CELEX: 62007FJ0081
Virkamiehet
Henkilöstö
Ylennys

Virkamiehet – Ylennys – Ylentämättä jääneen ehdokkaan valitus – Hylkäämispäätös – Perustelujen puuttuminen kokonaisuudessaan
(Henkilöstösääntöjen 25 artiklan toinen kohta, 45 artikla ja 90 artiklan 2 kohta)
Nimittävän viranomaisen ei tarvitse perustella ylennyspäätöksiä ylentämättä jääneiden virkamiesten osalta, mutta sen on sitä
vastoin perusteltava päätöksensä ylentämättä jääneen virkamiehen valituksen hylkäämisestä. Tämän hylkäämispäätöksen perustelujen
oletetaan olevan yhteneväiset valituksen kohteena olevan päätöksen perustelujen kanssa siten, että ansioiden vertailu on kummassakin
samanlainen.
Perustelujen puuttumista kokonaisuudessaan ennen kanteen nostamista ei voida paikata kyseisen viranomaisen esittämillä selityksillä
kanteen nostamisen jälkeen. Tässä vaiheessa tällaiset selitykset eivät enää täyttäisi tehtäväänsä eli sen mahdollistamista,
että päätöksen adressaatti voi arvioida kanteen nostamisen tarkoituksenmukaisuutta ja tuomioistuin tarkistaa perustelujen
oikeellisuuden. Lisäksi mahdollisuus täydentää kokonaan puuttuvia perusteluja kanteen nostamisen jälkeen loukkaisi puolustautumisoikeuksia,
sillä kantajalta vietäisiin mahdollisuus esittää perusteitaan perusteluista, joista hän on saanut tiedon vasta kanteen nostamisen
jälkeen. Tällä loukattaisiin asianosaisten yhdenvertaisuutta yhteisöjen tuomioistuimissa koskevaa periaatetta.
(ks. 27 ja 28 kohta)
Viittaukset:
Yhteisöjen tuomioistuin: asia 188/73, Grassi v. neuvosto, 30.10.1974 (Kok. 1974, s. 1099, 13 kohta); asia 121/76, Moli v.
komissio, 27.10.1977 (Kok. 1977, s. 1971, 12 kohta); asia 75/77, Mollet v. komissio, 13.4.1978 (Kok. 1978, s. 897, 12 kohta);
asia 195/80, Michel v. parlamentti, 26.11.1981 (Kok. 1981, s. 2861, 22 kohta); asia C‑343/87, Culin v. komissio, 7.2.1990
(Kok. 1990, s. I‑225, 13 ja 15 kohta) ja asia C‑150/03 P, Hectors v. parlamentti, 23.9.2004 (Kok. 2004, s. I‑8691, 50 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin: asia T‑52/90, Volger v. parlamentti, 12.2.1992 (Kok. 1992, s. II‑121, 40 ja 41 kohta);
asia T‑117/01, Roman Parra v. komissio, 20.2.2002 (Kok. H. 2002, s. I‑A‑27 ja II‑121, 32 kohta) ja asia T‑66/05, Sack/komissio,
11.12.2007 (66 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa), valitus vireillä yhteisöjen tuomioistuimessa, C‑38/08 P.