CELEX: 62008FJ0011
Offentligt hverv
Ansættelse

Ved stævning modtaget i Rettens Justitskontor den 22. januar 2008 med elektronisk post (originalstævningen blev indleveret
den 25.1.2008) har Jörg Mölling nedlagt påstand om annullation af Europols afgørelse af 10. oktober 2007 om ikke at lade ham
deltage i udvælgelsesproceduren til en stilling som chefkonsulent (»first officer«) i Europols »antinarkotikaenhed«.

Retsforskrifter
Artikel 1, stk. 1, i vedtægten for Europols personale (herefter »vedtægten«) bestemmer i den udgave, der finder anvendelse
i denne sag:
»Denne vedtægt gælder for alt kontraktansat personale ved Europol. Dette personale består af:
–        Europol-ansatte, dvs. personer, som udelukkende kommer fra de kompetente myndigheder, jf. artikel 2, stk. 4, i [konventionen
på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk politienhed], samt personer,
der kan komme enten fra disse myndigheder eller fra anden side
–        lokalt ansatte, der hvor de udtrykkeligt er nævnt i denne vedtægt.«
Vedtægtens artikel 2, stk. 1, bestemmer:
»Ved Europol-ansatte forstås i denne vedtægt personer, der ansættes i en af de stillinger, der er opført i stillingsoversigten
i bilag 1, med undtagelse af stillinger, der er forbeholdt lokalt ansatte.
For hver stilling specificeres, hvilke stillinger der kun kan besættes med personer, der kommer fra de kompetente myndigheder,
jf. artikel 2, stk. 4, i [konventionen på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en
europæisk politienhed], og hvilke stillinger der også kan besættes med andet personale.
Personer, der ansættes i en stilling, der udelukkende kan besættes med personer fra de kompetente myndigheder, kan få tilbudt
en tidsbegrænset kontrakt for en sådan stilling, jf. artikel 6.«
I bilag 1 til vedtægten opregnes stillingerne ved Europol i punkt 1, som bestemmer, at »?m]ed forbehold af nr. 3) er følgende
stillinger navnlig Europol-stillinger [...]«. Punkt 1, sidste punktum, i bilag 1 angiver, at »[d]enne fortegnelse [over stillingerne
ved Europol] kan ændres ved Styrelsesrådets enstemmige beslutning«.
Vedtægtens artikel 6 bestemmer:
»Alt Europol-personale, uanset om det ansættes i en stilling, der kun kan besættes med personer, der kommer fra de kompetente
myndigheder, jf. artikel 2, stk. 4, i [konventionen på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse
af en europæisk politienhed], eller i en stilling, der ikke er underlagt denne begrænsning, kontraktansættes fra starten for
en tidsbegrænset periode på mellem et og fem år.
Den første kontrakt kan fornyes. Den samlede varighed af de tidsbegrænsede ansættelseskontrakter, heri medregnet eventuelle
forlængelser, kan ikke overstige ni år.
Kun personale, der ansættes i en stilling, som ikke er begrænset til personer, der kommer fra de kompetente myndigheder, jf.
artikel 2, stk. 4, i [konventionen på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk
politienhed], kan kontraktansættes på ubegrænset tid efter at have gennemgået to kontraktperioder på særdeles tilfredsstillende
vis i en ansættelsesperiode på mindst seks år.
[…]«
Artikel 2, stk. 4, i konventionen på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om oprettelse af en europæisk
politienhed af 26. juli 1995 (EFT C 316, s. 2, herefter »Europol-konventionen«) definerer de kompetente myndigheder, der bl.a.
er omtalt i vedtægtens artikel 6, således:
»Ved kompetente myndigheder forstås i denne konvention medlemsstaternes eksisterende offentlige instanser, som efter national
ret har kompetence med hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet.«
Vedtægtens afsnit 2, kapitel 3, der har overskriften »Ansættelsesvilkår«, indeholder en artikel 24 med følgende ordlyd:
»1. Det skal ved ansættelse af Europol-personale tilstræbes, at Europol sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav
til kvalifikationer, indsats og integritet. Ud over hensynet til personlig egnethed og faglige kvalifikationer skal der ved
udvælgelsen af Europol-personale tages hensyn til behovet for at sikre passende repræsentation af alle medlemsstaters statsborgere
og af Den Europæiske Unions officielle sprog. Europol går ind for lige muligheder for alle ansatte.
2. En Europol-ansat kan kun ansættes i henhold til artikel 2, stk. 1, og kun på betingelse af, at vedkommende
a)      er statsborger i en af Den Europæiske Unions medlemsstater og ikke er frataget sine borgerlige rettigheder
b)      har opfyldt sine forpligtelser i henhold til de for ham gældende love om værnepligt
c)      opfylder de vandelskrav, der stilles for at bestride det pågældende hverv
d)      opfylder de for hvervet nødvendige fysiske krav
e)      beviser, at han har indgående kendskab til et af Den Europæiske Unions officielle sprog og tilfredsstillende kendskab til
et andet af disse sprog, i det omfang dette er nødvendigt for udførelsen af hans hverv.
[…]
4. Udvælgelsesprocedurerne ved ansættelse af Europol-personale er fastlagt i bilag 2 til denne personalevedtægt.«
Det bestemmes i artikel 5, stk. 1, i bilag 2 til vedtægten, at »[p]å grundlag af kvalifikationer, erfaring, den søgte profil
og eventuel forudgående udvælgelse efter vedtægtens artikel 24 foretager udvælgelseskomitéen en første udvælgelse blandt de
modtagne ansøgninger«.
Sjette betragtning til afgørelsen af 8. december 2006 fra Europols direktør om den generelle politik for gennemførelse af
vedtægtens artikel 6 (herefter »afgørelsen af 8. december 2006«) har følgende ordlyd:
»Grunden til, at der er fastsat en maksimal tjenestetid for alle Europol-ansatte i stillinger [der kun kan besættes med personer,
der kommer fra de kompetente myndigheder, jf. Europolkonventionens artikel 2, stk. 4] på grundlag af to tidsbegrænsede kontrakter,
er, at medlemsstaterne ønsker rotation blandt de Europol-ansatte, som dermed skal returnere til deres nationale kompetente
myndigheder (rotationsprincippet) […]« (»The reason for prescribing a maximum period of service for all Europol staff on bold
posts under two fixed-term contracts is that the Member States want a rotation of such staff members who should subsequently
be re-integrated into the service of their competent national authority (the rotation principle) […]«)
I 15. betragtning til afgørelsen af 8. december 2006 anføres, at »på grundlag af en rimelig fortolkning af artikel 6 og bilag
2 til vedtægten kan Europol antage, at en tidligere Europol-ansat kan ansøge om en ny stilling efter en fraværsperiode, hvilket
garanterer, at alle, interne eller eksterne, ansøgere til en bestemt stilling behandles ens, og at ingen ansøger eventuelt
kan påvirke en ansættelsesrunde« (»Based on a reasonable interpretation of Article 6 and Appendix 2 of the Staff Regulations,
Europol is not prevented from considering a previous staff member as eligible to apply for a new post following a period of
absence which ensures that all candidates for a particular post, internal or external, are in an equal position and that no
candidate may have influenced a forthcoming recruitment campaign«).
Artikel 1 i afgørelsen af 8. december 2006 definerer visse udtryk, der er anvendt i afgørelsen, således:
»?nr. 1)] Stilling ved Europol: enhver stilling, som er på listen eller skal være på listen over stillinger i bilag 1 til
vedtægten, med undtagelse af stillingen som direktør, vicedirektør og lokalt personale som anført i vedtægtens artikel 98-100
[»Europol Post«: Any post that is included or is intended to be included in the list of Europol posts set out in Appendix
1 of the Staff Regulations, with the exception of the Director, the Deputy Directors and local staff as provided for by Articles
98-100 of the Staff Regulations]
[…]
?nr. 6)? »Kompetente [nationale] myndigheder«: i overensstemmelse med Europol-konventionens artikel 2, stk. 4, alle offentlige
organer, der findes i medlemsstaterne, for så vidt som de har kompetence i overensstemmelse med den nationale lovgivning med
hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet [»Competent Authority«: In accordance with Article 2(4) of the Europol
Convention, all public bodies existing in the Member States which are responsible under national law for preventing and combating
criminal offences]
?nr. 7)? »Stilling, der er angivet med fed skrifttype«: enhver stilling, der kan besættes med personale, der er rekrutteret
fra en kompetent myndighed [»Bold Post«: Any Europol post which can be filled only by staff engaged from a Competent Authority]
?nr. 8)? »Stilling, der ikke er angivet med fed skrifttype«: enhver stilling, der kan besættes med personale, der ikke skal
være rekrutteret fra en kompetent myndighed [»Non-bold Post«: Any Europol post which can be filled by staff that do not need
to be engaged from a Competent Authority].«
Artikel 2, nr. 3), i afgørelsen af 8. december 2006 bestemmer, at »[m]ed forbehold af bestemmelserne i artikel 2, nr. 4),
kan Europol-ansatte kun indgå en enkelt kontrakt med Europol« (»Without prejudice to Article 2.4 below, only one First Contract
shall be entered into with any individual«).
Det bestemmes i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006, at »[e]fter en periode på 18 måneder, hvorunder den tidligere
ansatte har været udstationeret fra en stilling ved Europol, og efter en ny udvælgelsesprocedure anses enhver ny ansættelseskontrakt
for den første kontrakt« (»After a period of 18 months during which a former member of staff has been detached from any Europol
post, and following a new selection procedure, any new Employment Contract shall be deemed to be a First Contract«).
I Europolkonventionens artikel 40, stk. 3, anføres, at »[d]e bestemmelser om retsmidler, der er omhandlet i den ordning, der
gælder for midlertidigt ansatte og hjælpeansatte i De Europæiske Fællesskaber, finder tilsvarende anvendelse på Europols personale«.
Bestemmelserne i vedtægtens artikel 92 og 93 svarer således til artikel 90 og 91 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske
Fællesskaber, som i medfør af artikel 117 i den ordning, der gælder for andre ansatte i De Europæiske Fællesskaber, finder
analog anvendelse på midlertidigt ansatte og hjælpeansatte i De Europæiske Fællesskaber.

Sagens faktiske omstændigheder
Sagsøgeren, der er tjenestemand ved det tyske politi, tiltrådte den 1. september 1999 en stilling som chefkonsulent (»first
officer«) ved »antinarkotikaenheden«. Hans kontrakt, der blev indgået i medfør af artikel 6, første led, i den udgave af Europols
personalevedtægt, der fandt anvendelse inden vedtagelsen af Rådets afgørelse af 4. december 2006 om ændring af vedtægten for
Europols personale (EUT C 311, s. 1), udløb den 31. august 2005.
Sagsøgeren returnerede på denne dato til det tyske politi, hvor han allerede arbejdede inden den 1. september 1999, og som
udstationerede ham ved Europol fra den 1. september 2005 som udstationeret ekspert (»seconded expert«). Denne udstationering,
som oprindeligt skulle ophøre den 28. februar 2007, blev forlænget til den 28. februar 2008 ved et tillæg til sagsøgerens
udstationeringskontrakt. Ifølge sagsøgeren lod Europol fra begyndelsen af udstationeringsperioden ham vide, at han ved udstationeringens
udløb kunne »komme tilbage til Europol som ansat«.
Den 13. juli 2007 offentliggjorde Europol et stillingsopslag for stillingen som chefkonsulent (»first officer«) i »antinarkotikaenheden«
(herefter »den omtvistede stilling«). I henhold til punkt 3.1 i stillingsopslaget, der havde overskriften »Generelle vilkår
(vedtægtens artikel 24)«, skulle den ansatte i den omtvistede stilling navnlig »være medlem af de kompetente myndigheder i
en af Den Europæiske Unions medlemsstater og ikke være frataget sine borgerlige rettigheder (stilling, der er angivet med
fed skrifttype)«.
Sagsøgeren ansøgte om den omtvistede stilling.
Den i bilag 2 til vedtægten omhandlede udvælgelseskomité foretog en første udvælgelse af ansøgerne, idet den klassificerede
sagsøgeren som den bedst egnede.
Den 10. oktober 2007 meddelte chefen for »antinarkotikaenheden« mundtligt sagsøgeren, at han ikke kunne komme i betragtning
til stillingen, da han ikke opfyldte betingelserne i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006. Ifølge chefen for
»antinarkotikaenheden« havde sagsøgeren efter udløbet af den med Europol indgåede kontrakt for perioden den 1. september 1999
til den 31. august 2005 ikke været udstationeret fra en stilling ved Europol i mindst 18 måneder, således som det kræves efter
bestemmelsen.
Den 11. oktober 2007 indgav sagsøgeren en klage over Europols afgørelse af 10. oktober 2007, idet han anfægtede Europols fortolkning
af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006.
Ved afgørelse af 23. oktober 2007 afslog Europol denne klage.

Retsforhandlinger og parternes påstande
Som led i foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse har Retten i overensstemmelse med procesreglementets artikel
55, stk. 2, litra d), anmodet parterne om at fremlægge visse dokumenter.
Som svar på begæringen om fremlæggelse af dokumenter har sagsøgeren bl.a. fremlagt kopi af den med Europol indgåede ansættelseskontrakt
for perioden fra den 1. september 1999 til den 31. august 2005. Europol fremlagde en kopi af stillingsopslaget for den omtvistede
stilling, dokumenter vedrørende to andre ansøgere i udvælgelsesproceduren til denne stilling, hvilke ansøgere sagsøgeren har
omtalt i forbindelse med anbringendet om tilsidesættelse af »ligebehandlingsprincippet«, og jobbeskrivelsen for stillingen
som udstationeret ekspert i »antinarkotikaenheden« (»Job description for the Seconded Expert to the Drugs Unit«), som sagsøgeren
har udarbejdet, og som er godkendt af chefen for Europols »antinarkotikaenhed«.
Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
–        Annullation af Europols afgørelse af 10. oktober 2007 om ikke at lade sagsøgeren deltage i udvælgelsesproceduren til den omtvistede
stilling.
–        Annullation af afslaget på klagen af 23. oktober 2007.
–        Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder advokatsalær.
Europol har nedlagt følgende påstande:
–        Frifindelse.
–        Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålets genstand
Sagsøgeren har ud over annullation af Europols afgørelse af 10. oktober 2007 om ikke at lade ham deltage i udvælgelsesproceduren
til den omtvistede stilling nedlagt påstand om annullation af afgørelsen af 23. oktober 2007, hvorved hans klage blev afslået.
Det skal i denne henseende bemærkes, at påstande rettet mod et afslag på en klage har den virkning retligt at få prøvet den
akt, der indeholder det klagepunkt, som har været genstand for klagen, og er derfor som sådanne uden selvstændigt indhold
(jf. i denne retning Domstolens dom af 17.1.1989, sag 293/87, Vainker mod Parlamentet, Sml. s. 23, præmis 8, dom afsagt af
Retten i Første Instans den 6.4.2006, sag T-309/03, Camós Grau mod Kommissionen, Sml. II, s. 1173, præmis 43, og Rettens dom
af 4.9.2008, sag F-103/07, Duta mod Domstolen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 23, der er genstand for en
appel, som verserer for Retten i Første Instans, sag T-475/08 P).
Sagsøgeren har rettet sin klage mod Europols afgørelse af 10. oktober 2007 om ikke at lade ham deltage i udvælgelsesproceduren
til den omtvistede stilling. Det skal derfor antages, at sagsøgerens søgsmål er rettet mod denne afgørelse.

Retlige bemærkninger
Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet påberåbt sig to anbringender, dels vedrørende urigtig anvendelse af artikel 2, nr. 4),
i afgørelsen af 8. december 2006 og tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, dels vedrørende tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet.
Først skal anbringendet vedrørende urigtig anvendelse af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 og tilsidesættelse
af retssikkerhedsprincippet behandles.

Parternes argumenter
Sagsøgeren har for det første henvist til indholdet af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006, hvorefter enhver
ansættelseskontrakt efter en periode på 18 måneder, hvorunder den tidligere europolansatte har været udstationeret fra en
stilling ved Europol (»any Europol post«), og efter en ny udvælgelsesprocedure anses for den første kontrakt.
Sagsøgeren har dernæst anført, at han efter udløbet af kontrakten med Europol, som var den 31. august 2005, arbejdede for
Europol som »udstationeret ekspert«. Denne stilling er imidlertid ikke omtalt i bilag 1 til vedtægten, således at han ikke
burde være udelukket fra udvælgelsesproceduren til den omtvistede stilling med den begrundelse, at han ikke opfyldte betingelserne
i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006.
Sagsøgeren har tilføjet, at Europols sondring mellem udtrykkene »Europol post« og »Europol Post«, som skiftevis skrives med
et lille forbogstav og et stort forbogstav i ordet »post«, ikke har nogen støtte i afgørelsen af 8. december 2006. Hvis det
antages, at der er en begrebsmæssig sondring, skal den komme til udtryk i afgørelsen. Vedtægten anvender ligesom afgørelsen
af 8. december 2006 de to udtryk på samme måde.
Sagsøgeren har endelig anført, at han har arbejdet for Europol i seks år, mens den frist, inden for hvilken der skal ske »rotation«
af de Europol-ansatte, i mellemtiden er blevet fastsat til ni år.
Europol har for det første henvist til baggrunden for artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006. Ifølge Europol
regulerer vedtægtens artikel 6 kontrakter med ansatte, der bestrider stillinger, der er angivet med fed skrifttype (»bold
posts«), dvs. stillinger, som er forbeholdt ansatte, der kommer fra de nationale politi- og toldmyndigheder, og som efter
udløbet af deres kontrakt med Europol skal returnere til deres respektive myndigheder. I henhold til vedtægtens artikel 6
er disse kontrakter dermed tidsbegrænsede, hvilket forklarer, at artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 bestemmer,
at en person, der har været Europol-ansat, kun på ny kan indgå en kontrakt med Europol efter udløbet af en »fraværsperiode«
på 18 måneder.
Europol har for det andet anført, at sagsøgerens anbringende er ugrundet, både i lyset af ordlyden af artikel 2, nr. 4), i
afgørelsen af 8. december 2006 og af formålet hermed.
For det første opstiller artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 to betingelser, som skal være opfyldt samtidigt.
Sagsøgeren opfyldte den første betingelse, nemlig at have været Europol-ansat. Sagsøgeren har derimod ikke været »udstationeret
fra en stilling ved Europol« i 18 måneder. Europol har i denne henseende anført, at for at være »udstationeret fra en stilling
ved Europol« i den i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 omhandlede forstand skal der ikke være nogen retlig
eller faktisk forbindelse mellem Europol og den tidligere ansatte.
Europol har dernæst gjort gældende, at det fremgår af sjette betragtning til afgørelsen af 8. december 2006, at Europolkonventionens
medlemsstater forventer, at de Europol-ansatte, der bestrider stillinger, der er angivet med fed skrifttype, kun arbejder
for Europol i en tidsbegrænset periode med henblik på at give dem mulighed for at »rokere« og dermed returnere til den nationale
myndighed, de kommer fra. Ifølge Europol skal udtrykket »udstationeret fra en stilling ved Europol«, der anvendes i artikel
2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006, fortolkes i overensstemmelse hermed.
I øvrigt kan en tidligere Europol-ansat ifølge 15. betragtning til afgørelsen af 8. december 2006 først ansøge om en ny stilling
efter en »fraværsperiode«, hvilket gør det muligt at garantere, at alle ansøgere behandles ens.
I denne sag blev sagsøgeren dagen efter udløbet af sin kontrakt på seks år med Europol udstationeret af sin stat ved Europol
som »udstationeret ekspert«. Han fortsatte i denne egenskab med at arbejde for og under Europols tilsyn.
Europol har endelig hævdet, at det påhviler sagsøgeren at bevise, at han opfylder alle betingelserne i artikel 2, nr. 4),
i afgørelsen af 8. december 2006. Sagsøgeren har imidlertid i det væsentlige begrænset sig til at gendrive sondringen mellem
udtrykkene »Europol post« og »Europol Post«, der skiftevis skrives med et lille »p« og et stort »p« i ordet »post«.

Rettens bemærkninger
Vedtægtens artikel 2, stk. 1, første afsnit, bestemmer for det første, at »[v]ed Europol-ansatte forstås i denne vedtægt personer,
der ansættes i en af de stillinger, der er opført i stillingsoversigten i bilag 1, med undtagelse af stillinger, der er forbeholdt
lokalt ansatte«.
I vedtægtens artikel 2, stk. 1, andet afsnit, indføres dernæst en sondring mellem »stillinger, der kun kan besættes med personer,
der kommer fra de kompetente myndigheder, jf. artikel 2, stk. 4, i [Europol-konventionen], og […] stillinger, der også kan
besættes med andet personale«.
Endelig fremgår det af vedtægtens artikel 2, stk. 1, tredje afsnit, at personer, der ansættes i en stilling, der udelukkende
kan besættes med personer fra de i Europol-konventionens artikel 2, stk. 4, kompetente myndigheder, kun kan få tilbudt en
tidsbegrænset kontrakt for en sådan stilling. Denne bestemmelse henviser til vedtægtens artikel 6, som fastsætter en maksimal
varighed for tidsbegrænsede kontrakter. Denne varighed på ni år var seks år inden ændringen af vedtægtens artikel 6 ved Rådets
afgørelse af 4. december 2006 om ændring af vedtægten for Europols personale.
I denne sag var den stilling, sagsøgeren havde fra den 1. september 1999 til den 31. august 2005, underlagt den i vedtægtens
artikel 2, stk. 1, foreskrevne tidsbegrænsning, hvilket førte til, at sagsøgeren forlod stillingen den 31. august 2005.
Det skal imidlertid fastslås, at den regel, som fastsætter en maksimal varighed for de i vedtægtens artikel 2, stk. 1, omhandlede
personers ansættelseskontrakter, ikke fratager Europol muligheden for at indgå en ny ansættelseskontrakt med disse personer
efter, at de har været udstationeret fra en stilling ved Europol i 18 måneder. Artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december
2006 bestemmer nemlig, at »[e]fter en periode på 18 måneder, hvorunder den tidligere ansatte har været udstationeret fra en
stilling ved Europol, og efter en ny udvælgelsesprocedure anses enhver ny ansættelseskontrakt for den første kontrakt«.
I denne sag er det omtvistede spørgsmål, om den stilling, sagsøgeren havde fra den 1. september 2005, som oprindeligt skulle
vare 18 måneder, men som blev forlænget til den 28. februar 2008, var en stilling, som ifølge artikel 2, nr. 4), i afgørelsen
af 8. december 2006 indebar, at sagsøgeren ikke kunne besætte den omtvistede stilling.
Europol har ikke anført, at sagsøgeren som udstationeret ekspert ved Europol mellem den 1. september 2005 og den 28. februar
2008 havde en stilling, der er omtalt i bilag 1 til vedtægten. Europol har imidlertid gjort gældende, at når der tales om
»en stilling ved Europol« (»any Europol post«), begrænser artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 stillingerne
ved Europol til de stillinger, der er opregnet i bilag 1 til vedtægten. Til støtte for dette synspunkt bemærkede Europol i
afslaget på sagsøgerens klage, at ordlyden af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 ikke henviser til definitionen
på udtrykket »Europol Post« i afgørelsens artikel 1, nr. 1). Ifølge Europol betyder den omstændighed, at ordet »post« i artikel
2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 ikke er skrevet med et stort »p« – som i afgørelsens artikel 1, nr. 1) – nemlig,
at udtrykket »Europol post« vedrører enhver stilling ved Europol og ikke udelukkende de stillinger, der er omhandlet i artikel
1, nr. 1), i afgørelsen af 8. december 2006.
Sagsøgeren har i stævningen gendrevet dette argument fra Europol, som i svarskriftet ikke reagerede på denne anfægtelse fra
sagsøgerens side. Europol præciserede imidlertid som svar på et spørgsmål fra den refererende dommer under retsmødet, at Europol
opretholdt sit argument om de konsekvenser, der skal drages af anvendelsen af ordet »post« med et lille »p« i artikel 2, nr. 4),
i afgørelsen af 8. december 2006.
Europol har endvidere gjort gældende, at ordlyden af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 bekræfter Europols
fortolkning af bestemmelserne i denne artikel, eftersom denne bestemmelse henviser til en stilling ved Europol (»detached
from any Europol post«), hvilket viser, at artikel 2, nr. 4), ikke alene kræver, at der ikke skal være nogen retlig forbindelse,
men også, at der ikke skal være nogen faktisk forbindelse mellem Europol og den tidligere ansatte.
Europol har endelig anført, at bogstavsfortolkningen af bestemmelserne i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006
underbygges af analysen af disse bestemmelsers formål.
Det skal først undersøges, om en ordlydsfortolkning af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 bekræfter, at Europols
standpunkt er begrundet.
Hvad for det første angår spørgsmålet, om der i udtrykket »Europol post« skal tillægges ordet »post« en særlig betydning alt
efter, om det skrives med et stort »P« eller et lille »p«, skal det først bemærkes, at i artikel 1 i afgørelsen af 8. december
2006 er alle de ord, der defineres, skrevet med et stort begyndelsesbogstav.
For det andet fremgår det af ordlyden af afgørelsen af 8. december 2006, at udtrykket »Europol post« i alle bestemmelserne
[artikel 1, nr. 7), artikel 1, nr. 8), artikel 5, nr. 5), artikel 5, nr. 5.1), og artikel 5, nr. 5.2)] og ikke kun i artikel
2, nr. 4), er skrevet med et lille »p« i ordet »post«, selv om dette ord åbenbart ikke i alle disse bestemmelser har et andet
indhold end i artikel 1, nr. 1), i afgørelsen af 8. december 2006, medmindre definitionen på udtrykket »Europol Post«, således
som den fremgår af denne artikel, fratages sit indhold. Afgørelsen af 8. december 2006 indeholder således ikke selv en systematisk
forskel mellem udtrykkene »Europol Post« og »Europol post«, alt efter om ordet »post« skrives med et stort »P« eller et lille
»p«.
Det skal for det tredje bemærkes, at bilag 1 til vedtægten i den engelske udgave anvender ordet »post« med et lille »p«, både
i overskriften og i selve teksten.
Hvis ophavsmanden til afgørelsen af 8. december 2006 havde ønsket at indføre en sondring mellem udtrykkene »Europol post«
og »Europol Post«, ville det endelig have været godt lovarbejde at lade det fremgå klart af afgørelsen, hvilket ikke er tilfældet.
Hvad for det andet angår argumentet om, at anvendelsen af ordet »any« i forbindelse med udtrykket »any Europol post« i artikel
2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 viser, at dette udtryk omfatter enhver form for arbejdsforhold og ikke udelukkende
de i bilag 1 til vedtægten omhandlede stillinger, må det erkendes, at det ikke er overbevisende. Dette udtryk kan nemlig ligeledes
forstås således, at det omhandler enhver stilling i den i definitionen af udtrykket »Europol Post« i artikel 1, nr. 1), i
afgørelsen af 8. december 2006 omhandlede forstand. Det skal i denne henseende fastslås, at udtrykket »Europol Post« er defineret
i artikel 1, nr. 1), i afgørelsen af 8. december 2006 som »any post«, der er omfattet af listen i bilag 1 til vedtægten. Herudover
anvender bestemmelserne i artikel 1, nr. 7) og 8), i afgørelsen af 8. december 2006 udtrykket »Any Europol post«, selv om
der ikke er tvivl om, at disse bestemmelser udelukkende omhandler stillinger, der er defineret i afgørelsens artikel 1, nr. 1).
Det følger af alle disse betragtninger, at ordlydsfortolkningen af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 ikke
gør det muligt at give udtrykket »Europol post« et andet indhold end udtrykket »Europol Post«, der er defineret i afgørelsens
artikel 1, nr. 1), og dermed at bekræfte Europols synspunkt, hvorefter udtrykket »any Europol post« ligeledes omfatter andre
stillinger end de i bilag 1 til vedtægten omtalte.
Det skal i denne sag antages, at sagsøgeren, som i perioden fra den 1. september 2005 til den 28. februar 2008 havde en stilling
som udstationeret ekspert ved Europol, hvilken stilling ikke findes på listen i bilag 1 til vedtægten, har været »udstationeret
fra en stilling ved Europol« i den i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006 omhandlede forstand.
Det er nemlig ubestridt, at der ikke blev indgået nogen kontrakt mellem sagsøgeren og Europol for perioden fra den 1. september
2005 til den 28. februar 2008. Sagsøgerens udstationering som ekspert ved Europol følger af en aftale mellem Europol og »Polizeipräsident
in Berlin«, som fastlægger sagsøgerens status, funktioner, rettigheder og pligter. Det skal endvidere anføres, at hverken
vedtægten eller ordlyden af Europols afgørelser, der er meddelt Personaleretten, fastsætter bestemmelser for udstationerede
eksperter. Det fremgår af disse betragtninger, at sagsøgeren som udstationeret ekspert var tjenestemand ved det tyske politi
og stillet til Europols rådighed af det tyske politi i overensstemmelse med aftalens ramme og betingelser.
Det skal også undersøges, om de af Europols påberåbte faktiske omstændigheder kan drage denne konklusion i tvivl.
Det skal i denne henseende anføres, at et af formålene med fastsættelse af en maksimal tjenestetid i vedtægtens artikel 6
ifølge sjette betragtning til afgørelsen af 8. december 2006 er at sikre »rotation« blandt personalet, idet personer, der
har arbejdet en maksimal periode for Europol, er forpligtet til at returnere til deres nationale myndigheder.
I denne sag har Europol imidlertid for Retten fremlagt dokumentet »Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit«
af den 19. juli 2006, som sagsøgeren har udarbejdet, og som er godkendt af chefen for Europols »antinarkotikaenhed«, hvoraf
det fremgår, at sagsøgeren aktivt skulle deltage i denne enheds sædvanlige arbejde, at han ligeledes ved visse anledninger
skulle repræsentere Europol, og at han var forpligtet til at erstatte chefen for »antinarkotikaenheden« ved dennes fravær.
Det skal også anføres, at det i dette dokument er angivet, at »han i sin egenskab af udstationeret ekspert og i forbindelse
med sine opgaver skal føre tilsyn med og koordinere den operationelle virksomhed for forskellige sektioner i »antinarkotikaenheden«,
godkende og tillade omdeling af operationelle dokumenter, rapporter og andet til eksterne partnere, give interviews til medierne
og rådgive chefen for »antinarkotikaenheden« om politiske spørgsmål. Der er daglige møder mellem chefen for »antinarkotikaenheden«
og den udstationerede ekspert«. (»[i?n his capacity as Seconded Expert and his special tasking, he supervises and co-ordinates
the operational activities in the various Sections of the Drugs Unit, approves and authorises the distribution, to external
partners, of operational documents, reports and other products, gives interviews to the media and advises the Head of the
Drugs Unit on policy matters[; d]aily meetings between the Head of the Drugs Unit and the Seconded Expert take place«.)
Europol har endvidere anført under retsmødet, at sagsøgeren udførte nøjagtigt de samme opgaver som en chefkonsulent (»first
officer«) i »antinarkotikaenheden« som udstationeret ekspert. Der var ingen ændringer af opgaverne, og sagsøgeren forblev
vicechef (»deputy head«) for denne enhed. Europol bemærkede ligeledes, at sagsøgeren ikke arbejdede i Berlin efter udløbet
af kontrakten den 31. august 2005.
Europol har ligeledes forklaret under retsmødet, at praktiske overvejelser efter udløbet af sagsøgerens kontrakt den 31. august
2005 havde ført Europol til at lade sagsøgeren fortsætte med at arbejde for Europol med en anden status.
Sagsøgeren har ikke bestridt, at dokumentet »Job Description for the Seconded Expert to the Drugs Unit« er en korrekt gengivelse
af de opgaver, han var betroet. Sagsøgeren bekræftede ikke desto mindre under retsmødet, at han ikke havde »fornemmelsen af,
at der var tale om identisk aktivitet eller arbejde [med de, som sagsøgeren havde skullet udføre som chefkonsulent (»first
officer«)]; hvis dette havde været tilfældet, [ville sagsøgeren ikke] have set behovet for at lave en ny opgavebeskrivelse«.
Sagsøgeren gjorde endvidere gældende, at han som udstationeret ekspert ikke havde ret til at udøve vicecheffunktioner (»deputy
head«) i »antinarkotikaenheden«, eftersom disse funktioner kun kunne udøves af en Europol-ansat.
Det følger af undersøgelsen af sagsøgerens retlige og faktiske situation i funktionen som udstationeret ekspert, at selv om
han formelt returnerede til det tyske politi fra den 1. september 2005, fortsatte han reelt med i det væsentlige at udøve
de samme funktioner som før, men med en anden retlig status. Sagsøgeren har i øvrigt ikke godtgjort, hvorledes hans arbejde
ændrede sig grundlæggende fra den 1. september 2005.
Det skal imidlertid anføres, at Europol selv for det første har krævet, at sagsøgeren forlod sin stilling den 31. august 2005
for at overholde kontraktens tidsbegrænsning og de fornyelser, som kræves i vedtægtens artikel 6. For det andet har Europol
godtaget, at sagsøgeren fortsatte med at arbejde for Europol som udstationeret ekspert, hvilket reelt gjorde det muligt for
Europol at sikre en kontinuitet i sagsøgerens funktioner, og han kunne undgå faktisk at returnere til den nationale myndighed.
Under disse betingelser kan Europol ikke gyldigt støtte sig til de faktiske omstændigheder, der er gengivet i denne doms præmis
63-65, for at argumentere for en fortolkning af bestemmelserne i artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december 2006, som
går mod deres klare og utvetydige ordlyd. Det fremgår af fast retspraksis, at medmindre forarbejderne klart giver udtryk for
hensigten hos ophavsmændene til en bestemmelse, skal man kun støtte sig til ordlydens rækkevidde, således som den er fastslået,
og give den den betydning, der fremgår af en logisk ordlydsfortolkning heraf (jf. i denne retning Domstolens dom af 1.6.1961,
sag 15/60, Simon mod Domstolen, Sml. 1954-1964,, s. 253, org.ref.: Rec. s. 223, på s. 244, og Rettens dom af 14.12.2006, sag
F-10/06, André mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-1, s. 183, og II-A-1, s. 755, præmis 44). Man kan således ikke erstatte den
fortolkning, der følger af selve ordlyden med en fortolkning, der støttes på faktiske betragtninger i en konkret sag.
Det følger af det ovenstående, at anbringendet om en urigtig anvendelse af artikel 2, nr. 4), i afgørelsen af 8. december
2006 skal tages til følge. Uden at der er behov for at undersøge sagsøgerens øvrige anbringender, skal Europols afgørelse
af 10. oktober 2007 derfor annulleres.

Sagens omkostninger
I medfør af procesreglementets artikel 87, stk. 1, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er
nedlagt påstand herom.
Da Europol har tabt sagen, og sagsøgeren har nedlagt påstand om, at denne pålægges omkostningerne, tilpligtes Europol at betale
sagens omkostninger.
På grundlag af disse præmisser
udtaler og bestemmer
RETTEN (Anden Afdeling):
1)
Den Europæiske Politienheds (Europol) afgørelse af 10. oktober 2007 om ikke at lade Jörg Mölling deltage i udvælgelsesproceduren
til en stilling som chefkonsulent (»first officer«) i Europols »antinarkotikaenhed« annulleres.
2)
Europol betaler sagens omkostninger.
Van Raepenbusch
Boruta
Kanninen
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 4. juni 2009.
W. Hakenberg

H. Kanninen
Justitssekretær

Afdelingsformand
*
Processprog: nederlandsk.