CELEX: 62003CJ0160
Ieškinys dėl panaikinimo pagal EB sutarties 230 straipsnį
Valstybės narės pareikštas ieškinys dėl Eurojusto paskelbtų kvietimų teikti paraiškas į laikinų darbuotojų pareigybes
Teisingumo Teismo kompetencijos nebuvimas
Nepriimtinumas

1       Savo ieškiniu Ispanijos Karalystė Eurojusto paskelbtuose septyniuose kvietimuose teikti kandidatūras konkursui dėl laikinųjų
darbuotojų įdarbinimo (toliau – ginčijami kvietimai teikti kandidatūras) prašo panaikinti punktą, kuriame reikalaujama pateikti
dokumentus anglų kalba asmenims, teikiantiems paraiškas kita kalba, ir kiekviename kvietime teikti kandidatūras esančius punktus
dėl kandidatų kalbų mokėjimo.

Teisinis pagrindas
2       Europos Sąjungos sutarties VI antraštinėje dalyje, t. y. 29–42 straipsniuose išdėstytos nuostatos dėl policijos ir teismų
bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose.
3       ES 31 straipsnis nurodo bendros veiklos, susijusios su teismų bendradarbiavimu baudžiamosiose bylose, tikslus.
4       ES 34 straipsnio 2 dalis numato:
„Taryba imasi priemonių ir skatina bendradarbiavimą taikydama deramą formą ir tvarką, kaip nustatyta šioje antraštinėje dalyje,
padėdama siekti Sąjungos tikslų. Tuo tikslu, remdamasi bet kurios valstybės narės arba Komisijos iniciatyva, Taryba vieningai
gali:
<…>
c)      priimti bet kurio kito pobūdžio sprendimus, atitinkančius šios antraštinės dalies tikslus, išskyrus bet kokį valstybių narių
įstatymų ir kitų teisės aktų derinimą. Šie sprendimai yra privalomi ir jie nėra tiesiogiai veikiantys; Taryba, spręsdama kvalifikuotąja
balsų dauguma, imasi priemonių šiems sprendimams įgyvendinti Sąjungos lygmeniu;
<…>“
5       ES 35 straipsnis susijęs su Teisingumo Teismo jurisdikcija dėl Europos Sąjungos sutarties VI antraštinės dalies nuostatų.
Šio straipsnio 6 ir 7 dalys nustato:
„6.      Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso pamatinių ir kitų sprendimų teisėtumo peržiūra valstybės narės arba Komisijos iškeltose
bylose dėl kompetencijos stokos, esminio procedūrinio reikalavimo pažeidimo, šios Sutarties arba bet kurios su jos taikymu
susijusios teisės normos pažeidimo, arba piktnaudžiavimo įgaliojimais. Šioje dalyje numatytos bylos keliamos per du mėnesius
nuo to teisės akto paskelbimo.
7.      Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso spręsti visus valstybių narių ginčus dėl teisės aktų, priimtų pagal 34 straipsnio
2 dalį, išaiškinimo arba taikymo, jei per šešis mėnesius nuo to laiko, kai dėl tokio ginčo į Tarybą kreipėsi vienas iš jos
narių, Taryba negali tokio ginčo išspręsti. Teisingumo Teismo jurisdikcijai taip pat priklauso spręsti valstybių narių ir
Komisijos ginčus dėl konvencijų, sudarytų pagal 34 straipsnio 2 dalies d punktą, išaiškinimo arba taikymo.“
6       ES 41 straipsnio 1 dalis numato:
„Nuostatoms, susijusioms su šioje antraštinėje dalyje nurodytomis sritimis, taikomi Europos Bendrijos steigimo sutarties 189,
190, 195, 196-199, 203, 204 straipsniai, 205 straipsnio 3 dalis, 206–209, 213–219, 255 ir 290 straipsniai.“
7       ES 46 straipsnyje, Europos Sąjungos sutarties Baigiamųjų nuostatų dalyje, sakoma:
„Europos Bendrijos, Europos anglių ir plieno bendrijos ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarčių nuostatos
dėl Europos Bendrijų Teisingumo Teismo įgaliojimų ir jų vykdymo taikomos tik šioms šios Sutarties nuostatoms:
<…>
b)      VI antraštinės dalies nuostatoms atsižvelgiant į 35 straipsnyje numatytas sąlygas;
<…>“
8       EB 12 straipsnio pirmoji pastraipa nustato:
„Šios Sutarties taikymo srityje, nepažeidžiant joje esančių specialių nuostatų, draudžiama bet kokia diskriminacija dėl priklausymo
vienai ar kitai valstybei.“
9       EB 230 straipsnio pirmojoje pastraipoje sakoma:
„Teisingumo Teismas prižiūri Europos Parlamento ir Tarybos bendrai priimtų, Tarybos, Komisijos ir ECB priimtų teisės aktų,
išskyrus rekomendacijas ir nuomones, ir Europos Parlamento aktų, galinčių turėti teisinių padarinių trečiosioms šalims, teisėtumą.“
10     EB 236 straipsnis numato, kad Teisingumo Teismas „turi teisę spręsti Bendrijos ir jos tarnautojų ginčus, neperžengdamas tarnybos
nuostatuose arba darbo sąlygose nustatytų ribų ir laikydamasis juose numatytų sąlygų“.
11     1958 m. balandžio 15 d. Tarybos reglamento Nr. 1 nustatančio kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos Ekonominėje Bendrijoje
(OL 17, 1958, p. 385), iš dalies pakeisto Aktu dėl Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės stojimo
sąlygų ir sutarčių, kuriomis grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (OL C 241, 1994, p. 21 ir OL L 1, 1995, p. 1),
1 straipsnyje numatyta:
„Bendrijos institucijų oficialiosios ir darbo kalbos yra anglų, danų, graikų, ispanų, italų, olandų, portugalų, prancūzų,
suomių, švedų ir vokiečių.“
12     2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/187/TVR, įkuriantis Eurojustą siekiant sustiprinti kovą su sunkiais nusikaltimais
(OL L 63, p. 1, toliau – sprendimas), yra pagrįstas Europos Sąjungos sutartimi, būtent ES 31 straipsniu ir ES 34 straipsnio
2 dalies c punktu. Sprendimo 1 straipsnyje numatyta, kad Eurojustas yra Europos Sąjungos organas, turintis juridinio asmens
statusą.
13     Pagal šio sprendimo 2 straipsnį Eurojustą sudaro kiekvienos valstybės narės patvirtintas pagal savo teisinę sistemą nacionalinis
narys, kuris yra prokuroras, teisėjas arba atitinkamos kompetencijos policijos pareigūnas.
14     To paties sprendimo 3 straipsnyje nustatyti Eurojusto tikslai yra stimuliuoti ir gerinti valstybių narių kompetentingų institucijų
tyrimų ir patraukimo baudžiamojon atsakomybėn minėtose valstybėse koordinavimą, gerinti šių valdžios institucijų bendradarbiavimą,
visų pirma padedant teikti tarptautinę savitarpio teisinę pagalbą ir įgyvendinant prašymus dėl ekstradicijos, taip pat remti
šias valdžios institucijas, kad jų tyrimai ir patraukimas baudžiamojon atsakomybėn būtų veiksmingesni. Prireikus Eurojustas
gali padėti tyrimams ir patraukimui baudžiamojon atsakomybėn, jeigu tai susiję su valstybe nare ir Bendrijai nepriklausančia
šalimi arba valstybe nare ir Bendrija.
15     Sprendimo 30 straipsnis „Personalas“ numato:
„1.      Eurojusto personalui galioja Europos Bendrijų pareigūnams ir kitiems darbuotojams taikomos taisyklės ir nuostatai, visų pirma
dėl jų samdymo ir statuso.
2.      Eurojusto personalą sudaro darbuotojai, pasamdyti pagal šio straipsnio 1 dalyje nurodytas taisykles ir nuostatus, atsižvelgiant
į visus Reglamentu (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 <...> nustatytų Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 27 straipsnyje
išvardytus kriterijus, įskaitant jų geografinį pasiskirstymą. <...>
3.      Personalas, pavaldus kolegijai, savo uždavinius vykdo atsižvelgdamas į Eurojusto tikslus ir įgaliojimus <...>.“
16     Šio sprendimo 31 straipsnis „Vertimo žodžiu ir raštu pagalba“ nustato:
„1.      Eurojusto posėdžiams taikomi oficialieji Sąjungos susitarimai dėl kalbų (versijoje ispanų k.: „El régimen lingüístico de las
instituciones de la Comunidad Europea será aplicable a Eurojust“).
2.      32 straipsnio 1 dalies antrojoje pastraipoje nurodyta metinė ataskaita Tarybai rengiama Sąjungos institucijų oficialiosiomis
kalbomis.“
17     Kitų Europos Bendrijų darbuotojų įdarbinimo sąlygų (toliau – Kitų darbuotojų įdarbinimo sąlygos) 12–15 straipsniai nustato
jų samdymo sąlygas. 12 straipsnis nustato:
„1.      Samdant laikinuosius darbuotojus siekiama užtikrinti, kad institucijoje dirbtų geriausių sugebėjimų, darbingiausi ir sąžiningiausi
asmenys, pasamdyti iš Europos Bendrijoms priklausančių valstybių narių piliečių ir laikantis kuo platesnės geografijos principo.
<…>
2.       Laikinasis darbuotojas gali būti pasamdytas tik tada, jei jis:
<...>
e)      pateikia įrodymų, kad labai gerai moka vieną iš Europos Sąjungos kalbų ir patenkinamai moka kitą Europos Sąjungos kalbą tiek,
kiek reikia pareigoms atlikti.“
18     Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų nuostatai) 91 straipsnis, taikomas laikiniesiems darbuotojams
pagal Kitų darbuotojų įdarbinimo sąlygų 73 straipsnį, kuris nurodo Pareigūnų nuostatų VII antraštinės dalies nuostatas dėl
apeliacijų, patikslina pareigūnų ieškinių Teisingumo Teismui priimtinumo sąlygas. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką
ieškinius gali pateikti atvirų konkursų arba atrankos procedūrų kandidatai, nesvarbu, ar jie yra Bendrijų darbuotojai (žr.
šiuo klausimu 1965 m. kovo 31 d. Sprendimą
Vandevyvere prieš Parlamentą
, 23/64, Rink. p. 205, 214).
19     2003 m. vasario 13 d.
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
buvo išspausdinti ginčijami kvietimai teikti kandidatūras. Šiuose kvietimuose teikti kandidatūras pateikti tokie kalbų mokėjimo
reikalavimai:
–       duomenų apsaugos pareigūno pareigybei (OL C 34 A, p. 1) – „puikus anglų ir prancūzų kalbų mokėjimas; sugebėjimas dirbti kitomis
Europos Bendrijų kalbomis būtų privalumas“,
–       apskaitos pareigūno pareigybei (OL C 34 A, p. 4) – „labai geras vienos iš oficialų Europos Bendrijų kalbos mokėjimas ir patenkinamas
kitos Bendrijų kalbos mokėjimas, įskaitant ir patenkinamas anglų kalbos žinias“,
–       Europos teisminio tinklo informacinių technologijų ir informatikos eksperto (interneto svetainės administratoriaus) pareigybei
(OL C 34 A, p. 6) – „geras anglų kalbos mokėjimas yra privalomas, sugebėjimas bendrauti mažiausiai dviejomis oficialiosiomis
Europos Bendrijų kalbomis, kurių viena – prancūzų, neabejotinai būtų privalumas“,
–       patarėjo teisės klausimais pareigybei (OL C 34 A, p. 11) – „puikus anglų ir prancūzų kalbų mokėjimas; sugebėjimas dirbti kitomis
Europos Bendrijų kalbomis būtų privalumas“,
–       bibliotekininko ir (arba) archyvaro pareigybei (OL C 34 A, p. 13) – jokių ypatingų reikalavimų,
–       spaudos atstovo pareigybei (OL C 34 A, p. 16) – „sugebėjimas bendrauti bent jau anglų ir prancūzų kalbomis, kitų oficialiųjų
Europos Bendrijų kalbų mokėjimas būtų privalumas“;
–       bendrosios administracijos sekretoriaus pareigybė (OL C 34 A, p. 18), „labai geras anglų ir prancūzų kalbų mokėjimas, patenkinamas
kitų Bendrijų kalbų mokėjimas neabejotinai būtų privalumas“.
20     Šiuose kvietimuose teikti kandidatūras nurodyta, kad paraiškas kandidatai turi užpildyti savo gimtąja ir anglų kalbomis. Be
to, prie šios paraiškos turi būti pridėtas motyvacinis laiškas ir
curriculum vitae
, surašyti tik anglų kalba.

Ieškinio pagrindai
21     Ispanijos Karalystė motyvuoja savo ieškinį trimis pagrindais.
22     Pirmasis ieškinio pagrindas pagrįstas Kitų darbuotojų įdarbinimo sąlygų 12 straipsnio 2 dalies e punkto, pagal kurį iš kandidatų
galima reikalauti tik vienos kalbos, t. y. paprastai gimtosios, labai gero mokėjimo, taip pat patenkinamo kitos, pačių kandidatų
pasirinktos kalbos mokėjimo, pažeidimu.
23     Antrasis ieškinio pagrindas yra pagrįstas sprendimo 31 straipsnyje nurodytu Eurojustui taikomų susitarimų dėl kalbų pažeidimu.
Šiuos susitarimus nustato Reglamentas Nr. 1, kurio 1 straipsnyje išvardijamos institucijų oficialiosios ir darbo kalbos. Kadangi
nė viena šio sprendimo nuostata nenurodo, kad Eurojusto darbo kalbos yra anglų ir prancūzų, Eurojusto nariai ir šio organo
sekretoriato personalas gali dirbti visomis Europos Sąjungos oficialiosiomis kalbomis. Iš to išplaukia, kad kvietimas teikti
kandidatūras pažeidžia Eurojustui taikomus susitarimus dėl kalbų.
24     Trečiasis ieškinio pagrindas pagrįstas EB 12 straipsnyje įtvirtinto nediskriminacijos principo pažeidimu bei pareigos motyvuoti
pažeidimu. Ispanijos Karalystė šiuo klausimu teigia, kad reikalavimas kandidatams užpildyti tam tikrus dokumentus anglų kalba,
taip pat kvietimuose teikti kandidatūras pateikti anglų ir prancūzų kalbų mokėjimo reikalavimai yra akivaizdi diskriminacija
dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei, nes sudaro palankesnes sąlygas tiems kandidatams, kurių gimtoji kalba yra anglų
arba prancūzų. Palankesnis šių dviejų kalbų traktavimas negali būti nei pateisintas, nei pagrįstas, o tai šiuo požiūriu yra
EB 253 straipsnyje numatytos pareigos motyvuoti pažeidimas.

Dėl ieškinio priimtinumo

Šalių argumentai
25     Prieš pateikdamas savo argumentus iš esmės Eurojustas pareiškė prieštaravimą dėl priimtinumo, kurį reikia įvertinti.
26     Eurojustas teigia, kad ieškinys yra nepriimtinas, nes nėra jokio teisinio pagrindo, leidžiančio jį pateikti.
27     Pirma, šis ieškinys negali būti pagrįstas EB 230 straipsniu, nes teisės aktų, kurių teisėtumą gali tikrinti Teisingumo Teismas,
sąraše nėra tų, kuriuos priima Eurojustas, kuris yra juridinio asmens statusą turintis Europos Sąjungos organas.
28     Antra, ieškinys negali būti pagrįstas ES 35 straipsnio 6 dalimi, nes ginčijami teisės aktai nėra nei pamatinis, nei kitoks
šioje nuostatoje numatytas sprendimas.
29     Trečia, ieškinys negali būti pagrįstas Pareigūnų nuostatų 91 straipsniu, nes nors pagal šį straipsnį leidžiama kandidatui
apskųsti kvietimą teikti kandidatūras, jis nesuteikia teisės valstybei narei pareikšti ieškinio dėl teisės aktų, tariamai
darančių žalą asmenims, kuriems taikomi šie nuostatai.
30     Ketvirta, ieškinys negali būti pagrįstas sprendimu, nes jis nesuteikia teisės Teisingumo Teismui priimti sprendimų dėl Eurojusto
teisės aktų.
31     Galiausiai ieškinys negali būti pagrįstas ES 35 straipsnio 7 dalimi, nes tai nėra ieškinys dėl sprendimo 31 straipsnio 1 dalies
išaiškinimo, pareikštas pagal ES 35 straipsnio 7 dalyje numatytą procedūrą.
32     Ispanijos Karalystė primena, kad Bendrija yra teisinė bendrija, kurios teisės aktams taikoma teisminė kontrolė (2002 m. liepos
25 d. Sprendimo
Unión de Pequeños Agricultoresn prieš Tarybą
, C‑50/00 P, Rink. p. I‑6677, 38 punktas), ir mano, kad joks juridinio asmens, kuriam taikoma Bendrijos teisė, statusą turinčio
organo išleistas teisės aktas negali išvengti teisminės kontrolės.
33     Ji pripažįsta, kad pagal ES 35 ir 46 straipsnius Teisingumo Teismo jurisdikcija trečiojo ramsčio srityje yra ribota. Tačiau
negali būti laikoma, kad ginčijami kvietimai teikti kandidatūras yra teisės aktai, priimti šioje srityje, todėl Teisingumo
Teismui negali būti taikomos šios sąlygos šių teisės aktų priežiūros srityje.
34     Tačiau Ispanijos Karalystė Teisingumo Teismo prašo savo nuožiūra pasirinkti tinkamiausią šio ieškinio teisinį pagrindą ir
bet kuriuo atveju, nepaisant galimos klaidos, kurią ji galėjo padaryti rinkdamasi teisinį pagrindą, nepaskelbti šio ieškinio
nepriimtino bei išspręsti bylą iš esmės.

Teisingumo Teismo vertinimas
35     Pirmiausia reikia pažymėti, kad ieškovas turi pasirinkti savo ieškinio teisinį pagrindą, o ne pats Bendrijos teismas – tinkamiausią
teisinį pagrindą (žr. šiuo klausimu 1974 m. spalio 8 d. Teisingumo Teismo sprendimą
Union syndicale ir kt. prieš Tarybą
, 175/73, Rink. p. 917 ir 1998 m. birželio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą
Keeling prieš VRDT
, T‑148/97, Rink. p. II‑2217). Iš ieškinio matyti, kad ieškovas jį pagrindė EB 230 straipsniu. Todėl šio ieškinio priimtinumą
reikia įvertinti pagal šią nuostatą.
36     Iš EB 230 straipsnio aišku, kad Teisingumo Teismas „prižiūri Europos Parlamento ir Tarybos bendrai priimtų, Tarybos, Komisijos
ir ECB priimtų teisės aktų, išskyrus rekomendacijas ir nuomones, ir Europos Parlamento aktų, galinčių turėti teisinių padarinių
trečiosioms šalims, teisėtumą“.
37     Reikia pripažinti, kad pagal minėtą straipsnį šiuo ieškiniu ginčijamų teisės aktų nėra tų teisės aktų, kurių teisėtumą gali
prižiūrėti Teisingumo Teismas, sąraše.
38     Be to, ES 41 straipsnis nenumato, kad EB 230 straipsnis yra taikomas nuostatoms dėl policijos ir teismų bendradarbiavimo baudžiamosiose
bylose pagal Europos Sąjungos sutarties VI antraštinę dalį, nes Teisingumo Teismo galios šioje srityje yra apibrėžtos ES 35 straipsnyje,
kurį nurodo ES 46 straipsnio b punktas.
39     Bet kuriuo atveju Ispanijos Karalystė prieštarauja, kad ginčijami kvietimai teikti kandidatūras būtų laikomi teisės aktais,
priimtais pagal Europos Sąjungos sutarties VI antraštinę dalį.
40     Taigi ieškinys, pateiktas pagal EB 230 straipsnį, negali būti priimtinas.
41     Dėl teisės į veiksmingą teisminę apsaugą teisinėje Bendrijoje, kuri, Ispanijos Karalystės teigimu, reikalauja, kad juridinio
asmens statusą turinčio organo, kuriam taikoma Bendrijos teisė, sprendimų teisėtumą tikrintų teismai, pažymėtina, kad šioje
byloje ginčijami teisės aktai nėra atleisti nuo teisminės kontrolės.
42     Iš tikrųjų iš sprendimo 30 straipsnio aišku, kad Eurojusto personalui galioja Europos Bendrijų pareigūnams ir kitiems darbuotojams
taikomos taisyklės ir Pareigūnų nuostatai. Dėl to pagal nusistovėjusią teismo praktiką pagrindiniai suinteresuotieji asmenys,
t. y. kandidatai į įvairias pareigybes, nurodytas ginčijamuose kvietimuose teikti kandidatūras, gali kreiptis į Bendrijos
teismą pagal Pareigūnų nuostatų 91 straipsnyje numatytas sąlygas (žr. minėtą sprendimą
Vandevyvere prieš Parlamentą
, p. 214).
43     Pareiškus tokį ieškinį, pagal Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnį valstybės narės gali įstoti į Teisingumo Teisme nagrinėjamas
bylas ir prireikus pagal to paties statuto 56 straipsnio antrąją ir trečiąją pastraipas pateikti apeliacinį skundą dėl Pirmosios
instancijos teismo sprendimo.
44     Remiantis tuo, kas išdėstyta, ieškinys yra nepriimtinas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
45     Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi
šalis to prašė. Kadangi Eurojustas prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas ir Ispanijos Karalystė pralaimėjo bylą, pastaroji
turi jas padengti. Remiantis Procedūros reglamento 69 straipsnio 4 dalimi, Suomijos Respublika, kuri įstojo į bylą, pati padengia
savo išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:
1.
Ieškinys yra nepriimtinas.
2.
Priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
3.
Nurodyti Suomijos Respublikai padengti savo pačios išlaidas.
Parašai.
*
Proceso kalba: ispanų.