CELEX: 62009CJ0213
Vámunió
1719/2005/EK rendelet
Közös Vámtarifa
Behozatali vámok behajtása
Feldolgozott élelmiszertermékek behozatala
Gombakonzervek
KN 2003 10 30 vámtarifa-alszám
Kiegészítő összeg kivetése
Az arányosság elve

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a vám‑ és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK
tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2005. október 27‑i 1719/2005/EK bizottsági rendelet (HL L 286., 1. o.)
érvényességére vonatkozik az említett mellékletben szereplő, a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifa‑alszáma alá besorolt
termékek vámkontingenst meghaladó behozatalakor kivetett kiegészítő összeg mértéke tekintetében.
Ezt a kérelmet a B. Chabo és a Hauptzollamt Hamburg‑Hafen között a Hauptzollamt által az 1719/2005 rendelet alapján követelt
kiegészítő összegek megfizetése vitatására irányuló kifogásnak e hatóság általi elutasítása tárgyában folyamatban lévő jogvita
keretében terjesztették elő.

Jogi háttér
A 1719/2005 rendelettel módosított, a vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról, szóló 1987. július
23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.; a továbbiakban:
2658/87 rendelet) az I. melléklete második része IV. áruosztályának 20. fejezetében a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifa‑alszáma
alá tartozó,
Agaricus
nemhez tartozó gombák – kivéve azokat, amelyek ideiglenesen vannak tartósítva és főzve – vámkontingenst meghaladó behozatalára
18,4%‑os szerződéses értékvámot, valamint – 100 kilogramm nettó töltőtömegenként 222 eurós mértékvám formájában – kiegészítő
összeget vet ki.
Az említett rendelet I. melléklete harmadik része III. szakaszának 7. melléklete az
Agaricus
nemhez tartozó gombák esetében 62 660 tonna töltőtömeg‑mennyiség vonatkozásában közösségi vámkontingenseket ír elő, amelyek
korlátain belül a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifa‑alszáma alá tartozó gombák behozatalára csak a 23%‑os értékvámtételt
vetik ki. Ezeket a kontingenseket úgy osztották fel a szállító országok között, hogy a Lengyel Köztársaságtól különböző országok
számára 28 780 tonna töltőtömegben rögzítették az engedélyezett mennyiséget.
A 2005. december 7‑i 1995/2005/EK bizottsági rendelettel (HL L 320., 34. o.) módosított, a vámkontingenseknek a harmadik országokból
importált tartósított gomba tekintetében történő megnyitásáról és kezeléséről szóló, 2004. október 26‑i 1864/2004/EK bizottsági
rendelet (HL L 325., 30. o.; a továbbiakban: 1864/2005 rendelet) közösségi vámkontingenst vezet be az
Agaricus
nemhez tartozó gombakonzervek esetében, amelynek korlátain belül a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifa‑alszáma alá
tartozó gombakonzervek importjára főszabály szerint csak a 23%‑os értékvámot vetik ki. E rendelet I. mellékletéből kitűnik,
hogy 2006. január 1‑jétől ezen kontingensek 30 702,5 tonna nettó töltőtömeg‑összmennyiségre vonatkoznak, amelyből a Kínai
Népköztársaság számára 23 750 tonnát engedélyeztek.
Az említett vámok kivetése és az említett kontingensek megnyitása az Európai Unió által az említett termékek importjára vonatkozó
nemzetközi kötelezettségvállalások uniós jogba való átültetésének minősülnek. Ezeket a kötelezettségvállalásokat kifejezetten
átvezették az engedmények és kötelezettségvállalások CXL közösségi jegyzékébe, amely szerves részét képezi az 1994‑ben kelt,
a Kereskedelmi Világszervezetet (a továbbiakban: WTO) létrehozó, 1994. április 15‑én Marrakech‑ben aláírt, majd a többoldalú
tárgyalások uruguayi fordulóján (1986–1994) elért megállapodásoknak az Európai Közösség nevében a hatáskörébe tartozó ügyek
tekintetében történő megkötéséről szóló, 1994. december 22‑i 94/800/EK tanácsi határozattal (HL L 336., 1. o.; magyar nyelvű
különkiadás 11. fejezet, 21. kötet, 80. o.) jóváhagyott egyezmény 1. A. mellékletében szereplő Általános Vám‑ és Kereskedelmi
Egyezménynek (a továbbiakban: GATT 1994).
Szintén az említett 1. A. mellékletben szerepel a mezőgazdasági megállapodás (HL 1994. L 336., 22. o.), amelynek „Piacra jutás”
című 4. cikke ekként rendelkezik:
„(1)      Az engedményes listák által tartalmazott piacra jutási engedmények a vámok lekötésére és csökkentésére, valamint egyéb, a
listák által tartalmazott, a piacra jutást szolgáló kötelezettségvállalásokra vonatkoznak.
(2)      A tagok nem tarthatnak fenn olyan intézkedéseket […], illetve nem folyamodhatnak és nem térhetnek vissza azokhoz, amelyeket
rendes vámokká alakítottak, kivéve az 5. cikk és az 5. melléklet ettől eltérő rendelkezéseit.”
E tekintetben az e cikk (2) bekezdésében szereplő 1. lábjegyzet a következőképpen fogalmaz:
„Ilyen intézkedések alatt értendő az import mennyiségi korlátozása, változó importlefölözések, minimum importárak, diszkrecionális
importengedélyezés, állami kereskedelmi vállalatok által alkalmazott nem vámon kívüli intézkedések, az export önkéntes mennyiségi
korlátozása és hasonló, a normál vámoktól eltérő, határon alkalmazott kereskedelmi intézkedések függetlenül attól, hogy azokat
az [1947‑ben kelt Általános Vám és Kereskedelmi Egyezmény] rendelkezéseitől való országspecifikus eltérés alapján tartják‑e
fenn, kivéve azokat az intézkedéseket, amelyeket a fizetési mérlegre vonatkozó rendelkezések vagy az 1994. évi GATT vagy a
WTO [létrehozásáról szóló egyezmény] 1. A. mellékletében szereplő egyéb multilaterális kereskedelmi megállapodások egyéb általános,
nem agrárspecifikus rendelkezései alapján alkalmaznak.”
Egyebekben, a tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló, 2005. június 27‑i 980/2005/EK tanácsi rendelet
(HL L 169., 1. o.) 7. cikkének (2) bekezdése értelmében, a 2658/87 rendelet I. mellékletében szereplő, a Kombinált Nómenklatúra
2003 10 30 vámtarifaalszáma alá tartozó, a Kínai Népköztársaságból származó gombák vámkontingenst meghaladó importjára alkalmazandó
18,4%‑os értékvámtétel 14,9%‑ra csökken. Mindazonáltal e cikk (5) bekezdése értelmében a 100 kilogramm nettó töltőtömegenként
222 eurós kiegészítő összeget adott esetben ki kell vetni az ilyen behozatalra, amelyre nem vonatkozik csökkentés.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
2006. március 6‑án B. Chabo 1000 karton, a Kínai Népköztársaságból a vámkontingenst meghaladóan importált gombakonzerv szabad
forgalomba bocsátását célzó vámkezelését kérelmezte. Mivel az árut a 2658/87 rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált
Nómenklatúra 2003 90 00 vámtarifaalszáma alá tartozóként jelentette be, a vámkezelés – a 980/2005 rendelet 7. cikkének (2) bekezdésével
összefüggésben értelmezett említett mellékletnek megfelelően – kizárólag a 14,9%‑os preferenciális vámtétel alkalmazásával
történt.
Az árukra vonatkozó besorolási szakvélemény alapján megállapították, hogy az említett konzervek valójában a Kombinált Nómenklatúra
2003 10 30 vámtarifa‑alszáma alá tartoznak. Következésképpen a Hauptzollamt Hamburg‑Hafen a 2007. február 21‑i vámmegállapító
határozatával utólagosan összesen 27 507,13 euró összegű behozatali vámot vetett ki a 14,9%‑os preferenciális vámtétel alkalmazásával,
amelyhez hozzáadódik a 100 kilogramm nettó töltőtömegenként 222 eurós kiegészítő összeg kivetése a 980/2005 rendelet 7. cikkének
(2) és (5) bekezdésével összefüggésben értelmezett 2658/87 rendelet I. melléklete alapján.
B. Chabo ezen határozat ellen 2007. március 5‑én kifogással élt, amelyet 2007. december 7‑i határozattal elutasítottak.
2008. január 9‑én B. Chabo e határozattal szemben megsemmisítés iránti keresetet indított a Finanzgericht Hamburg előtt. B. Chabo
úgy véli, hogy az említett határozatban szereplő importvám kivetése jogellenes, többek között mivel a meghatározott összeg
az importtilalommal egyenértékű. A Hauptzollamt Hamburg‑Hafen úgy érvel, hogy ez az összeg a 2658/87 rendelet I. mellékletében
szereplő Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifa‑alszáma alá tartozó árukra alkalmazandó közös vámtarifán alapul, és hogy
olyan szabályos vámról van szó, amely nem az importtilalommal egyenértékű, hanem inkább jogszerű védővámnak minősül.
A Finanzgericht Hamburg ebben a vonatkozásban először is megállapította, hogy a szóban forgó gombakonzervek a Kombinált Nómenklatúra
2003 10 30 vámtarifa‑alszáma alá tartoznak, mivel valójában az
Agaricus
nemhez tartozó gombákról van szó azok kivételével, amelyek ideiglenesen vannak tartósítva és főzve.
Ezt követően, hivatkozva a C‑26/90. sz. Wünsche‑ügyben 1991. október 16‑án hozott ítéletre (EBHT 1991., I‑4961. o.) és a C‑296/94. sz.
Pietsch‑ügyben 1996. július 4‑én hozott ítéletre (EBHT 1996., I‑3409. o.), amelyekben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy a feldolgozott
gyümölcs‑ és zöldségtermékek piacának közös szervezésére vonatkozó akkor hatályos szabályozás értelmében a termesztettgomba‑konzervek
vagy a csiperkegomba‑konzervek importjára alkalmazandó kiegészítő összeg mértéke ellentétes az arányosság elvével, a Finanzgericht
Hamburg kétségeinek adott hangot a 2658/87 rendelet I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifaalszáma
alá besorolt áruk vámkontingenst meghaladó importjára meghatározott 100 kilogramm nettó töltőtömegenként 222 eurós összeg
érvényességét illetően.
Végül, mivel úgy vélte, hogy az alapeljárás kimenetele attól a kérdéstől függ, hogy a 14,9%‑os preferenciális vámtétel – amelyhez
hozzáadódik a 100 kilogramm nettó töltőtömegenként 222 eurós kiegészítő összeg – érvényes‑e, következésképpen alkalmazható‑e
az alapeljárásban, a Finanzgericht Hamburg felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést
terjesztette a Bíróság elé:
„Semmisnek minősül‑e az arányosság elvének megsértése miatt az a harmadik országból származó árukra alkalmazott vámtételből
és a preferenciális vámtételből származó, a termék nettó 100 kilogrammjára jutó 222 euró kiegészítő összeg, amelyet az
Agaricus
nemhez tartozó tartósított gombafajta (a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 kódja) behozatalakor vetnek ki?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt kívánja megtudni, hogy a 1719/2005 rendelet alapján alkalmazandó,
a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifaalszáma alá besorolt
Agaricus
nemhez tartozó gombakonzerveknek a 1864/2004 rendelettel megnyitott kontingenst meghaladó behozatalára kivetett, 100 kilogramm
nettó töltőtömegenként 222 eurós mértékvám az arányosság elvére tekintettel érvényes‑e?
Az arányosság elve alkalmazása feltételeinek bírósági felülvizsgálatát illetően, tekintettel arra a széles mérlegelési jogkörre,
amely az uniós jogalkotó rendelkezésére áll a jelen esetben szóban forgóhoz hasonló olyan területeken, amelyek e jogalkotó
részéről politikai, gazdasági és szociális döntéseket követelnek meg, és amelyeken belül összetett értékelést kell elvégeznie,
csupán az ezeken a területeken meghozott intézkedésnek a hatáskörrel rendelkező intézmények által elérni kívánt célhoz viszonyított
nyilvánvalóan aránytalan jellege lehet kihatással az ilyen intézkedés jogszerűségére (lásd a C‑453/03., C‑11/04., C‑12/04.
és C‑194/04. sz., ABNA és társai egyesített ügyekben 2005. december 6‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑10423. o.] 69. pontját,
valamint a C‑504/04. sz. Agrarproduktion Staebelow ügyben 2006. január 12‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑679. o.] 36. pontját).
Ennélfogva először is azonosítani kell a szóban forgó szabályozással elérni kívánt célokat annak érdekében, hogy ezt követően
meg lehessen határozni, hogy az alapeljárásban vitatott mértékvám összege nem nyilvánvalóan aránytalan‑e a célok elérésére.
Először is meg kell állapítani, hogy a szóban forgó szabályozás számos egymástól függő jogi aktusból áll, amelyek együttesen
alkotják a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifaalszáma alá tartozó
Agaricus
nemhez tartozó gombakonzervek importjának teljes rendszerét. Az alapeljárásban vitatott mértékvám összege tehát ennek a rendszernek
csak az egyik – annek szerves részét képező és elválaszthatatlan – elemét képezi.
Az említett rendszer ugyanis egyrészt a közös vámtarifát illetően a tarifális preferenciák általános rendszerét létrehozó
2658/87 rendelet I. melléklete, valamint a 980/2005 rendelet, másrészt a vámkontingenst szabályozó 1864/2004 rendelet közötti
kölcsönhatás eredménye. A 980/2005 rendelet 7. cikke (2) és (5) bekezdésének alkalmazásából következő szerződéses vámot és
mértékvámot ezekre a konzervimportokra e melléklet értelmében csak akkor vetik ki, ha azok meghaladják az 1864/2004 rendelettel
megnyitott vámkontingenst.
Közelebbről, egyrészt ahogyan az az elfogadásuk jogalapjából is kitűnik, a 2658/87 rendelet I. melléklete és a 980/2005 rendelet
az Unió közös kereskedelempolitikája területéhez tartozik, és így az e területre jellemző célokat követ.
Az említett mellékletben szereplő, az alapeljárásban vitatott mértékvám összege tehát az Unió által a WTO keretében tett nemzetközi
kötelezettségvállalásoknak az uniós jogba való pontos átültetését képezi. Ez az összeg valójában megfelel annak a legnagyobb
engedélyezett összegnek, amelyet az Unió a GATT 1994‑hez mellékelt engedmények és kötelezettségvállalások jegyzékében elfogadott.
Ez a jegyzék ezenkívül megfelel az említett szervezet mezőgazdasági piacaihoz való hozzáférés javítására vonatkozóan a mezőgazdasági
megállapodás által elérni kívánt célnak, és közelebbről az e megállapodás 4. cikkében szereplő célnak, amely egy vámmá alakítási
folyamat beiktatásával e hozzáférés átláthatóbb és előreláthatóbb megszervezésére irányul annak előírásával, hogy a mezőgazdasági
ágazatban a határon alkalmazott nem vámjellegű kereskedelmi intézkedéseket – amely intézkedések a jövőben tilosak – állandó
vámokká alakítsák át.
Másrészt, ahogyan az az 1864/2004 rendelet elfogadásának jogalapjából úgyszintén kitűnik, e rendelet, amely vámkontingenseket
vezet be a harmadik országokból importált gombakonzervek tekintetében, a közös agrárpolitika területére tartozik, következésképpen
az e területre jellemző, az érintett közös piac szervezéséhez kapcsolódó céljai vannak. E rendelet célja, ahogyan az többek
között annak (10) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy az uniós piacon biztosítsa az érintett termékek stabil árakon való
forgalmazását, elkerülve a piacnak a komoly áringadozások és a közösségi gyártókra gyakorolt negatív hatások formájában jelentkező
szükségtelen torzulásait, amelyeket az említett termékeknek a harmadik országokból származó túlzott importja okoz, vagy okozhat.
Ezenfelül az 1864/2004 rendelet megfelel a közös kereskedelempolitika céljainak is, mivel – ahogyan az az (1) preambulumbekezdéséből
kitűnik – az uniós jogba az Unió által a mezőgazdasági megállapodás alapján tett azon nemzetközi kötelezettségvállalásokat
ülteti át – amelyeket átvezettek az engedmények és kötelezettségvállalások CXL közösségi jegyzékébe –, hogy 1995. július 1‑jétől
bizonyos feltételekkel közösségi vámkontingenseket nyit meg a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifaalszáma alá besorolt,
az
Agaricus
nemhez tartozó tartósított gombák vonatkozásában. Ezeket a kötelezettségvállalásokat egyebekben figyelembe vették a 2658/87
rendelet I. melléklete harmadik része III. szakaszának 7. mellékletében.
A 1864/2004 rendelet – ahogyan az a (9) preambulumbekezdéséből kitűnik – többek között részletes rendelkezések meghatározására
irányul annak biztosítása érdekében, hogy a vámkontingensen felüli mennyiségekre a közös vámtarifa szerinti teljes vámot vessék
ki. Ebből következően, az e rendeletben engedélyezett mennyiségeket meghaladóan e konzervek harmadik országokból származó
importjára alkalmazandó, az alapeljárásban vitatott mértékvám összege közös agrárpolitikai célokat is szolgál, amely célok
e behozatalok gazdasági szempontból való visszatartásából, és ezáltal a közösségi piacnak az említett konzervek túlzott behozatalából
eredő szükségtelen torzulásainak elkerüléséből állnak.
Ebből következően a fent említett teljes rendszer, és ennélfogva az alapeljárásban vitatott mértékvám összege közös kereskedelempolitikai
célokat és közös agrárpolitikai célokat is szolgál.
Ebben a tekintetben meg kell állapítani, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata a fent hivatkozott Wünsche‑ítélet és Pietsch‑ítélet
alapuljául szolgáló ügyekben – amelyekre a kérdést előterjesztő bíróság az előzetes döntéshozatal iránti kérelmében hivatkozik –
a közös agrárpolitika területére tartozó, feldolgozott gyümölcs‑ és zöldségtermékek piacának közös szervezésére vonatkozó
szabályozás értelmében kizárólag az abban az időben az Unió által önállóan meghozott védőintézkedésekre vonatkozott. Ezek
az ügyek olyan intézkedéseket érintettek, amelyeket az Európai Bizottság a megvalósítani kívánt közös agrárpolitikai cél elérésére
alkalmas vámjellegű és nem vámjellegű intézkedések rendkívül széles skálájából választott ki.
Ezzel szemben a vámkivetés – mint amelynek az összege a jelen ügyben a kérdést előterjesztő bíróság által feltett érvényességi
kérdés tárgyát képezi – az egyetlen olyan intézkedésnek minősül, amelyet az Unió intézményei az érintett áruk importja vonatkozásában
elfogadhattak az Unió által a WTO keretében tett nemzetközi kötelezettségvállalásoknak megfelelően. Ugyanis a mezőgazdasági
megállapodás 4. cikkéből következik, hogy a mezőgazdaság területén az összes nem vámjellegű kereskedelmi akadályt meg kell
szüntetni, és vámmá kell alakítani, amely vámok legmagasabb tételeit a WTO‑nál a tagok engedményes listáiban rögzítették.
Márpedig a fent említett ítélkezési gyakorlat egyáltalán nem veszi figyelembe az alapeljárásban szóban forgó szabályozásra
jellemző kereskedelempolitikai célokat, amelyek a többoldalú tárgyalások uruguayi fordulójának keretében az Unió által tett
nemzetközi kötelezettségvállalásokból következő helyzetből erednek, amelyben a harmadik országokból származó importtal szemben
a közösségi piac védelmére ebben az ágazatban a közös vámtarifa az egyetlen rendelkezésre álló intézkedés. Ebből következően,
figyelembe véve a jelen esetben az alapeljárás jogi hátterét, a jelen érvényességi kérdés vizsgálatát illetően ennek az ítélkezési
gyakorlatnak nincs relevanciája.
A jelen esetben az alapeljárásban vitatott mértékvám összege arányosságának értékelése céljából meg kell vizsgálni, hogy az
nyilvánvalóan aránytalan intézkedésnek minősül‑e a szóban forgó szabályozás céljainak elérésére.
Tekintettel arra, hogy a WTO‑n belüli tárgyalások keretében bonyolult feladat a mértékvám azon mértékének előzetes meghatározása,
amely fölött ezek a behozatalok gazdaságilag már kevésbé kedvezőek, nem lehet azt állítani, hogy az Unió érintett intézményei
túlléptek a tárgyban fennálló széles mérlegelési jogkörük korlátain azzal, hogy 100 kilogramm nettó töltőtömegenként 222 euróban
rögzítették az Unió legmagasabb vámját. Ennélfogva ezt az összeget nem lehet nyilvánvalóan aránytalannak tekinteni.
Ehhez hasonlóan, az alapeljárás jogi hátterére tekintettel abból a tényből, hogy az alapeljárásban vitatott mértékvám összege
azzal jár, hogy megfosztja a vámkontingensen kívüli behozatalokat a gazdasági jövedelmezőségtől, nem lehet arra következtetni,
hogy ez az összeg nyilvánvalóan aránytalan az elérni kívánt célokhoz képest.
Ugyanis az alapügy felperesének azon érvét illetően, amely szerint az alapeljárásban vitatott mértékvám mértéke akadályozza
a Kínai Népköztársaságból származó gombáknak az Unióban való eladását, azok előállítási költségeire tekintettel, meg kell
állapítani, hogy a GATT 1994 1. cikkében meghatározott legnagyobb kedvezmény elve alapján nem megengedhető, hogy a WTO egyes
tagjai vonatkozásában a mértékvámot minden egyes esetben eltérő szinten rögzítsék. Így a WTO egyetlen tagállamából, a jelen
esetben a Kínai Népköztársaságból származó gomba előállítási költsége nem bizonyíthatja, hogy az Unió jogalkotója túllépett
a széles mérlegelési jogkörén azzal, hogy 100 kilogramm nettó töltőtömegenként 222 euróban rögzítette a WTO összes tagállamából
származó, vámkontingensen kívüli importra alkalmazandó mértékvám összegét.
A fenti megfontolások összességére tekintettel az előterjesztett kérdés vizsgálata nem tárt fel olyan körülményt, amely befolyásolná
az 1719/2005 rendelet alapján alkalmazandó, a Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifaalszáma alá besorolt, az
Agaricus
nemhez tartozó gombakonzerveknek az 1864/2004 rendelettel megnyitott kontingenst meghaladó behozatalára kivetett, 100 kilogramm
nettó töltőtömegenként 222 eurós mértékvám érvényességét.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
Az előterjesztett kérdés vizsgálata nem tárt fel olyan körülményt, amely befolyásolná a vám‑ és statisztikai nómenklatúráról,
valamint a Közös Vámtarifáról szóló 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról szóló, 2005. október 27‑i
1719/2005/EK bizottsági rendelet alapján alkalmazandó, az említett mellékletben szereplő Kombinált Nómenklatúra 2003 10 30 vámtarifa‑alszáma
alá besorolt, az
Agaricus
nemhez tartozó gombakonzerveknek a 2005. december 7‑i 1995/2005/EK bizottsági rendelettel módosított, a vámkontingenseknek
a harmadik országokból importált tartósított gomba tekintetében történő megnyitásáról és kezeléséről szóló, 2004. október
26‑i 1864/2004/EK bizottsági rendelettel megnyitott kontingenst meghaladó behozatalára kivetett, 100 kilogramm nettó töltőtömegenként
222 eurós mértékvám érvényességét.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: német.