CELEX: 62008TJ0472
Ochranná známka Společenství
Námitkové řízení
Přihláška obrazové ochranné známky Společenství 61 A NOSSA ALEGRIA
Starší národní slovní ochranná známka CACHAÇA 51 a starší národní obrazové ochranné známky Cachaça 51 a Pirassununga 51
Relativní důvod pro zamítnutí
Nebezpečí záměny
Podobnost označení
Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 207/2009]

Skutečnosti předcházející sporu
Dne 2. prosince 2003 podala společnost Missiato Industria e Comercio Ltda u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné
známky a vzory) (OHIM) přihlášku ochranné známky Společenství na základě nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993
o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů [nahrazeného
nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 78, s. 1)].
Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován (dále jen „přihlášená ochranná známka“), je níže vyobrazené obrazové označení:
Výrobky, pro které byl zápis požadován, spadají do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb
pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Alkoholické nápoje,
s výjimkou piv“.
Dne 27. září 2004 byla přihláška k zápisu zveřejněna ve
Věstníku ochranných známek Společenství
č.

39/2004.
Dne 27. prosince 2004 podala žalobkyně, společnost Companhia Muller de Bebidas, na základě článku 42 nařízení č. 40/94 (nyní
článek 41 nařízení č. 207/2009) proti zápisu přihlášené ochranné známky námitky týkající se výrobků, na něž se vztahuje přihláška
k zápisu. Tyto námitky byly založeny zejména na následujících starších právech (dále jen „starší ochranné známky“):
–        portugalské obrazové ochranné známce, jejíž přihláška byla podána dne 19. dubna 1991 a která byla zapsána dne 30. března 1993
pod číslem 273105 pro „alkoholické nápoje“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, vyobrazené níže:
–        portugalské obrazové ochranné známce, jejíž přihláška byla podána dne 10. srpna 1998 a která byla zapsána dne 21. srpna 2001
pod číslem 331952 pro „alkoholické nápoje“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, vyobrazené níže:
–        dánské obrazové ochranné známce, jejíž přihláška byla podána dne 30. června 1995 a která byla zapsána dne 10. listopadu 1998
pod číslem VR 199803649 pro „likér na bázi cukrové třtiny“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, vyobrazené níže:
–        sérii obrazových ochranných známek Spojeného království, jejichž přihlášky byly podány a které byly zapsány dne 11. října 2000
pod číslem 2248316 pro „alkoholické nápoje na bázi cukrové třtiny“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, vyobrazených
níže:
–        španělské obrazové ochranné známce, zapsané dne 22. října 2001 pod číslem 2354943 pro „alkoholické nápoje na bázi cukrové
třtiny, s výjimkou piv“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody, vyobrazené níže:
–        rakouské obrazové ochranné známce, jejíž přihláška byla podána dne 29. června 1995 a která byla zapsána dne 18. prosince 1995
pod číslem 161564 pro „alkoholické nápoje na bázi destilované cukrové třtiny“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské dohody,
vyobrazené níže:
–        obrazové ochranné známce, která je v Portugalsku obecně známá pro „alkoholické nápoje“ spadající do třídy 33 ve smyslu Niceské
dohody, vyobrazené níže:
–        slovní ochranné známce CACHAÇA 51, která je v Portugalsku obecně známá pro „alkoholické nápoje“ spadající do třídy 33 ve smyslu
Niceské dohody.
Před námitkovým oddělením žalobkyně uvedla, že mezi kolidujícími ochrannými známkami existuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8
odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009]. Opírala se rovněž o své dvě ochranné
známky, které jsou údajně v Portugalsku obecně známé ve smyslu čl. 8 odst. 2 písm. c) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 8 odst. 2
písm. c) nařízení č. 207/2009].
Rozhodnutím ze dne 4. září 2007 námitkové oddělení námitky v plném rozsahu zamítlo. Proti tomuto rozhodnutí žalobkyně podala
u OHIM dne 29. října 2007 odvolání na základě článků 57 až 62 nařízení č. 40/94 (nyní články 58 až 64 nařízení č. 207/2009).
Rozhodnutím ze dne 4. července 2008 (dále jen „napadené rozhodnutí“) první odvolací senát OHIM toto odvolání zamítl. Tento
odvolací senát, který se ztotožnil s argumentací rozvinutou námitkovým oddělením, měl za to, že odlišnosti existující mezi
kolidujícími ochrannými známkami vylučují jakékoli nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.

Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
–        zrušil napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž potvrdilo rozhodnutí námitkového oddělení povolující zápis přihlášené ochranné
známky;
–        uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
Dopisem došlým kanceláři Tribunálu dne 10. března 2010 žalobkyně vzala zpět body návrhových žádání směřující ke změně napadeného
rozhodnutí a k prohlášení neplatnosti zápisu přihlášené ochranné známky.
OHIM navrhuje, aby Tribunál:
–        zamítl žalobu;
–        uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

K přípustnosti dokumentů předložených poprvé před Tribunálem
Žalobkyně jako přílohy 9 až 11 své žaloby předložila dokumenty, které obsahují místopřísežná prohlášení, jejichž cílem je
podepřít tvrzení, podle něhož jsou starší slovní ochranná známka CACHAÇA 51 a starší obrazová ochranná známka Cachaça 51 v Portugalsku
obecně známé (viz bod 5 výše).
OHIM tvrdí, že by tyto dokumenty, pokud by byly zohledněny, změnily předmět řízení před odvolacím senátem.
Písemnosti uvedené v přílohách 9 až 11 žaloby, které byly předloženy poprvé před Tribunálem, nemohou být vzaty v úvahu. Cílem
žaloby podané k Tribunálu je totiž přezkum legality rozhodnutí odvolacích senátů OHIM ve smyslu článku 63 nařízení č. 40/94
(nyní článek 65 nařízení č. 207/2009), takže úkolem Tribunálu není znovu přezkoumávat skutkové okolnosti ve světle dokumentů,
které byly před ním předloženy poprvé. Výše uvedené písemnosti je tedy třeba odmítnout, aniž je nutno zkoumat jejich důkazní
sílu [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 24. listopadu 2005, Sadas v. OHIM – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE),
T‑346/04, Sb. rozh. s. II‑4891, bod 19 a citovaná judikatura].

K věci samé
Na podporu svého návrhu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí uplatňuje žalobkyně jediný žalobní důvod sestávající
ze dvou částí. První část vychází z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, zatímco druhá část vychází z porušení
čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 40/94 [nyní čl. 53 odst. 1 písm. a) nařízení č. 207/2009].
1.
Ke druhé části jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí, vycházející z porušení čl. 52 odst. 1
písm. a) nařízení č. 40/94
Jak OHIM správně poznamenává, druhá část jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí, vycházející
z porušení čl. 52 odst. 1 písm. a) nařízení č. 40/94, je bezpředmětná. Toto ustanovení totiž vyjmenovává relativní důvody
neplatnosti ochranné známky Společenství, která již byla zapsána, čemuž tak v případě přihlášené ochranné známky není.
Druhou část jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí je tedy třeba zamítnout jako neopodstatněnou.
2.
K první části jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1
písm. b) nařízení č. 40/94
První částí jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b)
nařízení č. 40/94, žalobkyně odvolacímu senátu vytýká, že měl neprávem za to, že odlišnosti existující mezi kolidujícími označeními
jsou dostačující k vyloučení nebezpečí záměny u veřejnosti na dotčených územích, včetně Portugalska, pro které se žalobkyně
dovolávala proslulosti starší slovní ochranné známky CACHAÇA 51 a starší obrazové ochranné známky Cachaça 51.

Argumenty účastníků řízení
Na podporu první části svého jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b)
nařízení č. 40/94, žalobkyně uplatňuje v podstatě sedm žalobních bodů, z nichž vyplývá, že odvolací senát nesprávně vyložil
toto ustanovení a ustálenou judikaturu, podle níž globální posouzení kolidujících ochranných známek musí být provedeno s ohledem
na jejich rozlišující a dominantní prvky, a že je tudíž jeho analýza stižena několika pochybeními.
Svým prvním žalobním bodem žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když nebezpečí záměny neposoudil s ohledem na skutečnou
relevantní veřejnost, a zvláště když měl za to, že relevantním spotřebitelem je široká veřejnost.
Podle druhého žalobního bodu žalobkyně v podstatě uvádí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že dominantními a rozlišujícími
prvky starších ochranných známek jsou „cachaça“ a „51“.
Třetím žalobním bodem žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že kolidující ochranné známky nepůsobí
podobným vzhledovým dojmem.
Podle čtvrtého žalobního bodu žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že kolidující ochranné známky nepůsobí
velmi podobným fonetickým dojmem.
V rámci pátého žalobního bodu žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když dospěl k závěru, že mezi kolidujícími ochrannými
známkami neexistuje pojmová podobnost.
Svým šestým žalobním bodem žalobkyně v podstatě poznamenává, že výše uvedená pochybení měla dopad na napadené rozhodnutí v rozsahu,
v němž vedla odvolací senát neprávem k závěru, že u relevantní veřejnosti neexistuje nebezpečí záměny.
Konečně podle sedmého žalobního bodu se žalobkyně domnívá, že dokumenty, které předložila, jsou dostačující k prokázání proslulosti
starší slovní ochranné známky CACHAÇA 51 a starší obrazové ochranné známky Cachaça 51 v Portugalsku, nebo přinejmenším k prokázání
jejich celkové vysoké rozlišovací způsobilosti v této zemi. Odvolací senát měl neprávem za to, že ochrannou známkou, jejíž
proslulost měla být prokázána, je číslo 51 a že proslulost této ochranné známky prokázána nebyla.
OHIM navrhuje žalobu zamítnout z důvodu, že odvolací senát mohl mít právem za to, že v projednávaném případě neexistuje nebezpečí
záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.

Závěry Tribunálu
Podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 se přihlášená ochranná známka na základě námitek majitele starší ochranné známky
nezapíše, pokud z důvodu totožnosti nebo podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo
služeb, na které se ochranná známka vztahuje, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná
známka chráněna. Nebezpečí záměny zahrnuje i nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou.
Podle ustálené judikatury představuje nebezpečí záměny nebezpečí, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby
pocházejí od stejného podniku nebo od podniků hospodářsky propojených. Podle téže judikatury musí být nebezpečí záměny posuzováno
globálně podle toho, jak relevantní veřejnost vnímá dotčená označení a výrobky nebo služby, přičemž musí být zohledněny všechny
relevantní faktory projednávaného případu, zejména vzájemná závislost mezi podobností dotčených označení a podobností výrobků
nebo služeb, na které se vztahuje ochranná známka [viz rozsudek Tribunálu ze dne 9. července 2003, Laboratorios RTB v. OHIM
– Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), T‑162/01, Recueil, s. II‑2821, body 30 až 33 a citovaná judikatura].
Za účelem použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 předpokládá nebezpečí záměny zároveň totožnost nebo podobnost kolidujících
ochranných známek a totožnost nebo podobnost výrobků nebo služeb, na které se kolidující ochranné známky vztahují. Jedná se
o podmínky kumulativní [viz rozsudek Tribunálu ze dne 22. ledna 2009, Commercy v. OHIM – easyGroup IP Licensing (easyHotel),
T‑316/07, Sb. rozh. s. II‑43, bod 42 a citovaná judikatura].
První část jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94,
je třeba v projednávaném případě přezkoumat s ohledem na zásady uvedené v bodech 28 až 30 výše.
K relevantní veřejnosti
Podle judikatury je při globálním posouzení nebezpečí záměny třeba vzít v úvahu průměrného spotřebitele dotčené kategorie
výrobků nebo služeb, běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného. Je rovněž namístě zohlednit skutečnost, že úroveň
pozornosti průměrného spotřebitele se může měnit v závislosti na kategorii dotčených výrobků nebo služeb [viz rozsudek Tribunálu
ze dne 13. února 2007, Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR), T‑256/04, Sb. rozh. s. II‑449, bod 42 a citovaná judikatura].
V bodě 20 napadeného rozhodnutí měl odvolací senát za to, že relevantní veřejností je široká veřejnost, která se skládá z průměrného
portugalského, španělského, rakouského a dánského spotřebitele či průměrného spotřebitele ve Spojeném království, o kterém
se má za to, že je běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný.
Zaprvé, pokud jde o území, která je třeba zohlednit pro posouzení nebezpečí záměny, je třeba konstatovat, jak odvolací senát
správně uvedl v bodě 20 napadeného rozhodnutí, aniž to bylo zpochybněno, že jelikož jsou staršími ochrannými známkami národní
ochranné známky, uvedenými územími jsou území členských států, na nichž jsou uvedené ochranné známky chráněny, a sice Portugalsko,
Španělsko, Spojené království, Rakousko a Dánsko.
Zadruhé, pokud jde o spotřebitele, kteří jsou součástí relevantní veřejnosti, žalobkyně svým prvním žalobním bodem uvádí,
že je napadené rozhodnutí stiženo pochybením v rozsahu, v němž dotčení spotřebitelé nejsou součástí „veřejnosti jako celku“,
ale jsou pouze spotřebiteli nižšího a středního věku. V tomto ohledu žalobkyně poznamenává, že v průběhu řízení před OHIM
prokázala, že nápoj cachaça konzumuje uvedená veřejnost, s vyloučením dětí a lidí vyššího věku.
V projednávaném případě výrobky, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka a starší ochranné známky, spadají do třídy
33, která ve smyslu Niceské dohody zahrnuje „alkoholické nápoje, s výjimkou piv“. Starší dánská, španělská a rakouská ochranná
známka a starší ochranné známky Spojeného království byly zapsány pouze pro „likér na bázi cukrové třtiny“, „alkoholické nápoje
na bázi destilované cukrové třtiny“ nebo „alkoholické nápoje na bázi cukrové třtiny“.
Žalobkyně zajisté v podstatě poznamenává, že starší ochranné známky užívá výlučně pro uvádění na trh zvláštního druhu alkoholických
nápojů nebo likérů na bázi cukrové třtiny, vyráběného v Brazílii, a sice nápoje cachaça, a že je důvodné se domnívat, že společnost
Missiato Industria e Comercio bude rovněž uvádět na trh nápoj cachaça pod přihlášenou ochrannou známkou s ohledem na skutečnost,
že pod uvedenou ochrannou známkou již na trh tento druh výrobků uvádí.
Je však nutno uvést, že práva vyplývající z kolidujících ochranných známek či práva, která z těchto ochranných známek vyplývat
mohou, se vztahují na každou z kategorií výrobků nebo služeb, pro které jsou tyto ochranné známky chráněny, či na každou z kategorií
výrobků, na které se vztahuje přihláška k zápisu. Obchodní rozhodnutí, která provedli majitelé kolidujících ochranných známek
či obchodní rozhodnutí, která tito majitelé mohou provést, jsou faktory, které musí být odlišeny od práv vyplývajících z těchto
ochranných známek, a v rozsahu, v němž závisejí pouze na vůli majitelů uvedených ochranných známek, se mohou měnit. Dokud
není seznam výrobků, na které se vztahují kolidující ochranné známky, změněn, nemohou mít takové faktory nijaký vliv na relevantní
veřejnost, kterou je třeba zohlednit ve fázi posuzování existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení
č. 40/94 [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2005, Gillette v. OHIM – Wilkinson Sword (RIGHT GUARD XTREME
sport), T‑286/03, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 33].
Vzhledem k tomu, že výrobky, pro které jsou starší ochranné známky chráněny, a výrobky, na které se vztahuje přihlášená ochranná
známka, jsou výrobky běžné spotřeby, a sice výrobky, které nejsou určeny specializované veřejnosti, odvolací senát v bodě
20 napadeného rozhodnutí právem uvedl, že relevantní veřejností je průměrný portugalský, španělský, rakouský a dánský spotřebitel
či průměrný spotřebitel ve Spojeném království, o kterém se má za to, že je běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný.
Třebaže jsou alkoholické nápoje, včetně nápojů na bázi cukrové třtiny, prodávány v restauracích či barech zejména ve formě
koktejlů, jako je caipirinha, a ačkoli jsou některé reklamní kampaně týkající se uvedených nápojů zaměřeny konkrétněji na
dospělé nižšího a středního věku, nic to nemění na tom, že jsou tyto nápoje obvykle předmětem obecně rozšířené distribuce
a rovněž jsou prodávány nejen ve specializovaných obchodech, ale také v obchodních velkoprodejnách, takže jsou dostupné široké
veřejnosti [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 14. prosince 2006, Mast-Jägermeister v. OHIM – Licorera Zacapaneca
(VENADO s rámečkem a další), T‑81/03, T‑82/03 a T‑103/03, Sb. rozh. s. II‑5409, bod 82]. Z písemností č. 1 a 2, které žalobkyně
předložila před OHIM a které jsou uvedeny v bodě 41 napadeného rozhodnutí, ostatně vyplývá, že výrobky označené staršími portugalskými
ochrannými známkami jsou distribuovány v potravinářském maloobchodě, zejména v supermarketech.
Pokud jde o argument žalobkyně, podle kterého odvolací senát v napadeném rozhodnutí výslovně neuvedl, že relevantní veřejnost
tvoří výlučně dospělí spotřebitelé, stačí poznamenat, že z důvodů obecného zájmu je prodej alkoholických nápojů dětem zpravidla
zakázán, a že je tak veřejnost dotčená těmito výrobky již v důsledku právních předpisů omezena na dospělé spotřebitele. Na
základě žádné skutečnosti v napadeném rozhodnutí nelze mít za to, že odvolací senát opomněl zohlednit legální omezení související
s věkem průměrného spotřebitele každého členského státu, s ohledem na nějž posuzoval existenci nebezpečí záměny, a že tím
bylo ovlivněno jeho posouzení.
První žalobní bod žalobkyně, vycházející z pochybení, kterého se dopustil odvolací senát s ohledem na vymezení relevantní
veřejnosti, tak jak je uvedené v bodě 20 napadeného rozhodnutí, tedy musí být zamítnut.
K podobnosti výrobků
Podle ustálené judikatury je při posouzení podobnosti mezi dotčenými výrobky nebo službami třeba přihlédnout ke všem relevantním
faktorům, které charakterizují vztah mezi nimi. Tyto faktory zahrnují zejména jejich povahu, účel, užívání, jakož i jejich
konkurenční nebo komplementární charakter. Mohou být zohledněny rovněž jiné faktory, jako jsou například distribuční kanály
dotyčných výrobků [viz rozsudek Tribunálu ze dne 11. července 2007, El Corte Inglés v. OHIM – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño
original Juan Bolaños), T‑443/05, Sb. rozh. s. II‑2579, bod 37 a citovaná judikatura].
Jestliže výrobky, pro které je starší ochranná známka chráněna, zahrnují výrobky, na které se vztahuje přihláška k zápisu,
jsou tyto výrobky považovány za totožné (viz rozsudek ARTHUR ET FELICIE, bod 14 výše, bod 34 a citovaná judikatura).
Žalobkyně nezpochybňuje posouzení odvolacího senátu v bodech 22 a 36 napadeného rozhodnutí, podle něhož výrobky, pro které
jsou starší ochranné známky chráněny, jsou totožné s výrobky, na které se vztahuje přihláška k zápisu, jelikož posledně uvedené
výrobky „zahrnují výrobky (či jsou zahrnuty do výrobků), které jsou chráněny staršími ochrannými známkami“. V souladu s judikaturou
uvedenou v bodě 44 výše je třeba posouzení odvolacího senátu potvrdit.
K podobnosti označení
–       K rozlišujícím a dominantním prvkům
Globální posouzení nebezpečí záměny, co se týče vzhledové, fonetické nebo pojmové podobnosti dotčených označení, musí být
založeno na celkovém dojmu, kterým tato označení působí, s přihlédnutím zejména k jejich rozlišujícím a dominantním prvkům.
Vnímání ochranných známek průměrným spotřebitelem dotčených výrobků nebo služeb hraje rozhodující úlohu v globálním posouzení
tohoto nebezpečí. V tomto ohledu průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými
detaily (viz rozsudek Soudního dvora ze dne 12. června 2007, OHIM v. Shaker, C‑334/05 P, Sb. rozh. s. I‑4529, bod 35 a citovaná
judikatura).
Pro účely posouzení rozlišovací způsobilosti prvku, který tvoří ochrannou známku, je namístě posoudit více či méně velkou
způsobilost tohoto prvku přispět k identifikaci výrobků, pro které byla ochranná známka zapsána, jako pocházejících od určitého
podniku, a tedy tyto výrobky odlišit od výrobků jiných podniků. Při tomto posuzování je třeba zohlednit zejména inherentní
vlastnosti dotčeného prvku s ohledem na otázku, zda tento prvek postrádá, či nepostrádá jakoukoli způsobilost popisovat výrobky,
pro které byla ochranná známka zapsána [viz rozsudky Tribunálu ze dne 13. června 2006, Inex v. OHIM – Wiseman (Vyobrazení
kravské kůže), T‑153/03, Sb. rozh. s. II‑1677, bod 35 a citovaná judikatura, a ze dne 13. prosince 2007, Cabrera Sánchez v. OHIM
– Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano), T‑242/06, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 51].
Posouzení podobnosti mezi dvěma ochrannými známkami se nemůže omezit na to, že se zohlední pouze jedna složka kombinované
ochranné známky a srovná se s jinou ochrannou známkou. Naopak je namístě provést srovnání, při kterém budou dotčené ochranné
známky posuzovány každá ve svém celku, což nevylučuje, že celkovému dojmu, který kombinovaná ochranná známka vyvolává v paměti
relevantní veřejnosti, může za určitých okolností dominovat jedna nebo více jejích složek (viz rozsudek OHIM v. Shaker, bod
46 výše, bod 41 a citovaná judikatura). Posoudit podobnost pouze na základě dominantního prvku je možné pouze v případě, že
všechny ostatní složky ochranné známky jsou zanedbatelné (rozsudek Soudního dvora OHIM v. Shaker, bod 46 výše, bod 42, a rozsudek
Soudního dvora ze dne 20. září 2007, Nestlé v. OHIM, C‑193/06 P, nezveřejněný ve Sbírce rozhodnutí, bod 42). Tak tomu může
být zejména v případě, kdy je tato složka sama o sobě způsobilá dominovat představě této ochranné známky, kterou si relevantní
veřejnost uchovává v paměti, takže všechny ostatní složky ochranné známky jsou v celkovém dojmu vyvolaném touto ochrannou
známkou zanedbatelné (výše uvedený rozsudek Nestlé v. OHIM, bod 43). Soudní dvůr upřesnil, že skutečnost, že určitý prvek
není zanedbatelný, neznamená, že by byl dominantní, stejně tak jako skutečnost, že určitý prvek není dominantní, nikterak
neznamená, že by byl zanedbatelný (výše uvedený rozsudek Nestlé v. OHIM, bod 44).
Jestliže některé prvky ochranné známky popisují výrobky a služby, pro které je ochranná známka chráněna, nebo výrobky a služby,
na které se vztahuje přihláška k zápisu, mají tyto prvky jen nízkou, případně velmi nízkou rozlišovací způsobilost [viz v tomto
smyslu rozsudky Tribunálu ze dne 12. září 2007, Koipe v. OHIM – Aceites del Sur (La Española), T‑363/04, Sb. rozh. s. II‑3355,
bod 92, a el charcutero artesano, bod 47 výše, bod 52 a citovaná judikatura]. Tuto rozlišovací způsobilost jim nejčastěji
lze přiznat pouze z důvodu kombinace, kterou tvoří s ostatními prvky ochranné známky. Z důvodu jejich nízké, případně velmi
nízké rozlišovací způsobilosti nebude veřejnost zpravidla popisné prvky ochranné známky považovat za dominantní prvky v celkovém
dojmu vyvolaném touto ochrannou známkou, s výjimkou případu, kdy se z důvodu zejména svého umístění nebo své velikosti může
zdát, že jsou způsobilé upoutat pozornost veřejnosti a mohou zůstat uchovány v její paměti [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu
el charcutero artesano, bod 47 výše, bod 53 a citovaná judikatura, a rozsudek Tribunálu ze dne 12. listopadu 2008, Shaker
v. OHIM – Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker), T‑7/04, Sb. rozh. s. II‑3085, bod 44 a citovaná
judikatura]. To však neznamená, že popisné prvky ochranné známky jsou nezbytně zanedbatelné v celkovém dojmu, jež vyvolala.
V tomto ohledu je třeba zvláště zkoumat, zda jsou jiné prvky ochranné známky samy o sobě způsobilé dominovat představě této
ochranné známky, kterou si relevantní veřejnost uchovává v paměti (viz bod 48 výše).
Je nutno rovněž připomenout, že nic nebrání tomu, aby byla ověřena existence vzhledové podobnosti mezi slovní ochrannou známkou
a obrazovou ochrannou známkou, neboť tyto dva druhy ochranných známek mají grafické seskupení, které je způsobilé vyvolat
vzhledový dojem [viz rozsudek Tribunálu ze dne 4. května 2005, Chum v. OHIM – Star TV (STAR TV), T‑359/02, Sb. rozh. s. II‑1515,
bod 43 a citovaná judikatura].
V bodě 24 napadeného rozhodnutí měl odvolací senát za to, že dominantním prvkem starší portugalské slovní ochranné známky
je slovo „cachaça“, jelikož je na prvním místě a jelikož má podle judikatury počáteční část označení obvykle na spotřebitele
silnější dopad než jeho koncová část.
V bodě 25 napadeného rozhodnutí měl odvolací senát za to, že dominantními prvky starších obrazových ochranných známek jsou
centrální obrazový prvek sestávající z čísla 51, které je napsáno bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném do širokého pruhu,
který označením prochází z jedné strany na druhou, a slovo napsané nad tímto obrazovým prvkem, kterým je vždy „cachaça“, s jedinou
výjimkou portugalského zápisu č. 273105, ve kterém je tímto slovem „pirassununga“. Dominantní charakter těchto prvků vyplývá
z jejich umístění a větší velikosti než v případě ostatních prvků v dotčených ochranných známkách.
V bodech 26 a 27 napadeného rozhodnutí měl odvolací senát za to, že slovo „cachaça“ je rozlišujícím prvkem starší španělské,
rakouské a dánské ochranné známky a starších ochranných známek Spojeného království, jelikož španělští, rakouští a dánští
spotřebitelé a spotřebitelé ve Spojeném království budou tento výraz považovat za fantazijní. Na všech těchto územích tvoří
toto slovo dokonce nejvíce rozlišující prvek dotčených označení v rozsahu, v němž jednak jakožto slovní prvek má na spotřebitele
silnější dopad než obrazový prvek, který jej doprovází – jelikož veřejnost nemá sklon k tomu, aby analyzovala označení a odkazuje
snadněji na označení tím, že užívá jeho slovní prvek – a jednak je inherentní rozlišovací způsobilost čísel omezená, jelikož
„odkazují zpravidla na množství, období, objednávku atd. výrobků, a tudíž spotřebitelé nebudou zvyklí vnímat je jako ochranné
známky“. Krom toho jsou čísla sestávající ze dvou číslic obvykle užívána k označení určitých vlastností „alkoholických nápojů“,
jako je obsah alkoholu v daném objemu nebo doba nezbytná pro proces zrání.
Krom toho měl odvolací senát v bodech 26 až 28 napadeného rozhodnutí za to, že slova „cachaça“ a „pirassununga“ postrádají
rozlišovací způsobilost v Portugalsku, kde je průměrný spotřebitel vnímá jako výrazy popisující v prvním případě druh výrobků,
na které se vztahují kolidující ochranné známky, a v druhém případě „místo v Brazílii“ odpovídající místu jeho výroby.
Odvolací senát v bodech 28 a 29 napadeného rozhodnutí dospěl k závěru, že dominantní a nejvíce rozlišující prvek starší španělské,
rakouské a dánské ochranné známky a starších ochranných známek Spojeného království je prvek „cachaça“, zatímco s ohledem
na popisný smysl slov „cachaça“ nebo „pirassununga“ pro portugalského spotřebitele a zároveň omezenou rozlišovací způsobilost
čísel sestávajících ze dvou číslic ve vztahu k alkoholickým nápojům rozlišovací způsobilost starších portugalských slovních
a obrazových ochranných známek tkví v kombinaci „jejich prvků“ nebo jejich „nejvíce dominantních prvků“, a sice „cachaça 51“
nebo „Pirassununga 51“.
Svým druhým žalobním bodem žalobkyně v podstatě tvrdí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že prvek „cachaça“ je ve
starších ochranných známkách dominantním a rozlišujícím prvkem. Slovo „cachaça“ postrádá inherentní rozlišovací způsobilost
v důsledku svého popisného charakteru, a to jak pro portugalské spotřebitele, tak pro španělské, rakouské a dánské spotřebitele
a spotřebitele ve Spojeném království. Nebezpečí záměny musí být posuzováno pouze s ohledem na prvky „51“ a „61“, které jsou
nebo mohou být spojovány s výrazem cachaça.
Srovnání kolidujících ochranných známek je tedy třeba provést tak, že se nejprve pro každou ze starších ochranných známek,
a následně pro přihlášenou ochrannou známku identifikují jejich případné dominantní nebo zanedbatelné prvky.
Pokud jde o starší portugalskou slovní ochrannou známku, je třeba uvést, že je tvořena kombinací dvou prvků, přičemž prvním
je slovo „cachaça“ a druhým „51“.
Není zpochybňováno, že slovo „cachaça“ vnímá průměrný portugalský spotřebitel jako ryze popisný slovní prvek, který popisuje
alkoholický nápoj, a sice pálenku na bázi cukrové třtiny.
Číslo 51 se ve starší portugalské slovní ochranné známce jeví jako arbitrární číselný prvek. Odvolací senát měl sice v bodě
27 napadeného rozhodnutí za to, že inherentní rozlišovací způsobilost čísel, konkrétně čísel sestávajících ze dvou číslic,
je omezená, jelikož jsou obvykle užívána k označení určitých vlastností výrobků, zejména alkoholických nápojů, a že spotřebitelé
nejsou zvyklí vnímat je jako ochranné známky. Odvolací senát však opomněl zohlednit skutečnost, jak správně uvádí žalobkyně,
že číslo 51 nemůže relevantní veřejnost bezprostředně vnímat jako popisující danou vlastnost dotyčného výrobku, jelikož ve
starší portugalské slovní ochranné známce není spojeno s žádnou z jednotek, které obvykle slouží ke stanovení zvláštní vlastnosti
alkoholických nápojů, jako je obsah alkoholu v daném objemu, objem nebo doba nezbytná pro proces zrání. OHIM ve svém vyjádření
k žalobě ostatně uvádí, že „hodnota, na niž čísla [51 a 61] odkazují, je neznámá“.
Ačkoli je pravda, že odvolací senát v bodě 24 napadeného rozhodnutí slovo „cachaça“ kvalifikoval jako dominantní prvek starší
portugalské slovní ochranné známky a současně v bodech 26 až 28 téhož rozhodnutí uvedl, že toto slovo postrádá inherentní
rozlišovací způsobilost v Portugalsku, kde je vnímáno jako popisující dotyčný druh výrobků, nic to nemění na tom, že v bodech
28 a 29 napadeného rozhodnutí měl za to, že prvek „51“ není v celkovém dojmu vyvolaném touto ochrannou známkou zanedbatelný,
jelikož rozlišovací způsobilost této ochranné známky tkví v kombinaci jejích prvků „cachaça“ a „51“.
Nelze tedy tvrdit, že odvolací senát při analýze existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
opomněl zohlednit prvek „51“ ve starší portugalské slovní ochranné známce. Krom toho nelze odvolacímu senátu vytýkat, že v rámci
téže analýzy rovněž zohlednil prvek „cachaça“. I když tento prvek průměrný portugalský spotřebitel vnímá jako popisující dotčený
druh výrobků, nic to nemění na tom, že si v rámci starší portugalské slovní ochranné známky zachovává autonomní charakter
ve vztahu k prvku „51“, jakož i reziduální rozlišovací způsobilost, která vyplývá z jeho kombinace s prvkem „51“ a z toho,
že jakožto počáteční část starší portugalské slovní ochranné známky má obvykle ze vzhledového a fonetického hlediska na spotřebitele
silnější dopad než koncová část ochranné známky [viz v tomto smyslu rozsudek Tribunálu ze dne 17. března 2004, El Corte Inglés
v. OHIM – González Cabello a Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), T‑183/02 a T‑184/02, Recueil, s. II‑965, body 81 a 83].
Z toho vyplývá, že v případě starší portugalské slovní ochranné známky odvolací senát nepochybil, když při analýze existence
nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 zohlednil prvky „cachaça“ i „51“.
Pokud jde o starší obrazové ochranné známky, je třeba uvést, že jsou tvořeny kombinací četných slovních a obrazových prvků.
Není zpochybňováno, že jiné prvky tvořící tyto ochranné známky než prvek „cachaça“ nebo „pirassununga“ a prvek „51“, který
je napsán bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném do širokého pruhu, který označením prochází z jedné strany na druhou,
jsou v celkovém dojmu vyvolaném těmito ochrannými známkami zanedbatelné, a pro účely analýzy existence nebezpečí záměny ve
smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 je tedy není třeba zohledňovat.
Pokud jde o starší portugalské obrazové ochranné známky, není zpochybňováno, že průměrný portugalský spotřebitel v nich slova
„cachaça“ a „pirassununga“ vnímá jako ryze popisné prvky popisující druh výrobků, na které se vztahují dotčené ochranné známky,
a sice pálenku na bázi cukrové třtiny, a místo její výroby, a sice lokalitu Brazílie.
Z týchž důvodů, jako jsou důvody uvedené v bodě 60 výše, musí být číslo 51 ve starších portugalských obrazových ochranných
známkách považováno za arbitrární prvek.
Odvolací senát v bodech 25 a 29 napadeného rozhodnutí konstatoval, že celkovému dojmu vyvolanému těmito ochrannými známkami
dominují prvky „cachaça“ nebo „pirassununga“ a „51“ a že jejich rozlišovací způsobilost tkví v kombinaci těchto prvků.
Nelze tak platně tvrdit, že odvolací senát při analýze existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení
č. 40/94 opomněl zohlednit prvek „51“ napsaný bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném do širokého pruhu procházejícího
označením z jedné strany na druhou, který se nachází ve starších portugalských obrazových ochranných známkách. Krom toho odvolacímu
senátu nelze vytýkat, že v rámci posledně uvedené analýzy zohlednil prvek „cachaça“ nebo „pirassununga“. I když průměrný portugalský
spotřebitel tento prvek vnímá jako popisující dotčený druh výrobků nebo místo jeho výroby, nic to nemění na tom, že si v rámci
starších portugalských obrazových ochranných známek zachovává autonomní charakter ve vztahu k prvku „51“, jakož i reziduální
rozlišovací způsobilost, která vyplývá z jeho kombinace s prvkem „51“ a z toho, že slovo „cachaça“ nebo „pirassununga“ v daných
označeních zaujímá místo přinejmenším rovnocenné místu, které zaujímá prvek „51“. Nelze jej tedy, byť jen ze vzhledového hlediska,
považovat za zanedbatelný v porovnání s posledně uvedeným prvkem.
Z toho vyplývá, že v případě starších portugalských obrazových ochranných známek odvolací senát pro účely analýzy existence
nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 nepochybil, když zohlednil jak prvek „cachaça“ nebo „pirassununga“,
tak prvek „51“ napsaný bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném do širokého pruhu, který označením prochází z jedné strany
na druhou, jakož i dojem, který vyplývá z jejich kombinace.
Pokud jde o starší španělskou, rakouskou a dánskou ochrannou známku a starší ochranné známky Spojeného království, odvolací
senát v bodech 27 a 29 napadeného rozhodnutí konstatoval, že „cachaça“ je jejich dominantním a nejvíce rozlišujícím prvkem,
s ohledem na svou slovní a fantazijní povahu ve vztahu ke španělským, rakouským a dánským spotřebitelům a spotřebitelům ve
Spojeném království, jakož i na omezenou rozlišovací způsobilost čísel sestávajících ze dvou číslic ve vztahu k alkoholickým
nápojům. V následující části napadeného rozhodnutí však neměl za to, že je prvek „51“ v celkovém dojmu vyvolaném uvedenými
ochrannými známkami zanedbatelný, ale řádně tento prvek zohlednil při analýze existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1
písm. b) nařízení č. 40/94. V bodě 31 napadeného rozhodnutí zejména uvedl, že „[z] fonetického hlediska budou spotřebitelé
odkazovat na starší ochranné známky tak, že je ve Španělsku, Dánsku, Spojeném království a Rakousku budou nazývat ,cachaça‘
nebo ,cachaça 51‘, jelikož se jedná o jejich dominantní a rozlišující prvky“.
Nelze tedy tvrdit, že odvolací senát při analýze existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
opomněl zohlednit prvek „51“ ve starší španělské, rakouské a dánské ochranné známce a starších ochranných známkách Spojeného
království, který je napsán bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném do širokého pruhu, který označením prochází z jedné
strany na druhou. Krom toho odvolacímu senátu nelze vytýkat, že v rámci posledně uvedené analýzy rovněž zohlednil prvek „cachaça“.
I za předpokladu, že by, jak tvrdí žalobkyně, celá relevantní veřejnost ve Španělsku, Dánsku, Spojeném království a Rakousku
nebo podstatná část této veřejnosti mohla tento prvek vnímat jako generický název nebo název nezbytný k označení druhu výrobků,
kterých se týkají dotyčné ochranné známky, neměnilo by to nic na tom, že si v rámci každé z těchto ochranných známek zachovává
autonomní charakter ve vztahu k prvku „51“, jakož i reziduální rozlišovací způsobilost, která vyplývá z jeho kombinace s prvkem
„51“ a z toho, že jelikož slovo „cachaça“ v daném označení zaujímá místo přinejmenším rovnocenné místu, které zaujímá prvek
„51“, nelze jej, byť jen ze vzhledového hlediska, považovat za zanedbatelné v porovnání s prvkem „51“.
Žalobkyně tedy není oprávněna tvrdit, že v případě starší španělské, rakouské a dánské ochranné známky a starších ochranných
známek Spojeného království odvolací senát při analýze existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení
č. 40/94 pochybil, když zohlednil jak prvek „cachaça“, tak prvek „51“, který je napsán bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném
do širokého pruhu, který označením prochází z jedné strany na druhou, jakož i dojem, který vyplývá z jejich kombinace.
Vzhledem ke všem předcházejícím úvahám žalobkyně není oprávněna tvrdit, že odvolací senát jakkoli pochybil, když při analýze
existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 v případě všech starších ochranných známek zohlednil
jak prvek „cachaça“ nebo „pirassununga“, tak prvek „51“, takže druhý žalobní bod musí být zamítnut v plném rozsahu.
Pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, odvolací senát v bodě 30 napadeného rozhodnutí konstatoval, že jejím rozlišujícím
a dominantním prvkem je centrální číselný a obrazový prvek „61“ s ohledem především na své centrální umístění zvýrazněné dvěma
rostlinami cukrové třtiny, které jej obklopují z každé strany, a dále pak v důsledku toho, že ostatní prvky jsou vnímány jako
ozdobné a druhořadé, buď z důvodu jejich popisného charakteru (sud nebo dvě rostliny cukrové třtiny), anebo z důvodu jejich
malé velikosti (výraz „a nossa alegria“ na stuze vnímaný jako „ozdobný nápis“). Z napadeného rozhodnutí však vyplývá, že odvolací
senát neměl za to, že obrazové prvky odpovídající sudu a dvěma rostlinám cukrové třtiny a slovní prvek tvořený výrazem „a
nossa alegria“ jsou v celkovém dojmu vyvolaném uvedenou ochrannou známkou zanedbatelnými prvky. Při analýze existence případné
fonetické podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami totiž odvolací senát v bodě 31 napadeného rozhodnutí uvedl, že
„[nelze] vyloučit možnost, že [přihlášená ochranná známka] bude nazývána ,[a nossa alegria]‘ vzhledem k tomu [...], že se
jedná o jediný slovní prvek označení“. Rovněž tak odvolací senát v bodě 34 napadeného rozhodnutí v rámci analýzy existence
případné pojmové podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami zohlednil skutečnost, že „číslo 61 v přihlášené ochranné
známce označuje sud, jenž je prvkem, který se neobjevuje v žádné ze starších ochranných známek“.
V rámci tohoto řízení žalobkyně tvrdí, že analýza existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
musí být provedena pouze ve vztahu k prvku „61“, který dominuje celkovému dojmu vyvolanému přihlášenou ochrannou známkou.
I když OHIM navrhuje žalobu zamítnout, domnívá se, že tato analýza musí zohlednit jak prvek „61“, tak obrazové prvky odpovídající
sudu a dvěma rostlinám cukrové třtiny, jakož i slovní prvek tvořený výrazem „a nossa alegria“, které v celkovém dojmu vyvolaném
přihlášenou ochrannou známkou nejsou zanedbatelné.
Odvolacímu senátu nelze vytýkat, že při analýze existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94
zohlednil výraz „a nossa alegria“ v přihlášené ochranné známce. Tento výraz, který je jediným výrazem uvedeným v přihlášené
ochranné známce, má význam pro účely vyslovení uvedené ochranné známky, a tudíž nemůže být považován za zanedbatelný v celkovém
dojmu, jež vyvolala. Rovněž tak odvolací senát právem zohlednil některé obrazové prvky přihlášené ochranné známky, jako je
vyobrazení sudu. Sud a dvě rostliny cukrové třtiny, třebaže silně evokují alkoholický nápoj na bázi cukrové třtiny, který
může zrát v dubových sudech, a mají jako takové velmi nízkou rozlišovací způsobilost s ohledem na takové výrobky, si v přihlášené
ochranné známce zachovávají autonomii, jakož i reziduální rozlišovací způsobilost, která vyplývá z jejich kombinace s prvkem
„61“ a z toho, že v uvedené ochranné známce zaujímají místo, které je přinejmenším srovnatelné s místem, které zaujímá prvek
„61.“ OHIM tedy v rámci projednávaného sporu právem uvedl, že tyto prvky nemohou být považovány, přinejmenším ze vzhledového
hlediska, za zanedbatelné v porovnání s prvkem „61“.
S ohledem na předcházející a vzhledem k judikatuře citované v bodě 46 výše tedy posouzení podobnosti ve vztazích mezi starší
portugalskou slovní ochrannou známkou a přihlášenou ochrannou známkou musí být provedeno s ohledem jednak na celkový dojem
vyvolaný kombinací prvku „cachaça“ a prvku „51“, a jednak na celkový dojem vyvolaný kombinací prvku „61“, který je napsán
bílým písmem uprostřed, prvků tvořených vyobrazením sudu obklopeného z každé strany dvěma rostlinami cukrové třtiny a prvku
odpovídajícího stuze, na níž je uveden výraz „a nossa alegria.“ Ve vztazích mezi staršími obrazovými ochrannými známkami a přihlášenou
ochrannou známkou je totéž posouzení třeba provést jednak na základě celkového dojmu vyvolaného kombinací prvku „cachaça“
nebo „pirassununga“ a prvku „51“, který je napsán bílým písmem v kruhu z poloviny začleněném do širokého pruhu, který označením
prochází z jedné strany na druhou, a jednak na základě celkového dojmu vyvolaného kombinací prvku „61“, který je napsán bílým
písmem uprostřed, prvků tvořených vyobrazením sudu obklopeného z každé strany dvěma rostlinami cukrové třtiny a prvku odpovídajícího
stuze, na níž je uveden výraz „a nossa alegria.“
–       Ke vzhledové podobnosti
Pokud jde o vzhledovou podobnost mezi kolidujícími ochrannými známkami, odvolací senát v bodech 32 a 33 napadeného rozhodnutí
dospěl k závěru, že se tyto ochranné známky shodují pouze pokud jde o vyobrazení číslice 1. „Relativní vzhledové podobnosti“
mezi číslicemi 5 a 6, které jsou napsány dosti běžným druhem písma, nemohou být zohledněny v rozsahu, v němž je relevantní
veřejnost zvyklá vnímat tyto číslice a obvykle rozlišuje detaily, které je odlišují. Shoda existující mezi kolidujícími ochrannými
známkami, pokud jde o vyobrazení číslice 1, není dostačující k tomu, aby tyto ochranné známky vyvolaly podobný celkový vzhledový
dojem, a to s ohledem na jejich rozdílnou povahu, strukturu a složení.
Třetím žalobním bodem žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že kolidující ochranné známky nepůsobí
podobným vzhledovým dojmem. Prvky „51“ a „61“ jsou vzhledově podobné, jelikož obsahují dvě číslice, z nichž je jedna totožná,
mají srovnatelnou délku, oba dva jsou napsány bílým písmem na černém pozadí ve tvaru kruhu a číslice 5 a 6 obsahují rovněž
významné grafické podobnosti. Krom toho slovní prvky přihlášené ochranné známky, napsané v portugalštině, navozují dojem,
že druh výrobků, na které se tato ochranná známka vztahuje, pochází z portugalsky hovořící země, což zvyšuje nebezpečí záměny.
OHIM navrhuje v podstatě třetí žalobní bod zamítnout. Uvádí, že kolidující ochranné známky jsou obecně ze vzhledového hlediska
odlišné. I čísla 51 a 61 se vzhledově odlišují s ohledem na rozdílné konfigurace číslic 5 a 6.
V celkovém vzhledovém dojmu vyvolaném přihlášenou ochrannou známkou jsou nejvíce rozlišujícími prvky prvek „61“ a ozdobné
obrazové prvky odpovídající sudu a dvěma rostlinám cukrové třtiny. Prvek „a nossa alegria“, na který odkazuje žalobkyně, má
jen velmi nízký vzhledový dopad s ohledem na svou malou velikost, umístění ve spodní části označení a běžný grafický vzhled.
Prvky „cachaça“ nebo „pirassununga“ a „51“ dominují celkovému vzhledovému dojmu ve starších ochranných známkách, nebo ve starší
portugalské slovní ochranné známce celkovému vzhledovému dojmu podle jejího grafického ztvárnění dominovat mohou, přičemž
ve starších obrazových ochranných známkách celkovému vzhledovému dojmu dominuje i ozdobný obrazový prvek sestávající ze širokého
pruhu, který označením prochází z jedné strany na druhou.
Kolidující ochranné známky se vzhledově odlišují svými slovními prvky „a nossa alegria“, „cachaça“ a „pirassununga“, jakož
i případně svými ozdobnými obrazovými prvky, které jsou ztvárněny jednoduchým a relativně běžným způsobem. Naproti tomu se
tyto ochranné známky shodují vzhledově, pokud jde o vyobrazení čísla sestávajícího ze dvou číslic, přičemž druhá číslice,
a sice číslice 1, je totožná. Krom toho, i když se způsob psaní číslice 5 liší určitými detaily od způsobu psaní číslice 6,
grafické odlišnosti existující mezi těmito dvěma číslicemi jsou méně výrazné než grafické odlišnosti, které každou z těchto
číslic odlišují od ostatních číslic. Krom toho v kolidujících obrazových ochranných známkách je číslo sestávající ze dvou
číslic, a sice 51 ve starších obrazových ochranných známkách a 61 v přihlášené ochranné známce, ztvárněno podobným způsobem
písma velké velikosti, umístěným uprostřed, jehož bílá barva kontrastuje s pozadím tmavé barvy. Navíc je tvar tohoto pozadí
relativně blízký, a sice kulatý tvar ve starších obrazových ochranných známkách a oválný tvar odpovídající obrysům sudu v přihlášené
ochranné známce.
Vzhledová podobnost, která existuje mezi kolidujícími ochrannými známkami, třebaže se zdá, že je nízká s ohledem na celkový
vzhledový dojem, kterým působí, je dostatečně významná k tomu, aby ji vnímala celá relevantní veřejnost. Je tedy třeba konstatovat,
že odvolací senát pochybil, když v podstatě dospěl k závěru, že mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje vzhledová
podobnost, a v tomto rozsahu třetímu žalobnímu bodu formulovanému žalobkyní vyhovět.
–       K fonetické podobnosti
Pokud jde o fonetickou podobnost mezi kolidujícími ochrannými známkami, měl odvolací senát v bodě 31 napadeného rozhodnutí
za to, že starší ochranné známky jsou v jednotlivých případech nazývány jako „cachaça“, „cachaça 51“ nebo „pirassununga 51“,
zatímco přihlášená ochranná známka je nazývána jako „61“, aniž je možné vyloučit, že bude nazývána jako „a nossa alegria“.
Totožná výslovnost jediné číslice „1“ je nedostačující k tomu, aby byly kolidující ochranné známky považovány za podobné z fonetického
hlediska.
Podle čtvrtého žalobního bodu žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když měl za to, že kolidující ochranné známky nepůsobí
velmi podobným fonetickým dojmem. Vzhledem k tomu, že je relevantní veřejnost zvyklá ústně objednávat výrobek, na který se
vztahují starší ochranné známky, v barech a restauracích a že počáteční slovo „cachaça“ je a v budoucnosti může být užíváno
společností Missiato Industria e Comercio k identifikaci jejích výrobků, jsou kolidující ochranné známky objednávány pod názvem
„cachaça 51“ nebo „cachaça 61“. Fonetická podobnost mezi ochrannými známkami je největší v takových jazycích, jako je portugalština
nebo španělština, ve kterých jsou číslice 5 a 6 vyslovovány se stejnými hláskami na začátku a na konci („s“ a „enta“). Portugalští
a španělští spotřebitelé čísla 51 a 61 vyslovují téměř stejným způsobem: v případě portugalských spotřebitelů jako „sin-cu-enta
y um“ a „se-senta y um“ a v případě španělských spotřebitelů prakticky totožným způsobem jako „sin-cuenta e uno“ a „se-senta
e uno“. Rozdíl mezi označeními, pokud jde o španělské a portugalské spotřebitele, spočívá pouze v existenci hlásek „incu“
a „ess“ uprostřed čísel, tak jak je tato veřejnost vyslovuje. Fonetická odlišnost existující mezi určitými prvky kolidujících
ochranných známek má menší význam s ohledem na dekorativní nebo popisnou funkci těchto prvků v rámci předmětných označení.
OHIM navrhuje v podstatě čtvrtý žalobní bod zamítnout. I když se v kolidujících ochranných známkách zohlední jen čísla 51
a 61, fonetické odlišnosti mezi těmito ochrannými známkami zůstávají slyšitelné. Ve Španělsku fonetické odlišnosti mezi výrazy
„cincuenta y uno“ a „sesenta y uno“ nezůstanou bez povšimnutí. Odlišnosti jsou ještě zjevnější v angličtině mezi výrazy „fifty
one“ a „sixty one“, v němčině mezi výrazy „einundfünfzig“ a „einundsechzig“ a v dánštině, ve které se začátek slov „50“ a „60“
vyslovuje zcela odlišným způsobem, mezi výrazy „enoghalvtreds“ a „enogtres“. Fonetické odlišnosti mezi kolidujícími ochrannými
známkami by byly ještě významnější, kdyby – jak OHIM považuje za nezbytné – bylo ve Španělsku, Spojeném království, Rakousku
a Dánsku zohledněno slovo „cachaça“, jehož význam relevantní veřejnost nepochopí, a kdyby byl ve Španělsku zohledněn výraz
„a nossa alegria“, jehož smysl může relevantní veřejnost pochopit. V nejlepším případě bude ve Španělsku fonetická podobnost
mezi kolidujícími označeními nízká, případně minimální, a ještě nižší ve Spojeném království, Rakousku a Dánsku. V Portugalsku
je fonetická podobnost mezi kolidujícími ochrannými známkami nízká, případně minimální, jelikož fonetické odlišnosti mezi
výrazy „sincuenta y um“ a „sesenta y um“ nezůstanou bez povšimnutí a jelikož je možné rovněž vyslovit výraz „a nossa alegria“.
Relevantní veřejnost bude na kolidující ochranné známky ústně odkazovat tak, že nejpravděpodobněji vysloví kombinaci vytvořenou
těmi jejich slovními prvky, které v celkovém dojmu vyvolaném těmito ochrannými známkami nejsou zanedbatelné. Starší ochranné
známky tak budou nazývány jako „cachaça 51“ nebo „pirassununga 51“, zatímco přihlášená ochranná známka bude nazývána jako
„61“, případně jako „61 a nossa alegria“.
Kolidující ochranné známky se foneticky odlišují svými slovními prvky „a nossa alegria“, „cachaça“ a „pirassununga“. Naproti
tomu se tyto ochranné známky shodují částečně ve výslovnosti svých číselných prvků. Úvodem je nutno konstatovat, že ve všech
dotyčných jazycích slova odpovídající číslům 51 a 61 vyjadřují doplnění jednotky k číslům 50 a 60. Fonémy, které vyjadřují
doplnění této jednotky k číslicím vyjadřujícím desítky, se v každém z dotčených jazyků vyslovují zřetelně a stejně v případě
čísel 51 a 61. Fonémy odpovídající výrazům „einund“ a „enog“ budou v němčině a v dánštině vyslovovány dokonce jako první,
a to ve slovech „einundfünfzig“ a „einundsechzig“ nebo „enoghalvtreds“ a „enogtres“. Na rozdíl od toho, co tvrdí žalobkyně,
se však kolidující ochranné známky foneticky odlišují výslovností fonémů odpovídajících desítkám, a sice 50 nebo 60. V portugalštině
a ve španělštině jsou příslušně odlišnosti ve výslovnosti, které existují mezi fonémy odpovídajícími jednak výrazům „sincuenta“
a „sesenta“, a jednak výrazům „cinquenta“ a „sessenta“, významné a u relevantní veřejnosti nezůstanou bez povšimnutí. Na rozdíl
od toho, co tvrdí žalobkyně, se ani fonémy odpovídající písmenům „s“ v portugalštině a v převážné části Španělska v dotčených
slovech neshodují. Jak správně uvádí OHIM, odlišnosti jsou ještě slyšitelnější v angličtině („fifty“ a „sixty“), v němčině
(„fünfzig“ a „sechzig“) a v dánštině („halvtreds“ a „tres“), ve které se začátek čísel 50 a 60 vyslovuje zcela odlišným způsobem.
Z toho vyplývá, že fonetická podobnost existující mezi kolidujícími ochrannými známkami, třebaže je nízká s ohledem na celkový
fonetický dojem, kterým tyto ochranné známky působí, je nicméně dostatečně významná k tomu, aby ji celá relevantní veřejnost
mohla vnímat. Je tedy třeba konstatovat, že odvolací senát pochybil, když dospěl v podstatě k závěru, že mezi kolidujícími
ochrannými známkami neexistuje fonetická podobnost, a v tomto rozsahu čtvrtému žalobnímu bodu žalobkyně vyhovět.
–       K pojmové podobnosti
Pokud jde o pojmovou podobnost mezi kolidujícími ochrannými známkami, odvolací senát v bodě 34 napadeného rozhodnutí uvedl,
že tato podobnost může v každém případě vyplývat pouze z toho, jak je v každé z těchto ochranných známek ztvárněno číslo sestávající
ze dvou číslic. Jelikož však jsou tato čísla zcela odlišná z důvodu jejich absolutní inherentní hodnoty, která je sama odlišná,
a jelikož číslo 61 v přihlášené ochranné známce označuje sud, jsou kolidující ochranné známky z pojmového hlediska odlišné.
V rámci pátého žalobního bodu žalobkyně uvádí, že odvolací senát pochybil, když dospěl k závěru, že mezi kolidujícími ochrannými
známkami neexistuje pojmová podobnost. Rozlišujícím prvkem těchto ochranných známek je číslo sestávající ze dvou číslic, jehož
druhá číslice je totožná, které je spojováno s týmž druhem výrobků, a sice pálenkou na bázi cukrové třtiny vyráběnou v Brazílii,
a se slovními prvky napsanými v tomtéž jazyce, a sice portugalštině. Krom toho je před dotčenými čísly uveden nebo může být
uveden výraz „cachaça“. Z pojmového hlediska tak kolidující ochranné známky nejsou podstatně odlišné.
OHIM navrhuje v podstatě pátý žalobní bod zamítnout. Namítá, že kolidující ochranné známky jsou z pojmového hlediska obecně
odlišné. Jelikož hodnota, na kterou odkazují čísla 51 a 61, je neznámá, tato čísla mohou obtížně přispět k pojmové podobnosti
nebo odlišnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami. Naproti tomu obrazový prvek přihlášené ochranné známky, a sice sud
obklopený dvěma rostlinami cukrové třtiny, je bohatý z pojmového hlediska, a to tím spíše, že ze spisu nevyplývá, že by četné
subjekty užívaly tento druh grafických prvků v jakékoli stylizované formě v oblasti obchodu s alkoholickými nápoji. Obrazový
prvek přihlášené ochranné známky tedy přispívá k odlišení kolidujících ochranných známek z pojmového hlediska. Výraz „a nossa
alegria“ přidává prvek pojmové odlišnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami, zvláště ve Španělsku. Sémantický obsah tohoto
výrazu je možné uchovat v paměti, a to tím spíše že jde o jediný prvek přihlášené ochranné známky, který má jasný sémantický
obsah. V Portugalsku výraz „a nossa alegria“ a slova „cachaça“ a „pirassununga“ zavádějí dodatečné prvky pojmové odlišnosti.
V celkovém pojmovém dojmu, kterým přihlášená ochranná známka působí, je nejvíce rozlišujícím prvkem prvek „61“ z důvodu svého
arbitrárního charakteru s ohledem na dotčený druh výrobků. Ozdobné obrazové prvky odpovídající sudu a dvěma rostlinám cukrové
třtiny, stejně jako výraz „a nossa alegria“ budou mít samy o sobě z pojmového hlediska pouze nízkou rozlišovací způsobilost,
jelikož silně evokují dotčený druh výrobků, místo jeho původu (a sice portugalsky hovořící zemi) nebo některé z jeho charakteristických
rysů či vlastností, a slouží tedy pouze k tomu, že u relevantní veřejnosti vyvolají asociace mezi druhem výrobků, místem jeho
původu, jeho charakteristickými rysy či vlastnostmi a nejvíce rozlišujícími prvky přihlášené ochranné známky. Ve starších
ochranných známkách je nejvíce rozlišujícím prvkem prvek „51“ z důvodu svého arbitrárního charakteru s ohledem na druh dotčených
výrobků (viz body 60 a 67 výše). Ozdobný obrazový prvek sestávající z širokého pruhu, který označením prochází z jedné strany
na druhou, ve starších obrazových ochranných známkách z pojmového hlediska zdůrazňuje asociaci čísla 51 s druhem výrobků,
na který se vztahují uvedené ochranné známky. Jeví se tedy jako druhořadý v celkovém pojmovém dojmu, kterým ochranné známky
působí. Prvky „cachaça“ nebo „pirassununga“ ve starších portugalských ochranných známkách mají jen nízkou rozlišovací způsobilost
z pojmového hlediska, jelikož silně evokují druh dotčených výrobků nebo místo jeho výroby, a slouží tak pouze k tomu, že u relevantní
veřejnosti vyvolají asociace mezi druhem výrobků nebo místem jeho výroby a nejvíce rozlišujícími prvky dotyčných ochranných
známek. Naproti tomu a za předpokladu – jak se odvolací senát domníval v bodě 26 napadeného rozhodnutí – že převážná část
relevantní veřejnosti ve Španělsku, Dánsku, Spojeném království a Rakousku výraz „cachaça“ skutečně vnímá jako fantazijní,
což žalobkyně zpochybňuje (bod 72 výše), lze prvek „cachaça“ s prvkem „51“ považovat za jeden z nejvíce rozlišujících prvků
starší španělské, rakouské a dánské obrazové ochranné známky a starších obrazových ochranných známek Spojeného království.
Kolidující ochranné známky se pojmově odlišují svými slovními prvky „a nossa alegria“, „cachaça“ a „pirassununga“, a případně
svými ozdobnými obrazovými prvky. Naproti tomu se tyto ochranné známky částečně shodují, pokud jde o jejich číselné prvky
„51“ a „61“. Neexistují takřka žádné pochybnosti o tom, že relevantní veřejnost bude tyto prvky bezprostředně vnímat jako
čísla, která umožní zhodnotit a srovnat množství či rozměrové vztahy anebo také seřadit prvky podle číslování. Z důvodů již
uvedených v bodě 60 výše však za okolností projednávané věci nelze mít za to, že relevantní veřejnost bude dotčená čísla bezprostředně
vnímat jako čísla vztahující se k určitým jasně určeným vlastnostem druhu výrobků, na které se vztahují kolidující ochranné
známky, jako je obsah alkoholu v daném objemu, objem nebo doba nezbytná pro proces zrání. Z toho vyplývá, že relevantní veřejnost
bude tato čísla vnímat jako koncepty samy o sobě, aniž jim bude s to přiznat konkrétní, jasný a určitý význam ve vztahu k dotčeným
výrobkům, jak OHIM sám připustil (viz body 60 a 93 výše).
Jakožto čísla vykazují prvky „51“ a „61“ určité podobnosti z pojmového hlediska. Oba jsou totiž celými lichými přirozenými
čísly sestávajícími ze dvou číslic, z nichž druhá, a sice číslice jednotek 1, je totožná. Naproti tomu se dotčená čísla navzájem
odlišují svým počtem desítek, a sice 5 ve starších ochranných známkách a 6 v přihlášené ochranné známce. Pojmová odlišnost
mezi kolidujícími ochrannými známkami, která vyplývá z toho, že jejich počet desítek je rozdílný, je nicméně zmírněna tím,
že ve vzestupném pořadí desítek číslo 50, které odpovídá „5“ desítkám, je bezprostředně nižší než číslo 60, které odpovídá
„6“ desítkám, a že je tudíž hodnota „50“ vnímána jako relativně blízká hodnotě „60“.
Stupeň pojmové podobnosti mezi starší španělskou, rakouskou a dánskou obrazovou ochrannou známkou a staršími obrazovými ochrannými
známkami Spojeného království na straně jedné a přihlášenou ochrannou známkou na straně druhé, který vyplývá z prvků „51“
a „61“, však může být poněkud zmírněn, jestliže, jak tvrdí OHIM, převážná část relevantní veřejnosti ve Španělsku, Dánsku,
Spojeném království a Rakousku prvek „cachaça“ skutečně vnímá jako fantazijní výraz, a tudíž s číslem 51 představuje jeden
z nejvíce rozlišujících prvků ve starší španělské, rakouské a dánské obrazové ochranné známce a ve starších obrazových ochranných
známkách Spojeného království.
S ohledem na předcházející úvahy existuje stupeň pojmové podobnosti, který lze obecně kvalifikovat jako průměrný ve vztazích
mezi staršími portugalskými ochrannými známkami a přihlášenou ochrannou známkou, a podle zvolené situace jako průměrný až
nízký ve vztazích mezi starší španělskou, rakouskou a dánskou obrazovou ochrannou známkou a staršími obrazovými ochrannými
známkami Spojeného království na straně jedné a přihlášenou ochrannou známkou na straně druhé. Je tedy třeba konstatovat,
že odvolací senát pochybil, když v podstatě dospěl k závěru, že mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje pojmová podobnost,
a v tomto rozsahu pátému žalobnímu bodu žalobkyně vyhovět.
K nebezpečí záměny
Globální posouzení nebezpečí záměny znamená určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, a zejména mezi podobností
ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se ochranná známka vztahuje (viz bod 29 výše). Nízký stupeň podobnosti
mezi výrobky nebo službami, na které se ochranná známka vztahuje, tak může být vyvážen vysokým stupněm podobnosti mezi ochrannými
známkami a naopak [rozsudky Soudního dvora ze dne 29. září 1998, Canon, C‑39/97, Recueil, s. I‑5507, bod 17, a ze dne 22. června 1999,
Lloyd Schuhfabrik Meyer, C‑342/97, Recueil, s. I‑3819, bod 19; rozsudek Tribunálu VENADO s rámečkem a další, bod 40 výše,
bod 74].
Pro účely globálního posouzení nebezpečí záměny je třeba připomenout, že podle judikatury má průměrný spotřebitel dotyčné
kategorie výrobků pouze zřídka možnost přímo srovnat jednotlivé ochranné známky, ale musí se spoléhat na nedokonalou představu,
kterou si o nich uchoval v paměti (rozsudek Lloyd Schuhfabrik Meyer, bod 99 výše, bod 26).
V rámci tohoto globálního posouzení nemají vzhledové, fonetické či pojmové hledisko kolidujících označení vždy stejnou váhu
a je nutno analyzovat objektivní podmínky, za kterých se ochranné známky mohou prezentovat na trhu [viz v tomto smyslu rozsudky
Tribunálu ze dne 3. července 2003, Alejandro v. OHIM – Anheuser-Busch (BUDMEN), T‑129/01, Recueil, s. II‑2251, bod 57, a ze
dne 6. října 2004, New Look v. OHIM – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE a NLCollection), T‑117/03 až T‑119/03 a T‑171/03,
Sb. rozh. s. II‑3471, bod 49].
Stupeň fonetické podobnosti mezi dvěma ochrannými známkami tak má omezený význam, pokud jde o výrobky, které jsou uváděny
na trh tak, že relevantní veřejnost při nákupu obvykle vizuálně vnímá ochrannou známku, která se na ně vztahuje [rozsudky
Tribunálu ze dne 14. října 2003, Phillips-Van Heusen v. OHIM – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), T‑292/01, Recueil,
s. II‑4335, bod 55, a ze dne 28. června 2005, Canali Ireland v. OHIM – Canal Jean (CANAL JEAN CO. NEW YORK), T‑301/03, Sb. rozh.
s. II‑2479, bod 55].
Závěr týkající se neexistence nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami, ke kterému odvolací senát dospěl v napadeném
rozhodnutí, byl založen na skutečnosti, že tyto ochranné známky jsou celkově odlišné ze vzhledového, fonetického i pojmového
hlediska.
Jak již přitom bylo konstatováno v bodech 84, 90 a 98 výše, napadené rozhodnutí je stiženo pochybeními v rozsahu, v němž dospělo
k závěru, že mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje fonetická, vzhledová a pojmová podobnost. U dotčených spotřebitelů
totiž kolidující ochranné známky vyvolají vzhledový dojem a fonetický dojem, které jsou málo podobné, a dojem z pojmového
hlediska, který je průměrně či málo podobný.
Svým šestým žalobním bodem žalobkyně v podstatě poukazuje na to, že tato pochybení měla dopad na napadené rozhodnutí v rozsahu,
v němž odvolací senát vedla neprávem k závěru, že u relevantní veřejnosti neexistuje nebezpečí záměny. Dospělí nižšího a středního
věku, kteří obvykle konzumují koktejly v barech, restauracích nebo v soukromí, zachytí fonetickou podobnost prvků „61“ a „51“,
kterým předchází výraz „cachaça“, a obrazový prvek přihlášené ochranné známky nebude součástí nedokonalé představy ochranných
známek, kterou si tito spotřebitelé uchovají v paměti. I kdyby relevantní veřejnost byla s to odlišit kolidující ochranné
známky, jejich podobnost z fonetického, vzhledového a pojmového hlediska pro ni může navodit dojem, že výrobky, na které se
vztahují tyto ochranné známky, pocházejí od téhož podniku.
Třebaže, jak uvádí OHIM, byl fonetickému vnímání ochranných známek v oblasti nápojů někdy přiznán převažující význam [rozsudek
Tribunálu ze dne 15. ledna 2003, Mystery Drinks v. OHIM – Karlsberg Brauerei (MYSTERY), T‑99/01, Recueil, s. II‑43, bod 48],
v projednávaném případě tomu tak být nemůže. Jak bylo konstatováno v bodě 40 výše, dotčené výrobky jsou totiž obvykle předmětem
obecně rozšířené distribuce a jsou rovněž prodávány nejen ve specializovaných obchodech, ale také v obchodních velkoprodejnách.
Krom toho žalobkyně uvádí a OHIM to nezpochybňuje, že jestliže jsou alkoholické nápoje nebo likéry na bázi cukrové třtiny,
na které se vztahují kolidující ochranné známky, konzumovány v barech nebo restauracích, jsou konzumovány zpravidla jakožto
přísady některých koktejlů, jako je caipirinha. Z toho vyplývá, že tyto nápoje jsou obvykle objednávány ústně pod názvem těchto
koktejlů, a nikoli pod jejich vlastním označením.
Za okolností projednávaného případu je tedy třeba fonetickému vnímání kolidujících ochranných známek v celkovém dojmu, kterým
tyto ochranné známky působí, přiznat jen druhořadý význam. Naproti tomu převládá v tomtéž celkovém dojmu vzhledové a pojmové
vnímání.
Je nutno zohlednit skutečnost, že kolidující ochranné známky jsou ze vzhledového a pojmového hlediska založené na asociaci
alkoholických nápojů nebo likérů na bázi cukrové třtiny, a konkrétněji v případě starších portugalských ochranných známek
nápoje cachaça, s určitým číslem, a sice 51 ve starších ochranných známkách a 61 v přihlášené ochranné známce, které u relevantní
veřejnosti neevokuje nebo nebude evokovat bezprostředně určitou vlastnost dotčeného druhu výrobků. Toto číslo je totožným
způsobem v kolidujících ochranných známkách celým lichým přirozeným číslem sestávajícím ze dvou číslic, jehož druhou číslicí,
a sice číslicí označující jednotky, je 1. Krom toho vzhledové a pojmové odlišnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami,
které vyplývají z existujících grafických a hodnotových odlišností mezi čísly 50 a 60, jsou zmírněny tím, že se jednak způsob
psaní číslice 5 přibližuje více způsobu psaní číslice 6 než způsobu psaní ostatních číslic, a totéž platí i naopak, a jednak
tím, že ve vzestupném pořadí desítek je číslo 50 bezprostředně nižší než číslo 60, takže hodnota přiznaná těmto číslům bude
relativně blízká u relevantní veřejnosti, která je běžně informovaná a přiměřeně pozorná a obezřetná.
Krom toho starší ochranné známky a přihlášená ochranná známka mají, nebo pokud jde konkrétně o starší portugalskou slovní
ochrannou známku, mohou mít ze vzhledového hlediska společné vyobrazení čísel velké velikosti, která jsou v označení umístěna
uprostřed a napsána jednoduchým písmem bílé barvy, které vyniká na pozadí tmavé barvy.
Pokud jde o obrazové prvky kolidujících obrazových ochranných známek, nemají určený pojmový obsah, a ze vzhledového hlediska
se jeví, stejně jako pro portugalské spotřebitele slovní prvky „cachaça“, „pirassununga“ nebo „a nossa alegria“, jako prvky
směřující k zesílení dopadu číselného prvku, a sice čísla 51 nebo čísla 61 ve spojení s dotčeným druhem výrobků, a sice alkoholickými
nápoji nebo likéry na bázi cukrové třtiny vyráběnými v portugalsky hovořící zemi, v projednávané věci v Brazílii. Krom toho
jsou kolidující obrazové ochranné známky shodné v určitých svých obrazových prvcích, zvláště kulatém či oválném tvaru odpovídajícím
obrysům sudu, na kterém je ve starších obrazových ochranných známkách uvedeno číslo 51 a v přihlášené ochranné známce uvedeno
číslo 61. Tyto obrazové prvky, stejně jako pro portugalskou veřejnost dané slovní prvky, tedy nejsou samy o sobě způsobilé
dostatečně odlišit starší obrazové ochranné známky a přihlášenou ochrannou známku a vyloučit jakékoli nebezpečí záměny ve
smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94.
Konečně fonetické odlišnosti existující mezi kolidujícími ochrannými známkami jsou sice významné, avšak v projednávaném případě
se zdají být relativně druhořadé z důvodů, které již byly uvedeny v bodech 106 a 107 výše.
I kdyby relevantní veřejnost byla schopna vnímat určité odlišnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami, nebezpečí, že si
vytvoří mezi těmito ochrannými známkami spojitost, je reálné s ohledem na všechny předcházející úvahy a vzhledem k totožnosti
výrobků, na které se vztahují uvedené ochranné známky. V konečném výsledku se nezdá, že by tyto odlišnosti byly v projednávané
věci dostačující k vyloučení jakéhokoli nebezpečí, že by se relevantní veřejnost – nebo přinejmenším průměrný portugalský
spotřebitel alkoholických nápojů vykazující průměrný stupeň pozornosti – mohla domnívat, kdyby se spolehla na celkovou nedokonalou
představu o uvedených ochranných známkách, kterou si uchovala v paměti, že výrobky, na které se vztahují tyto ochranné známky,
pocházejí od téhož podniku nebo od podniků hospodářsky propojených.
Je tedy třeba konstatovat, že odvolací senát pochybil, když dospěl k závěru, že mezi kolidujícími ochrannými známkami neexistuje
nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, a v tomto rozsahu šestému žalobnímu bodu žalobkyně vyhovět.
Aniž je třeba přezkoumávat opodstatněnost sedmého žalobního bodu vycházejícího z nesprávného posouzení důkazů vztahujících
se k proslulosti starší slovní ochranné známky CACHAÇA 51 a starší obrazové ochranné známky Cachaça 51 v Portugalsku, nebo
přinejmenším k jejich celkové vysoké rozlišovací způsobilosti v této zemi, je tudíž třeba vyhovět jedinému žalobnímu důvodu,
vycházejícímu z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94, a v důsledku toho zrušit napadené rozhodnutí.

K nákladům řízení
Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení,
pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že žalobkyně požadovala náhradu nákladů řízení
a OHIM neměl ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (druhý senát)
rozhodl takto:
1)
Rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 4. července 2008
(věc R 1687/2007‑1) se zrušuje.
2)
OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.
Pelikánová
Jürimäe
Soldevila Fragoso
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 3. září 2010.
Podpisy.
Obsah
Skutečnosti předcházející sporu
Návrhová žádání účastníků řízení
K přípustnosti dokumentů předložených poprvé před Tribunálem
K věci samé
1.  Ke druhé části jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí, vycházející z porušení čl. 52 odst. 1
písm. a) nařízení č. 40/94
2.  K první části jediného žalobního důvodu směřujícího ke zrušení napadeného rozhodnutí, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1
písm. b) nařízení č. 40/94
Argumenty účastníků řízení
Závěry Tribunálu
K relevantní veřejnosti
K podobnosti výrobků
K podobnosti označení
– K rozlišujícím a dominantním prvkům
– Ke vzhledové podobnosti
– K fonetické podobnosti
– K pojmové podobnosti
K nebezpečí záměny
K nákladům řízení
*
Jednací jazyk: angličtina.