CELEX: 62009CJ0524
Trimitere preliminară
Convenția de la Aarhus
Directiva 2003/4/CE
Accesul publicului la informații despre mediu
Directiva 2003/87/CE
Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră
Regulamentul (CE) nr. 2216/2004
Sistem de registre standardizat și securizat
Acces la datele cu privire la tranzacții în domeniul cotelor de emisie de gaze cu efect de seră
Refuz de a comunica
Administrator central
Administratori naționali de registru
Natura confidențială a datelor deținute în registre
Derogări

Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea, în contextul sistemului instituit prin Directiva
2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a
cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (JO
L 275, p. 32, Ediție specială, 15/vol. 10, p. 78), în versiunea ce rezultă din Directiva 2004/101/CE a Parlamentului European
și a Consiliului din 27 octombrie 2004 (JO L 338, p. 18, Ediție specială, 15/vol. 12, p. 61, denumită în continuare „Directiva
2003/87”), a modalităților de acces la informațiile referitoare la tranzacțiile din domeniul cotelor de emisie de gaze cu
efect de seră deținute de administratorul național de registru, astfel cum au fost definite în Regulamentul (CE) nr. 2216/2004
al Comisiei din 21 decembrie 2004 privind un sistem de registre standardizat și securizat în conformitate cu Directiva 2003/87
și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 386, p. 1, Ediție specială, 11/vol. 37, p. 250),
iar aceasta prin raportare la Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul
publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului (JO L 41, p. 26, Ediție specială,
15/vol. 9, p. 200).
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între ville de Lyon (administrația orașului Lyon), pe de o parte, și
Caisse des dépôts et consignations (Casa de Depuneri și Consemnațiuni, denumită în continuare „CDC”), pe de altă parte, cu
privire la refuzul acesteia din urmă de a transmite colectivității locale menționate datele referitoare la volumul de cote
de emisie de gaze cu efect de seră vândute în cursul anului 2005 de anumiți operatori.

Cadrul juridic

Dreptul internațional
Convenția privind accesul la informație, participarea publicului la luarea deciziei și accesul la justiție în probleme de
mediu, cunoscută drept „Convenția de la Aarhus”, a fost semnată la 25 iunie 1998 și aprobată în numele Comunității Europene
prin Decizia 2005/370/CE a Consiliului din 17 februarie 2005 (JO L 124, p. 1, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 201).
Articolul 4 alineatul (4) din această convenție prevede:
„O cerere de informații despre mediu poate fi refuzată în cazul în care dezvăluirea lor ar avea efecte negative asupra:
[…]
(d)      confidențialității informațiilor comerciale și industriale, în cazul în care această confidențialitate este protejată prin
lege în vederea apărării unui interes economic legitim. În acest cadru, informațiile privind emisiile poluante relevante pentru
protecția mediului trebuie dezvăluite;
[…]
(f)      confidențialității informațiilor și/sau dosarelor personale ale unei persoane fizice, în cazul în care persoana respectivă
nu a consimțit la dezvăluirea informațiilor către public, în cazul în care confidențialitatea este prevăzută de legislația
internă;
[…]
Motivele de refuz menționate anterior se interpretează în mod restrictiv, ținând seama de interesul publicului în beneficiul
căruia ar fi făcută dezvăluirea și în cazul în care informațiile solicitate se referă la emisiile poluante.”

Reglementarea Uniunii
Directiva 2003/4
Articolul 2 din Directiva 2003/4, intitulat „Definiții”, prevede la punctul 1 literele (a)-(c):
„În sensul prezentei directive:
1.      «Informații despre mediu» înseamnă orice informații scrise, vizuale, verbale, electronice sau în orice altă formă materială
privind:
(a)      starea elementelor de mediu, precum aerul și atmosfera, apa, solul, pământul, peisajul și siturile naturale […];
(b)      factorii, precum […] emisiile, deversările și alte tipuri de diseminare în mediu, care afectează sau care este posibil să
afecteze elementele de mediu menționate la litera (a);
(c)      măsurile (inclusiv măsurile administrative) cum sunt politicile, legislația, planurile, programele, acordurile de mediu și
activitățile care afectează sau care este posibil să afecteze elementele și factorii menționați la literele (a) și (b), precum
și măsurile sau activitățile elaborate pentru protejarea acestor elemente.”
Potrivit dispozițiilor articolului 3 alineatul (1) din această directivă, „[s]tatele membre se asigură că, în conformitate
cu dispozițiile din prezenta directivă, autoritățile publice trebuie să pună la dispoziția oricărui solicitant, la cererea
acestuia și fără ca acesta să declare interesul pe care îl are în acest sens, informațiile despre mediu pe care le dețin sau
care sunt deținute în numele lor”. În plus, alineatul (3) al articolului menționat prevede că „[î]n cazul în care o cerere
este formulată într‑un mod prea general, autoritatea publică îi cere solicitantului cât mai repede posibil și cel târziu în
termenul prevăzut la alineatul (2) litera (a) să furnizeze precizări despre cerere și îi oferă asistență în acest sens, de
exemplu prin furnizarea de informații privind folosirea registrelor publice menționate la alineatul (5) litera (c). […]”.
Articolul 4 din aceeași directivă, intitulat „Excepții”, prevede la alineatul (2):
„Statele membre pot prevedea ca cererea de informații despre mediu să fie refuzată în cazul în care dezvăluirea informațiilor
respective ar afecta în mod negativ:
[…]
(d)      confidențialitatea informațiilor comerciale sau industriale, în cazul în care legislația internă sau comunitară prevede o
astfel de confidențialitate în vederea protejării intereselor economice legitime, inclusiv a interesului public privind păstrarea
confidențialității statisticilor și a secretului fiscal;
[…]
Motivele de refuz menționate la alineatele (1) și (2) se interpretează în mod restrictiv, ținându‑se seama de interesul public
servit de dezvăluire în cazul respectiv. În fiecare caz în parte, interesul public servit de dezvăluire trebuie comparat cu
interesul servit de refuz. Statele membre nu pot prevedea refuzarea unei cereri, în temeiul alineatul (2) literele (a), (d),
(f), (g) sau (h), în cazul în care cererea respectivă vizează date privind emisiile în mediu.
[…]”
Directiva 2003/87
Articolul 1 din Directiva 2003/87 prevede că aceasta are ca obiect să instituie un sistem de comercializare a cotelor de emisie
de gaze cu efect de seră în Uniunea Europeană pentru a promova reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră într‑un mod rentabil
și eficient din punct de vedere economic.
Această directivă urmărește astfel să pună în aplicare obligațiile de reducere ce revin Uniunii în temeiul Protocolului de
la Kyoto la Convenția‑cadru a Organizației Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice. Acest protocol a fost aprobat,
în numele Comunității Europene, prin Decizia 2002/358/CE a Consiliului din 25 aprilie 2002 (JO L 130, p. 1, Ediție specială,
11/vol. 27, p. 220).
Articolul 11 din Directiva 2003/87 prevede o primă perioadă de alocare și de emitere a cotelor cuprinsă între 1 ianuarie 2005
și 31 decembrie 2007, iar apoi perioade de alocare pe etape de cinci ani, prima dintre acestea începând la 1 ianuarie 2008.
Condițiile și procedurile potrivit cărora autoritățile naționale competente alocă, pe baza unui plan național de alocare,
cote operatorilor de instalații în cursul acestor perioade de alocare sunt prevăzute la articolele 9-11 din Directiva 2003/87.
Pe de altă parte, în temeiul articolului 12 alineatul (3) și al articolului 14 alineatul (3) din aceasta, statele membre se
asigură, pe de o parte, că, până la data de 30 aprilie a fiecărui an, operatorul fiecărei instalații restituie un număr de
cote egal cu totalul emisiilor instalației în cauză pe parcursul anului calendaristic anterior, conform verificării efectuate
în conformitate cu articolul 15, și că acestea sunt ulterior anulate și, pe de altă parte, că fiecare operator al unei instalații
raportează autorității competente emisiile instalației în cauză de pe parcursul fiecărui an calendaristic, după încheierea
anului respectiv.
În conformitate cu considerentul (13) al aceleiași directive, „[î]n vederea asigurării transparenței, este necesar ca publicul
să aibă acces la informațiile privind alocarea cotelor și la rezultatele monitorizării emisiilor, sub rezerva restricțiilor
prevăzute de Directiva 2003/4 […]”.
Articolul 17 din Directiva 2003/87, intitulat „Accesul la informații”, prevede:
„În conformitate cu Directiva 2003/4/CE, se pun la dispoziția publicului deciziile privind alocarea de cote, informațiile
privind activitățile bazate pe proiecte la care un stat membru participă sau permite entităților publice sau private să participe
și rapoartele privind emisiile cerute în conformitate cu permisul de emisii de gaze cu efect de seră și care sunt deținute
de autoritatea competentă.”
Articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2003/87 prevede, pe de o parte, că orice persoană poate deține cote și, pe de altă
parte, că registrul este accesibil publicului și conține evidențe separate în care sunt menționate cotele deținute de fiecare
persoană pentru care sau de la care sunt emise sau transferate cote.
În conformitate cu articolul 19 alineatul (3) din directiva menționată, „[p]entru aplicarea prezentei directive, Comisia adoptă
un regulament în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 23 alineatul (2) privind un sistem standardizat și securizat
de registre sub formă de baze de date electronice standardizate care conțin elemente de date comune folosite la urmărirea
emiterii, deținerii, transferului și anulării cotelor, pentru a asigura accesul publicului și confidențialitatea în mod corespunzător
și pentru a garanta că nu se efectuează transferuri incompatibile cu obligațiile care decurg din Protocolul de la Kyoto. [...]”.
Articolul 20 alineatele (1) și (2) din această directivă prevede:
„(1)      Comisia desemnează un administrator central care păstrează un registru independent privind tranzacțiile în care înregistrează
emiterea, transferul și anularea cotelor.
(2)      Administratorul central efectuează un control automatizat asupra fiecărei tranzacții din registre prin intermediul registrului
independent privind tranzacțiile pentru a se asigura că nu există neregularități legate de emiterea, transferul și anularea
cotelor.”
Regulamentul nr. 2216/2004
Articolul 8 din Regulamentul nr. 2216/2004, intitulat „Administratori de registru”, prevede:
„(1)      Fiecare stat membru și Comisia numesc un administrator de registru pentru a gestiona și a ține registrul său în conformitate
cu dispozițiile prezentului regulament.
[…]
(3)      Statele membre și Comisia dețin răspunderea și autoritatea supreme în ceea ce privește gestionarea și ținerea registrelor
lor.
(4)      Comisia împreună cu administratorii de registru ai fiecărui stat membru și cu administratorul central coordonează punerea
în aplicare a cerințelor prezentului regulament.”
În cadrul secțiunii 1, intitulată „Comunicare de date și confidențialitate”, din capitolul III din Regulamentul nr. 2216/2004,
referitor la „Conținutul registrelor”, articolul 9 din acest regulament, intitulat „Comunicare de date”, prevede:
„(1)      Fiecare administrator de registru pune la dispoziția destinatarilor menționați în anexa XVI informațiile prevăzute în anexa
în cauză și, în funcție de frecvența menționată în aceeași anexă și în mod transparent și organizat, prin intermediul site‑ului
web al registrului său. Administratorii de registru nu publică alte informații conținute în registru.
(2)      Administratorul central pune la dispoziția destinatarilor menționați în anexa XVI informațiile prevăzute în anexa în cauză
și, în funcție de frecvența menționată în aceeași anexă și în mod transparent și organizat, prin intermediul site‑ului web
al registrului comunitar independent de tranzacții. Administratorul central nu publică alte informații conținute în registrul
comunitar independent de tranzacții.
(3)      Fiecare site web permite destinatarilor raporturilor menționate în anexa XVI să efectueze interogări cu ajutorul instrumentelor
de căutare.
(4)      Fiecare administrator de registru este responsabil de exactitatea informațiilor din registrul său și care sunt puse la dispoziție
prin intermediul site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții.
(5)      Nici registrul comunitar independent de tranzacții, nici registrele nu solicită titularilor de conturi să comunice informații
tarifare privind cotele sau unitățile Kyoto.”
În versiunea aplicabilă situației de fapt din acțiunea principală, articolul 10, denumit „Confidențialitate”, din Regulamentul
nr. 2216/2004, care este cuprins în aceeași secțiune 1 din capitolul III menționat, prevede la alineatele (1) și (2):
„(1)      Toate informațiile, inclusiv activele tuturor conturilor și toate tranzacțiile realizate, deținute în registre și în registrul
comunitar independent de tranzacții sunt considerate confidențiale în orice scop, cu excepția punerii în aplicare a cerințelor
prezentului regulament, ale Directivei 2003/87/CE sau ale legislației naționale.
(2)      Informațiile deținute în registre nu pot fi utilizate fără acordul prealabil al titularului contului în cauză, decât pentru
a gestiona și ține registrele menționate anterior în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament.”
În cadrul titlului „Legătura de comunicare dintre registrul comunitar independent de tranzacții și marele public și dintre
fiecare registru și marele public”, punctele 5 și 6 din anexa XV la Regulamentul nr. 2216/2004 au următorul cuprins:
„5.      În zona publică a site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții și cea a site‑ului web al unui registru,
nu se solicită nicio autentificare pentru utilizatorii care reprezintă marele public.
6.      În zona publică a site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții și cea a site‑ului web al unui registru,
nu se permite utilizatorilor care reprezintă marele public accesul direct la datele care provin din baza de date a registrului
comunitar independent de tranzacții și din cea a registrului. Accesul la datele care se pot consulta de către public, în conformitate
cu anexa XVI, se realizează prin intermediul unei baze de date diferite.”
Anexa XVI la Regulamentul nr. 2216/2004, intitulată „Obligații impuse fiecărui administrator de registru și administratorului
central în materie de comunicare de informații”, cuprinde o parte referitoare la „Informații ale fiecărui registru și ale
registrului comunitar independent de tranzacții accesibile publicului”, care are următorul conținut:
„11.      Administratorul central afișează și actualizează informațiile menționate la punctul 12 privind sistemul de registre în zona
publică a site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții, în conformitate cu calendarul specificat.
12.      Informațiile următoare privind fiecare tranzacție finalizată care prezintă interes pentru sistemul de registre pentru anul
X se afișează începând cu data de 15 ianuarie a anului (X + 5):
[…]
(c)      numele titularului de cont al contului de origine: titularul contului (persoană, operator, Comisie, stat membru);
(d)      numele titularului de cont al contului de destinație: titularul contului (persoană, operator, Comisie, stat membru);
(e)      cotele sau unitățile Kyoto implicate în tranzacție, prezentate prin codul de identificare a unității format din elementele
menționate în anexa VI;
[…]
(g)      data și ora la care s‑a finalizat tranzacția […]
[…]”
Această anexă cuprinde de asemenea o parte intitulată „Informații ale fiecărui registru care trebuie puse la dispoziția titularilor
de cont”, care prevede:
„13.      Fiecare administrator de registru afișează și actualizează informațiile prevăzute la punctul 14 privind registrul său, în
zona securizată a site‑ului web al registrului în cauză, în conformitate cu calendarul specificat.
14.      Următoarele elemente privind fiecare cont, clasate pe coduri de identificare a unității formate din elementele menționate
în anexa VI, se afișează la cererea titularului de cont și sunt vizibile doar pentru acesta din urmă:
(a)      cotele sau unitățile Kyoto deținute în momentul luat în considerare;
(b)      lista de propuneri de tranzacții angajate de titularul de cont, ce detaliază pentru fiecare tranzacție propusă elementele
menționate la punctul 12 literele (a)-(f) data și ora la care s‑a propus tranzacția (timp universal coordonat
– Greenwich Mean Time
), starea tranzacției propuse în momentul luat în considerare, precum și eventualele coduri de răspuns trimise în urma controalelor
efectuate în conformitate cu anexa IX;
(c)      lista de cote sau de unități Kyoto dobândite de cont în urma unor tranzacții finalizate, ce detaliază pentru fiecare tranzacție
elementele menționate la punctul 12 literele (a)-(g);
(d)      lista de cote sau de unități Kyoto transferate la început din cont în urma tranzacțiilor finalizate, care detaliază pentru
fiecare tranzacție elementele menționate la punctul 12 literele (a)-(g).”

Dreptul național
Articolul 1 din Legea nr. 78‑753 din 17 iulie 1978 privind diferite măsuri de îmbunătățire a relațiilor dintre administrație
și public și diferite dispoziții de ordin administrativ, social și fiscal (JORF din 18 iulie 1978, p. 2851), în versiunea
aplicabilă situației de fapt din acțiunea principală, prevede la articolul 1 primul și al doilea paragraf:
„Dreptul oricărei persoane la informare este stabilit și garantat de dispozițiile capitolelor I, III și IV din prezentul titlu
în ceea ce privește liberul acces la documentele administrative.
Sunt considerate documente administrative, în sensul capitolelor I, III și IV din prezentul titlu, indiferent de suportul
utilizat pentru introducerea, stocarea sau transmiterea informațiilor care alcătuiesc conținutul acestora, documentele pe
care le întocmesc sau le dețin statul, colectivitățile teritoriale, precum și celelalte persoane de drept public sau persoanele
de drept privat însărcinate cu gestionarea unui serviciu public […]”
Rezultă din articolul 6 II din această lege că „[d]ocumentele administrative […] a căror comunicare ar avea efecte negative
asupra […] secretului comercial sau industrial nu se pot comunica decât persoanei interesate”.
În domeniul mediului, dreptul de acces la informații face obiectul unor dispoziții speciale din Codul francez al mediului.
Astfel, articolul L. 124‑1 din acest cod prevede:
„Dreptul oricărei persoane de a avea acces la informațiile privind mediul deținute, primite sau întocmite de autoritățile
publice menționate la articolul L. 124‑3 sau în numele acestora se exercită în condițiile definite de dispozițiile titlului
I din Legea nr. 78‑753 […]”.
Articolul L. 124‑2 din codul menționat are următorul cuprins:
„Este considerată informație despre mediu în sensul prezentului capitol orice informație disponibilă, indiferent de suportul
pe care este păstrată, care are ca obiect:
1°      Starea elementelor mediului, în special aerul, atmosfera, solul, pământul, peisajul, siturile naturale, zonele de coastă sau
maritime și diversitatea biologică, precum și interacțiunea dintre aceste elemente;
2°      Deciziile, activitățile și factorii, în special substanțele, energia, zgomotul, radiațiile, deșeurile, emisiile, deversările
și alte tipuri de diseminare în mediu, care pot să afecteze elementele de mediu menționate la punctul 1;
[…]
5°      Rapoartele întocmite de autoritățile publice sau în numele acestora cu privire la aplicarea actelor cu putere de lege și a
normelor administrative privind mediul.”
Articolul L. 229‑16 primul paragraf din același cod prevede instituirea și ținerea unui registru național al cotelor de emisie
de gaze cu efect de seră care cuprinde totalitatea cotelor emise, deținute, transferate și anulate (denumit în continuare
„registrul național”). Din al treilea paragraf al acestui articol rezultă că registrul este accesibil publicului în condițiile
stabilite prin decret.
În acest sens a fost adoptat Decretul nr. 2004‑1412 din 23 decembrie 2004 privind registrul național de cote de emisie de
gaze cu efect de seră prevăzut la articolul L. 229‑16 din Codul mediului (JORF din 28 decembrie 2004, p. 22123). Acest decret
prevede că CDC este însărcinată să instituie și să țină respectivul registru național. În plus, articolul 2 din același decret
prevede:
„I. – Misiunile [CDC] în temeiul prezentului decret cuprind:
[…]
6°      Punerea la dispoziția publicului, pe un site internet specializat și în condițiile definite în regulamentul menționat la punctul
3 al articolului 19 din Directiva [2003/87], a informațiilor pe care administratorul de registru este obligat să le facă publice;
[…]
II. – [CDC] adoptă măsurile necesare pentru a asigura confidențialitatea informațiilor pe care le colectează în exercitarea
misiunii sale și pentru a preveni orice utilizare a acestor informații, inclusiv în cadrul acesteia, pentru activități din
afara acestei misiuni.
[…]”

Acțiunea principală și întrebările preliminare
Prin scrisoarea din 7 februarie 2006, ville de Lyon a solicitat CDC să îi comunice, pe de o parte, volumul cotelor de emisie
de gaze cu efect de seră (denumite în continuare „cotele de emisie”) vândute în cursul anului 2005 de operatorii unui număr
de 209 centrale termice urbane situate pe întreg teritoriul francez și cărora le fuseseră alocate cote de emisie și, pe de
altă parte, data tranzacțiilor, precum și destinatarii (denumite în continuare, împreună, „datele cu privire la tranzacții”).
Potrivit opiniei exprimate de ville de Lyon, aceste date îi erau utile, dintr‑o perspectivă comparativă, pentru renegocierea
convenției de delegare a serviciului public de termoficare urbană în privința sitului La Duchère, din cadrul aglomerației
urbane lioneze.
Prin decizia din 6 martie 2006, CDC a refuzat să comunice datele menționate, motivând că aceasta ar contraveni dispozițiilor
articolului 10 din Regulamentul nr. 2216/2004, precum și dispozițiilor punctelor 11 și 12 din anexa XVI la acesta. Sesizată
de ville de Lyon, Commission d’accès aux documents administratifs (Comisia pentru acces la documente administrative, CADA)
a emis un aviz favorabil comunicării documentelor referitoare la respectivele date cu privire la tranzacții.
Cu toate acestea, prin decizia din 10 noiembrie 2006, CDC a reconfirmat refuzul de comunicare a informațiilor solicitate.
Potrivit acesteia, în calitate de administrator național de registru, datele cu privire la tranzacții solicitate aparțineau
domeniului de competență al administratorului central și nu puteau fi comunicate de către acesta din urmă, sub forma unei
afișări on‑line, decât după expirarea unui termen de cinci ani de la realizarea tranzacțiilor. În plus, dispozițiile Directivei
2003/4 nu ar putea să guverneze comunicarea acestor date cu privire la tranzacții în contextul sistemului cotelor de emisie
pentru care legiuitorul Uniunii a prevăzut norme specifice care sunt cuprinse în Directiva 2003/87 și în Regulamentul nr. 2216/2004.
Prin cererea introductivă din 10 ianuarie 2007, ville de Lyon a introdus o acțiune la instanța de trimitere, solicitând, pe
de o parte, anularea deciziilor de refuz din 6 martie și din 10 noiembrie 2006, precum și, pe de altă parte, să se dispună
comunicarea de către CDC a documentelor referitoare la datele cu privire la tranzacții solicitate.
În aceste condiții, tribunal administratif de Paris a decis să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele
întrebări preliminare:
„1)      [C]omunicarea sau refuzul comunicării informațiilor prevăzute la punctul 12 din anexa XVI la Regulamentul (CE) nr. 2216/2004
[…] intră exclusiv în competența administratorului central sau intră și în competența administratorului național de registru?
2)      [Î]n ipoteza în care administratorul național de registru ar avea această competență, respectivele informații trebuie considerate
drept «date privind emisiile în mediu» în sensul articolului 4 din Directiva 2003/4/CE […], cărora nu ar putea să li se opună
«confidențialitatea informațiilor comerciale sau industriale», sau comunicarea acestora este reglementată prin norme speciale
de confidențialitate?
3)      [Î]n ipoteza în care ar fi aplicabile norme de confidențialitate speciale, este interzisă comunicarea acestor informații înainte
de expirarea unui termen de cinci ani sau acest termen se referă doar la perioada de cinci ani de alocare a cotelor în temeiul
Directivei 2003/87/CE […]?
4)      [Î]n ipoteza în care acest termen de cinci ani ar fi aplicabil, articolul 10 din Regulamentul nr. 2216/2004 […] permite să
se deroge de la acest termen, iar refuzul de a deroga de la acest termen poate fi opus, în acest temei, unei colectivități
teritoriale care dorește să i se comunice informații pentru a negocia o convenție de delegare a serviciului public de termoficare
urbană?”

Cu privire la întrebările preliminare

Cu privire la a doua întrebare
Prin intermediul celei de a doua întrebări, care trebuie examinată în primul rând, instanța de trimitere solicită, în esență,
să se stabilească dacă comunicarea datelor cu privire la tranzacții, precum cele solicitate de ville de Lyon în acțiunea principală,
trebuie să fie reglementată de una dintre excepțiile prevăzute la articolul 4 din Directiva 2003/4 sau de dispozițiile Directivei
2003/87 și ale Regulamentului nr. 2216/2004 adoptat în aplicarea acestei directive.
Cu titlu introductiv, trebuie precizat că, prin aderarea la Convenția de la Aarhus, Uniunea s‑a angajat să asigure, în domeniul
de aplicare al dreptului Uniunii, un acces de principiu la informațiile despre mediu deținute de autoritățile publice.
Prin adoptarea Directivei 2003/4, legiuitorul Uniunii a intenționat să pună în aplicare Convenția de la Aarhus, instituind
un regim general ce urmărește să asigure oricărei persoane fizice sau juridice dintr‑un stat membru al Uniunii un drept de
acces la informațiile despre mediu deținute de către autoritățile publice sau în numele lor, fără ca persoanele în cauză să
aibă obligația de a declara interesul pe care îl au în acest sens.
În sistemul de comercializare a cotelor de emisie instituit în Uniune prin Directiva 2003/87, trebuie constatat că articolul
17 din aceasta prevede în special că, în conformitate cu Directiva 2003/4/CE, se pun la dispoziția publicului deciziile privind
alocarea de cote către operatorii instalațiilor pentru care s‑au acordat permise de emisii de gaze cu efect de seră, precum
și rapoartele privind emisiile cerute în conformitate cu permisul de emisii de gaze cu efect de seră și care sunt deținute
de autoritatea competentă.
Deși este adevărat că legiuitorul Uniunii a integrat astfel, în cadrul Directivei 2003/87, cerințe referitoare la accesul
publicului la acest tip de informații, trebuie precizat că legiuitorul menționat nu a intenționat totuși să supună cerințelor
Directivei 2003/4 comunicarea tuturor informațiilor sau a datelor care au un raport cu punerea în aplicare a Directivei 2003/87.
În această privință, trebuie precizat că datele cu privire la tranzacții solicitate de ville de Lyon nu intră sub incidența
articolului 17 din Directiva 2003/87, care face trimitere la Directiva 2003/4. Aceste date sunt, în schimb, cele vizate la
articolul 19 din Directiva 2003/87, în speță datele referitoare la cotele transferate care trebuie să facă obiectul unei contabilizări
precise de către statele membre, în registrele lor naționale respective; caracteristicile tehnice și normele referitoare la
ținerea acestora, precum și normele referitoare la comunicarea și confidențialitatea informațiilor cuprinse în aceste registre
sunt definite de Regulamentul nr. 2216/2004.
În măsura în care articolul 19 din Directiva 2003/87 nu face trimitere la Directiva 2003/4, trimitere analogă celei de la
articolul 17, este necesar să se considere că legiuitorul Uniunii nu a intenționat să supună o cerere având ca obiect datele
cu privire la tranzacții, precum cele în discuție în acțiunea principală, dispozițiilor generale ale Directivei 2003/4, ci,
dimpotrivă, a instituit, în privința acestor date, un regim specific și exhaustiv de comunicare a lor către public, precum
și de confidențialitate a acestora.
Trebuie, așadar, să se răspundă la cea de a doua întrebare că o cerere prin care se urmărește comunicarea de date cu privire
la tranzacții precum cele în discuție în acțiunea principală, referitoare la numele titularilor conturilor de origine și de
destinație a transferurilor de cote de emisie, la cotele sau la unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții, precum și
la data și la ora tranzacțiilor respective, intră sub incidența exclusivă a normelor specifice de comunicare către public
și de confidențialitate cuprinse în Directiva 2003/87, precum și a celor cuprinse în Regulamentul nr. 2216/87.

Cu privire la a treia și la a patra întrebare
Prin intermediul celei de a treia și al celei de a patra întrebări, care trebuie abordate împreună, instanța de trimitere
urmărește, în esență, să se stabilească dacă, pe de o parte, comunicarea datelor cu privire la tranzacții precum cele în cauză
în acțiunea principală intră sub incidența normelor specifice de confidențialitate prevăzute la articolele 9 și 10 din Regulamentul
nr. 2216/2004. Pe de altă parte, instanța solicită să se stabilească dacă publicarea datelor cu privire la tranzacții, în
legătură cu fiecare tranzacție finalizată, date vizate la punctele 11 și 12 din anexa XVI la acest regulament, trebuie să
fie efectuată la sfârșitul unei perioade de cinci ani după finalizarea tranzacției în cauză sau dacă se are în vedere publicarea
de informații, referitoare la totalitatea tranzacțiilor realizate pe parcursul unei perioade de cinci ani de alocare a cotelor
în sensul Directivei 2003/87, care ar trebui să aibă loc la sfârșitul acestei perioade de cinci ani.
În cazul în care această publicare ar trebui să intervină la sfârșitul unei perioade de cinci ani după finalizarea tranzacției
în cauză, instanța menționată urmărește să afle dacă renegocierea unei convenții de delegare a unui serviciu public precum
cea în discuție în acțiunea principală poate fi considerată ca urmărind punerea în aplicare a cerințelor Regulamentului nr. 2216/2004,
ale Directivei 2003/87 sau ale legislației naționale în sensul articolului 10 alineatul (1) din acest regulament, ceea ce
ar putea avea drept consecință că nu ar mai putea fi opusă confidențialitatea comunicării datelor cu privire la tranzacții
solicitate.
Astfel cum s‑a constatat la punctul 41 din prezenta hotărâre, date cu privire la tranzacții precum cele solicitate de ville
de Lyon referitoare la numele titularilor conturilor de origine și de destinație a transferurilor de cote de emisie, la cotele
sau unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții, precum și la data și la ora tranzacțiilor respective intră în domeniul
de aplicare al Directivei 2003/87 și al Regulamentului nr. 2216/2004.
În această privință, articolul 19 alineatul (2) din Directiva 2003/87 prevede, desigur, că astfel de informații sunt consemnate
în registrele naționale, că aceste registre sunt accesibile publicului și conțin evidențe separate în care sunt menționate
cotele deținute de fiecare persoană pentru care sau de la care sunt emise sau transferate cote. Cu toate acestea, după cum
i s‑a pus în vedere să procedeze la alineatul (3) al articolului menționat, Comisia a adoptat Regulamentul nr. 2216/2004 privind
un sistem de registre standardizat și securizat, necesar punerii în aplicare a directivei menționate, prin care instituția
a definit în special normele ce urmăresc să asigure accesul publicului la datele consemnate în acest sistem și, în măsura
necesară, confidențialitatea acestor date.
Din articolul 9 din Regulamentul nr. 2216/2004 reiese că administratorii naționali de registru, precum CDC în Franța, precum
și administratorul central, desemnat de Comisie, pun la dispoziția destinatarilor menționați în anexa XVI la regulamentul
respectiv informațiile prevăzute în această anexă, în funcție de frecvența prevăzută în aceeași anexă, în mod transparent
și organizat, prin intermediul site‑ului web al registrului lor sau al site‑ului web al registrului comunitar independent
de tranzacții.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2216/2004, toate informațiile, inclusiv datele referitoare
la tranzacțiile realizate, deținute în toate registrele, sunt considerate confidențiale în orice scop, cu excepția punerii
în aplicare a cerințelor acestui regulament, ale Directivei 2003/87 sau ale legislației naționale. În plus, potrivit alineatului
(2) al aceluiași articol, aceste informații nu pot fi utilizate fără acordul prealabil al titularului contului în cauză, în
alte scopuri decât cele inerente gestionării și ținerii registrelor menționate anterior.
Pe de altă parte, trebuie subliniat, pe de o parte, că renegocierea unei convenții de delegare a unui serviciu public de către
o entitate publică precum ville de Lyon nu constituie, în principiu, o activitate de punere în aplicare a cerințelor Regulamentului
nr. 2216/2004, ale Directivei 2003/87 sau ale legislației naționale.
Pe de altă parte, este cert că ville de Lyon nu este titularul unui cont și că, în consecință, nu are acces, în condițiile
definite la punctele 13 și 14 din anexa XVI la Regulamentul nr. 2216/2004, la informațiile care pot fi afișate, în zona neaccesibilă
public a registrului național, la eventuala cerere a întreprinderilor de termoficare urbană în cauză în acțiunea principală.
Rezultă că, în împrejurări precum cele în discuție în acțiunea principală și, în orice caz, în lipsa acordului prealabil al
titularilor conturilor în cauză, astfel cum impun dispozițiile articolului 10 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2216/2004,
pentru utilizarea informațiilor care îi privesc în alte scopuri decât pentru cele inerente gestionării și ținerii registrelor,
informații precum datele cu privire la tranzacții solicitate în acțiunea principală trebuie să rămână confidențiale, astfel
încât ville de Lyon poate numai să solicite accesul la informațiile referitoare la tranzacțiile privind cotele de emisie în
condițiile definite pentru marele public, cu alte cuvinte prin libera consultare, în conformitate cu punctele 5 și 6 din anexa
XV la Regulamentul nr. 2216/2004, a zonei publice a site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții și a
zonei publice a site‑ului web al registrelor naționale, distincte de bazele de date ale acestui registru comunitar independent
și ale acestor registre naționale.
În ceea ce privește frecvența cu care sunt afișate on‑line, în zona publică a registrelor, informații precum cele în cauză
în acțiunea principală, instanța de trimitere dorește să se stabilească dacă această frecvență poate fi aliniată cu perioadele
acoperite de planurile naționale de alocare, și anume, în acțiunea principală, perioadele cuprinse între 1 ianuarie 2005 și
31 decembrie 2007 și între 1 ianuarie 2008 și 31 decembrie 2012, ceea ce ar presupune că informațiile referitoare la tranzacțiile
realizate cu privire la cotele atribuite pe baza unui plan național de alocare ar fi imediat accesibile publicului la sfârșitul
acestor perioade, și anume, în primul caz, în anul 2008 și, în al doilea, în anul 2013.
În această privință, este suficient să se constate că punctele 11 și 12 din anexa XVI la Regulamentul nr. 2216/2004 nu prevăd
o asemenea aliniere. Astfel, rezultă explicit de la punctele menționate și în special de la punctul 12 literele (c)-(e) și
(g) că date precum cele solicitate în acțiunea principală, referitoare la numele titularilor conturilor de origine și de destinație
a transferurilor de cote de emisie, la cotele sau la unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții, precum și la data și
la ora tranzacțiilor respective, sunt afișate on‑line de către administratorul central în zona publică a site‑ului web al
registrului comunitar independent de tranzacții începând cu data de 15 ianuarie a anului (X+5) după anul (X) de finalizare
a tranzacțiilor respective.
Trebuie, așadar, să se răspundă la a doua și la a treia întrebare preliminară că date cu privire la tranzacții precum cele
solicitate în acțiunea principală de către o colectivitate publică ce dorește să renegocieze o convenție de delegare a unui
serviciu public constituie date confidențiale în sensul Regulamentului nr. 2216/2004 și că, în conformitate cu articolele
9 și 10 din acesta coroborate cu punctele 11 și 12 din anexa XVI la regulamentul menționat, astfel de date, în lipsa acordului
prealabil al titularilor conturilor în cauză, nu pot fi consultate în mod liber de marele public decât în zona publică a site‑ului
web al registrului comunitar independent de tranzacții începând cu data de 15 ianuarie a celui de al cincilea an (X+5) de
după anul (X) de finalizare a tranzacțiilor referitoare la transferurile de cote de emisie.

Cu privire la prima întrebare
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă, atunci când i se adresează
o solicitare în acest sens, administratorul național de registru, căruia i se transmit date precum cele în discuție în acțiunea
principală și a căror comunicare intră în competența administratorului central, este autorizat să refuze el însuși o astfel
de comunicare.
Astfel cum s‑a constatat la punctul 52 din prezenta hotărâre, în sistemul prevăzut de Regulamentul nr. 2216/2004 și în special
la punctele 11 și 12 din anexa XVI la acesta se prevede în mod expres că datele referitoare la numele titularilor conturilor
de origine și de destinație a transferurilor de cote de emisie, la cotele sau la unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții,
precum și la data și la ora tranzacțiilor respective sunt comunicate marelui public sub forma unei afișări on‑line în zona
publică a site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții și că, în această privință, administratorul central
este singurul competent să procedeze la o astfel de comunicare.
O astfel de afișare on‑line trebuie să intervină începând cu data de 15 ianuarie a celui de al cincilea an (X+5) de după anul
(X) de finalizare a tranzacțiilor referitoare la transferurile de cote de emisie, dată de la care informațiile cu privire
la tranzacții nu mai beneficiază de regimul de confidențialitate instituit de legiuitorul Uniunii.
În consecință, în cazul în care o cerere, adresată unui administrator național de registru, urmărește comunicarea de informații
referitoare la numele titularilor, stabiliți pe teritoriul național al acestui administrator, ai conturilor de origine și
de destinație a transferurilor de cote de emisie, la cotele sau la unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții, precum
și la data și la ora tranzacțiilor respective, un astfel de administrator este obligat, în lipsa acordului prealabil al titularilor
conturilor în cauză, să asigure confidențialitatea de care beneficiază asemenea informații atât timp cât nu pot fi comunicate
în mod legal marelui public de către administratorul central. Într‑o asemenea situație, revine chiar administratorului național
de registru obligația de a respinge cererea de comunicare ce îi este astfel adresată.
În schimb, în cazul în care aceste informații au fost deja afișate on‑line, în conformitate cu punctele 11 și 12 din anexa
XVI la Regulamentul nr. 2216/2004, de către administratorul central în zona publică a site‑ului web al registrului comunitar
independent de tranzacții, administratorul național de registru este autorizat să comunice solicitantului astfel de informații
sau să îi indice site‑ul web pe care astfel de informații sunt disponibile în mod legal.
Trebuie, așadar, să se răspundă la prima întrebare că, deși, pentru punerea în aplicare a Regulamentului nr. 2216/2004, administratorul
central este singurul competent să aducă la cunoștința marelui public datele menționate la punctul 12 din anexa XVI la acest
regulament, administratorul național de registru este cel căruia îi revine obligația ca, în cazul în care este sesizat cu
o cerere vizând comunicarea unor astfel de date privind tranzacțiile, să respingă el însuși cererea în măsura în care, în
lipsa acordului prealabil al titularilor conturilor respective, acest administrator este obligat să asigure confidențialitatea
datelor menționate atât timp cât nu pot fi comunicate în mod legal marelui public de către administratorul central.

Cu privire la cheltuielile de judecată
Întrucât, în privința părților din acțiunea principală, procedura are caracterul unui incident survenit la instanța de trimitere,
este de competența acesteia să se pronunțe cu privire la cheltuielile de judecată. Cheltuielile efectuate pentru a prezenta
observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a patra) declară:
1)
O cerere prin care se urmărește comunicarea de date cu privire la tranzacții precum cele în discuție în acțiunea principală,
referitoare la numele titularilor conturilor de origine și de destinație a transferurilor de cote de emisie, la cotele sau
la unitățile Kyoto implicate în aceste tranzacții, precum și la data și la ora tranzacțiilor respective, intră sub incidența
exclusivă a normelor specifice de comunicare către public și de confidențialitate cuprinse în Directiva 2003/87/CE a Parlamentului
European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu
efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului, în versiunea ce rezultă din Directiva
2004/101/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 octombrie 2004, precum și a celor cuprinse în Regulamentul (CE)
nr. 2216/2004 al Comisiei din 21 decembrie 2004 privind un sistem de registre standardizat și securizat în conformitate cu
Directiva 2003/87/CE și cu Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului.
2)
Date cu privire la tranzacții precum cele solicitate în acțiunea principală de către o colectivitate publică ce dorește să
renegocieze o convenție de delegare a unui serviciu public constituie date confidențiale în sensul Regulamentului nr. 2216/2004
și, în conformitate cu articolele 9 și 10 din acesta coroborate cu punctele 11 și 12 din anexa XVI la regulamentul menționat,
astfel de date, în lipsa acordului prealabil al titularilor conturilor în cauză, nu pot fi consultate în mod liber de marele
public decât în zona publică a site‑ului web al registrului comunitar independent de tranzacții începând cu data de 15 ianuarie
a celui de al cincilea an (X+5) de după anul (X) de finalizare a tranzacțiilor referitoare la transferurile de cote de emisie.
3)
Deși, pentru punerea în aplicare a Regulamentului nr. 2216/2004, administratorul central este singurul competent să aducă
la cunoștința marelui public datele menționate la punctul 12 din anexa XVI la acest regulament, administratorul național de
registru este cel căruia îi revine obligația ca, în cazul în care este sesizat cu o cerere vizând comunicarea unor astfel
de date privind tranzacțiile, să respingă el însuși cererea în măsura în care, în lipsa acordului prealabil al titularilor
conturilor respective, acest administrator este obligat să asigure confidențialitatea datelor menționate atât timp cât nu
pot fi comunicate în mod legal marelui public de către administratorul central.
Semnături
*
Limba de procedură: franceza.