CELEX: 62009CJ0123
Ühine tollitariifistik
Tariifirubriik
Ratsakinnaste klassifitseerimine kombineeritud nomenklatuuris
Rubriik 3926
Rubriik 6116

Eelotsusetaotlus puudutab nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning
ühise tollitariifistiku kohta (EÜT L 256, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisas, mida on muudetud komisjoni 11. septembri
2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1789/2003 (EÜT L 281, lk 1; ELT eriväljaanne 02/14, lk 3), asuva kombineeritud nomenklatuuri
(edaspidi „KN”) tõlgendamist.
Taotlus esitati Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG (edaspidi „Roeckl”) ja Hauptzollamt Müncheni (Müncheni kesktolliasutus)
vahelises kohtuvaidluses, mis käsitleb niisuguste ratsakinnaste tariifset klassifitseerimist, mis koosnevad kangast ja plastkihist
ning mille kangas on ühelt poolt karustatud ja seejärel üleni polüuretaanvahtplastiga kaetud.

Õiguslik raamistik

Rahvusvaheline õigus
Nõukogu kiitis 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (EÜT L 198, lk 1; ELT eriväljaanne 02/02, lk 288) ühenduse nimel
heaks 14. juunil 1983 Brüsselis sõlmitud rahvusvahelise konventsiooni, millega kehtestati kaupade kirjeldamise ja kodeerimise
harmoneeritud süsteem (edaspidi „HS”), ja selle 24. juunil 1986 sõlmitud muutmisprotokolli (edaspidi „HS konventsioon”).
Konventsiooni artikli 3 lõike 1 kohaselt kohustub iga konventsiooniosaline tagama, et tema tollitariifi- ja statistikanomenklatuurid
on harmoneeritud süsteemiga kooskõlas ja kasutama kõiki harmoneeritud süsteemi rubriike ja alamrubriike ilma täienduste või
muudatusteta ning nende vastavate arvkoodidega. Iga konventsiooniosaline kohustub kasutama HS-i üldiseid tõlgendamisreegleid
ning märkusi jaotise, grupi ja alamrubriigi kohta, ega muuda harmoneeritud süsteemi jaotiste, gruppide, rubriikide või alamrubriikide
kohaldamisala.
Tollikoostöö Nõukogu, mis asutati Brüsselis 15. detsembril 1950 allkirjastatud konventsiooniga nimetatud nõukogu asutamise
kohta, nüüd Maailma Tolliorganisatsioon (edaspidi „WCO”), kiidab HS‑i konventsiooni artiklis 8 sätestatud tingimustel heaks
nimetatud konventsiooni artiklis 6 ette nähtud HS-i komitee poolt vastu võetud selgitavad märkused ja klassifitseerimise arvamused.
Vastavalt HS‑i konventsiooni artikli 7 lõikele 1 on selle komitee ülesanne muu hulgas teha ettepanekuid nimetatud konventsiooni
muutmiseks ning töötada välja selgitavaid märkusi, klassifitseerimise arvamusi ja muid nõuandeid HS‑i tõlgendamiseks.
KN‑i tõlgendamise üldreegli 3 punktiga b seonduva HS-i selgitavate märkuste punkti 8 kohaselt võib „[p]õhiomadusi määrav tegur
[…] varieeruda sõltuvalt kauba liigist. See võib tuleneda näiteks materjali või komponendi olemusest, mahust, kogusest, massist
või väärtusest ehk lähtuda koostismaterjali osast kauba kasutamisel”.
HS‑i selgitavate märkuste grupi 39 „Plast ja plasttooted” üldised märkused käsitlevad selle grupi kohaldamisala. Sellesse
gruppi kuuluvate toodete hulgas on plastide ja tekstiili kombinatsioonid. Üldised märkused nende kohta on sõnastatud järgmiselt:
„Seina- ja laekattematerjalid, mis on vastavuses käesoleva grupi märkusega 9, klassifitseeritakse rubriiki 3918. Muudel juhtudel
on plastide ja tekstiili kombinatsioonide klassifitseerimine põhiliselt reguleeritud XI jaotise märkusega 1 h), grupi 56 märkusega 3
ja grupi 59 märkusega 2. Käesolevasse gruppi kuuluvad järgnevad tooted:
a)      vilt, mis on impregneeritud, kaetud, kaitstud või lamineeritud plastikuga, sisaldades 50% või vähem massist täielikult plastikust
ümbritsetud tekstiilmaterjali või vilti;
b)      tekstiilkangad või mittekootud materjalid, kas täielikult plastikust ümbritsetud, täielikult kaetud või kaitstud mõlemalt
poolt eeldusel, et selline kate või kaitse on nähtav palja silmaga, mitte arvestades kattest tulenevat värvuse muutust;
c)      tekstiilkangad, impregneeritud, kaetud, kaitstud või lamineeritud plastikutega, mida ei ole võimalik ilma murdumata painutada
käsitsi ümber silindri läbimõõduga 7 mm temperatuuril 15° C ja 30° C vahel;
d)      tsellulaar-plastist plaadid, lehed ja ribad kombineerituna tekstiilriidega (määratletud grupi 59 märkuses 1), vildi või lausriidega,
mille puhul tekstiilriiet kasutatakse üksnes tugevdusmaterjalina.
Selles seoses tähendab üksnes tugevdusmaterjalina kasutamine mustrita, pleegitamata, pleegitatud või ühtlaselt värvitud tekstiilriide,
vildi või lausriide kasutamist ainult kõnealuste plaatide, lehtede või ribade ühel poolel. Mustriga, trükitud või muul viisil
viimistletud (näiteks karustatud) tekstiilriided ja eritooted, näiteks karusriie, tüll ja pits ning rubriiki 5811 kuuluvad
tekstiiltooted loetakse mitte üksnes tugevdusmaterjalina kasutatavateks toodeteks.
[…].”

Ühenduse õigus
KN põhineb HS‑il. KN‑iga on üle võetud HS‑i rubriigid ja kuuekohalised alamrubriigid, ainult seitsmes ja kaheksas number tähistavad
KN‑i enda alajaotisi.
KN‑i esimeses osas on esitatud eelsätted. Selle osa I jao – milles on esitatud üldreeglid – A osa „Kaupade kombineeritud nomenklatuuri
klassifitseerimise üldreeglid” (edaspidi „üldreeglid”) sätestab:
„Kaupade klassifitseerimine [KN‑i] toimub järgmiste põhimõtete kohaselt:
„1. Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma
lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel,
et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
2. [...]
b)      Iga viidet rubriigis mingile materjalile või ainele tuleb vaadelda kehtivana ka selle materjali või aine segu või ühendi kohta
teiste materjalide või ainetega. Mis tahes viidet mingist materjalist või ainest kaubale tuleb vaadelda viitena kaupadele,
mis täielikult või osaliselt koosnevad sellest materjalist või ainest. Rohkem kui ühest materjalist või ainest koosnevaid
kaupu klassifitseeritakse reegli 3 kohaselt.
3. Kui reegli 2 punkti b kohaldamisel või mõnel muul põhjusel kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse
rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
[...]
b) segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad ja jaekaubanduse jaoks mõeldud komplektina esitatud
kaubad, mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis
määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav;
c) kaubad, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseeritakse rubriiki, mis on neid võrdsel määral
kirjeldavate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane.
[…]”
KN‑i teises osas asuv VII jaotis hõlmab „Plastid ja plasttooted; kautšuki ja kummitooted”. Selles jaotises on grupp 39 „plastid
ja plasttooted”.
Nimetatud grupi 39 lisamärkus on sõnastatud järgmiselt:
„Kui riiet, silmkoelist või heegeldatud kangast, vilti või lausriiet on kasutatud üksnes tugevdusmaterjalina, kuuluvad vahtplastiga
impregneeritud, pealistatud või kaetud sõrmikud, labakindad ja sõrmedeta kindad gruppi 39, isegi kui nad on:
–        valmistatud vahtplastiga impregneeritud, pealistatud või kaetud riidest, silmkoelisest või heegeldatud kangast (v.a rubriiki
5903 kuuluv), vildist või lausriidest,
–        valmistatud impregneerimata, pealistamata ja katmata riidest, silmkoelisest või heegeldatud kangast, vildist või lausriidest
ning seejärel vahtplastiga impregneeritud, pealistatud või kaetud.
(Grupi 56 märkuse 3 punkt c ja grupi 59 märkuse 2 punkti a alapunkt 5).”
KN‑i rubriiki 3926, kuhu kuulub alamrubriik 3926 20 00, on sõnastatud järgmiselt:
[K]N-kood
Kauba kirjeldus
Kokkuleppeline tollimaksumäär (%)
Täiendav mõõtühik
Muud plastist ja teistest rubriikidesse 3901–3914 kuuluvatest materjalidest tooted:


…



3926 20 00
− rõivad ja rõivamanused (k.a sõrmkindad, labakindad ja sõrmedeta kindad)
6,5
-
KN‑i XI jaotisesse „tekstiil ja tekstiiltooted” kuulub grupp 56 „vatt, vilt ja lausriie; erilõngad; nöörid, paelad, köied
ja trossid ning tooted nendest” ja grupp 61 „silmkoelised ja heegeldatud rõivad ning rõivamanused (trikootooted)”.
Nimetatud XI jaotise märkustes on täpsustatud:
„1. Sellesse jaotisse ei kuulu:
[…]
h) plastiga impregneeritud, pealistatud, kaetud või lamineeritud riie, silmkoeline või heegeldatud kangas, vilt, lausriie
või tooted nendest (grupp 39);
[…]”
KN‑i XI jaotise grupi 56 märkus 3 näeb ette:
„Rubriikidesse 5602 ja 5603 kuulub vastavalt vilt ja lausriie, mis on immutatud, pealistatud, kaetud või lamineeritud plasti
või kummiga, sõltumata nende materjalide laadist (vahtplast või -kummi või mitte).
Rubriiki 5603 kuulub ka lausriie, milles plast või kumm esineb sideainena.
Rubriikidesse 5602 ja 5603 ei kuulu:
[…]
c) vahtplastist või -kummist plaadid, lehed ja ribad, mis on kombineeritud vildi või lausriidega, kusjuures tekstiilmaterjali
on kasutatud üksnes tugevdusotstarbel (grupp 39 või 40).
[…]”
KN‑i XI jaotise grupi 59 märkuse 2 punkt a näeb ette:
„Rubriiki 5903 kuulub:
a) plastidega impregneeritud, pealistatud, kaetud või lamineeritud tekstiilriie, sõltumata pindtihedusest ja plasti laadist
(vahtplast või mitte), välja arvatud:
[…]
5) vahtplastist plaadid, lehed ja ribad, mis on kombineeritud tekstiilriidega, kusjuures tekstiilriiet on kasutatud ainult
tugevdusmaterjalina (grupp 39) ja
[…]”
Nimetatud XI jaotise grupi 61 lisamärkused näevad ette:
„[…]
3. Rubriiki 6111 ja alamrubriikidesse 6116 10 20 ja 6116 10 80 kuuluvad ka:
plasti või kummiga impregneeritud, pealistatud või kaetud sõrmkindad, labakindad ja sõrmedeta kindad, isegi kui need on:
–        valmistatud rubriigi 5903 või 5906 plasti või kummiga impregneeritud, pealistatud või kaetud silmkoelisest või heegeldatud
kangast,
–        valmistatud impregneerimata, pealistamata ja katmata silmkoelisest või heegeldatud kangast ning seejärel plasti või kummiga
impregneeritud, pealistatud või kaetud.
Kui silmkoeline või heegeldatud kangas on ainult tugevduseks, kuuluvad vahtplasti või vahtkummiga impregneeritud, pealistatud
või kaetud sõrmkindad, labakindad ja sõrmedeta kindad gruppi 39 või 40, isegi kui need on valmistatud impregneerimata, pealistamata
või katmata silmkoelisest või heegeldatud kangast ning seejärel vahtplasti või vahtkummiga impregneeritud, pealistatud või
kaetud (grupi 59 märkuse 2 punkti a alapunkt 5 ja märkuse 4 viimane lõik).”
KN‑i rubriiki 6116 kuulub alamrubriik 6116 10 80, mis on sõnastatud järgmiselt:
[K]N-kood
Kauba kirjeldus
Kokkuleppeline
tollimaksumäär (%)
Täiendav mõõtühik
Sõrmkindad, labakindad ja sõrmedeta kindad, silmkoelised või heegeldatud:


6116 10
− impregneeritud, pealistatud või kaetud kummi või plastiga:


6116 10 20
-- sõrmkindad, kummiga impregneeritud, pealistatud või kaetud . .
pa
6116 10 80
-- muud . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
8,9
pa

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Roeckl on äriühing, kes turustab kindaid, muu hulgas ka ratsakinnaste mudeleid tootenumbritega 3301‑208 ja 3301‑233. Need
mudelid on valmistatud plastiga kaetud kangast. Valmistamise vajadustest lähtudes on kangast koosnev tugevduskiht ühelt poolt
karustatud ja seejärel üleni polüuretaanvahtplastiga kaetud. Kanga see pool, mis puutub vahetult kokku kindakandja nahaga,
on jäetud karustamata.
Oberfinanzdirektion Koblenz (Koblenzi maksuamet) – Zolltechnische Prüfungs- und Lehranstalt (tollitehnilise kontrolli ja väljaõppe
asutus) väljastas põhikohtuasja kaebuse esitajale 3. augustil 2000 kindamudeli tootenumbriga 3301‑208 kohta siduva tariifiinformatsiooni
DE F/2113/00-1 ja klassifitseeris kindad KN‑i alamrubriiki 6116 10 80.
Roeckl esitas selle otsuse peale kaebuse, mille Finanzgericht Rheinland-Pfalz (Rheinland-Pfalzi maksukohus) jättis 14. augusti
2003. aasta otsusega rahuldamata, tuues põhjenduseks peamiselt asjaolu, et kõnealuste kinnaste valmistamiseks kasutatud kangast
oli karustamise teel täiendavalt töödeldud, mistõttu ei olnud seda kasutatud üksnes plastkihi tugevdamiseks.
10. jaanuaril 2005 esitas Roeckl 2004. aasta detsembri arveldusperioodi kohta täiendava tollideklaratsiooni erinevate kindamudelite,
sealhulgas põhikohtuasjas käsitletavate ratsakinnaste vabasse ringlusse lubamiseks, klassifitseerides need seekord KN-i alamrubriiki
6116 10 80. Selle deklaratsiooni alusel määras Hauptzollamt München (Müncheni ülemtolliamet) 10. jaanuari 2005. aasta imporditollimaksuteates
58 753,24 euro suuruse imporditollimaksu. Roeckl esitas selle maksuteate peale Hauptzollamt Münchenile vaide, mille viimane
jättis 11. jaanuari 2006. aasta otsusega rahuldamata.
Roeckl esitas vaide rahuldamata jätmise otsuse peale kaebuse eelotsust taotlevale kohtule, väites, et põhikohtuasjas vaidluse
all olevad ratsakindad tuleb klassifitseerida KN-i alamrubriiki 3926 20 00 eelkõige selle tõttu, et kangast on karustatud
üksnes selleks, et võimaldada plastkihi tugevamat kinnitumist tekstiiltoote külge ja seetõttu tuleb seda toimingut käsitada
toiminguna, mis võimaldab plastkihti tekstiilmaterjali abil tugevdada.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtul tekib nendel asjaoludel küsimus, kas karustamine annab tekstiilmaterjalile automaatselt
sellise funktsiooni, mis on midagi enamat kui üksnes tugevdamine. Ta märgib, et see tulemus on siiski vaieldav, kui karustamise
eesmärk on üksnes võimaldada plastkihi tugevamat kinnitumist tekstiilmaterjali külge.
Neil asjaoludel otsustas Finanzgericht München menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas [KN-i] alamrubriiki 3926 20 00 tuleb tõlgendada nii, et see hõlmab ka selliseid tekstiilmaterjale, mis on ühelt poolt
karustatud ja plastiga kaetud, kusjuures sellel ei ole muud funktsiooni kui üksnes tugevdamine ning karustamine on ette nähtud
ainult plastkihi parema kinnitumise tagamiseks ega ole valmiskauba puhul kasutajale märgatav (vt ka [HS‑i] selgitav märkus 56.6
[KN-i] grupi 39 kohta)?”

Eelotsuse küsimus
Oma küsimusega tahab eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas niisugused ratsakindad nagu põhikohtuasjas käsitletavad
tuleb klassifitseerida plastist tootena KN‑i alamrubriiki 3926 20 00 või tekstiilmaterjalist tootena KN‑i alamrubriiki 6116 10 80.
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on õiguskindluse ning lihtsa järelkontrolli tagamiseks vaja, et kaupade tariifse klassifitseerimise
otsustavaks kriteeriumiks oleksid kauba objektiivsed tunnused ning omadused selliselt, nagu need on kindlaks määratud kombineeritud
nomenklatuuri rubriigi ning jaotise või grupi märkuste sõnastuses (vt eelkõige 18. juuli 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑142/06:
Olicom, EKL 2007, lk I‑6675, punkt 16, ja 11. detsembri 2008. aasta otsus liidetud kohtuasjades C‑362/07 ja C‑363/07: Kip
Europe jt, EKL 2008,  lk I‑9489, punkt 26).
Lisaks võib objektiivne klassifitseerimiskriteerium olla ka toote kasutuseesmärk, juhul kui see on nimetatud tootele omane
ja seda saab hinnata selle kauba objektiivsete tunnuste ning omaduste alusel (vt 15. veebruari 2007. aasta otsus kohtuasjas
C‑183/06: RUMA, EKL 2007, lk I‑1559, punkt 36, ja eespool viidatud kohtuotsus Olicom, punkt 18).
Veel tuleb meenutada, et ühise tollitariifistiku rubriikidele eelnevad märkused, samuti nagu HS‑i selgitavad märkused, on
oluline vahend selle tariifistiku ühetaolise kohaldamise tagamiseks ja neid märkusi võib taolistena kasutada tariifistiku
tõlgendamisel (vt 19. mai 1994. aasta otsus kohtuasjas C‑11/93: Siemens Nixdorf, EKL 1994, lk I‑1945, punkt 12; 18. detsembri
1997. aasta otsus kohtuasjas C‑382/95: Techex, EKL 1997, lk I‑7363, punkt 12; 19. oktoobri 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑339/98:
Peacock, EKL 2000, lk I‑8947, punkt 10, ja eespool viidatud kohtuotsus Olicom, punkt 17).
Käesolevas asjas tuleb tõdeda, et kõnealuseid ratsakindaid, mis koosnevad tekstiilmaterjalist ja plastkihist, ei ole sõnaselgelt
ära toodud ei KN‑i rubriikide ega ka KN‑i jaotiste või gruppide kohta toodud märkuste sõnastuses.
KN‑i rubriigi 3926 – millesse põhikohtuasjas käsitletavad ratsakindad Roeckli arvates kuuluvad – sõnastus viitab eelkõige
„muudele plastist ja teistest rubriikidesse 3901–3914 kuuluvatest materjalidest toodetele”, KN‑i rubriik 6116 puudutab aga
eelkõige „sõrmkindaid, labakindaid ja sõrmedeta kindaid, silmkoelisi või heegeldatuid”. Konkreetselt KN‑i alamrubriiki 3926 20 00
kuuluvad „rõivad ja rõivamanused (k.a sõrmkindad, labakindad ja sõrmedeta kindad)”; KN‑i alamrubriik 6116 10 80 – mis kuulub
ise impregneeritud, pealistatud või kummi või plastiga kaetud silmkoeliste või heegeldatud sõrmkinnaste, labakinnaste ja sõrmedeta
kinnaste kategooriasse –  on aga määratletud negatiivselt, kasutades võrreldes KN‑i alamrubriigiga 6116 10 20, kuhu kuuluvad
„sõrmkindad, kummiga impregneeritud, pealistatud või kaetud”, vaid üldist väljendit „muud”.
Kuna põhikohtuasjas käsitletavad ratsakindad koosnevad erinevatest materjalidest ja kuna nende klassifitseerimiseks ei ole
konkreetset tariifirubriiki, on üldreegli 3 punkt b ainus säte, millele nende kinnaste klassifitseerimiseks võib tugineda
(vt selle kohta 21. juuni 1988. aasta otsus kohtuasjas 253/87: Sportex, EKL 1988, lk 3351, punkt 7, ja 26. oktoobri 2006. aasta
otsus kohtuasjas C‑250/05: Turbon International, EKL 2006, lk I‑10531, punkt 20).
Tuleb meenutada, et üldreegli 3 punkt b, mis hõlmabki juhtu, mil kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse
rubriiki, näeb ette, et erinevatest materjalidest koosnevad kaubad, mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a
järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav.
Vastupidisel juhul tuleks seadmed klassifitseerida üldreegli 3 punkti c alusel rubriiki, mis on neid võrdsel määral kirjeldavate
rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane (vt eespool viidatud kohtuotsus Kip Europe jt, punkt 49).
Põhikohtuasjas käsitletavate ratsakinnaste klassifitseerimisel kohaldatavate kriteeriumide osas tekib eelotsusetaotluse esitanud
kohtul küsimus, kas talle lahendada antud vaidluse puhul võib tekstiilmaterjali karustamist käsitada piisavana, et anda tekstiilmaterjalile
funktsioon, mis on midagi enamat kui üksnes tugevdamisfunktsioon ja mis seega võimaldaks klassifitseerida need kindad tekstiiltootena
KN‑i rubriiki 6116.
Selle kohta tuleb märkida, et KN‑i grupi 61 lisamärkuse 3 viimane lõik ja KN‑i grupi 39 lisamärkus piiritlevad grupi 39 kohaldamisala.
Sellesse gruppi kuuluvad vahtplastiga impregneeritud, pealistatud või kaetud sõrmikud, labakindad ja sõrmedeta kindad – isegi
kui need on valmistatud impregneerimata, pealistamata ja katmata riidest, silmkoelisest või heegeldatud kangast ning seejärel
vahtplastiga impregneeritud, pealistatud või kaetud –, kui seda riiet või kangast on kasutatud üksnes tugevdusmaterjalina.
Gruppi 39 kuuluvad ka tsellulaar-plastist plaadid, lehed ja ribad kombineerituna tekstiilriidega (määratletud grupi 59 märkuses),
vildi või lausriidega, mille puhul tekstiilriiet kasutatakse üksnes tugevdusmaterjalina.
KN‑i grupiga 39 seonduva HS-i selgitava märkuse kohaselt tähendab tekstiilmaterjali üksnes tugevdusmaterjalina kasutamine
mustrita, pleegitamata, pleegitatud või ühtlaselt värvitud tekstiilriide kasutamist ainult kõnealuste plaatide, lehtede või
ribade ühel poolel. Mustriga, trükitud või muul viisil viimistletud (näiteks karustatud) tekstiilriided ja eritooted, näiteks
karusriie, tüll ja pits ning rubriiki 5811 kuuluvad tekstiiltooted loetakse mitte üksnes tugevdusmaterjalina kasutatavateks
toodeteks.
Tuleb meenutada, et HS-i selgitavad märkused on suunised, mis aitavad oluliselt kaasa erinevate KN‑i rubriikide ulatuse tõlgendamisele
(vt 27. aprilli 2006. aasta otsus kohtuasjas C‑15/05: Kawasaki Motors Europe, EKL 2006, lk I‑3657, punkt 36), ent nad pole
siiski õiguslikult siduvad (vt 11. jaanuari 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑400/05: B.A.S. Trucks, EKL 2007, lk I‑311, punkt 28).
Mis puutub KN‑i grupiga 39 seonduvate HS-i selgitavate märkuste sõnaselgesse viitesse, siis Euroopa Komisjoni arvates on tekstiilmaterjali
tugevdusfunktsiooni mõistet kindlaks määravad kriteeriumid kohaldatavad vaid toodete puhul, mis koosnevad plastist, mille
peale on kinnitatud kangakiht. Põhikohtuasjas ei ole see nii, kuna mitte kangas ei ole pandud plasti peale, vaid plast on
pandud kanga peale, mistõttu ei saa kangast käsitada üksnes plasti tugevdajana. Pealegi ei ole põhikohtuasjas käsitletavate
ratsakinnaste valmistamisel kasutatud materjalide puhul võimalik anda määravat kaalu ei kangale ega plastile. Lisaks ei ole
kindakangas plastiga täielikult kokku sulatatud. Nendel tingimustel ei ole ei KN‑i märkustest ega HS‑i selgitavatest märkustest
kõnealuste kinnaste erilise koostise tõttu mingisugust kasu.
Selle väitega ei saa nõustuda. Niisugune tõlgendus viiks selleni, et põhikohtuasjas käsitletavate toodetega sarnaste toodete
puhul loobutaks nende toodete klassifitseerimisel nii KN‑is kui ka HS‑is sisalduvatest olulistest suunistest ja seega piirataks
KN‑i märkuste ja HS‑i selgitavate märkuste kohaldamisala. Tuleb meenutada, et nii KN‑i grupp 39 kui ka HS‑i selgitav märkus
selle grupi kohta hõlmavad plastist ja kangast koosnevaid tooteid ning selgitavad, et need tooted tuleb klassifitseerida plastina,
kui tekstiilmaterjali funktsiooniks on üksnes plasti tugevdamine. Nendel tingimustel ei takista miski nende kriteeriumide
kohaldamist selliste toodete suhtes, nagu on põhikohtuasjas käsitlusel.
Grupiga 39 seonduvas HS-i selgitavas märkuses ette nähtud kanga omaduste loetelu, mis võimaldavad seda kangast käsitada plasti
tugevdajana, ei või siiski laiendada selliselt, et põhikohtuasjas käsitletavate kinnaste omaduste pelk loetelule liitmine
iseenesest oleks nende klassifitseerimisel määrav. Nagu käesoleva kohtuotsuse punktis 33 meenutatud, tuleb hinnata pigem nende
ratsakinnaste üldist aspekti ja omaduste kogumit, mis määravad nende põhiomadused, võttes arvesse eelkõige nende klassifitseerimisel
kasutatavate kriteeriumide suhtelist tähtsust. Järelikult ei saa nimetatud kinnaste tekstiilmaterjali karustamine kujutada
endast otsustavat kriteeriumi nende klassifitseerimisel.
Üldreegli 3 punkti b kohaselt peab selleks, et toode tariifselt klassifitseerida, tegema kindlaks, milline selle toote koostisosa
määrab toote põhiomadused; seda saab kindlaks teha uurides, kas toode säilitab sellele iseloomulikud omadused, kui üks või
teine koostisosa puudub (vt 10. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C‑288/99: VauDe Sport, EKL 2001, lk I‑3683, punkt 25; eespool
viidatud kohtuotsus Turbon International, punkt 21, ja 7. mai 2009. aasta otsus kohtuasjas C‑150/08: Siebrand, kohtulahendite
kogumikus veel avaldamata, punkt 31).
Nagu KN‑i tõlgendamise üldreegli 3 punktiga b seonduva HS-i selgitavate märkuste punkt 8 ette näeb, võib põhiomadusi määrav
tegur sõltuvalt kauba liigist tuleneda näiteks materjali või komponendi olemusest, mahust, kogusest, massist või väärtusest
ehk lähtuda koostismaterjali osast selle kauba kasutamisel.
Põhikohtuasjas käsitletavad kindad on mõeldud ratsutamiseks. Nende kinnaste peamiseks funktsiooniks on võimaldada valjaste
hoidmist ja kontrolli hobuse üle, soodustades painduvust ja haarde tunnetamist. Kinnaste koostisosa, mis seda võimaldab ja
on spetsiaalselt selleks otstarbeks loodud, on kinnaste välispinda üleni kattev polüuretaanvaht, mis on valjastega kontaktis.
Kinnaste sisepinnal asuv tekstiilmaterjal ei ole nimetatud polüuretaani omadusi oluliselt muutnud, vaid on üksnes selle tõhusust
tõstnud, suurendades haarde tunnetamist ja kandja mugavust. Järelikult tuleb asuda seisukohale, et põhikohtuasjas käsitletavate
ratsakinnaste põhiomadust ei määra mitte tekstiilmaterjal, vaid polüuretaanikiht.
Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleb esitatud küsimusele vastata, et KN-i tuleb tõlgendada nii, et niisugused ratsakindad
nagu põhikohtuasjas käsitlusel, mis koosnevad ühelt poolt karustatud ja plastikust kihiga kaetud tekstiilmaterjalist, kusjuures
tekstiilist tugevduskiht on ühelt poolt karustatud ja seejärel on see karustatud kiht üleni kaetud polüuretaanvahuga, millel
on nende kinnaste kasutamisel ratsakinnastena põhifunktsioon, tuleb klassifitseerida KN‑i alamrubriiki 3926 20 00.

Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud,
ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
Kombineeritud nomenklatuuri, mis asub nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri
ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas, mida on muudetud komisjoni 11. septembri 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 1789/2003,
tuleb tõlgendada nii, et niisugused ratsakindad nagu põhikohtuasjas käsitlusel, mis koosnevad ühelt poolt karustatud ja plastikust
kihiga kaetud tekstiilmaterjalist, kusjuures tekstiilist tugevduskiht on ühelt poolt karustatud ja seejärel on see karustatud
kiht üleni kaetud polüuretaanvahuga, millel on nende kinnaste kasutamisel ratsakinnastena põhifunktsioon, tuleb klassifitseerida
KN‑i alamrubriiki 3926 20 00.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: saksa.