CELEX: 62005CJ0034
Bendrijos pagalbos schemos
Reglamentas (EEB) Nr. 3887/92
Galvijienos sektorius
Reglamentas (EB) Nr. 1254/1999
Galimas naudoti pašarų plotas
Sąvoka
Speciali priemoka
Skyrimo sąlygos
Sklypas, kuris nagrinėjamu laikotarpiu laikinai buvo apsemtas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro
galvijienos rinkos organizavimo (OL L 160, p. 21) 12 straipsnio 2 dalies b punkto ir 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento
(EEB) Nr. 3887/92, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos
schemoms taisykles (OL L 391, p. 36), 2 straipsnio 1 dalies c punkto išaiškinimo.
Šis prašymas buvo pateiktas sprendžiant ginčą tarp ūkininkų bendrovės
Maatschap J. en G. P. en A. C. Schouten
(toliau –
Schouten
) ir
Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
(Žemės ūkio, gamtos apsaugos ir maisto produktų kokybės ministras, toliau – ministras) dėl pastarojo atsisakymo skirti pirmajai
jos iš anksto prašytą specialią priemoką už galvijų patinų laikymą.

Teisinis pagrindas
Reglamentas Nr. 1254/1999 nustato bendrą tiesioginių išmokų galvijienos gamintojams sistemą. Viena iš šių tiesioginių išmokų
yra speciali priemoka už galvijų patinų laikymą.
Šiuo atžvilgiu šio reglamento 4 straipsnis numato:
„1.      Gamintojas, laikantis savo ūkyje galvijų patinus ir pateikęs paraišką, turi teisę gauti specialią priemoką. Ji suteikiama
kaip metinė priemoka per kalendorinius metus kiekvienam ūkiui, neviršijant regioninių ribų ne daugiau kaip už 90 kiekvienos
amžiaus grupės, minimos 2 dalyje, gyvulių.
2.      <…>
3.      Norint gauti specialią priemoką:
a)      kiekvieną gyvulį, dėl kurio pateikiama paraiška, gamintojas turi laikyti penėjimui tam tikrą nustatytiną laikotarpį;
<…>“
Reglamento Nr. 1254/1999 5 poskirsnyje „Gyvulių tankumas“ esančio 12 straipsnio 1 ir 2 dalys nustato:
„1.      Bendras gyvulių, atitinkančių reikalavimus specialiai priemokai ir priemokai už karvę žindenę skirti, skaičius ribojamas taikant
gyvulių tankumo ūkyje reikalavimą, kuris yra du gyvulių vienetai (GV) viename hektare per kalendorinius metus. Šis gyvulių
tankumas išreiškiamas GV pašarų ploto vienetui ūkyje, kuriame laikomi gyvuliai. Tačiau gamintojas atleidžiamas nuo gyvulių
tankumo reikalavimo taikymo, jeigu jo ūkyje laikomų gyvulių, į kuriuos atsižvelgiama skaičiuojant gyvulių tankumą, skaičius
neviršija 15 GV.
2.      Nustatant gyvulių tankumą ūkyje, atsižvelgiama į:
a)      galvijų patinus, karves žindenes ir telyčias, avis ir (arba) ožkas, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos priemokai gauti, taip
pat ir melžiamas karves, kurios reikalingos pagaminti tokį pieno kiekį, koks yra skirtas gamintojui pagal suteiktą bendrą
referencinį kiekį. Gyvulių skaičius perskaičiuojamas į GV pagal III priede nurodytą konversijos lentelę;
b)      pašarų plotą, t. y. ūkio plotą, kuris ištisus kalendorinius metus gali būti naudojamas galvijams ir avims bei (arba) ožkoms
auginti. Į pašarų plotą neįtraukiami:
–        pastatai, miškai, tvenkiniai, keliai,
–        plotai, naudojami kitoms kultūroms, už kurias galima gauti Bendrijos pagalbą, taip pat daugiametėms kultūroms ar sodo kultūroms
auginti, išskyrus daugiametes ganyklas, už kurias skiriamos išmokos pagal šio reglamento 17 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 1255/1999
19 straipsnį,
–        plotai, atitinkantys reikalavimus paramai gauti pagal paramos sistemą, nustatytą tam tikrų lauko kultūrų augintojams, naudojami
pagal pagalbos schemą džiovintų pašarų gamybai arba tie, kuriems taikoma nacionalinė arba Bendrijos atidėtų žemių schema.
Į pašarų plotus įeina bendro naudojimo ir mišrios žemdirbystės plotai.“
Šiuo atžvilgiu Reglamento Nr. 1254/1999 trylikta konstatuojamoji dalis nurodo:
„<...> atsižvelgiant į galvijienos gamybos intensyvėjimą, priemokos galvijininkystei ribojamos, atsižvelgiant į pajėgumą apsirūpinti
pašarais kiekviename ūkyje bei jame laikomų guvulių skaičių ir rūšis; kadangi, siekiant išvengti pernelyg didelio gamybos
intensyvumo, skiriant tokias priemokas turėtų būti atsižvelgiama į tai, ar tenkinamas reikalavimas dėl didžiausio leistino
gyvulių tankumo ūkyje; kadangi, vis dėlto, turėtų būti atsižvelgiama ir į smulkiųjų gamintojų padėtį“.
Pagal 1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3508/92, nustatančio tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruotą
administravimo ir kontrolės sistemą (OL L 355, p. 1), iš dalies pakeisto 2000 m. liepos 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1593/2000
(OL L 182, p. 4), 1 straipsnį kiekviena valstybė narė įkuria integruotą administravimo ir kontrolės sistemą, kuri gyvulininkystės
sektoriuje taikoma Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 I antraštinės dalies I skyriuje nustatytai priemokų ir išmokų galvijienos
gamintojams tvarkai.
Reglamente Nr. 3887/92 įtvirtintos šios integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo nuostatos. Šio reglamento
2 straipsnio 1 dalis nustato:
„1.      Taikant šį reglamentą:
<…>
c)      kiekvieną pašarų plotą turi būti galima naudoti gyvuliams auginti ne mažesnį kaip septynių mėnesių laikotarpį, kurio pradžios
datą, esančią tarp sausio 1 d. ir kovo 31 d., nustato valstybė narė.“ (Neoficialus vertimas)
Pagal Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnio 2 dalį:
„Pripažinus, kad paraiškoje suteikti pagalbą „už plotą“ deklaruotas plotas viršija nustatytą plotą, pagalbos suma skaičiuojama
nuo per patikrinimą realiai nustatyto ploto. <…>
<...>
Jeigu šis skirtumas sudaro daugiau kaip 20 % nustatyto ploto, jokia pagalba už plotą neskiriama.
<...>“ (Neoficialus vertimas)
Nors 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2419/2001, nustatančiu išsamias integruotos administravimo ir kontrolės
sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 327,
p. 11), Reglamentas Nr. 3887/92 buvo panaikintas, tačiau pastarasis reglamentas toliau taikomas pagalbos paraiškoms, susijusioms
su prekybos metais arba priemokų skyrimo laikotarpiais, kurie prasidėjo iki 2002 m. sausio 1 dienos.

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Siekdama pasinaudoti Bendrijos pagalba galvijienos sektoriuje, 2001 m. gegužės 9 d.
Schouten
ministrui pateikė prašymą įregistruoti kaip pašarų plotą 2001 metams žemės sklypus, kuriuos sudaro bendro 70,29 ha ploto
ganyklos.
Kai kurie iš šių žemės sklypų yra už pylimo esantys sklypai. Už pylimo esantis sklypas yra sklypas, dažniausiai apaugęs žole
ir esantis už pylimo, t. y. tarp pylimo, saugančio šalį nuo potvynių, ir upės vagos. Už pylimo esantys sklypai iš dalies būna
užlieti ilgesnį ar trumpesnį laikotarpį.
2001 m. gegužės 10 ir 11 dienomis buvo padarytos regiono palydovinė nuotrauka ir aeronuotrauka. Jos parodė, kad dalis
Schouten
priklausančių sklypų buvo apsemti.
2001 m. rugpjūčio 1 d.
Schouten
, remdamasi Reglamento Nr. 1254/1999 4 straipsnio 1 dalimi, pateikė paraišką priemokai už 26 galvijų patinų laikymą šio sprendimo
11 punkte nurodytuose sklypuose.
2001 m. gruodžio 17 d. laišku ministras informavo
Schouten
, kad tam tikrų sklypų plotas, nustatytas nuotoliniu būdu, yra mažesnis nei paraiškoje nurodytas pašarų plotas. Kadangi skirtumas
sudarė daugiau nei 20 %,
Schouten
įregistruotas pašarų plotas pagal Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnio 2 dalį buvo sumažintas iki nulio.
2002 m. gegužės 27 d. Sprendimu ministras atmetė
Schouten
paraišką priemokai už 26 galvijų patinų laikymą motyvuodamas tuo, jog pašarų plotas buvo sumažintas iki nulio ir kad dėl
šio fakto nebuvo laikytasi Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnyje nurodyto gyvulių tankumo.
2002 m. liepos 3 d. laišku
Schouten
apskundė šį sprendimą. Grįsdama savo skundą, 2002 m. liepos 22 d. laiške ji tvirtino, jog 2002 m. liepos 2 d. ji pati išmatavo
už pylimo esančius sklypus ir kad jie užima plotą, kuris maždaug atitinka paminėtąjį paraiškoje.
2003 m. rugpjūčio 8 d. Sprendimu ministras atmetė šį skundą motyvuodamas tuo, kad plotų, kuriuos
Schouten
deklaravo kaip pašarų plotą, kurio nepertraukiamu septynių mėnesių laikotarpiu, t. y. nuo 2001 m. kovo 31 d. iki spalio 31 d.,
nebuvo galima naudoti galvijams, avims arba ožkoms auginti. Jis manė, kad
Schouten
turėjo prisiimti riziką, jog atliekant matavimus nuotoliniu būdu gali pakilti vanduo ir kad dėl to nustatytas plotas bus
mažesnis už jos deklaruotąjį.
2003 m. rugsėjo 17 d. laišku
Schouten
dėl šio ministro sprendimo atmesti skundą pareiškė ieškinį
College van Beroep voor het bedrijfsleven
. Pagrindinėje byloje
Schouten
teigia, jog tuomet, kai nuotoliniu būdu buvo atliekami matavimai, buvo susiklosčiusios nepaprastosios aplinkybės ir kad ji
neturi prisiimti rizikos už jas. Ji taip pat tvirtina, kad vanduo atslūgo jau praėjus trim dienoms po 2001 m. gegužės 11 d.
ir kad galvijai ten vėl ganėsi po dešimties dienų.
Ministras mano, kad Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktas, skaitomas kartu su Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio
1 dalies c punktu, turi būti aiškinamas taip, kad sklypus, deklaruotus kaip pašarų plotus, turi būti galima naudoti gyvulių
pašarams nepertraukiamai mažiausiai septynis mėnesius ir bet kuriuo atveju laikotarpiu nuo kovo 31 d. iki spalio 31 dienos.
Jis teigia, kad jeigu per šį laikotarpį, atliekant matavimus nuotoliniu būdu, nustatoma, jog sklypas yra visas arba iš dalies
apsemtas, apsemto ploto nebegalima naudoti kaip pašarų ploto.

College van Beroep voor het bedrijfsleven
mano, kad siauro žodžių junginio „gali būti naudojamas galvijams, avims arba ožkoms auginti“ aiškinimo tikslumas nėra toks
akivaizdus, kad pagrįstai negalėtų palikti abejonių.
Šiomis aplinkybėmis
College van Beroep voor het bedrijfsleven
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1)      Ar Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktas ir Reglamento (EEB) Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktas
turi būti aiškinami taip, kad sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, negali būti laikomas „galimu naudoti“, jei kuriuo nors
nagrinėjamo laikotarpio momentu jis buvo apsemtas vandens?
2)      Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta teigiamai, ar šios nuostatos yra privalomos, atsižvelgiant, be kita ko, į jų pasekmes?
3)      Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta neigiamai, kokiais kriterijais remiantis sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, kuris
laikinai buvo apsemtas vandens, gali būti laikomas „galimu naudoti“ Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkto
ir Reglamento (EEB) Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto prasme?“

Dėl prejudicinių klausimų

Dėl pirmojo ir trečiojo klausimų
Savo pirmuoju ir trečiuoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
iš esmės klausia, ar ir, esant reikalui, kokiomis sąlygomis sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, kuris per atitinkamą
laikotarpį laikinai buvo apsemtas vandens, gali būti laikomas „galimu naudoti“ Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies
b punkto ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto prasme.
Pirmiausia pažymėtina, kad šie reglamentai nepaaiškina, kaip turi būti suprantama „galimo naudoti“ pašarų ploto sąvoka.
Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, aiškinant Bendrijos teisės nuostatas reikia atsižvelgti ne tik į jų formuluotes,
bet ir į kontekstą bei teisės akto, kuriam jos priklauso, tikslus (be kita ko, žr. 2003 m. lapkričio 13 d. Sprendimo
Granarolo
, C‑294/01, Rink. p. I‑13429, 34 punktą ir 2006 m. gruodžio 7 d. Sprendimo
SGAE
, C‑306/05, Rink. p. I‑0000, 34 punktą).
Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkte išvardijami plotai, kurie neįtraukiami į pašarų plotą, t. y. ūkio
plotą, kuris ištisus kalendorinius metus gali būti naudojamas galvijams ir avims bei (arba) ožkoms auginti. Šiame sąraše aiškiai
numatyti plotai, neprisidedantys prie ūkio pašarų išteklių, pavyzdžiui, pastatai, miškai, tvenkiniai ir keliai, bei plotai,
naudojami kitoms kultūroms, už kurias galima gauti Bendrijos pagalbą, išskyrus tam tikras daugiametes ganyklas, už kurias
skiriamos išmokos už plotą.
Iš to išplaukia, kad plotas gali būti laikomas „galimu naudoti“ pašarų plotu šios nuostatos prasme, jeigu jis skirtas tik
gyvulių pašarams.
Tokį aiškinimą patvirtina Reglamentu Nr. 1254/1999 siekiami tikslai. Iš tiesų, kaip tai išplaukia iš jo tryliktos konstatuojamosios
dalies, vienas iš šio reglamento tikslų yra pažaboti galvijienos gamybos intensyvėjimą, nes gamintojai savo ūkiuose laiko
nepaliaujamai didėjantį skaičių galvijų nedidindami ploto ir dėl to nepakankant jo šių gyvulių pašarams.
Kad pasiektų šį tikslą, Reglamento Nr. 1254/1999 4 straipsnis specialių priemokų skyrimą susieja su šio reglamento 12 straipsnyje
numatyto gyvulių tankumo, kuris išreiškia ūkyje laikomų gyvulių skaičiaus ir šio ūkio pašarų ploto, skirto jų pašarams, santykį,
taip užtikrinant, kad šio ploto pakaks šių gyvulių pašarų poreikiui patenkinti, reikalavimo laikymusi. Todėl gamintojas, kuris
norėtų gauti specialią priemoką, negalėtų tokio ploto naudoti kitam tikslui nei tų gyvulių pašarams.
Iš to išplaukia, kad, priešingai nei teigia Nyderlandų vyriausybė, aplinkybė, jog per atitinkamą laikotarpį plotas laikinai
buvo apsemtas vandens, iš principo nėra kliūtis tam, kad jis būtų skirtas tik jame laikomų galvijų pašarams ir dėl to būtų
laikomas „galimu naudoti“ pašarų plotu Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkto prasme. Tarp kitko, šiuo atžvilgiu
reikia konstatuoti, kad ši nuostata joje pateiktame sąraše nenurodo tokių vandens apsemtų arba laikinai vandens apsemtų teritorijų,
kaip už pylimų esantys sklypai, nors, atvirkščiai, į ją įtraukti tokie plotai, kuriuose vandens yra nuolatos, pavyzdžiui,
tvenkiniai.
Be to, Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkte paaiškinama, kad „kiekvieną pašarų plotą turi būti galima naudoti
gyvulių auginimui mažiausiai septynių mėnesių laikotarpiu, kuris prasideda nuo valstybės narės nustatytos datos nuo sausio
1 d. iki kovo 31 dienos.“
Iš šios nuostatos, skaitomos kartu su Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsniu, nustatančiu gyvulių tankumą, kurio tikslas,
kaip buvo priminta šio sprendimo 29 punkte, yra suteikti priemoką tik už gyvūnus, laikomus ūkyje, kurio plotas pakankamai
prisideda prie jų šėrimo, išplaukia, kad pašarų plotas gali būti laikomas „galimu naudoti“, jeigu jis realiai galėjo būti
naudojamas nagrinėjamame ūkyje laikomiems gyvuliams šerti mažiausiai septynių mėnesių per kalendorinius metus laikotarpiu,
skaičiuojant nuo nacionalinės teisės aktais nustatytos datos nuo sausio 1 d. iki kovo 31 dienos.
Priešingai nei teigia Nyderlandų vyriausybė, tokio mažiausiai septynių mėnesių laikotarpio nustatymas nereiškia, jog tam,
kad šį pašarų plotą būtų galima laikyti „galimu naudoti“, jame nepertraukiamai turi būti laikomi gyvuliai.
Iš tiesų, kaip tai pabrėžė ir generalinis advokatas savo išvados 51 punkte, kadangi mažiausiai septynių mėnesių per kalendorinius
metus laikotarpio sąlyga buvo įvykdyta, laikinas nagrinėjamo ploto nenaudojimas dėl tokių priežasčių kaip trumpalaikis apsėmimas
vandeniu negali paveikti išskirtinės šio ploto paskirties – jame laikomų gyvulių pašarui. Taip pat, kaip teisingai teigia
Schouten
, dalinis plotų apsėmimas vandeniu kelias dienas per atitinkamą laikotarpį nebūtinai paveikia jų, kaip pašarų ploto, paskirtį.
Be to, reikia pažymėti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamų nuostatų formuluotėse net neužsimenama, kad atitinkamu laikotarpiu
gyvuliai nepertraukiamai turi būti laikomi pašarų plote. Būtent tokių gamtos reiškinių kaip potvyniai, šaltis arba sniegas,
darančių plotus laikinai neprieinamus, užklupimo rizika galėjo paskatinti Bendrijos teisės aktų leidėją nereikalauti nepertraukiamo
naudojimo laikotarpio.
Nagrinėjamu atveju aišku, kad plotai, dėl kurių vyksta ginčas, buvo apsemti keletą dienų. Tai, kad dėl tokio laikino potvynio
šie plotai nebuvo naudojami, iš principo netrukdo įvykdyti Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto reikalaujamos
termino sąlygos.
Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar, nepaisant šio trumpo pagrindinėje byloje
nagrinėjamų plotų nenaudojimo, šie plotai realiai galėjo būti naudojami gyvuliams šerti mažiausiai septynių mėnesių per kalendorinius
metus laikotarpiu, skaičiuojant nuo nacionalinės teisės aktais nustatytos datos nuo sausio 1 d. iki kovo 31 dienos.
Atsižvelgiant į visus išsakytus argumentus, į pirmąjį ir trečiąjį klausimus reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 1254/1999
12 straipsnio 2 dalies b punktas ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip: sklypas,
deklaruotas kaip pašarų plotas, gali būti laikomas „galimu naudoti“, jeigu, pirma, jis skirtas tik jame visus kalendorinius
metus laikomų galvijų pašarams ir, antra, jis realiai galėjo būti naudojamas jiems šerti mažiausiai septynių mėnesių per tuos
metus laikotarpiu, skaičiuojant nuo nacionalinės teisės aktais nustatytos datos nuo sausio 1 d. iki kovo 31 d., netgi jei
šie gyvuliai nepertraukiamai nebūtų šiame sklype, be kita ko, dėl laikino jo apsėmimo vandeniu.

Dėl antrojo klausimo
Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į pirmąjį ir trečiąjį klausimus, į antrąjį klausimą atsakyti nereikia.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo 12 straipsnio 2 dalies
b punktas ir 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3887/92, nustatančio išsamias integruotos administravimo
ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles, 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti
aiškinami taip: sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, gali būti laikomas „galimu naudoti“, jeigu, pirma, jis skirtas tik
jame visus kalendorinius metus laikomų galvijų pašarams ir, antra, jis realiai galėjo būti naudojamas jiems šerti mažiausiai
septynių mėnesių per tuos metus laikotarpiu, skaičiuojant nuo nacionalinės teisės aktais nustatytos datos nuo sausio 1 d.
iki kovo 31 d., netgi jei šie gyvuliai nepertraukiamai nebūtų šiame sklype, be kita ko, dėl laikino jo apsėmimo vandeniu.
Parašai.
*
Proceso kalba: olandų.