CELEX: 62009CJ0226
Nesplnění povinnosti státem
Směrnice 2004/18/ES
Postupy při zadávání veřejných zakázek
Uzavření smlouvy na tlumočnické a překladatelské služby
Služby náležející do přílohy II B uvedené směrnice
Služby, na něž se nevztahují všechny požadavky této směrnice
Poměrná váha kritérií pro zadání zakázky stanovená po podání nabídek
Změna poměrné váhy po prvním posouzení podaných nabídek
Dodržení zásady rovného zacházení a povinnosti transparentnosti

Svou žalobou se Komise Evropských společenství domáhá, aby Soudní dvůr určil, že Irsko tím, že přidělilo poměrnou váhu kritériím
pro zadání zakázky na poskytnutí překladatelských a tlumočnických služeb po uplynutí lhůty stanovené pro podání nabídek, a tím,
že změnilo tuto poměrnou váhu po prvním posouzení podaných nabídek, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zásady
rovného zacházení a zásady transparentnosti tak, jak je vykládá Soudní dvůr Evropské unie.

Právní rámec
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek
na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, s. 114; Zvl. vyd. 06/07, s. 132, dále jen „směrnice“) stanoví v kapitole
III hlavy II takzvané „dvoustupňové“ použití na veřejné zakázky na služby.
Podle článku 20 směrnice jsou zakázky, jejichž předmětem jsou služby uvedené v příloze II A této směrnice, zadávány podle
ustanovení článků 23 až 55 této směrnice.
Tyto články stanoví zvláštní pravidla, která se týkají zadávací dokumentace a dokumentů týkajících se zakázky (články 23 až
27), pravidla týkající se řízení (články 28 až 34), pravidla pro zveřejňování a transparentnost (články 35 až 43) a pravidla
týkající se průběhu řízení (články 44 až 55).
Naproti tomu podle článku 21 směrnice „[z]akázky, jejichž předmětem jsou služby uvedené v příloze II B, se řídí výhradně článkem
23 a čl. 35 odst. 4“.
Jelikož překladatelské a tlumočnické služby nejsou uvedeny v příloze II A směrnice, náleží do kategorie 27 nazvané „jiné služby“
v příloze II B této směrnice.
Článek 23 směrnice uvádí pravidla, která se týkají technických specifikací, které je třeba uvést v dokumentech týkajících
se zakázky.
Článek 35 odst. 4 směrnice stanoví, že po zadání veřejné zakázky zašlou veřejní zadavatelé Komisi oznámení o výsledcích zadávacího
řízení.
Podle článku 37 směrnice:
„Veřejní zadavatelé mohou v souladu s článkem 36 zveřejňovat oznámení týkající se veřejných zakázek, na která se nevztahuje
povinnost zveřejňování stanovená touto směrnicí.“
Článek 53 směrnice, nadepsaný „Kritéria pro zadání zakázky“, který se nepoužije na zadání zakázek, které náleží do její přílohy
II B, stanoví ve svém odstavci 2:
„Aniž je dotčen třetí pododstavec, [pokud se zakázka zadává na základě hospodářsky nejvýhodnější nabídky] uvede veřejný zadavatel
v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci […] poměrnou váhu, kterou přikládá každému z kritérií vybraných k určení
hospodářsky nejvýhodnější nabídky.
[…]
Pokud není podle názoru veřejného zadavatele stanovení poměrné váhy z prokazatelných důvodů možné, uvede veřejný zadavatel
v oznámení o zakázce nebo v zadávací dokumentaci […] kritéria v sestupném pořadí podle důležitosti.“

Skutkový základ žaloby a postup před zahájením soudního řízení
Dne 16. května 2006 zveřejnilo irské ministerstvo spravedlnosti, rovnosti a reformy práva (dále jen „zadavatel“) v
Úředním věstníku Evropské unie
(Úř. věst. S 92) pod číslem 2006/S 92-098663 oznámení o vyhlášení zakázky na poskytnutí překladatelských a tlumočnických
služeb několika institucím příslušným pro záležitosti týkající se azylu (dále jen „sporná zakázka“).
Toto oznámení o zakázce upřesnilo v bodě IV.2.1, že zakázka bude zadána hospodářsky nejvýhodnější nabídce na základě následujících
sedmi kritérií:
„ 1.      Úplnost předloženého spisu.
2.      Prohlášení o způsobilosti splnit požadavky.
3.      Počet položek [zakázka byla rozdělena do několika položek], služeb a jazyků.
4.      Kvalifikace, zkušenost v dotčené oblasti.
5.      Cena.
6.      Vhodnost navrhovaných postupů.
7.       Referenční místa.“
V bodě VI.3 tohoto oznámení bylo upřesněno, že uvedených sedm kritérií není stanoveno v sestupném pořadí podle důležitosti.
Ve výzvě k podání nabídek byla uvedená kritéria stanovena stejným způsobem a očíslována od 1 do 7. Tento dokument však na
rozdíl od oznámení o zakázce výslovně neuvedl, že tato kritéria nejsou stanovena v sestupném pořadí podle důležitosti.
Poměrná váha, která byla přidělena každému ze sedmi kritérií vybraných za účelem stanovení hospodářsky nejvýhodnější nabídky
z hlediska zadavatele, nebyla upřesněna ani v oznámení o zakázce, ani ve výzvě k podání nabídek. Nebylo rovněž uvedeno, zda
těmto kritériím musí být taková poměrná váha následně přidělena.
Dvanáct společností, z nichž tři byly usazeny na irském území, předložilo nabídku před uplynutím lhůty poskytnuté za tímto
účelem, která byla stanovena na 9. června 2006.
V tentýž den členové hodnotící komise obdrželi hodnotící tabulku, která doporučovala použít na sedm dotčených kritérií následující
poměrnou váhu:
„1.       Úplnost předloženého spisu: 0 %.
2.        Prohlášení o způsobilosti splnit požadavky: 7 %.
3.        Počet položek, služeb a jazyků: 25 %.
4.        Kvalifikace, zkušenost v dotčené oblasti: 30 %.
5.      Cena: 20 %.
6.      Vhodnost navrhovaných postupů: 10 %.
7.      Referenční místa: 8 %.“
Tato hodnotící tabulka měla umožnit každému členu hodnotící komise, aby provedl individuálně první posouzení nabídek, které
byly podány.
Dne 13. června 2006 zaslal jeden z členů této komise, poté co přezkoumal část nabídek, členovi služeb zadavatele, který vypracoval
hodnotící tabulku a zaslal této komisi přijaté nabídky, elektronickou zprávu, v níž navrhl změnit poměrnou váhu, která byla
přidělena kritériím pro zadání zakázky.
Na svém prvním zasedání dne 22. června 2006 se hodnotící komise rozhodla změnit poměrnou váhu kritérií před společným posouzením
podaných nabídek tak, že snížila váhu čtvrtého kritéria na 25 % (dříve stanovenou na 30 %) a zvýšila váhu šestého kritéria
na 15 % (dříve stanovenou na 10 %). Poměrná váha přidělená ostatním kritériím pro zadání zakázky zůstala nezměněna.
Uvedená komise poté přistoupila k posouzení nabídek a zadání zakázky podle nové poměrné váhy přidělené sedmi kritériím, kterou
právě schválila.
Na základě stížnosti zahájila Komise během května 2007 korespondenci s Irskem.
S ohledem zejména na odpovědi, které Irsko podalo jak na výzvu ze dne 17. října 2007, tak na odůvodněné stanovisko ze dne
18. září 2008, měla Komise za to, že v průběhu zadávacího řízení sporné zakázky byla porušena zásada rovného zacházení a nebyla
splněna povinnost transparentnosti, která z ní vyplývá, a v důsledku toho se rozhodla podat projednávanou žalobu.

K žalobě
Úvodem je třeba uvést, že je nesporné, že sporná zakázka spadá do rozsahu působnosti směrnice a že překladatelské a tlumočnické
služby, o něž se jedná, náleží do kategorie neprioritních služeb, které jsou uvedeny v příloze II B této směrnice.
Je třeba připomenout, že podle článku 21 směrnice „[z]akázky, jejichž předmětem jsou služby uvedené v příloze II B, se řídí
výhradně článkem 23 a čl. 35 odst. 4“.
Ze znění článků 21, 23 a 35 odst. 4 směrnice ve vzájemném spojení vyplývá, že pokud se zakázky týkají, jak je tomu v projednávaném
případě, služeb náležejících do přílohy II B směrnice, musí zadavatelé dodržet pouze pravidla týkající se technických specifikací
a zaslat Komisi oznámení o výsledcích řízení o zadání těchto zakázek.
Naproti tomu ostatní pravidla týkající se koordinace postupů stanovených touto směrnicí, zejména pravidla, která se použijí
na povinnosti otevření soutěži se zveřejněním předchozího oznámení a pravidla, která jsou stanovena v článku 53 této směrnice
a která se týkají kritérií pro zadání zakázek, se na uvedené zakázky nepoužijí.
Co se týče služeb náležejících do přílohy II B směrnice by totiž mělo být úplné použití této směrnice, jak upřesňuje její
devatenáctý bod odůvodnění, omezeno na přechodnou dobu na zakázky, u kterých směrnice dovoluje, aby se v plné míře využil
potenciál pro zvýšení přeshraničního obchodu.
I když pro zadavatele, kteří zadají zakázky náležející do uvedené přílohy II B, neplatí pravidla stanovená touto směrnicí,
která se týkají povinností předchozího zveřejnění vyhlášení, vztahují se však na ně nadále základní pravidla práva Unie, a zejména
zásady zakotvené Smlouvou o FEU v oblasti práva usazování a volného pohybu služeb (rozsudek ze dne 13. listopadu 2007, Komise
v. Irsko, C‑507/03, Sb. rozh. s. I‑9777, bod 26).
Podle ustálené judikatury je přitom účelem koordinace postupů zadávání veřejných zakázek na úrovni Unie odstranění překážek
volného pohybu služeb a zboží, a tedy ochrana zájmů hospodářských subjektů usazených v jiném členském státě (výše uvedený
rozsudek Komise v. Irsko, bod 27 a citovaná judikatura).
Z toho plyne, že režim, který zavedl zákonodárce Unie pro zakázky týkající se služeb spadajících do přílohy II B směrnice,
nemůže být vykládán tak, že brání použití zásad vyplývajících z článků 49 SFEU a 56 SFEU v případě, že takové zakázky přesto
mají určitý přeshraniční význam (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Komise v. Irsko, bod 29), a tedy uplatnění povinností,
jejichž účelem je zajištění transparentnosti postupů a rovného zacházení s uchazeči (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 13. dubna
2010, Wall, C‑91/08, Sb. rozh. s. I‑2815, bod 37).
Povinnost transparentnosti se použije v případě, kdy by o dotčenou zakázku na služby mohl mít zájem podnik nacházející se
v jiném členském státě, než je členský stát, v němž je tato zakázka zadána (viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Komise
v. Irsko, bod 29).
Skutečnost, že v projednávané věci mohly mít o spornou zakázku zájem podniky nacházející se v jiném členském státě než v Irsku,
vyplývá jak ze zveřejnění oznámení o této zakázce v
Úředním věstníku Evropské unie
, tak i z okolnosti, že tři z uchazečů jsou podniky usazené v jiném členském státě než v Irsku (viz v tomto smyslu výše uvedený
rozsudek Wall, bod 35).
Ve světle těchto úvah je třeba přezkoumat opodstatněnost dvou žalobních důvodů, které Komise předložila, které se netýkají
ani jednoho ze dvou ustanovení směrnice, podle nichž se musí uskutečnit zadání zakázky náležející do přílohy II B této směrnice,
tedy článku 23 a čl. 35 odst. 4 této směrnice, avšak jsou založeny na dvou požadavcích, které vyplývají z primárního práva
Unie, a to na dodržování zásady rovného zacházení a povinnosti transparentnosti, která z ní vyplývá.

K prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze skutečnosti, že poměrná váha kritérií pro zadání zakázky byla stanovena po uplynutí
lhůty k podání nabídek
Argumentace účastníků řízení
Komise uvádí, že Irsko porušilo zásady rovného zacházení a transparentnosti tím, že přidělilo poměrnou váhu sedmi kritériím
pro zadání sporné zakázky teprve po uplynutí lhůty stanovené pro podání nabídek.
Domnívá se, že toto opožděné stanovení poměrné váhy významně změnilo relativní význam kritérií ve srovnání s významem původně
zveřejněných kritérií a s významem, který uchazeči mohli rozumně očekávat s ohledem na dokumenty týkající se zakázky.
V tomto ohledu Irsko úvodem upřesňuje, že na rozdíl od toho, co Komise tvrdí ve svém návrhu na zahájení řízení, zadavatel
před podáním nabídek nikterak netvrdil, ani implicitně, ani výslovně, že kritéria pro zadání zakázky uvedená v oznámení o zakázce
a ve výzvě k podání nabídek byla stanovena v sestupném pořadí podle důležitosti.
Zcela naopak bylo v oznámení o zakázce uvedeno, že kritéria pro zadání zakázky nejsou stanovena v sestupném pořadí podle důležitosti
a zadavatel následně nikdy neposkytl informaci, která by mohla být chápána tak, že tento postoj změnil.
Krom toho, i když Irsko připouští, že hodnotící komise stanovená zadavatelem přidělila poměrnou váhu kritériím pro zadání
zakázky po uplynutí lhůty stanovené pro podání nabídek, popírá, že toto stanovení poměrné váhy jednotlivých kritérií porušilo
zásadu rovného zacházení a zásadu transparentnosti.
Závěry Soudního dvora
Úvodem je třeba konstatovat, že skutečnost, že Irsko požadovalo zveřejnění oznámení o sporné zakázce v
Úředním věstníku Evropské unie
, jak umožňuje článek 36 směrnice, nikterak neznamená, že tento členský stát má povinnost zadat tuto zakázku v souladu s články
této směrnice, které se použijí na veřejné zakázky náležející do přílohy II A této směrnice (viz obdobně, pokud jde o veřejnou
zakázku, která nespadá do rozsahu působnosti směrnice, rozsudek ze dne 22. září 1988, Komise v. Irsko, 45/87, Recueil, s. 4929,
bod 9 a 10).
Aby mohla být uznána opodstatněnost prvního žalobního důvodu, muselo by být možné, aby zvláštní pravidlo týkající se předchozího
určení poměrné váhy kritérií pro zadání zakázky, která náleží do přílohy II A směrnice, bylo považováno za pravidlo, které
představuje přímý následek skutečnosti, že zadavatelé jsou povinni dodržovat zásadu rovného zacházení a zásadu transparentnosti,
která z ní vyplývá.
V tomto ohledu sice vyplývá z judikatury Soudního dvora týkající se veřejných zakázek, které byly zadány v souladu se všemi
ustanoveními různých směrnic v této oblasti, které předcházely přijetí směrnice, že účelem povinnosti informovat předem uchazeče
o kritériích pro zadání zakázky a pokud je to možné, o jejich přidělené poměrné váze, je zaručit dodržování zásady rovného
zacházení a zásady transparentnosti (viz zejména rozsudky ze dne 12. prosince 2002, Universale-Bau a další, C‑470/99, Recueil,
s. I‑11617, bod 98, jakož i ze dne 24. listopadu 2005, ATI EAC e Viaggi di Maio a další, C‑331/04, Sb. rozh. s. I‑10109, body
22 až 24).
Avšak i když povinnost uvést poměrnou váhu přikládanou každému kritériu pro zadání zakázky ve stadiu zveřejnění oznámení o zakázce,
jak stanoví nyní čl. 53 odst. 2 směrnice, splňuje požadavek zajištění dodržování zásady rovného zacházení a povinnosti transparentnosti,
která z ní vyplývá, není odůvodněné mít za to, že pokud neexistuje zvláštní ustanovení v této směrnici v tomto smyslu, zasahuje
rozsah této zásady a této povinnosti tak daleko, že vyžaduje, aby v rámci zakázek, na něž se nevztahuje takové ustanovení,
jako je článek 53 této směrnice, byla poměrná váha kritérií, která použil zadavatel, stanovena předem a oznámena potenciálním
uchazečům, když jsou vyzváni k podání svých nabídek. Jak totiž Soudní dvůr uvedl, když v judikatuře citované v předchozím
bodě tohoto rozsudku použil výraz „pokud je to možné“, uvedení poměrné váhy kritérií pro zadání zakázky v případě zakázky,
na kterou se nevztahuje takové ustanovení, jako je čl. 53 odst. 2 směrnice, nepředstavuje povinnost zadavatele.
Z toho vyplývá, že Irsko, které poskytlo potenciálním uchazečům přístup k příslušným informacím, které se týkají sporné zakázky,
před konečnou lhůtou stanovenou pro podání nabídek, neporušilo zásadu rovného zacházení a povinnost transparentnosti, která
z ní vyplývá, když stanovilo poměrnou váhu těchto kritérií pro zadání zakázky, aniž uvedeným uchazečům umožnilo přístup k takové
poměrné váze před uplynutím lhůty stanovené pro podání nabídek.
Konkrétně v nabídkovém řízení, které je základem projednávané věci, poskytl zadavatel více informací, než po něm vyžaduje
směrnice, a kritéria pro zadání sporné zakázky nebyla v dokumentech týkajících se zakázky stanovena způsobem, jaký by umožnil
konstatovat rozdílné zacházení v neprospěch podniků, které by mohly mít zájem o tuto zakázku a které se nacházely v jiném
členském státě než v Irsku.
Tím, že zadavatel přidělil poměrnou váhu těmto kritériím, pouze upřesnil postup, jakým mají být podané nabídky posouzeny,
aniž jakkoli porušil povinnost zachovat stejný výklad kritérií pro zadání zakázky, jelikož tato kritéria nebyla uvedena v sestupném
pořadí podle důležitosti.
V tomto ohledu je třeba uvést, že z okolnosti, že kritéria pro zadání zakázky byla uvedena bez údaje o poměrné váze, která
byla každému z nich přisuzována, nelze vyvodit, že tento výčet byl nezbytně proveden v sestupném pořadí podle důležitosti,
ani že kritéria pro zadání zakázky měla mít stejnou poměrou váhu.
Krom toho poměrná váha kritérií pro zadání zakázky, která byla sdělena členům hodnotící komise ve formě tabulky, by jednak
neposkytla potenciálním uchazečům informace, které by mohly ovlivnit významně přípravu nabídek, kdyby o ní věděli během této
přípravy, a jednak nepředstavovala změnu těchto kritérií (viz v tomto smyslu rozsudek ATI EAC e Viaggi di Maio a další, bod
32).
Je třeba dodat, že projednávaná žaloba tak, jak byla předložena Soudnímu dvoru, neobsahuje údaje, které by mohly prokázat,
že poměrná váha kritérií pro zadání zakázky byla určena po otevření obálek obsahujících podané nabídky.
Za těchto okolností musí být první žalobní důvod, který Komise uplatnila na podporu své žaloby, zamítnut jako neopodstatněný.

Ke druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze změny poměrné váhy kritérií provedené po úvodním posouzení
Argumentace účastníků řízení
Komise uvádí, že Irsko tím, že po úvodním posouzení podaných nabídek změnilo poměrnou váhu kritérií pro zadání sporné zakázky,
tak jak byla uvedena v hodnotící tabulce, porušilo zásadu rovného zacházení a zásadu transparentnosti.
Uvádí, že taková změna, která byla provedena po prvním posouzení nabídek, představuje porušení zásady rovného zacházení, aniž
je nutné vědět, zda první posouzení nabídek provedli jednotliví členové hodnotící komise individuálně či všichni členové této
komise společně.
Irsko uvádí, že tato změna poměrné váhy byla provedena pouze jednou a ještě před tím, než uvedená komise vůbec provedla společně
posouzení byť jen jedné z nabídek.
V důsledku toho byla podle Irska poměrná váha takto přidělená kritériím použita stejně během celého řízení o zadání sporné
zakázky, a Irsko tedy neporušilo zásadu rovného zacházení.
Krom toho Irsko zdůrazňuje, že změna poměrné váhy přidělené kritériím pro zadání zakázky byla minimální a nemohla způsobit
diskriminaci uchazečů. Zpětná analýza by potvrdila, že by úspěšný uchazeč získal zakázku, i kdyby zakázka byla zadána na základě
kritérií s takovou poměrnou váhou, jak byla původně stanovena.
Závěry Soudního dvora
Komise navrhuje, aby Soudní dvůr ve svých závěrech konstatoval, že změna poměrné váhy přidělené kritériím pro zadání zakázky
porušuje zásadu rovného zacházení, jak vyplývá z ustanovení Smlouvy o FEU.
Co se týče nejprve průběhu řízení o zadání sporné zakázky, je třeba upřesnit, že poměrná váha kritérií pro zadání sporné zakázky
byla změněna poté, co zadavatel sdělil poměrnou váhu těchto kritérií ve formě hodnotící tabulky členům hodnotící komise, aby
mohli provést první posouzení podaných nabídek.
Nejenže členové hodnotící komise mohli posoudit individuálně nabídky před prvním zasedáním této komise jakožto kolegiálního
orgánu, avšak bylo jim doporučeno, aby takové úvodní posouzení provedli za účelem usnadnění společného posouzení v rámci komise.
Dále je třeba uvést, že za takových skutkových okolností, jak již Soudní dvůr rozhodl, zásada rovného zacházení a zásada transparentnosti
řízení o zadání zakázky s sebou nesou pro zadavatele povinnost vykládat kritéria pro zadání zakázky stejně během celého řízení
(viz obdobně rozsudek ze dne 4. prosince 2003, EVN a Wienstrom, C‑448/01, Recueil, s. I‑14527, bod 92).
Co se týče samotných kritérií pro zadání zakázky, je třeba
a

fortiori
uznat, že tato kritéria nemohou být jakkoli změněna během zadávacího řízení (viz obdobně výše uvedený rozsudek EVN a Wienstrom,
bod 93).
Část řízení, během níž před zasedáním hodnotící komise posoudí členové této komise individuálně podané nabídky, je nedílnou
součástí řízení o zadání dotčené zakázky.
Za těchto podmínek by změna poměrné váhy kritérií pro zadání zakázky, která nastane po uvedené fázi, během níž nabídky byly
poprvé posouzeny, znamenala změnu kritérií, na jejichž základě bylo provedeno první posouzení. Takové jednání není v souladu
se zásadou rovného zacházení a povinností transparentnosti, která z ní vyplývá.
Konečně je třeba upřesnit, že zaprvé na rozdíl od toho, co uvádí Irsko, je druhý žalobní důvod, který Komise předložila, opodstatněný,
aniž je nutné prokázat, že změna poměrné váhy měla diskriminační účinek vůči jednomu z uchazečů. V tomto ohledu postačí, že
v okamžiku, kdy byla uvedená změna provedena, nemohlo být vyloučeno, že by takový účinek mohla mít.
Zadruhé, jelikož není určení nesplnění povinnosti členským státem vázáno na konstatování škody plynoucí z tohoto porušení
(rozsudek ze dne 18. prosince 1997, Komise v. Belgie, Recueil, s. I‑7453, bod 30), Irsko se nemůže dovolávat skutečnosti,
že žádný uchazeč neutrpěl újmu, jelikož i kdyby se použila původní poměrná váha kritérií pro zadání zakázky, nebyla by sporná
zakázka zadána jinému smluvnímu partnerovi než tomu, který byl úspěšný v řízení.
Druhému žalobnímu důvodu, který Komise předložila na podporu své žaloby, tedy musí být vyhověno.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba určit, že Irsko tím, že změnilo poměrnou váhu kritérií pro zadání sporné zakázky
po prvním posouzení podaných nabídek, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zásady rovného zacházení a povinnosti
transparentnosti, která z ní vyplývá, tak, jak je vykládá Soudní dvůr.
Žaloba se ve zbývající části zamítá.

K nákladům řízení
Podle čl. 69 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Podle odstavce 3 tohoto článku může Soudní dvůr rozdělit náklady mezi
účastníky řízení nebo rozhodnout, že každý z nich nese vlastní náklady, zejména pokud každý účastník měl ve věci částečně
úspěch i neúspěch.
Vzhledem k tomu, že žalobě Komise se vyhovuje pouze částečně, je důvodné rozhodnout, že každý z účastníků řízení ponese vlastní
náklady řízení.
Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:
1)
Irsko tím, že změnilo poměrnou váhu kritérií pro zadání zakázky na poskytnutí překladatelských a tlumočnických služeb po prvním
posouzení podaných nabídek, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze zásady rovného zacházení a povinnosti transparentnosti,
která z ní vyplývá, tak, jak je vykládá Soudní dvůr Evropské unie.
2)
Ve zbývající části se žaloba zamítá.
3)
Evropská komise a Irsko ponesou vlastní náklady řízení.
Podpisy.
*
Jednací jazyk: angličtina.