anvendes i Hilti-boltepistoler. Profix fremstiller bolte og maa noedvendigvis fremstille Hilti-kompatible bolte, hvilket virksomheden har gjort siden 1960' erne. Netop fordi Profix kun fremstiller bolte, er det i forhold til Profix helt irrelevant, at andre systemer, som f.eks. slagboremaskiner, kan anvendes i stedet for skudmontagesystemer.
Rettens bemaerkninger
64 Indledningsvis bemaerkes, at det med henblik paa at vurdere Hilti' s stilling paa markedet foerst er noedvendigt at definere det relevante marked, da mulighederne for konkurrence kun kan vurderes i forhold til egenskaber ved de omhandlede varer, som bevirker, at de er saerligt egnede til at tilfredsstille en vedvarende efterspoergsel og kun vanskeligt kan ombyttes med andre varer (jf. Domstolens ovennaevnte dom af 21.2.1973, sag 6/72, Continental Can, praemis 32).
65 Naar det saaledes skal afgoeres, om Hilti som fabrikant af boltepistoler og hermed kompatibelt forbrugsgods har en saadan styrke paa det relevante produktmarked, at virksomheden indtager en dominerende stilling i henhold til artikel 86, er det foerste spoergsmaal, der skal tages stilling til, om det relevante marked er markedet for alle fastgoerelsessystemer, der finder anvendelse i byggeriet, eller om de relevante markeder er markederne for skudmontagepistoler og dermed kompatibelt forbrugsgods, dvs. patronmagasiner og bolte.
66 Retten finder, at markederne for boltepistoler, for patronmagasiner og for bolte er tre saerskilte markeder. Da patronmagasiner og bolte fremstilles specielt og koebes af brugerne til et enkelt pistolmaerke, maa det antages, at der er tale om saerskilte markeder for Hilti-kompatible patronmagasiner og bolte, saaledes som Kommissionen har fastslaaet i beslutningen (55. betragtning).
67 For saa vidt saerligt angaar de bolte, hvis anvendelse i Hilti-vaerktoejerne er et vaesentligt punkt i tvisten, staar det saaledes fast, at der siden 1960' erne findes uafhaengige fabrikanter, heriblandt intervenienterne, der fremstiller bolte til anvendelse i boltepistoler. Visse af fabrikanterne har specialiseret sig og fremstiller kun bolte, enkelte af dem endog kun bolte, der saerligt er tilpasset Hilti' s pistoler. Denne omstaendighed udgoer i sig selv et vaesentligt indicium for, at der findes et saerskilt marked for Hilti-kompatible bolte.
68 Hilti' s synspunkt, hvorefter pistoler, patronmagasiner og bolte maa betragtes som et uadskilleligt hele, som et "skudmontagesystem", ville i praksis indebaere, at boltepistolfabrikanter kunne forhindre, at der i deres produkter anvendes andet forbrugsgods end af deres eget maerke. Da der ikke findes generelle, bindende normer og retsforskrifter, staar det i relation til faellesskabsrettens konkurrenceregler enhver uafhaengig fabrikant frit for at fremstille forbrugsgods bestemt til anvendelse i produkter, der er fremstillet af andre, medmindre han herved kraenker en patentrettighed eller andre industrielle eller intellektuelle ejendomsrettigheder. Selv om det antages, saaledes som sagsoegeren har haevdet, at komponenter af forskelligt fabrikat ikke kan ombyttes, uden at det paavirker systemets egenskaber, maatte dette problem loeses gennem vedtagelsen af passende lovgivning eller administrative bestemmelser og ikke ved foranstaltninger, som ensidigt traeffes af boltepistolfabrikanter, og som bevirker, at uafhaengige fabrikanter afskaeres fra at udoeve en vaesentlig del af deres virksomhed.
69 Hilti' s argument om, at SMS-vaerktoej og -forbrugsgods er en del af det samlede marked for fastgoerelsessystemer til brug i byggeindustrien, maa ligeledes forkastes. Retten konstaterer, at skudmontagesystemer paa flere vaesentlige punkter adskiller sig fra andre fastgoerelsessystemer. De egenskaber, der er saerlige for skudmontagesystemer, og som er opregnet i beslutningens 62. betragtning, bevirker, at det er oplagt at vaelge disse i en raekke tilfaelde. Det fremgaar saaledes af oplysningerne i sagen, at der i mange situationer ikke er et realistisk alternativ hverken for den faglaerte arbejder, der udfoerer et arbejde paa en byggeplads, eller for den tekniker, som forud skal tage stilling til, hvilke fastgoerelsesmetoder der skal anvendes i en given situation.
70 Retten finder, at den beskrivelse af de naevnte egenskaber, Kommissionen har givet i beslutningen, er tilstraekkelig klar og overbevisende som grundlag for de konklusioner, Kommissionen har draget heraf.
71 Der bestaar herefter ingen rimelig tvivl om, at der i praksis forekommer en lang raekke forskelligartede situationer, hvor det uden videre vil vaere oplagt at anvende et skudmontagesystem, mens det i andre vil vaere hensigtsmaessigt at anvende et eller flere andre fastgoerelsessystemer. Som Kommissionen har bemaerket, sandsynliggoer den omstaendighed, at flere forskellige fastgoerelsessystemer gennem lang tid hver for sig har daekket en stor del af den samlede efterspoergsel med hensyn til fastgoerelsesmetoder, at der kun er en forholdsvis beskeden grad af substituerbarhed mellem de forskellige fastgoerelsessystemer.
72 Det tilfoejes, at Kommissionen under disse omstaendigheder var berettiget til at basere sine konklusioner paa argumenter, der tager udgangspunkt i produkternes kvalitative egenskaber.
73 Det anfoerte underbygges i oevrigt af professor Yarrow' s analyse og af Rosslyn Research-Instituttets undersoegelse, jf. ovenfor, hvoraf fremgaar, at der var et betydeligt antal brugere af boltepistoler, der ikke saa noget realistisk alternativ til skudmontagesystemet i hovedparten af de tilfaelde, hvor boltepistoler faktisk er blevet anvendt.
74 Hertil kommer, at de beviser, sagsoegeren har fremfoert, ikke kan rejse tvivl om Kommissionens konklusioner.
75 I saa henseende bemaerkes for det foerste, at professor Yarrow' s og Rosslyn Research' s undersoegelser ikke - som det haevdes i undersoegelserne - viser, at der er en hoej grad af oekonomisk substituerbarhed mellem produkterne. De spoergsmaal, der blev stillet byggevirksomhederne, giver i virkeligheden ikke grundlag for et svar paa det afgoerende spoergsmaal i denne sag, nemlig om smaa, men signifikante aendringer af prisen paa bolte maa antages at medfoere en vaesentlig aendring af efterspoergslen. Paa et marked, der som det i sagen omhandlede er kendetegnet ved ganske betydelige rabatter paa katalogpriserne, kan den omstaendighed, at en del af de udspurgte personer foerst naevnte prisen som en afgoerende faktor, men ikke udtalte sig naermere om, hvilken betydning en saadan prisaendring kunne have paa valg af system, ikke i sig selv vaere et bevis paa, at der er en udpraeget krydselasticitet.
76 Dernaest bemaerkes, at der i professor Albach' s oekonometriske analyse kun tages hensyn til en enkelt faktor, nemlig prisen, mens det fremgaar af sagens akter, navnlig af de undersoegelser, som Rosslyn Research har foretaget, at forbrugerens valg i vidt omfang afhaenger af forhold, der ikke kan kvantificeres.
77 Det maa herefter fastslaas, at det relevante marked, i relation til hvilket Hilti' s stilling paa markedet skal vurderes, er markedet for bolte bestemt til anvendelse i Hilti' s boltepistoler.
78 Dette synspunkt bekraeftes af Hilti' s ovennaevnte skrivelse af 23. marts 1983 til Kommissionen, hvori Hilti gav udtryk for, at der fandtes saerskilte markeder for pistoler, for patronmagasiner og endelig for bolte. Selv om der ikke dengang var spoergsmaal om en fortolkning af begrebet "det relevante marked" med henblik paa anvendelse af Traktatens artikel 86, giver skrivelsens indhold dog ganske klart oplysning om Hilti' s egen forretningsmaessige vurdering af de markeder, virksomheden dengang opererede paa. Hilti har oplyst, at skrivelsen blev udarbejdet af en af virksomhedens egne jurister i samarbejde med en udefra kommende juridisk konsulent og produktionsdirektoeren. Skrivelsen blev saaledes udarbejdet af personer, som maa antages at have haft et godt kendskab til virksomheden og dens aktiviteter.
Det geografiske marked
Parternes argumenter
79 Med hensyn til definitionen af det geografiske marked har sagsoegeren anfoert, at ud over transportomkostningerne er der visse andre forhold vedroerende forhandlingen af SMS-produkter, der bidrager til at skabe forskellige afsaetningsvilkaar i medlemsstaterne. Professor Albach skal saaledes have paavist, at der bestaar betydelige forskelle fra medlemsstat til medlemsstat med hensyn til den traditionelle vurdering af visse produkter og konstruktions- og fastgoerelsessystemer. Ifoelge sagsoegeren er den omstaendighed, at der er prisforskelle mellem de forskellige markeder, ikke et indicium og slet ikke et bevis for, at de virksomheder, der opererer inden for Faellesskabet, har rejst kunstige barrierer. For saa vidt angaar de priser, Hilti anvender i de forskellige medlemsstater, er det sagsoegerens opfattelse, at priserne faktisk afspejler forskellene mellem omsaetningsstrukturerne paa de paagaeldende markeder. Det er i oevrigt fejlagtigt at sammenligne de hoejeste og de laveste priser. Det eneste rimelige er at sammenligne de gennemsnitlige salgspriser, som de enkelte Hilti-salgsvirksomheder anvender for hele varesortimentet.
80 Kommissionen har - med hensyn til realiteten vedroerende dette spoergsmaal - bemaerket, at det maatte forventes, at de betydelige prisforskelle, som er konstateret, medfoerte parallelimport mellem de nationale markeder. Til Hilti' s bemaerkning om, at det er noedvendigt at have specialiserede forhandlere, har Kommissionen anfoert, at selv for produkter som biler, hvor der er brug for staerkt specialiserede salgssteder, er det relevante marked ud fra producentens synspunkt helt klart Faellesskabet.
Rettens bemaerkninger
81 Det fremgaar af sagen, dels at der er betydelige prisforskelle paa Hilti-produkterne mellem de enkelte medlemsstater, dels at transportomkostningerne for bolte er lave. Som foelge af disse to omstaendigheder forekommer der efter al sandsynlighed parallelimport mellem de nationale markeder i Faellesskabet. Det maa saaledes fastslaas, at Kommissionen med rette har ment, at det relevante geografiske marked i den foreliggende sag er Faellesskabet som helhed. Sagsoegerens anbringende vedroerende dette spoergsmaal maa derfor forkastes.
Hilti' s stilling paa markedet
Parternes argumenter
82 For saa vidt angaar de oevrige aspekter af spoergsmaalet om, hvorvidt sagsoegeren indtager en dominerende stilling paa det relevante marked, har Hilti for det foerste anfoert, at Kommissionens skoensmaessige anslaaelse af Hilti' s markedsandel ikke er tilstraekkelig til, at det kan fastslaas, at der er tale om en dominerende stilling. Hverken de oplysninger, sagsoegeren selv har givet Kommissionen, eller dem, der stammer fra organisationen PASA (den britiske sammenslutning vedroerende SM-systemer), er tilstraekkeligt paalidelige til at kunne danne grundlag for den anfaegtede beslutning. Kun Kommissionen kunne i henhold til de befoejelser, der er tillagt den ved artikel 11 i forordning nr. 17, fastslaa de faktiske markedsandele, og det har den ikke gjort. Sagsoegeren goer gaeldende, at virksomheden ikke kender sin markedsandel paa det relevante marked, saaledes som dette korrekt maa defineres, det vil efter sagsoegerens opfattelse sige som omfattende alle fastgoerelsessystemer, der kan anvendes i stedet for SM-systemer (navnlig bore- og skruesystemer). Det er imidlertid Hilti' s bestemte opfattelse, at virksomhedens markedsandel er af en saadan stoerrelse, at det ikke kan haevdes, at den indtager en dominerende stilling.
83 Sagsoegeren har anfoert, at virksomhedens patenter ikke giver den nogen vaesentlig kommerciel styrke. Med hensyn til patentet paa patronmagasiner har sagsoegeren henvist til de ovenfor i praemis 52 anfoerte bemaerkninger som bevis for, at virksomhedens andel af dette marked ikke giver den en kommerciel styrke, der er stoerre end den, der foelger af den position, den generelt indtager paa det relevante marked. Med hensyn til sine patenter paa visse dele af boltepistolen DX 450 har sagsoegeren understreget, at der kun er tale om forbedringspatenter. Hilti' s konkurrenter har laenge kunnet foretage tilsvarende forbedringer af deres pistoler, tilpasset deres egne modeller. Sagsoegerens position med hensyn til forskning og udvikling giver den heller ikke en abnorm styrke paa markedet. Sagsoegerens stoerste konkurrent med hensyn til SM-systemer har en omsaetning og finansiel kapacitet, der stort set svarer til sagsoegerens, og sagsoegerens ressourcer til forskning og udvikling er i virkeligheden ret beskedne, saafremt de sammenlignes med virksomhedens oevrige konkurrenter, der er industrigiganter. Sagsoegerens distributionssystem er ikke opbygget paa en saadan maade, at sagsoegeren herved opnaar en uforholdsmaessig konkurrencefordel. Ifoelge sagsoegeren er det ikke korrekt, saaledes som Kommissionen haevder, at SM-systemernes andel af montage-markedet i byggeindustrien har udviklet sig til et saadant niveau, at der er betydelige adgangsbarrierer til markedet, og at konkurrencen paa markedet er begraenset.
84 Ifoelge Hilti vidner virksomhedens kommercielle adfaerd ikke om en dominerende stilling. Dens politik, hvorefter salget af patronmagasiner er koblet sammen med salget af bolte, har virksomheden ivaerksat med henblik paa at undgaa risici som foelge af, at der i dens boltepistoler maatte blive anvendt bolte, der er behaeftet med mangler. En saadan politik forudsaetter ikke en dominerende stilling paa markedet.
85 Kommissionen har heroverfor anfoert, at de tal, den i beslutningen har anvendt for Hilti' s markedsandele, blev meddelt den af Hilti selv i medfoer af artikel 11 i forordning nr. 17; Hilti var saaledes forpligtet til at fremsende oplysninger, der, efter virksomhedens kendskab til forholdene, var saa noejagtige som muligt. Med hensyn til oplysningerne fra PASA viser forskellige interne dokumenter fra Hilti, at selv Hilti' s direktion i Det Forenede Kongerige lagde dem til grund for vurderingen af selskabets markedsandel. Kommissionen er af den opfattelse, at dens vurdering af Hilti' s markedsandel er korrekt, og at der endog er grund til at tro, at Hilti' s markedsandele kan vaere endnu stoerre. Kommissionen har i den forbindelse paapeget, at Hilti' s markedsandele i Det Forenede Kongerige ifoelge PASA' s oplysninger andrager henholdsvis mellem 70 og 80% af salget af SM-bolte og 70% af salget af patronmagasiner, hvilke andele er betydelig hoejere end virksomhedens andel af markedet for boltepistoler, som er paa 55%.
86 Kommissionen afviser Hilti' s kritik af dens bedoemmelse af de oevrige omstaendigheder, som ifoelge beslutningen bidrager til at fastholde og styrke Hilti' s position paa markedet for boltepistoler. Kommissionen har i den forbindelse understreget, at Hilti har det mest avancerede produkt paa markedet, nemlig DX 450-pistolen. Hilti' s staerke position med hensyn til forskning og udvikling neutraliseres ikke af den blotte mulighed for, at andre, store leverandoerer kunne taenkes at traenge ind paa markedet. Et velorganiseret distributionssystem henvendt direkte til de endelige brugere og den omstaendighed, at Hilti-pistoler har mange brugere, medfoerer i forening, at det er vanskeligt for andre leverandoerer at erstatte Hilti og for nye virksomheder at traenge ind paa markedet. Endelig goer markedets maetningsgrad det mindre attraktivt for andre, muligt interesserede at forsoege at faa adgang til markedet.
87 Ifoelge Kommissionen er de eksempler paa Hilti' s adfaerd paa markedet, som den har fremfoert som bevis for, at der er tale om en dominerende stilling, alle former for adfaerd, som normalt kun findes hos en dominerende virksomhed. Ganske vist kan en ikke-dominerende virksomhed handle paa tilsvarende maade, men i praksis er det hoejst usandsynligt, at den vil goere det, da den omstaendighed, at der er en effektiv konkurrence, i almindelighed vil sikre, at de negative foelger af en saadan adfaerd vil vaere stoerre end de eventuelle fordele. Saaledes er koblingssalg normalt ikke en fordel for en ikke-dominerende leverandoer. En saadan adfaerd fra Hilti' s side er derfor et yderligere bevis for den styrke, virksomheden har i kraft af sin faktiske status som eneste leverandoer af Hilti-kompatible patronmagasiner.
88 Intervenienten Bauco har anfoert, at der ud fra dens erfaringer paa markedet ikke er tvivl om, at Hilti indtager en dominerende stilling paa de relevante markeder. Markederne for bolte og patronmagasiner, der er kompatible med Hilti' s SM-systemer, er langt de stoerste og de vigtigste. Indtil Kommissionen greb ind, betoed Hilti' s adfaerd, at det var umuligt med held at traenge ind paa markedet.
Rettens bemaerkninger
89 Foerst bemaerkes, at Kommissionen findes at have godtgjort i tilstraekkelig grad, at Hilti har en markedsandel paa mellem 70 og 80% af det relevante marked for bolte. Dette tal blev meddelt Kommissionen af Hilti, efter at Kommissionen havde fremsat en begaering om oplysninger i medfoer af artikel 11 i forordning nr. 17. Som Kommissionen med rette har understreget, var Hilti derfor forpligtet til at fremsende oplysninger, der efter selskabets viden var saa noejagtige som muligt. Hilti' s senere paastand om, at tallene ikke var paalidelige, er ikke underbygget med nogen form for bevis eller med eksempler paa, at de eventuelt ikke skulle vaere trovaerdige. Desuden er Hilti ikke fremkommet med andre talmaessige oplysninger, der underbygger virksomhedens paastand. Dette argument fra sagsoegerens side maa derfor forkastes.
90 Domstolen har fastslaaet (jf. dom af 14.2.1978, sag 27/76, United Brands mod Kommissionen, Sml. s. 207, og af 13.2.1979, sag 85/76, Hoffmann-La Roche mod Kommissionen, Sml. s. 461), at begrebet dominerende stilling i Traktatens artikel 86 skal forstaas som en virksomheds oekonomiske magtposition, som saetter denne i stand til at hindre, at der opretholdes en effektiv konkurrence paa det relevante marked, idet den kan udvise en i betydeligt omfang uafhaengig adfaerd over for sine konkurrenter og kunder og i sidste instans over for forbrugerne; en dominerende stilling kan vaere en foelge af en raekke faktorer, som hver for sig ikke noedvendigvis er afgoerende, men blandt disse faktorer har store markedsandele meget vaesentlig betydning.
91 For saa vidt saerligt angaar spoergsmaalet om markedsandele har Domstolen fastslaaet (jf. ovennaevnte dom af 13.2.1979, Hoffmann-La Roche, praemis 41), at meget store markedsandele i sig selv, medmindre der foreligger usaedvanlige omstaendigheder, udgoer et bevis for, at der foreligger en dominerende stilling.
92 I den foreliggende sag er det bevist, at Hilti paa det relevante marked har en markedsandel paa mellem 70 og 80%. En saadan markedsandel er i sig selv et klart indicium for, at der foreligger en dominerende stilling paa det relevante marked (jf. Domstolens dom af 3.7.1991, sag C-62/86, AKZO Chemie BV mod Kommissionen, Sml. I, s. 3359, praemis 60).
93 Med hensyn til de oevrige omstaendigheder, der ifoelge Kommissionen medvirker til at fastholde og forstaerke Hilti' s position paa markedet, maa det dernaest understreges, at selve den omstaendighed, at Hilti har patent og i Det Forenede Kongerige paaberaaber sig ophavsretlig beskyttelse med hensyn til de patronmagasiner, der er bestemt til anvendelse i Hilti' s egne produkter, styrker Hilti' s position paa markederne for Hilti-kompatibelt forbrugsgods. Hilti' s styrke paa de paagaeldende markeder blev yderligere oeget som foelge af de patenter, Hilti paa det paagaeldende tidspunkt havde paa visse af DX 450-pistolens komponenter. Hertil kommer, saaledes som Kommissionen med foeje har gjort gaeldende, at det i praksis er lidet sandsynligt, at en leverandoer, der befinder sig i en ikke-dominerende stilling, handler som Hilti gjorde, eftersom en effektiv konkurrence normalt vil sikre, at ulemperne ved en saadan adfaerd overstiger de eventuelle fordele.
94 Paa grundlag af det anfoerte finder Retten, at Kommissionen med foeje kunne laegge til grund, at Hilti indtog en dominerende stilling paa markedet for bolte, der er bestemt til anvendelse i de boltepistoler, Hilti producerer.
Misbrug
95 Med det andet led i anbringendet vedroerende tilsidesaettelsen af Traktatens artikel 86 har sagsoegeren bestridt, at dens adfaerd var udtryk for misbrug, og gjort gaeldende, at dens adfaerd under alle omstaendigheder var objektivt begrundet.
Hilti' s adfaerd som misbrug
Parternes argumenter
96 Hilti har vedkendt sig de fleste af de former for adfaerd, Kommissionen har kritiseret virksomheden for, og har erkendt, at de kunne have udgjort misbrug, saafremt Hilti havde indtaget en dominerende stilling; derimod har virksomheden kategorisk benaegtet at have blokeret eller forsinket meddelelsen af lovligt tilgaengelige beredskabslicenser i henhold til sine patenter, og at have foert en selektiv og diskriminerende politik rettet mod saavel sine konkurrenter som disses kunder (artikel 1, punkt 5 og 7, i beslutningens konklusion).
97 Med hensyn til det misbrug, der foreholdes Hilti, har Kommissionen foerst anfoert, at Hilti har aendret sin argumentation under baade den administrative og den judicielle procedure. Oprindelig, nemlig i den tidligere naevnte skrivelse af 23. marts 1983 til Kommissionen, benaegtede Hilti overhovedet at have truffet nogen form for foranstaltninger med henblik paa at begraense mulighederne for at koebe virksomhedens patronmagasiner; siden, nemlig i svaret paa meddelelsen af klagepunkter, indroemmede virksomheden at have fulgt en praksis med dette formaal for oeje, mens den senest har forsoegt at traekke en raekke af de indroemmelser tilbage, som den var fremkommet med i svaret paa meddelelsen af klagepunkter.
98 Kommissionen har desuden bemaerket, at den principielt ikke kan acceptere, at en leverandoer, der indtager en dominerende stilling paa et marked for naermere angivne produkter, paa eget initiativ kan traeffe foranstaltninger med henblik paa at udelukke andre produkter fra det paagaeldende marked, uanset om virksomheden naerer reelle betaenkeligheder med hensyn til de paagaeldende andre produkters sikkerhed og paalidelighed, for saa vidt som de kan anvendes i forbindelse med virksomhedens egne produkter.
Rettens bemaerkninger
99 Med hensyn til sagsoegerens politik vedroerende meddelelse af obligatoriske beredskabslicenser bemaerkes, at det fremgaar af sagen, at paa tidspunktet for de relevante faktiske omstaendigheder var Hilti ikke indstillet paa at meddele licenser frivilligt, og at Hilti under proceduren om meddelelse af obligatoriske beredskabslicenser forlangte en licensafgift, der var omkring seks gange hoejere end det beloeb, Comptroller of Patents fastsatte. En normal erhvervsdrivende, som Hilti haevder at have vaeret, maatte i det mindste have vidst, at han ved at forlange en saa hoej afgift forlaengede proceduren for meddelelse af beredskabslicenser til ingen nytte, og en saadan adfaerd er ubestrideligt udtryk for misbrug.
100 For saa vidt angaar Hilti' s selektive og diskriminerende politik over for sine konkurrenter og deres kunder maa det fastslaas, at det klart fremgaar af de dokumenter, Kommissionen har omtalt i beslutningens punkt 40, at Hilti faktisk fulgte en saadan politik. Den strategi, Hilti benyttede over for sine konkurrenter og deres kunder, er ikke et lovligt middel i konkurrencen for en virksomhed, der indtager en dominerende stilling. En selektiv og diskriminerende politik som den, Hilti har foert, svaekker konkurrencen, idet den kan afholde andre virksomheder fra at etablere sig paa markedet. Det maa derfor fastslaas, at Kommissionen havde grundlag for at fastslaa, at denne adfaerd hos Hilti var udtryk for misbrug.
101 Da Hilti har vedkendt sig de oevrige former for adfaerd, som Kommissionen har paatalt over for virksomheden, og erkendt, at de ville vaere udtryk for misbrug, saafremt de praktiseres af en virksomhed, der indtager en dominerende stilling, maa det herefter fastslaas - da det er bevist, at Hilti indtager en dominerende stilling paa markedet - at Hilti har misbrugt denne stilling ved at anvende alle de former for kommerciel praksis, som Kommissionen har paatalt over for virksomheden i denne henseende.
Spoergsmaalet om Hilti' s adfaerd paa markedet var objektivt berettiget
Parternes argumenter
102 Med hensyn til anbringendet om, at sagsoegerens adfaerd var objektivt berettiget, har sagsoegeren foerst henvist til professor Seeger' s undersoegelse (jf. ovenfor praemis 48).
103 Til stoette for anbringendet har sagsoegeren endvidere fremlagt en raekke tekniske rapporter, som vedroerer kvaliteten af de bolte, Bauco og Eurofix fremstiller. Ifoelge sagsoegeren fremgik det af rapporterne, "at boltene ... havde vaesentlige mangler, som gjorde dem inkompatible med henblik paa en anvendelse i Hilti' s SM-systemer". Paa grundlag af de naevnte undersoegelser har sagsoegeren konkluderet, at begge intervenienternes reklame var falsk og vildledende, for saa vidt som de praesenterede deres bolte "som svarende til og i overensstemmelse med Hilti' s normer for bolte".
De naevnte rapporter er foelgende:
- rapporter udarbejdet af "Corrosion and Protection Centre Industrial Services", Manchester, som indeholder resultatet af sammenlignende undersoegelser mellem Hilti' s bolte paa den ene side og Profix' og Bauco' s paa den anden
- bemaerkninger, fremsat i januar 1989 af "Corrosion and Protection Centre Industrial Services" til Kommissionens kommentarer til ovennaevnte rapporter
- bemaerkninger fra "Corrosion and Protection Centre Industrial Services" til intervenienternes indlaeg
- rapport af 25. januar 1989 fra "Staatliche Material-Pruefungsanstalt Darmstadt" vedroerende problemerne i forbindelse med boltes hydrogen-skoerhed.
104 Sagsoegeren har endvidere fremlagt forskellige erklaeringer fra sine ansatte og andre "vedroerende mangler ved fastgoerelser, som er foretaget med intervenienternes bolte". Endelig har sagsoegeren fremlagt en rapport, udarbejdet af et markedsanalyseinstitut, vedroerende "fastgoerelsesproblemer", som engelske vaerktoejsudlejningsforretninger havde "haft med SM-bolte af de maerker, de foerte".
105 Sagsoegeren har endvidere henvist til det ansvar, der paahviler den i medfoer af produktansvarsreglerne, og som under de her foreliggende omstaendigheder er strengere paa grund af sagsoegerens viden om, at "intervenienternes bolte ikke er kompatible og er af ringere kvalitet, og sagsoegerens viden om, at disse bolte blev fremstillet og solgt saerlig med henblik paa at blive anvendt i Hilti-systemer, og at reklamen for dem paa det punkt var vildledende". Som bevis for, at sagsoegeren har et saadant ansvar og som bevis for ansvarets omfang har sagsoegeren fremlagt tre juridiske responsa om producenters ansvar efter engelsk, tysk og fransk ret, med saerlig henblik paa problemerne i forbindelse med ansvar for saakaldt "ikke-kompatible" produkter.
106 For saa vidt angaar grunden til, at sagsoegeren ikke traf andre foranstaltninger end at koble salg af virksomhedens patronmagasiner sammen med koeb af dens bolte, har Hilti forklaret, at problemet med anvendelsen af bolte fremstillet af Eurofix i starten kun var "lokalt", og at Hilti var betaenkelig ved offentligt at advare mod brug af Eurofix' bolte, idet Hilti frygtede retsskridt fra Eurofix' side som foelge af den "kommercielle skade, det derved ville paafoere Eurofix".
107 For at godtgoere berettigelsen af sin adfaerd har Hilti dernaest anfoert, at den ikke har haft nogen oekonomisk virkning, eftersom der ikke blev udbudt SM-bolte, som havde Hilti' s design, og som var kompatible med Hilti' s produkter, paa det britiske marked i den periode, hvor Hilti koblede salget af patronmagasiner sammen med salget af bolte. For saa vidt angaar de foranstaltninger, Hilti traf for at hindre intervenienterne i at traenge ind paa markedet, var de begrundet i Hilti' s ansvar som fabrikant.
108 Ifoelge Kommissionen beviser Hilti' s adfaerd fuldt ud, at Hilti navnlig oenskede at beskytte sin kommercielle position og i mindre grad naerede et uegennyttigt oenske om at beskytte brugerne af Hilti' s produkter. Kommissionen har i den forbindelse henvist til foelgende forhold:
- Paa intet tidspunkt gennem de mange aar, Eurofix- og/eller Bauco-bolte er blevet solgt paa det britiske marked, har Hilti klaget til myndighederne over boltenes sikkerhed eller paalidelighed.
- Hilti har ikke paa noget tidspunkt klaget til myndighederne over Eurofix' og/eller Bauco' s oplysninger om deres boltes egenskaber.
- Hilti paalagde sine saelgere, saafremt de kritiserede sikkerheden eller paalideligheden af konkurrenternes bolte, aldrig at goere dette skriftligt.
- Hilti har aldrig skrevet til intervenienterne eller paa anden maade taget kontakt med dem for at give udtryk for betaenkeligheder med hensyn til deres boltes paalidelighed, egnethed og sikkerhed.
- Hilti har undladt at traeffe selv de mest elementaere sikkerhedsforanstaltninger med henblik paa at advare brugere af virksomhedens systemer, foranstaltninger som - paa grundlag af det bevismateriale, Hilti selv har fremlagt, bl.a. udtalelsen fra professor Spencer, Cambridge Universitet, vedroerende producenters ansvar efter engelsk ret - burde vaere truffet af en normalt agtpaagivende producent, der alene handler ud fra virkelige hensyn som dem, Hilti haevder at have vaeret motiveret af.
- Selv med den bedste vilje kan de beviser, Hilti nu paaberaaber sig til stoette for, at Eurofix' og Bauco' s bolte er af ringere kvalitet, ikke ud fra hensynet til sikkerhed og paalidelighed begrunde, at det under alle omstaendigheder maatte forhindres, at de paagaeldende bolte anvendes i Hilti' s boltepistoler. Tvaertimod findes der, som Hilti selv delvis har indroemmet i svaret paa meddelelsen af klagepunkter, en lang raekke tilfaelde, hvor anvendelsen af ovennaevnte bolte i Hilti-boltepistoler og -patronmagasiner ikke giver anledning til begrundede betaenkeligheder med hensyn til sikkerhed og paalidelighed.
- Saa sent som i staevningen har Hilti erkendt, at virksomheden var klar over, at den kritik, den havde fremsat med hensyn til de af intervenienterne fremstillede bolte, muligvis ikke kunne staa for en upartisk domstolsproevelse.
109 Kommissionen har gjort gaeldende, at Domstolen i dom af 25. februar 1986, Windsurfing International mod Kommissionen (sag 193/83, Sml. s. 611), og dom af 11. november 1986, British Leyland mod Kommissionen (sag 226/84, Sml. s. 3263, forslag til afgoerelse fra generaladvokat M. Darmon paa s. 3286), forkastede en argumentation som den, Hilti har fremfoert i den foreliggende sag. Ifoelge Kommissionen viser begge ovennaevnte domme, at et misbrug i henhold til artikel 86 ikke kan begrundes med henvisning til hensyn, der vedroerer produkternes sikkerhed og paalidelighed.
110 Kommissionen har paa dette grundlag konkluderet, at naar henses til, at Hilti forbeholdt sig alene at afgoere, hvornaar der var "Hilti-kompatibilitet", og samtidig tilbageholdt de noedvendige oplysninger for, at udenforstaaende kan afgoere, baade om saadanne normer er objektivt noedvendige, og om bolte fremstillet af andre leverandoerer faktisk opfylder de paagaeldende normer, har Hilti klart vist, at virksomhedens interesse var i videst muligt omfang at udelukke konkurrerende producenter fra markedet.
111 Med hensyn til spoergsmaalet om den agtpaagivenhed, Hilti haevder at skulle have udvist i forhold til tredjemand, har Kommissionen anfoert, at de forudsaetninger, som professor Spencer' s responsum vedroerende Hilti' s ansvar bygger paa, "ikke har megen lighed med de faktiske omstaendigheder i den foreliggende sag", idet Hilti f.eks. bad professor Spencer om at laegge til grund, at de bolte, der fremstilles af Hilti' s konkurrenter, i almindelighed ikke var af samme kvalitet som Hilti' s, og at de kunne revne ved brug, hvilket skulle indebaere en vis risiko for brugerne. Responsummet viser ifoelge Kommissionen desuden, at Hilti' s vigtigste forpligtelse - ifoelge professor Spencer - var aktivt at traeffe foranstaltninger med henblik paa at advare brugerne af virksomhedens produkter mod de formodede risici.
112 Intervenienten Bauco har anfoert, at Hilti' s paastande om Bauco-boltenes manglende sikkerhed, om manglende kvalitetskontrol og om inkompatibilitet med Hilti-produkterne samt om den vildledende reklame for Bauco-boltene ikke underbygges af de beviser, Hilti har paaberaabt sig, og endog er i direkte modstrid hermed.
113 Det, som Hilti reelt har forsoegt, er ifoelge Bauco at forlaenge den patentbeskyttelse, Hilti havde. Tiden er imidlertid nu moden til, at der fastsaettes normer for bolte, patronmagasiner og pistoler, saaledes at baade forbrugere og konkurrerende fabrikanter kan opnaa fordelene ved et mere aabent marked.
114 Intervenienten Profix har fremlagt en rapport vedroerende de undersoegelser, Hilti har fremlagt, hvori det konkluderes, at Profix' produkter hverken er behaeftet med mangler eller er af ringere kvalitet end Hilti' s.
Rettens bemaerkninger
115 Det ligger fast, at Hilti ikke paa noget tidspunkt i loebet af den relevante periode henvendte sig til Det Forenede Kongeriges myndigheder med anmodning om at faa fastslaaet, at det var farligt at anvende intervenienternes bolte i Hilti' s produkter.
116 Det eneste, Hilti har anfoert som forklaring paa, at virksomheden ikke tog et saadant skridt, er, at saafremt Hilti havde henvendt sig til myndighederne eller var gaaet rettens vej, ville dette i hoejere grad have skadet Bauco' s og Eurofix' interesser end den adfaerd, Hilti faktisk udviste.
117 Dette argument maa forkastes. Hvis Hilti havde udnyttet de muligheder, virksomheden havde i henhold til de relevante britiske lovbestemmelser, ville intervenienternes lovlige rettigheder ikke paa nogen maade vaere blevet kraenket, saafremt Det Forenede Kongeriges myndigheder havde imoedekommet en eventuel anmodning fra Hilti om nedlaeggelse af et forbud mod at anvende intervenienternes bolte i Hilti' s apparater samt, om fornoedent, et forbud mod enhver form for vildledende reklame fra intervenienternes side. Saafremt myndighederne derimod havde afslaaet disse anmodninger, ville det have vaeret saerdeles vanskeligt for Hilti at fastholde sine paastande over for Profix og Bauco.
118 Som Kommissionen har dokumenteret, findes der i Det Forenede Kongerige lovbestemmelser, hvorefter det er forbundet med strafansvar at saelge farlige produkter og fremsaette urigtige angivelser om et produkts egenskaber. Der findes desuden myndigheder, som har kompetence til at anvende de paagaeldende lovbestemmelser. Under disse omstaendigheder tilkommer det klart ikke en virksomhed, der indtager en dominerende stilling, paa eget initiativ at traeffe foranstaltninger med henblik paa at udelukke produkter, som virksomheden, med rette eller urette, anser for farlige eller i det mindste anser for at vaere af en ringere kvalitet end virksomhedens egne produkter.
119 Det maa i den forbindelse tilfoejes, at gennemslagskraften af Faellesskabets konkurrenceregler ville blive bragt i fare, saafremt en virksomheds egen fortolkning af forskellige medlemsstaters bestemmelser om produktansvar havde forrang for faellesskabsbestemmelserne. Hilti' s anbringende, der stoettes paa paastaaede krav til virksomhedens agtpaagivenhed, maa derfor forkastes.
Virkningen paa samhandelen mellem medlemsstater
Parternes argumenter
120 Med det tredje led i anbringendet om tilsidesaettelse af Traktatens artikel 86 har sagsoegeren gjort gaeldende, at ingen af de handlinger, der foreholdes virksomheden, har paavirket samhandelen mellem medlemsstater i den i artikel 86 forudsatte betydning. Til stoette herfor har sagsoegeren naermere anfoert, at det marked, Kommissionen har fastlagt, dvs. markedet for de saakaldte "Hilti-kompatible" bolte, ikke er et egentligt marked, eftersom de bolte, intervenienterne fremstiller, ikke reelt er kompatible i den betydning, dette udtryk efter sagsoegerens opfattelse har. Intervenienterne kan derfor klart ikke betragtes som reelle deltagere i konkurrencen. Under alle omstaendigheder kan foranstaltninger som dem, Traktaten tager sigte paa at beskytte som et led i forebyggelsen af illoyal konkurrence, ikke antages at paavirke konkurrencestrukturen i artikel 86' s forstand, men maa tvaertimod anses for at beskytte den til gavn for forbrugerne.
121 Sagsoegeren har endvidere anfoert, at intervenienterne, som kun markedsfoerer deres bolte i Det Forenede Kongerige, hverken i stoerre eller mindre grad kunne have deltaget i samhandelen mellem medlemsstater, hvis sagsoegeren intet havde gjort med henblik paa at begraense anvendelsen af Eurofix- og Bauco-bolte i sine SM-systemer. Sagsoegeren har desuden understreget, at der ikke foreligger bevis for, at sagsoegeren har grebet ind i den ret, som forhandlere etableret inden for Faellesskabet selvfoelgelig har til at eksportere Hilti-produkter inden for EOEF, bortset fra at sagsoegeren begraensede salget af patronmagasiner til Eurofix. Den henstilling herom, som sagsoegeren i dette oejemed rettede til sine uafhaengige forhandlere, vedroerte kun Eurofix og havde ikke til formaal at blokere for eksport eller import.
122 Over for denne argumentation har Kommissionen bemaerket, at Hilti ikke havde nogen ret til at opkaste sig til dommer og afgoere, hvilke virksomheder der opfyldte Hilti' s eget kriterium om en "legitim konkurrence", og hvilke ikke. Ogsaa selv om det maatte anses for godtgjort, at intervenienterne udbredte vildledende reklame, ville dette ikke i sig selv definitivt fratage dem retten til at udoeve virksomhed paa de relevante markeder. Det forhold, at SM-bolte kan importeres og faktisk bliver importeret til Det Forenede Kongerige, viser klart, at Hilti' s adfaerd kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater. Ved at paalaegge sine uafhaengige forhandlere et generelt forbud mod at eksportere patronmagasiner til alle andre EOEF-medlemsstater traf Hilti klart en foranstaltning, der kan paavirke samhandelen mellem medlemsstater.
Rettens bemaerkninger
123 Foerst bemaerkes, at Traktatens artikel 86 bestemmer, at misbrug, hvorved samhandelen mellem medlemsstater kan paavirkes, er forbudt som uforeneligt med faellesmarkedet.
124 Endvidere bemaerkes, at den konkurrence, der foelger af intervenienternes forretningsvirksomhed, skal anses for lovlig i relation til Faellesskabets konkurrenceregler, saa laenge myndighederne ikke har fastslaaet, at intervenienternes adfaerd kraenker Hilti' s rettigheder.
125 Ved at soege at hindre salget af "Hilti-kompatible" bolte, fremstillet af intervenienterne, traf Hilti en foranstaltning, som kunne paavirke samhandelen mellem medlemsstater. Det misbrug, som begraensede de paagaeldende uafhaengige fabrikanters muligheder for at traenge ind paa markedet, var ikke alene til skade for disses kommercielle interesser i Det Forenede Kongerige, men vanskeliggjorde eller forhindrede ogsaa eksportforretninger, som kunne have vaeret indbringende paa grund af de eksisterende betydelige prisforskelle fra medlemsstat til medlemsstat.
126 Det foelger af det anfoerte, at ogsaa det andet anbringende maa forkastes.
Anbringenderne vedroerende tilsidesaettelse af artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og af Traktatens artikel 190
Parternes argumenter
127 Under henvisning til den pressemeddelelse, Kommissionen udsendte den 24. december 1987, har Hilti gjort gaeldende, at Kommissionen har tilsidesat bestemmelserne i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, idet den har paalagt Hilti en boede for paastaaede forhold, som ikke i beslutningen er omtalt som misbrug. Med hensyn til Kommissionens bemaerkning i pressemeddelelsen, hvorefter Hilti' s kommercielle adfaerd indebar, at Hilti kunne anvende meget forskellige priser i de enkelte medlemsstater, har sagsoegeren anfoert, at de naevnte prisforskelle, saavel i den anfaegtede beslutning som i den meddelelse af klagepunkter, der gik forud herfor, ikke betragtedes som andet end "oekonomiske foelger af Hilti' s adfaerd". Ifoelge sagsoegeren er en saadan aendring af bedoemmelsen en tilsidesaettelse af Hilti' s ret til kontradiktion, eftersom der ikke i rette tid forelaa noget, der pegede i retning af, at Hilti skulle tage stilling til dette problem som vaerende et anbringende om misbrug. Sagsoegeren har i den forbindelse understreget, at beslutningen ikke indeholder noget om, hvorfor der med boeden skulle statueres et eksempel, og at Hilti, hvis det ikke havde vaeret for pressemeddelelsen, ikke ville have vaeret klar over den egentlige grund til, at virksomheden blev paalagt en boede paa 6 mio. ECU.
128 Med hensyn til boeden har Hilti endvidere anfoert, at den er meget hoej, idet den "langt overstiger 10% af Hilti' s omsaetning i Faellesskabet af SM-produkter i 1986 ...". Sagsoegeren har naermere anfoert, at de overvejelser, der ansporede virksomheden til at handle, de oplysninger, den baserede sine foranstaltninger paa, dens forsoeg paa at begraense foelgerne af sine foranstaltninger samt den omstaendighed, at disse reelt ikke havde oekonomiske foelger, taler imod, at der paalaegges en boede med henblik paa at statuere et "eksempel". De overtraedelser, der foreholdes sagsoegeren, vedroerer naesten udelukkende Det Forenede Kongerige og har foelgelig ikke paavirket konkurrencestrukturen i Faellesskabet som helhed. I Det Forenede Kongerige har de paastaaede overtraedelser kun kunnet beroere intervenienterne. Sagsoegeren naegter at have begaaet forsaetlige overtraedelser. Sagsoegeren er i oevrigt af den opfattelse, at Kommissionen naeppe har tillagt de positive initiativer, sagsoegeren har taget, betydning. En boede af en stoerrelse som den foreliggende er, saa vidt sagsoegeren bekendt, aldrig blevet paalagt en virksomhed, der frivilligt har afgivet tilsagn over for Kommissionen og har ivaerksat en plan for efterlevelse af konkurrencereglerne.
129 Ifoelge Kommissionen "misbrugte Hilti sin dominerende stilling paa flere vaesentlige maader". Misbruget tilsigtede at hindre eller begraense konkurrenters adgang til markedet eller at skade eller endog fortraenge eksisterende konkurrenter. Overtraedelserne havde ifoelge Kommissionen til formaal at paavirke hele konkurrencestrukturen. Alle overtraedelserne er begaaet i hvert fald uagtsomt, og visse misbrug blev begaaet forsaetligt. Kommissionen har anfoert, at visse af misbrugene begyndte i hvert fald allerede i 1981, og at de varede mindst indtil 1985, da Hilti afgav det midlertidige tilsagn, og der foreligger ogsaa bevis for, at visse former for misbrug fortsatte selv efter afgivelsen af tilsagnet. Med hensyn til begrundelsen for at paalaegge boeden fremgaar denne ifoelge Kommissionen klart af beslutningen, idet det heri praeciseres, at overtraedelsen er "af grov karakter og har staaet paa laenge", hvilket foranledigede Kommissionen til at paalaegge Hilti en "betydelig boede".
130 Kommissionen har bemaerket, at den som formildende omstaendigheder har taget hensyn til samarbejdet fra Hilti' s side, det vil navnlig sige:
- det midlertidige tilsagn, afgivet i 1985
- det permanente tilsagn, afgivet i 1987
- Hilti' s erkendelse af at have optraadt paa en maade, som Kommissionen anser for misbrug.
131 Kommissionen har endelig anfoert, at Hilti' s paastaaede gode tro modsiges af forskellige omstaendigheder, saasom at Hilti allerede i april 1982 blev klar over, at der var tale om en "mulig modstrid med konkurrencereglerne", saaledes som det ifoelge Kommissionen fremgaar af et brev af 8. april 1982 fra én direktoer i Hilti til en anden, hvori der henvises til en udtalelse afgivet af en advokat, som var blevet konsulteret om spoergsmaalet, at Hilti i ovennaevnte skrivelse af 23. marts 1983 afviste at have begaaet de paatalte handlinger, og at Hilti mente, at "en mulig oekonomisk skade som foelge af en boede antagelig ville vaere beskeden i forhold til vaerdien af [det relevante] marked", saaledes som det fremgaar af et udateret internt Hilti-telex.
Rettens bemaerkninger
132 Retten bemaerker, at der i henhold til artikel 15 i forordning nr. 17 kan paalaegges virksomheder, der overtraeder konkurrencereglerne, boeder, som kan andrage op til 10% af omsaetningen i det foregaaende regnskabsaar. Ifoelge Domstolens praksis (jf. dom af 7.6.1983, forenede sager 100/80-103/80, SA Musique Diffusion française m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 1825) vedroerer den anfoerte procentsats virksomhedens samlede omsaetning. Ifoelge artikel 15, stk. 2, sidste afsnit, i forordning nr. 17, skal der ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse tages hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed.
133 I den forbindelse bemaerker Retten foerst, at sagsoegeren ikke har haevdet, at den boede paa 6 mio. ECU, den er blevet paalagt, overstiger maksimum paa 10% af Hilti' s samlede omsaetning i 1986, og ingen oplysninger i sagen giver grundlag for at antage, at dette maksimum er overskredet.
134 Retten finder, at Kommissionen med foeje ansaa de konstaterede overtraedelser for saerdeles grove. Formaalet med dem var at fortraenge mindre virksomheder, som ikke gjorde andet end at udoeve deres ret, nemlig at fremstille og saelge bolte bestemt til anvendelse i Hilti-boltepistoler. En saadan adfaerd er i betydelig grad skadelig for konkurrencen. Det er desuden ubestridt, at overtraedelserne har staaet paa i omkring fire aar, hvilket er en ikke ubetydelig periode. Hertil kommer, at de dokumenter, Kommissionen har fremlagt, viser, at Hilti var vidende om, at virksomhedens foranstaltninger maatte antages at vaere i strid med Faellesskabets konkurrenceregler - hvilket imidlertid ikke foranledigede virksomheden til at bringe dem til ophoer - og at Hilti saaledes begik de paatalte overtraedelser forsaetligt.
135 De formildende omstaendigheder, der er opregnet i beslutningens 103. betragtning, kan efter Rettens opfattelse ikke aendre denne bedoemmelse, ligesom der ikke i sagens omstaendigheder er grundlag for at antage, at Hilti har foert en konkurrencebegraensende politik ud fra hensynet til virksomhedens produkters sikkerhed og paalidelighed. Hilti har saaledes ikke fremlagt beviser i form af undersoegelser foretaget af uvildige sagkyndige paa tidspunktet for de i sagen omhandlede begivenheder, som viser, at de af intervenienterne fremstillede bolte var farlige eller i det mindste var af en ringere kvalitet end Hilti' s egne produkter.
136 For saa vidt angaar den pressemeddelelse, som Hilti har kritiseret, bemaerkes, at Retten kun kan udoeve sin proevelsesret med hensyn til den beslutning, Kommissionen har vedtaget. Da ingen oplysninger i pressemeddelelsen giver grundlag for at fastslaa, at Kommissionen ved vedtagelsen af den omtvistede beslutning har taget hensyn til andre forhold end dem, der er gengivet i beslutningen, maa Hilti' s anbringende herom forkastes. Den omstaendighed, at Kommissionen har givet udtryk for, at den med den paalagte boede ville statuere et "eksempel", kan saaledes ikke tages som bevis for, at boeden er for hoej. Selv om det er beklageligt, at Kommissionen i pressemeddelelsen antydede en aarsagssammenhaeng mellem det konstaterede misbrug paa den ene side og de priser, der er gaeldende i de forskellige medlemsstater, paa den anden, mens en saadan sammenhaeng ikke - eller i hvert fald ikke i den form - fremgaar af beslutningen, indeholder dennes betragtninger det tilstraekkelige grundlag for den paalagte boede. Der er saaledes intet grundlag for at antage, at Kommissionen i realiteten skulle have stoettet beslutningen paa hensyn, der ikke er angivet i den.
137 Herefter finder Retten, at den boede, der er paalagt Hilti, ikke er uforholdsmaessig. Hilti' s anbringender herom maa foelgelig forkastes.
138 Sagsoegte vil herefter i det hele vaere at frifinde.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
139 I henhold til procesreglementet paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt paastand herom. Sagsoegeren har tabt sagen og boer derfor betale sagens omkostninger, herunder intervenienternes.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
RETTEN (Anden Afdeling)
1) Sagsoegte frifindes.
2) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger, herunder intervenienternes.