CELEX: 62003TJ0204
Konkurencija
EB 81 straipsnis
EB 82 straipsnis
Atsarginių dalių platinimas
Paralelinis importas
Skundas
Sprendimas dėl atmetimo

Faktinės bylos aplinkybės
A –
Suinteresuotos bendrovės
Ieškovė, skundo pateikėja, yra Prancūzijos įmonė, importuojanti ir Europoje bei Afrikoje parduodanti atsargines statybos technikos
dalis. Didžiausi jos aprūpinimo šaltiniai yra Europos Sąjungoje ir Jungtinėse Valstijose.
Skunde nurodyta bendrovė
Caterpillar, Inc.,
yra Jungtinių Valstijų įmonė, gaminanti ir parduodanti statybos techniką bei atitinkamas atsargines dalis. Ji prekes Europoje
ir Afrikoje parduoda tarpininkaujant Šveicarijos filialui
Caterpillar Overseas
. 1990 m.
Caterpillar Overseas
Belgijoje įsteigė filialą
Caterpillar Export Services (CES)
Caterpillar
gaminamų atsarginių dalių eksportui iš vienos geografinės teritorijos į kitą administruoti ir kontroliuoti.
B –
Administracinės procedūros
1.
Komisijos pradėta procedūra prieš Caterpillar
1963 m.
Caterpillar
pranešė Komisijai apie standartinę jos gaminių Europoje platinimo sutartį. Šis pranešimas buvo keletą kartų atnaujintas, be
kita ko, 1983 ir 1992 metais. Pradedant 1990 m. dar prieš
Haladjian
skundo 1993 m. spalio mėnesį pateikimą kiti atsarginių dalių pardavėjai buvo pateikę skundus Komisijai dėl
Caterpillar
.
Gavusi šiuos skundus, Komisija 1993 m. gegužės 12 d. išsiuntė
Caterpillar
pranešimą apie kaltinimus (toliau – pranešimas apie kaltinimus), kuriame ši įmonė buvo kaltinama nustačiusi aptarnavimo mokestį
už pardavimą ne priskirtoje teritorijoje, taikanti diskriminacines kainas ir draudžianti parduoti perpardavėjams, jeigu atrodydavo,
kad jie ketina eksportuoti.
1993 m. rugpjūčio 27 d.
Caterpillar
išdėstė savo nuomonę dėl pranešimo apie kaltinimus, neigdama visus minėtus pažeidimus.
2.
Gavus Haladjian skundą pradėta procedūra
1993 m. spalio 18 d. ieškovė pateikė Komisijai prašymą pagal 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamento Nr. 17, Pirmojo reglamento,
įgyvendinančio Sutarties (81) ir (82) straipsnius (OL L 13, 1962, p. 204), 3 straipsnį dėl tariamų
Caterpillar
šiose Sutarties straipsniuose nurodytų pažeidimų (toliau – skundas).
1994 m. vasario 25 d.
Caterpillar
pateikė savo pastabas dėl skundo.
1994 m. gegužės 23 d.
Haladjian
išdėstė savo poziciją dėl šių pastabų ir dėl
Caterpillar
atsakymo į pranešimą apie kaltinimus.
Atlikdama tyrimą, 1995 m. liepos 6 ir 7 d. Komisija patikrino tam tikrų
Caterpillar
platintojų Europoje patalpas. Taip pat 1995 m. rugsėjo mėnesį Komisija
Caterpillar
platintojams Europoje išsiuntė įvairių prašymų pateikti informaciją. Į juos paskutiniai atsakymai buvo gauti 1996 m. balandžio
mėnesį.

Haladjian
taip pat išsiuntė Komisijai kelis laiškus, pateikdama jai naujų dokumentų. Be kita ko, 2000 m. rugpjūčio 11 d. ji pateikė
Komisijai visų prie bylos medžiagos pridėtų jos skundo dalių santrauką.
2001 m. liepos 19 d. Komisija išsiuntė ieškovei laišką pagal 1998 m. gruodžio 22 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2842/98
dėl šalių išklausymo nagrinėjant tam tikras bylas pagal EB steigimo sutarties (81) ir (82) straipsnius (OL L 354, p. 18) 6 straipsnį,
pranešdama jai apie ketinimą atmesti skundą (toliau – laiškas pagal 6 straipsnį).
2001 m. spalio 22 d. ieškovė pateikė Komisijai savo pastabas dėl laiško pagal 6 straipsnį.
2003 m. balandžio 1 d. sprendimu Komisija oficialiai atmetė skundą (toliau – ginčijamas sprendimas).
2003 m. gegužės 8 d. laišku Komisija pranešė
Caterpillar
, kad, išnagrinėjusi jos atsakymą į pranešimą apie kaltinimus ir vėliau gautą informaciją, ji nusprendė atsiimti savo kaltinimus
ir nutraukti tyrimą.

Procedūra ir šalių reikalavimai
Ši byla buvo pradėta ieškovės ieškiniu, kurį Pirmosios instancijos teismo kanceliarija gavo 2003 m. birželio 10 dieną.
2003 m. spalio 2 d. laišku, papildytu spalio 16 d.,
Caterpillar
ir
Caterpillar Group Services
paprašė leisti joms įstoti į bylą palaikyti Komisijos reikalavimus.
2003 m. gruodžio 5 d. Pirmosios instancijos teismo penktosios kolegijos pirmininko nutartimi
Caterpillar
ir
Caterpillar Group Services
buvo leista įstoti į bylą palaikyti Komisijos reikalavimų ir patenkintas prašymas dėl konfidencialumo.

Caterpillar
ir
Caterpillar Group Services
(toliau –
Caterpillar
) 2004 m. vasario 2 d. pateikė savo įstojimo į bylą paaiškinimą. 2004 m. balandžio 22 ir 20 d. ieškovė ir Komisija pateikė
savo pastabas dėl įstojimo į bylą paaiškinimo.
Susipažinęs su teisėjo pranešėjo pranešimu, Pirmosios instancijos teismas (pirmoji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso
dalį ir, taikydamas proceso organizavimo priemones, paprašė Komisijos paaiškinti, kaip buvo užbaigta procedūra dėl
Caterpillar
, išsiuntus pranešimą apie kaltinimus. 2006 m. kovo 8 d. laišku, kuris Pirmosios instancijos teismo kanceliarijoje buvo įregistruotas
2006 m. kovo 10 d., Komisija atsakė į šį Pirmosios instancijos teismo klausimą.
2006 m. kovo 28 d. posėdyje Pirmosios instancijos teismas išklausė šalių pranešimus ir atsakymus į jo pateiktus klausimus.
Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:
–        panaikinti ginčijamą sprendimą,
–        priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas,
–        nurodyti įstojusioms į bylą šalims padengti savo bylinėjimosi bei su įstojimu į bylą susijusias išlaidas.
Komisija Pirmosios instancijos teismo prašo:
–        atmesti ieškinį,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Įstojusios į bylą šalys Pirmosios instancijos teismo prašo:
–        atmesti ieškinį,
–        priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

Dėl teisės
A –
Įvadinės pastabos dėl Komisijos pareigų nagrinėjant skundą dėl EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimo apimties
Pagrindinės bylos šalys pirmiausia aprašo Komisijos pareigas nagrinėjant skundą, analizuoja šiame kontekste iš šios institucijos
reikalaujamų įrodymų ir pagrindimo lygį ir aptaria Pirmosios instancijos teismo kontrolės apimtį ieškinio dėl sprendimo atmesti
skundą pateikimo atveju.
Visų pirma Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad ginčijamame sprendime, patikrinus EB 81 straipsnio 1 dalies ir EB 82 straipsnio
taikymo galimybes, buvo nuspręsta, jog informacija, kurią
Haladjian
pateikė per administracinę procedūrą, pirmiausia atsakydama į laišką pagal 6 straipsnį, „neleidžia toliau nagrinėti (skundo)“,
todėl skundas buvo atmestas. Šiame kontekste primintina, kokias teises turi pareiškėjas ir kokios pareigos tenka Komisijai
skundo, kuriame teigiama, kad pažeidžiami EB 81 ir 82 straipsniai, atmetimo atveju.
Pavyzdžiui, pareiškėjas turi teisę būti informuotas ir pareikšti savo nuomonę dėl Komisijos numatomo skundo atmetimo motyvų
prieš šiai institucijai priimant atitinkamą sprendimą. Nagrinėjamu atveju taikomi Reglamentas Nr. 17 ir Reglamentas Nr. 2842/98
suteikia asmenims, pateikusiems Komisijai skundą pagal Reglamento Nr. 17 3 straipsnį, procedūrines teises. Tarp šių teisių
yra ir teisės, numatytos Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnyje, pagal kurį Komisija, manydama, kad pagal jos turimą informaciją
nėra pakankamo pagrindo nagrinėti skundą, praneša pareiškėjui atmetimo motyvus ir nustato datą, iki kurios jis gali raštu
pranešti savo nuomonę.
Tačiau nei Reglamente Nr. 17, nei Reglamente Nr. 2842/98 nėra aiškių nuostatų dėl to, kaip turi būti nagrinėjamas skundas
ir kokios galimos tyrimo pareigos tenka Komisijai jį nagrinėjant (1992 m. rugsėjo 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Automec prieš Komisiją
, T‑24/90, Rink. p. II‑2223, 72 punktas). Šiuo klausimu pažymėtina, kad Komisija neprivalo pradėti procedūrų, siekiant nustatyti
galimus Bendrijos teisės pažeidimus (pagal analogiją žr. 1989 m. vasario 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Star Fruit prieš Komisiją
, 247/87, Rink. p. 291, 301 punktą) ir kad tarp Reglamento Nr. 17 ir Reglamento Nr. 2842/98 pareiškėjams suteiktų teisių nėra
teisės reikalauti, jog būtų priimtas galutinis sprendimas dėl tariamo pažeidimo egzistavimo (1979 m. spalio 18 d. Teisingumo
Teismo sprendimo
GEMA prieš Komisiją
, 125/78, Rink. p. 3173, 17 ir 18 punktai).
Remiantis šiais teismų praktikos pripažintais principais, Komisija, kadangi ji neturi pareigos pasisakyti dėl pažeidimo egzistavimo,
neprivalo pradėti tyrimo, nes jo objektas yra tik pažeidimo egzistavimo, o to ji neprivalo konstatuoti, įrodymų paieška (minėto
sprendimo
Automec prieš Komisiją
76 punktas). Be to, net jei toks tyrimas buvo pradėtas, nė viena antrinės teisės nuostata nesuteikia pareiškėjui teisės reikalauti
iš Komisijos tęsti procedūrą iki bus priimtas galutinis sprendimas, kuriame bus konstatuojamas tariamo pažeidimo buvimas ar
nebuvimas (2001 m. gegužės 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo
IECC prieš Komisiją
, C‑449/98 P, Rink. p. I‑3875, 35 punktas). Komisijai suteikta diskrecija nagrinėjant skundus nepriklauso nuo to, kiek pažengė
tam tikros bylos tyrimas (minėto sprendimo
IECC prieš Komisiją
37 punktas).
Šiame kontekste Pirmosios instancijos teismas jau yra nusprendęs, kad Komisija tada, kai nutaria pradėti tirti skundą, šį
tyrimą, išskyrus tą atvejį, kai pateikia detalius motyvus, privalo atlikti laikydamasi reikiamo rūpestingumo, rimtumo ir apdairumo,
kad galėtų įvertinti pareiškėjų jai pateiktus faktinius ir teisinius argumentus, žinodama visas bylos aplinkybes (1993 m.
birželio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Asia Motor France ir kt. prieš Komisiją
, T‑7/92, Rink. p. II‑669, 36 punktas ir 2001 m. kovo 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Métropole Télévision prieš Komisiją
, T‑206/99, Rink. p. II-1057, 59 punktas).
Į tai atsižvelgdamas, Pirmosios instancijos teismas turi patikrinti, ar ginčijamame sprendime, kuriuo atmetamas skundas, tinkamai
įvertinti Komisijai per administracinę procedūrą pateikti faktiniai ir teisiniai argumentai. Šiuo atžvilgiu primintina, kad
teisminė Komisijos aktų, kuriuose yra sudėtingas ekonominis vertinimas, kaip tai yra tariamų EB 81 ir EB 82 straipsnių pažeidimų
atveju, kontrolė apsiriboja patikrinimu, ar buvo laikomasi procedūrinių ir motyvavimo taisyklių ir ar buvo teisingai nustatytos
faktinės aplinkybės, nebuvo padaryta akivaizdžių vertinimo klaidų arba piktnaudžiauta įgaliojimais (1987 m. lapkričio 17 d.
Teisingumo Teismo sprendimo
BAT ir Reynolds prieš Komisiją
, 142/84 ir 156/84, Rink. p. 4487, 62 punktas ir 1993 m. birželio 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Matra prieš Komisiją
, C‑225/91, Rink. p. I‑3203, 23 ir 25 punktai; minėto sprendimo
Asia Motor France ir kt. prieš Komisiją
33 punktas).
B –
Bendras CES sistemos, Haladjian prieštaravimų ir ginčijamo sprendimo pristatymas

Haladjian
pateiktas skundas susijęs su pakeitimais, kuriuos
Caterpillar
padarė savo atsarginių dalių pardavimo sistemoje 1982 m., siekdama apriboti Europoje paralelinį importą iš Jungtinių Valstijų.
1.
CES sistemos aprašymas
Savo gaminiams parduoti
Caterpillar
pasaulinę rinką padalijo į kelias geografines teritorijas, be kita ko, išskirdama Jungtines Valstijas, EB/ELPA teritoriją
ir Afriką, bei pavedė savo statybos technikos ir jos atsarginių dalių pardavimą 181 nepriklausomam platintojui, veikiančiam
160 valstybių.
Caterpillar
platintojai EB/ELPA teritorijoje neturi išskirtinio platinimo teisės jiems skirtoje teritorijoje. Pavyzdžiui,
Caterpillar
turi du platintojus Italijoje (vienas iš jų –
Maia
), du platintojus Jungtinėje Karalystėje (vienas iš jų –
Leverton
) ir vieną platintoją Prancūzijoje (
Bergerat
).

Caterpillar
savo platintojams nenustato pardavimo kainų. Kiekvienas jų gali laisvai nusistatyti kainas, atsižvelgdamas į pirkimo kainą,
valiutos keitimo kurso svyravimus, pardavimo sąnaudas ir vietinės konkurencijos sąlygas. Remiantis per administracinę procedūrą
gauta informacija, Jungtinių Valstijų platintojai taiko mažesnes nei Europos platintojai kainas. Jos savo ruožtu mažesnės
už Afrikos platintojų kainas. Maža to, įvairiose valstybėse stipriai skiriasi Europos platintojų kainos.
Iki 1982 m.
Caterpillar
nenustatė jokių atsarginių dalių pirkimo kitose geografinėse teritorijose apribojimų. Atsarginių dalių perpardavėjai ir naudotojai
galėjo visiškai laisvai jas pirkti toje pačioje geografinėje teritorijoje (tokioje kaip EB/ELPA). Tačiau 1982 m.
Caterpillar
nustatė, kad keletas perpardavėjų naudojasi kainų skirtumais skirtingose geografinėse teritorijose ir dideliais kiekiais importuoja
gaminius iš vienos teritorijos į kitą.
Caterpillar
nuomone, tokie importai pradėjo kelti grėsmę platintojų, investavusių daug lėšų, siekiant užtikrinti veiksmingą ir konkurencingą
statybos technikos platinimą, rentabilumui.
Nuo 1982 m.
Caterpillar
nusprendė apriboti atsarginių dalių pardavimą iš vienos geografinės teritorijos į kitą (toliau – tarpteritorinis pardavimas).
1982 m. rugsėjo 24 d. laišku
Caterpillar
pranešė savo platintojams Jungtinėse Valstijose, kad atsarginės dalys negali būti parduodamos perpardavėjui, kuris jas eksportuoja
iš šios valstybės. Be to, 1982 m. gruodžio 15 d.
Caterpillar
pranešė savo platintojams Europoje, kad minėtos dalys neturėtų būti perparduodamos perpardavėjui, siekiant jas vėliau eksportuoti
iš Jungtinių Valstijų ar EB/ELPA teritorijos valstybių.
Kadangi šių nurodymų nebuvo laikomasi, 1990 m. vasario 2 d. laišku
Caterpillar
informavo savo platintojus visame pasaulyje apie
Caterpillar Export Services (CES)
įkūrimą, siekiant administruoti ir kontroliuoti tarpteritorinį pardavimą (toliau – CES sistema).
Caterpillar
taip pat perdavė savo platintojams periodiškai atnaujinamą perpardavėjų, kurie užsiėmė tarpteritoriniu pardavimu, sąrašą,
siekdama atkreipti jų dėmesį ir paskatinti juos tikrinti užsakytų atsarginių dalių paskirties vietą (toliau – tarpteritorinių
perpardavėjų sąrašas). Tačiau, remiantis ginčijamu sprendimu, ši atsarginių dalių paskirties taško tikrinimo procedūra paliekama
paties platintojo nuožiūrai.
Pagal CES sistemą
Caterpillar
gaminamos atsarginės dalys parduodamas vadovaujantis toliau aprašytais principais.
Pirma, galutinis vartotojas gali laisvai nusipirkti
Caterpillar
atsarginių dalių bet kur Europoje ir kitose geografinėse teritorijose.
Antra, Europos perpardavėjas gali nusipirkti atsarginių dalių perparduoti EB/ELPA teritorijos valstybėse iš bet kurio platintojo
šiose valstybėse. Tikimasi, kad taip jis gali apsirūpinti atsargomis. CES sistema netaikoma Europos perpardavėjams, perkantiems
vienoje EB/ELPA teritorijos valstybėje ir parduodantiems kitoje šios teritorijos šalyje.
Trečia, Europos perpardavėjas, perkantis Jungtinėse Valstijose ir parduodantis gaminius EB/ELPA teritorijoje, atsarginių dalių
gali pirkti iš
Caterpillar
platintojų Jungtinėse Valstijose, tačiau turi laikytis specialios procedūros, atsižvelgdamas į du esminius jos aspektus.
Pirma, Europos perpardavėjas turi pranešti CES, kokiam Europos klientui jis perka dalis, ir gauti kliento kodą. Antra, Jungtinių
Valstijų platintojas turi pranešti
Caterpillar
, kad pateikia Europos perpardavėjo dalių, kurios bus eksportuojamos į EB/ELPA teritoriją, užsakymą. Tada
Caterpillar
ima iš šio platintojo mažiausiai 10 % didesnę kainą už tą, kuri nustatoma dalims, skirtoms Jungtinių Valstijų rinkai (toliau
– kaina Jungtinių Valstijų platintojams).
Caterpillar
nuomone, tokį kainos didinimą pateisina siekis perkelti dalį per šią operaciją gauto pelno Europoje esančiam platintojui,
kuris turi užtikrinti techninį atitinkamos statybos mašinos aptarnavimą. Tačiau Jungtinių Valstijų platintojas gali laisvai
nustatyti kainą Europos perpardavėjui.
Tokia pat procedūra taikoma tada, kai Europos perpardavėjas perka gaminių Europoje, ketindamas juos perparduoti Afrikoje.
2.
Haladjian prieštaravimų santrauka
Savo skunde, kuris, be kita ko, buvo papildytas 2000 m. rugpjūčio 11 d. laišku,
Haladjian
tvirtina, kad kritikuojama praktika pažeidžia EB 81 ir EB 82 straipsnius. Jos nuomone, CES sistema savaime yra įmonių susitarimas
EB 81 straipsnio prasme ir jo įgyvendinimo sąlygos, be kita ko,
Haladjian
atžvilgiu, gali riboti konkurenciją Bendrijoje.
Haladjian
teigia, kad
Caterpillar
draudžia savo platintojams tarpteritorinį pardavimą, pavyzdžiui, atsargines dalis eksportuoti iš Jungtinių Valstijų į EB/ELPA
teritoriją, bei atsargines dalis parduoti perpardavėjams, esantiems kitose EB/ELPA teritorijos valstybėse, (toliau – pardavimas
Bendrijoje), pavyzdžiui, iš Italijos į Prancūziją.
Dėl tarpteritorinio pardavimo
Haladjian
mano, kad jos atsarginių dalių pirkimo Jungtinėse Valstijose apribojimas, leidžiant pirkti tik tas dalis, kurias iš tikrųjų
užsakė jos klientas Europoje, trukdo tinkamai aprūpinti Europos rinką, neleidžiant sudaryti pakankamų atsarginių dalių atsargų,
bei iškraipo konkurenciją.
Haladjian
taip pat teigia, kad kainos Jungtinių Valstijų platintojams didinimas 10 % eksportui skirto pardavimo atveju yra konkurencijos
ribojimas, turintis įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.
Dėl pardavimo Bendrijoje
Haladjian
teigia, kad
Caterpillar
ir jos platintojai draudžia bet kokį paralelinį importą Bendrijos valstybėse narėse, o tai pažeidžia konkurenciją ir turi
neigiamos įtakos prekybiniams mainams.
3.
Ginčijamas sprendimas ir Haladjian ieškinys
Aprašius CES sistemą ir išdėsčius kruopštaus
Haladjian
teiginių pagrįstumo tyrimo rezultatus, ginčijamame sprendime nurodoma, dėl kokių priežasčių Komisija mano, kad gauti duomenys
neleidžia toliau tirti skundo. Komisijos atliktas teisinis vertinimas skiria tarpteritorinį pardavimą CES sistemoje nuo pardavimo
Bendrijoje.
Nagrinėjant „(EB 81 straipsnio 1 dalies) taikymo galimybę susitarimams ir suderintiems veiksmams, susijusiems su (tarpzoniniais
pardavimais)“, ginčijamame sprendime pažymima, kad CES sistema neizoliuoja Bendrijos rinkos, nes pagal ją nei faktiškai, nei
teisiškai nėra draudžiama konkurencija importuojant pigesnes nei Europoje atsargines dalis. Šiuo klausimu ginčijamame sprendime
nurodoma, kad EB/ELPA teritorijoje perpardavėjai gali laisvai ir be jokių apribojimų įsigyti prekių iš šioje teritorijoje
esančių platintojų ir kad šie perpardavėjai taip pat gali pirkti prekių Jungtinėse Valstijose, laikydamiesi CES sistemos (ginčijamo
sprendimo 7.2 punkto ketvirtoji pastraipa).
Ginčijamame sprendime iš tikrųjų nurodoma, kad, remiantis šiuo šaltiniu, keliamas reikalavimas pranešti apie galutinį dalių
vartotoją, tačiau šis apribojimas negali juntamai riboti prekybos tarp Jungtinių Valstijų ir Europos bei paveikti konkurencijos
Bendrijoje. Tai patvirtina aplinkybė, kad importas iš Jungtinių Valstijų vis dar įmanomas ir išlieka pelningas, todėl Europos
rinka nėra padalijama bei praktiškai
Haladjian
ir toliau gali naudotis šiuo alternatyviu šaltiniu (ginčijamo sprendimo 7.2 punkto ketvirtoji pastraipa ir 7.2 punkto išvados
pirma įtrauka).
Be to, ginčijamame sprendime nustatoma, kad 10 % procentų Jungtinių Valstijų platintojų kainų ir kainų, taikomų tarpteritoriniam
pardavimui, skirtumas nėra labai reikšmingas, palyginti su atsarginių dalių kainų skirtumu Jungtinėse Valstijose ir Europoje
bei neturi įtakos perpardavėjų konkurencijai Europos rinkoje. Todėl galima šio kainų didinimo įtaka konkurencijai, kurią perpardavėjai,
importuojantys iš Jungtinių Valstijų, gali sudaryti oficialiems EB/ELPA teritorijos platintojams, yra minimali (ginčijamo
sprendimo 7.2 punkto ketvirtoji pastraipa ir 7.2 punkto išvados pirma įtrauka).
Nagrinėjant „(EB 81 straipsnio 1 dalies) taikymo galimybę (pardavimams Bendrijoje)“, ginčijamame sprendime nurodoma, kad CES
sistema niekaip neriboja konkurencijos skundo objekto atžvilgiu. Remiantis sprendimu, CES sistema susijusi tik su tarpteritoriniu
pardavimu ir nekvestionuoja pirkimo ir pardavimo laisvės EB/ELPA teritorijoje. Galutiniai vartotojai ir perpardavėjai Europoje
gali laisvai nusipirkti atsarginių dalių iš bet kurio
Caterpillar
pripažinto platintojo, esančio EB/ELPA teritorijoje, su sąlyga, kad perpardavėjų nupirktos dalys bus skirtos šioje teritorijoje
esančioms rinkoms (ginčijamo sprendimo 7.1 punktas).
Iš esmės ieškovė pateikia tris savo ieškinio pagrindus. Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžiomis faktinių aplinkybių
vertinimo klaidomis ir teisės klaidomis dėl EB 81 straipsnio 1 dalies taikymo CES sistemai. Antrasis ieškinio pagrindas susijęs
su teisės klaidomis dėl EB 82 straipsnio taikymo CES sistemai. Trečiasis ieškinio pagrindas pateikiamas dėl procedūrinių taisyklių
ir pareiškėjos teisių pažeidimo.
C –
Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su akivaizdžiomis faktinių aplinkybių vertinimo klaidomis ir teisės klaidomis dėl
EB 81 straipsnio 1 dalies taikymo CES sistemai
Ieškovė tvirtina, kad ginčijamame sprendime yra daugybė akivaizdžių faktinių aplinkybių, nurodytų Komisijai per administracinę
procedūrą, vertinimo klaidų, kurios lėmė teisės klaidas dėl nagrinėjamų susitarimų ir veiksmų vertinimo ir kvalifikavimo pagal
EB 81 straipsnį.
1.
Dėl kaltinimų, susijusių su CES sistema
Visų pirma ieškovė teigia, kad ginčijamame sprendime neteisingai atsisakyta konstatuoti, jog CES sistema pati savaime sukuria
prekybos tarp valstybės narių kliūtis dėl kainų Jungtinių Valstijų platintojams didinimo tarpteritorinio pardavimo atveju
ir dėl Europos perpardavėjų užsakymų į Jungtines Valstijas apribojimo, leidžiant užsakyti tik tas dalis, kurios skirtos konkrečiam
Europos klientui.
Haladjian
taip pat pateikia tris konkrečius kaltinimus dėl tarpteritorinių perpardavėjų sąrašo, dėl tarpteritorinio pardavimo paskirties
kontrolės ir dėl vėlavimo suteikti kodus sandoriams pagal CES sistemą identifikuoti (toliau – CES kodai).
a)     Dėl tarpteritorinio pardavimo ribojimo įtakos
Šalių argumentai
Ieškovė tvirtina, kad bendro CES sistemos pobūdžio bei apribojimų, kuriuos ji lėmė tarpteritoriniam pardavimui, negalima atskirti
nuo jos Bendrijos aspekto, kurio įtaką būtina vertinti konkrečiai, o ne abstrakčiai. Taigi negalima teigti, kad CES sistema
neturėjo juntamos įtakos konkurencijai Bendrijoje, jeigu ginčijamame sprendime visiškai nebuvo nagrinėjama atitinkama rinka.
Be to, teiginys, kad importas iš Jungtinių Valstijų į Europą vis dar galimas ir išlieka rentabilus, todėl Europos rinka lieka
neizoliuota (žr. ginčijamo sprendimo 7.2 punktą, p. 25, pirma įtrauka), neleidžia daryti išvados, kad konkurencija nebuvo
apribota EB 81 straipsnio prasme.
Dėl šio klausimo ieškovė pabrėžia, kad ginčijamame sprendime nedaroma jokia išvada iš to, jog skirtingos geografinės rinkos
yra griežtai izoliuotos, o tai parodo aplinkybė, kad perpardavėjai, priešingai nei galutiniai vartotojai, negali atlikti nepriklausomo
pirkimo Jungtinėse Valstijos, taip pat aplinkybė, kad ji pati – vienintelis alternatyvus aprūpinimo šaltinis Bendrijoje –
negali sudaryti Jungtinėse Valstijose nupirktų prekių atsargų, ir aplinkybė, kad jos rinkos dalis Prancūzijoje stipriai sumažėjo.
Ši rinkos dalis nuo 30 % 1982 m. ir 20 % 1993 m. sumažėjo iki mažiau kaip 10 % 2003 m. ir tai įvyko
Bergerat
,
Caterpillar
platintojo Prancūzijoje, naudai bei stipriai viršijo jautrumo ribą, kurią Bendrijos teisės taikymui nustatė teismų praktika
(2003 m. spalio 21 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
General Motors Nederland ir Opel Nederland prieš Komisiją
, T‑368/00, Rink. p. II‑4491, 153 punktas). Šio sumažėjimo, jos teigimu, pakanka siekiant įrodyti konkurencijos apribojimą
EB 81 straipsnio prasme. Turint omenyje šios rinkos dalies pokyčius, nėra svarbu, kad galutinių vartotojų skaičius, kuriems
užsakius
Haladjian
perka Jungtinėse Valstijose pagal CES sistemą, 2001–2003 m. padidėjo. Be to, turėtų būti išnagrinėta visa rinka, o ne tik
pareiškėjos situacija. Praktiškai Europos galutiniam vartotojui, ieškančiam pardavėjo, kuris jam galėtų greitai užtikrinti
dalių iš savo atsargų tiekimą, pirkimas Jungtinėse Valstijose per CES sistemą nėra veiksmingas alternatyvus aprūpinimo šaltinis.
Ieškovė taip pat teigia, kad kainų didinimo Jungtinių Valstijų platintojams pardavimo į Europą atvejais įtaka nėra vien kainų
didinimas 10 %, nes iš tikrųjų mokėtina suma gali būti mažesnė nei Jungtinių Valstijų platintojams nustatytos kainos dėl
Caterpillar
savo platintojams paprastai taikomų nuolaidų. Tačiau iš kelių
Haladjian
Komisijai pateiktų dokumentų matyti, kad
Caterpillar
paprastai nesuteikia nuolaidų platintojams, parduodantiems prekes eksportui (žr. 1990 m. vasario 2 d.
Caterpillar
laišką Jungtinių Valstijų platintojams ir 1993 m. birželio 28 d.
Caterpillar
laišką mažmeniniams platintojams). Taigi antkainis Jungtinių Valstijų platintojams, o dėl to ir Europos perpardavėjui bei
jo klientams gali būti daug didesnis, nei teigiama ginčijamame sprendime.
Komisija ir
Caterpillar
pažymi, kad importas iš Jungtinių Valstijų vis dar įmanomas ir išlieka rentabilus bei kad Europos vartotojams
Haladjian
ir toliau yra alternatyvus aprūpinimo šaltinis. Todėl įvairūs
Haladjian
nurodyti sunkumai negali sudaryti konkurencijos ribojimo EB 81 straipsnio 1 dalies prasme, visų pirma atsižvelgiant į kriterijus,
išdėstytus 1998 m. balandžio 28 d. Teisingumo Teismo sprendime
Javico
(C‑306/96, Rink. p. I‑1983, 16 ir 25 punktai), pagal kuriuos tariamų konkurencijos apribojimų įtaka mainams tarp valstybių
narių turi būti ne nereikšminga, o juntama.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pirmiausia pažymėtina, kad pagal CES sistemą tarpteritorinis pardavimas draudžiamas, nebent jis atitinka faktinį vartotojo,
kuris įgalioja perpardavėją kaip tarpininką, užsakymą ir tokiu atveju užsakymas pateikiamas per CES sistemą. Šiuo atžvilgiu
neginčijama, kad Europos perpardavėjas, pavyzdžiui,
Haladjian
, nebegali pirkti
Caterpillar
pagamintų atsarginių dalių Jungtinėse Valstijose savo sąskaita, be kita ko, norėdamas sudaryti atsargas, kad patenkintų savo
klientų Europoje poreikius, kaip tai buvo įmanoma, kol buvo sukurta CES sistema. Be to, tarpteritorinio pardavimo atveju kaina
Jungtinių Valstijų platintojams didinama apie 10 %, nors Jungtinėse Valstijose esantis platintojas ir toliau gali laisvai
nustatyti kainą, kurios jis ketina prašyti iš Europos perpardavėjo.
Esant tokiai situacijai šie tarpteritorinio pardavimo apribojimai buvo išnagrinėti Komisijos, jai vykdant administracines
procedūras, pradėtas prieš
Caterpillar
gavus
Haladjian
skundą. Šiame kontekste
Caterpillar
nurodė, kad realias statybos mašinos įsigijimo sąnaudas per pusę sudaro mašinos pirkimo kaina bei atsarginių dalių ir techninės
priežiūros sąnaudos. Praktikoje veikiau atsarginių dalių, o ne statybos technikos pardavimas leidžia platintojams padengti
sąnaudas, susijusias su platinimo tinklo kūrimu. Tokiomis sąlygomis
Caterpillar
norėjo sukurti sistemą, leidžiančią geriau atsižvelgti į platintojų interesus, turinčius tam tikrų pareigų, kurių neturi
perpardavėjai, veikiantys kaip paraleliniai atsarginių dalių importuotojai, nepatirdami su statybos technikos platinimu susijusių
sąnaudų.
Caterpillar
teigimu, ši sistema atitinka interesus jo klientų, kurie suinteresuoti turėti galimybę naudotis geru platinimo tinklu, kad
galėtų užtikrinti savo technikos techninę priežiūrą ir remontą. Teismo posėdyje
Caterpillar
pažymėjo, kad tai yra lemiamas jos komercinės politikos elementas ir kad ji pasitiki savo tinklo kokybe, siekdama konkuruoti
su kitais statybos technikos gamintojais.

Haladjian
ir kitų nepriklausomų perpardavėjų situacija turi būti vertinama atsižvelgiant kaip tik į šį kontekstą. Iš tikrųjų
Haladjian
negali vien reikalauti išlaikyti naudingą situaciją, kuria ji naudojosi iki 1982 m., t. y. situaciją, kai ji galėjo be apribojimų
pirkti Jungtinėse Valstijose, nes kaip tik ši situacija kėlė grėsmę
Caterpillar
pasaulinio platinimo tinklo vientisumui ir kokybei, ir dėl kurios buvo sukurta CES sistema. Šiuo klausimu svarbu pažymėti,
kaip teigiama ginčijamame sprendime, kad
Haladjian
išsaugo galimybę pirkti Jungtinėse Valstijose, nors ir su sąlyga, jog laikysis CES sistemos taisyklių. Tokia išlikusi aprūpinimo
galimybė yra reikšminga, nes ji leidžia
Caterpillar
patenkinti tam tikrų savo klientų, kurie pageidauja naudotis kitu nei vietinio platintojo siūlomu aprūpinimo šaltiniu, lūkesčius.
Remiantis bylos medžiaga, paaiškėja, kad
Haladjian
atveju vis dar galima stebėti tam tikrą paralelinio importo iš Jungtinių Valstijų į EB/ELPA teritoriją dinamiškumą, nes bendras
galutinių vartotojų, kuriems ji įregistravo tiekimą CES tarpteritoriniam pardavimui, skaičius 2001–2003 m. išaugo daugiau
kaip 20 % ir per šį laikotarpį jos pirkimas Jungtinėse Valstijose per CES sistemą padidėjo beveik 40 %. Vadinasi,
Haladjian
prisitaikė prie naujų CES sukurtų taisyklių ir, jeigu būtų laikomas teisingu teiginys, jog ji yra vienintelis alternatyvus
aprūpinimo šaltinis Bendrijoje, sugebėjo išplėsti savo veiklą ne tik Prancūzijoje, bet ir kitose valstybėse narėse.
Kalbant apie argumentą dėl jos rinkos dalių Prancūzijoje sumažėjimo, pažymėtina, kad jis nėra paremtas pakankamą įrodomąją
galią turinčiais duomenimis, nes pagrįstas bendros
Bergerat
, greta
Caterpillar
prekių parduodančios ir kitus gaminius bei siūlančios daugiau paslaugų nei
Haladjian
, apyvartos palyginimu su
Haladjian
apyvarta, ir kad pirminė
Haladjian
rinkos dalis 1982 m. („apie trečdalį rinkos“) apskaičiuota pagal neoficialų
Bergerat
vertinimą, kuris buvo atliktas 1979 m. ir netiesiogiai priskirtas
Haladjian
1981 m. spalio 19 d. vieno Kanados platintojo rašte.
Dėl ieškovės argumento, kad
Caterpillar
praktikuojamo kainų didinimo Jungtinių Valstijų platintojams eksporto į Europą atvejais įtaka nėra vien kainų Jungtinių Valstijų
platintojams didėjimas 10 %, nes iš tikrųjų mokėtina suma gali būti mažesnė už šią kainą dėl
Caterpillar
savo platintojams paprastai taikomų nuolaidų, pažymėtina, jog, kaip nurodyta ginčijamame sprendime (5.1 punkto trečioji pastraipa),
Caterpillar
nesikiša nustatant galutinę pardavimo kainą, kurią jos platintojai taiko tarpteritorinio pardavimo atveju. Bet kokiu atveju
ieškovė nepagrindė savo teiginių, kad
Caterpillar
paprastai nesuteikia nuolaidų savo platintojams vien todėl, jog parduodama eksportui, bei neįrodė, kad dėl CES sistemos reikšmingi
kainų Jungtinėse Valstijose ir EB/ELPA teritorijoje skirtumai sumažėjo tiek, jog toks eksportas tapo ne toks patrauklus komerciniu
požiūriu, juo labiau kad Jungtinių Valstijų platintojai ir toliau gali laisvai siūlyti nuolaidų iš savo antkainio. Pirmiausia
du laiškai, kuriuos ieškovė citavo dėl šio klausimo, nėra įtikinami, nes pirmame iš jų, 1990 m. vasario 2 d.
Caterpillar
laiške Jungtinių Valstijų platintojams, nieko nekalbama apie nuolaidas, o antrame, 1993 m. birželio 28 d.
Caterpillar
laiške mažmeniniams platintojams, kalbama apie mažmenininkus, kurių užduotis yra aprūpinti vietinius
Caterpillar
klientus , o ne parduoti eksportui.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad Komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos nuspręsdama, jog ieškovės
pateikti įrodymai, siekiant parodyti tarpteritorinio pardavimo apribojimus, buvo per mažai įtikinami.
Kiti ieškovės išdėstyti konkretūs argumentai neturi įtakos šiai išvadai.
b)     Dėl kaltinimo, susijusio su tarpteritorinių perpardavėjų sąrašu
Ieškovės teigimu, nors ir teisinga, kad tarpteritorinių perpardavėjų sąrašas oficialiai nėra susijęs su perpardavėjais, prekiaujančiais
Bendrijoje, tačiau iš tikrųjų perpardavėjai, prekiaujantys ar ketinantys prekiauti Bendrijoje, neišvengiamai atsiduria šiame
„juodajame sąraše“. Todėl Europos perpardavėjo, iš vienos valstybės narės veikiančio kitoje, ir tarpteritorinio pardavėjo,
kuriam taikoma CES sistema, skirtumas yra tik teorinis. Taigi pačioje CES sistemoje yra konkurenciją ribojantis veiksnys,
nenaudingas Europos perpardavėjams, parduodantiems Bendrijoje, nes minėtas sąrašas leidžia
Caterpillar
platintojams juos identifikuoti vien pagal tai, kad jie apibūdinami kaip tarpteritoriniai perpardavėjai.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad teigdama, jog visi Bendrijos perpardavėjai yra ir tarpteritoriniai perpardavėjai,
įrašyti į atitinkamą sąrašą, ieškovė nepaaiškina, kodėl šis pastebėjimas įrodo pardavimo Bendrijoje ar tarpteritorinio pardavimo
apribojimą. Taigi ieškovė nepaaiškina, kaip ši aplinkybė, jeigu ji būtų laikoma teisinga, galėjo trukdyti pirkti Jungtinėse
Valstijose pagal CES sistemą arba kelti grėsmę jos galimybėms pirkti Europoje. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad tarpteritorinių
perpardavėjų sąrašas skirtas vien pranešti
Caterpillar
platintojams tai, kad perpardavėjas, prisistatantis kaip dalių vietos rinkai pirkėjas, iš tikrųjų galėtų būti perpardavėjas,
ketinantis panaudoti šias dalis tarpteritorinei prekybai, pažeisdamas CES sistemą.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimas dėl tarpteritorinių perpardavėjų sąrašo turi būti atmestas.
c)     Dėl kaltinimo, susijusio su tarpteritorinio pardavimo paskirties kontrole
Ieškovė kritikuoja ginčijamo sprendimo teiginį, kad iš Europos perpardavėjo, įtraukto į tarpteritorinių perpardavėjų sąrašą,
neatimama galimybė nusipirkti dalių, tačiau, atsižvelgiant į platintojo diskreciją, jo atžvilgiu gali būti taikoma prekių,
nupirktų parduoti EB/ELPA teritorijoje, paskirties vietos kontrolės procedūra (ginčijamo sprendimo 5.3 punkto antros įtraukos
penktoji pastraipa). Iš tikrųjų tariama platintojams palikta diskrecijos galimybė yra
Caterpillar
savo platintojams nustatyta pareiga. Kadangi minėti platintojai tarpteritorinių pardavimų atveju turi laikytis CES sistemos
taisyklių, toks laikymasis neišvengiamai reiškia faktinę atsarginių dalių, parduotų tarpteritorinių perpardavėjų sąraše esantiems
Europos perpardavėjams, paskirties vietos kontrolę. Todėl mažai reikšminga aplinkybė, kad
Haladjian
neteigė, jog Europos platintojas jos atžvilgiu būtų taikęs prekių, nupirktų parduoti EB/ELPA teritorijoje, paskirties vietos
kontrolės procedūrą. Šis platintojas, jeigu jis žino, kad prekių paskirtis yra EB/ELPA teritorija, remiantis CES sistema,
nėra įpareigotas atlikti kokį nors patikrinimą. Be to,
Haladjian
, kadangi ji įsteigta Prancūzijoje, kur kainos yra didelės, pirkimas kitose valstybėse narėse, ketinant parduoti Prancūzijoje,
neišvengiamai atitinka pardavimo Bendrijoje sąlygas ir nėra prasmės reikalauti iš jos įrodyti, kad Bendrijoje jos atžvilgiu
buvo taikyta nupirktų prekių paskirties vietos kontrolės procedūra. Ieškovė taip pat primena, kad 1990 m. rugsėjo 11 d. A. laiškas
Schmidt
leidžia nustatyti, jog
Haladjian
importą į Havro ir Marselio uostus prižiūrėjo Prancūzijos platintojas
Bergerat
.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad ieškovės teiginio, jog tarpteritorinio pardavimo paskirties vietos kontrolė iš tikrųjų
Caterpillar
buvo nustatyta privalomai, o ne palikta atitinkamo platintojo diskrecijai, negali pakakti siekiant įrodyti, kad ginčijamas
sprendimas šiuo klausimu yra klaidingas. Iš 1990 m. gruodžio 13 d.
Caterpillar
laiško, kuriame EB/ELPA teritorijos platintojams išaiškinamas CES sistemos turinys, paaiškėja, kad platintojo atsakomybei
tenka nustatyti, ar dalys, kurias jis parduoda perpardavėjui, esančiam EB/ELPA teritorijoje, skirtos šiai ar kitai geografinei
teritorijai. Taigi ši kontrolė lieka platintojo, kuris ją atlieka, jei mano esant reikalinga, diskrecija. Kylant abejonėms,
platintojas turi paklausti perpardavėjo apie dalių, kurias šis nupirko, paskirties vietą. Jeigu perparduodama ne atitinkamoje
teritorijoje, pardavimui taikoma CES sistema; jeigu taip nėra, jokių kitų formalumų nereikalaujama. EB/ELPA teritorijos platintojo
pardavimo šios teritorijos perpardavėjui atveju tokia kontrolė gali būti pateisinama tada, kai platintojas mano, kad dalys
galėtų būti skirtos Afrikai, nes tokiu atveju tai būtų laikoma tarpteritoriniu pardavimu. Taigi nė iš vieno prie bylos medžiagos
pridėto dokumento negalima spręsti, kad
Caterpillar
būtų nurodžiusi platintojams sistemingai tikrinti parduotų prekių paskirties vietą.
Be to, ieškovės nuoroda į 1990 m. rugsėjo 11 d. A. laišką
Schmidt
, pagal kurį
Haladjian
importą iš Jungtinių Valstijų Havro ir Marselio uostuose prižiūrėjo Prancūzijos platintojas
Bergerat
, tikrai neleidžia nuspręsti, kad tokios priežiūros reikalavo
Caterpillar
arba ji buvo būtina pagal CES sistemą. Šis dokumentas patenka į specifinį kontekstą, kai
Bergerat
ir
Caterpillar
bandė nustatyti
Haladjian
, kuri ir toliau pirko Jungtinėse Valstijose apeidama CES sistemą, aprūpinimo šaltinius.
Bet kokiu atveju būtina pažymėti, kad ieškovė neginčija ginčijamame sprendime pateikto vertinimo, jog ji nei nurodė, nei juo
labiau įrodė, kad jos atžvilgiu buvo atliekama atsarginių dalių, nupirktų iš kurio nors EB/ELPA teritorijoje esančio platintojo,
paskirties vietos kontrolė. Taigi, tuo remdamasi, ji negali teigti, kad CES sistema trukdo pardavimui Bendrijoje.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimas dėl tarpteritorinio pardavimo paskirties kontrolės turi
būti atmestas.
d)     Dėl kaltinimo, susijusio su vėlavimu suteikiant CES kodus
Ieškovė teigia, kad kartais
Caterpillar
suteikia jai CES kodus vėluodama, nors šie kodai būtini jos klientų užsakymams Jungtinėse Valstijose atlikti. Ieškovės nuomone,
į tokį vėlavimą turi būti atsižvelgta įvertinant CES sistemos antikonkurencinį pobūdį. Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad
argumentuose, išdėstytuose ginčijamo sprendimo 5.4 punkte, siekiant paneigti jos teiginius, neatsižvelgiama į įrodymus, pateiktus
per administracinę procedūrą. Taip Komisija kelia klausimą dėl tam tikrų duomenų lentelėje, kurią
Haladjian
pateikė savo pastabų dėl laiško pagal 6 straipsnį priede, pavyzdžiui, tai, kad nepateikiama pavyzdžių, kuriais remiantis
būtų galima nustatyti duomenų teisingumą, bei aplinkybę, jog atspirties taškas, apskaičiuojant kodo suteikimo terminą, yra
ne prašymo perdavimas CES Belgijoje, o prašymo perdavimas į Jungtines Valstijas, nors kiti dokumentai įrodo, kad pati
Caterpillar
pripažįsta nagrinėjamą vėlavimą.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad per administracinę procedūrą ieškovė nepateikė nė vieno dokumento, tiesioginio ar
bent netiesioginio įrodymo, jog pagrįstų, kad vėlavimas suteikti CES kodus, o tai kartais pasitaikydavo įvedus CES sistemą,
susijęs su tuo, jog
Caterpillar
sąmoningai norėjo apsunkinti CES sistemos veikimą.
Remiantis 1993 m. gegužės 21 ir 28 d.
Caterpillar
ir
Haladjian
laiškais, daromai išvada, kad
Caterpillar
informavo
Haladjian
apie tai, jog CES kodų suteikimas priklauso nuo daug duomenų, būtinų užsakymams atlikti, gavimo, mat jie tuo metu nebūdavo
visi nurodomi
Haladjian
pateikiamų užsakymų lapuose.
Be to, į 2000 m. kovo 7 d.
Haladjian
skundą, kad 1999 m. ir 2000 m. pradžioje buvo vėluojama suteikti kodus,
Caterpillar
2000 m. kovo 31 d. laiške atsakė, jog kodų suteikimo procedūra niekaip nebuvo stabdoma ir vėlavimas susijęs su CES sunkumais
susisiekiant su asmenimis, pavedusiais
Haladjian
atlikti jų užsakymą Jungtinėse Valstijose, bei pažymėjo, kad, norėdama išvengti šių sunkumų, CES nusprendė sušvelninti savo
sistemą ir tikrinti tik atsitiktinai parinktus užsakovus, o ne visus kaip iki tol.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimas dėl vėlavimo suteikiant CES kodus turi būti atmestas.
Dėl to turi būti atmesti visi ieškovės kaltinimai, susiję su antikonkurenciniu CES sistemos pobūdžiu.
2.
Dėl kaltinimų, susijusių su 1982 m. gruodžio 15 d. Caterpillar laišku Europos platintojams
Ieškovė teigia, kad ginčijamo sprendimo dalis, skirta
Caterpillar
platinimo sistemos pakeitimams nuo 1982 m. aprašyti (5.2 punktas) ir EB 81 straipsnio 1 dalies taikymo skundžiamiems susitarimams
ir veiksmams EB/ELPA teritorijoje galimybei analizuoti (7.1 punktas), pagrįsta neteisinga 1982 m. gruodžio 15 d. laiško, kurį
Caterpillar
išsiuntė savo Europos platintojams, versija. Remiantis ginčijamame sprendime cituota versija,
Caterpillar
paprašė savo platintojų Europoje neparduoti atsarginių dalių perpardavėjui, kuris ketina jas eksportuoti iš Jungtinių Valstijų
ar EB/ELPA teritorijos. Tačiau vienintelė versija, į kurią turi būti atsižvelgta, yra ta šio laiško versija, kurią
Haladjian
perdavė
Leverton
, vienas iš Jungtinėje Karalystėje esančių platintojų, ir iš kurios matyti, kad draudimas parduoti ne priskirtoje teritorijoje
susijęs tik su Jungtinėmis Valstijomis, o ne su EB/ELPA teritorijos valstybėmis, kaip neteisingai nurodoma ginčijamame sprendime.
Ieškovė taip pat tvirtina, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas pažeidžiant Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnį, pagal kurį
pareiškėjui turi būti suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę dėl numatomo jo skundo atmetimo, nes 1982 m. gruodžio 15 d.
laiškas, kuriuo remiasi sprendimas, nėra tas pats, kuris buvo pridėtas prie laiško pagal 6 straipsnį, ir kad Komisija nenurodė
pareiškėjui, kaip jis bus aiškinamas ir kokią reikšmę ji ketina suteikti šiam dokumentui galutiniame sprendime (1983 m. spalio
25 d. Teisingumo Teismo sprendimo
AEG prieš Komisiją
, 107/82, Rink. p. 3151, 26 ir 27 punktai).
Komisija, palaikoma
Caterpillar
, nepritaria tokiam vertinimui.
Pirmosios instancijos teismas pirmiausia pažymi, kad yra ne dvi 1982 m. gruodžio 15 d. laiško versijos, kaip teigia ieškovė,
o du skirtingi tos pačios dienos laiškai, kuriuos
Caterpillar
buvo išsiuntusi skirtingiems adresatams. Šiuo atžvilgiu reikia pastebėti, kad ginčijamame sprendime cituoto laiško turinys
atitinka 1982 m. gruodžio 15 d. laiško, kurį
Caterpillar
parašė EB/ELPA teritorijos platintojams (ieškinio 46 priedas, p. 1034), turinį. Taigi ginčijamas sprendimas nėra klaidingas
šiuo klausimu. Be to, kalbant apie ieškovės nurodytą 1982 m. gruodžio 15 d. laišką, pažymėtina, kad jis iš tikrųjų yra laiškas,
tą pačią dieną
Caterpillar
išsiųstas platintojams, kurie nebuvo priskirti geografinei EB/ELPA teritorijai (ieškinio 46 priedas, p. 1038, taip pat žr.
įstojimo į bylą 1 priedą). Todėl Komisija neturėjo atsižvelgti į šį laišką nagrinėdama galimybę taikyti EB 81 straipsnio 1 dalį
susitarimams ir skundžiamiems veiksmams EB/ELPA teritorijoje.
Taip pat reikia pabrėžti, kad CES sistema buvo įdiegta tik nuo 1990 m. ir tai buvo padaryta, siekiant užkirsti kelią 1982 m.
Caterpillar
platintojams duotų nurodymų nesilaikymui. Taigi tik nuo 1990 m.
Caterpillar
faktiškai turėjo galimybę administruoti ir kontroliuoti atsarginių dalių eksportą iš vienos geografinės teritorijos į kitą.
Šiuo klausimu, remiantis bylos medžiaga, galima daryti išvadą, kad 1993 m. gruodžio 13 d. laišku, kuris buvo išsiųstas visiems
platintojams Bendrijoje po to, kai Vokietijos platintojas
Zeppelin
atsisakė parduoti prekes Belgijos perpardavėjui,
Caterpillar
aiškiai priminė, jog CES sistema netaikoma perpardavėjams, parduodantiems vartotojams EB/ELPA teritorijoje. Taigi šis dokumentas
leidžia Komisijai manyti, kad nagrinėjamu atveju Europos platintojams nėra jokių rašytinių
Caterpillar
instrukcijų, reikalaujančių neparduoti prekių perpardavėjams, norintiems pirkti vienos EB/ELPA teritorijos valstybėje ir
ketinantiems parduoti kitoje šios teritorijos valstybėje, kaip tai pasakyta ginčijamo sprendimo 6.1 ir 7.1 punktuose.
Be to, ieškovė negali remtis Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnio pažeidimu, nes du 1982 m. gruodžio 15 d. laiškai per administracinę
procedūrą buvo jai perduoti kaip
Caterpillar
pastabų dėl 1994 m. vasario 9 d. skundo priedai ir ji savo nuomonę dėl jų išsakė savo pastabose dėl laiško pagal 6 straipsnį,
atkreipdama Komisijos dėmesį į tai, kuri versija, jos nuomone, yra teisinga 1982 m. gruodžio 15 d. laiško versija, į kurią
reikia atsižvelgti vertinant susitarimus ir skundžiamus veiksmus EB/ELPA teritorijoje. Taigi ieškovė negali kaltinti Komisijos
atpasakojus laiško turinį, kurį
Caterpillar
iš tikrųjų buvo išsiuntusi savo platintojams EB/ELPA teritorijoje, ir iš to padarius atitinkamas išvadas.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimai dėl 1982 m. gruodžio 15 d.
Caterpillar
laiško Europos platintojams turi būti atmesti.
3.
Dėl kaltinimų, susijusių su dokumentais dėl Bergerat ir su Bergerat pasiūlymais Haladjian klientams
a)     Dėl kaltinimo, susijusio su 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar
laišku
Bergerat
Ginčijamas sprendimas
Išdėstant
Caterpillar
ir jos platintojo Prancūzijoje
Bergerat
santykių tyrimo rezultatus, ginčijamo sprendimo 6.2 punkte atpasakojamas šių dviejų įmonių susirašinėjimo turinys. Šiuo atveju
kalbama apie 1990 m. liepos 10 d.
Bergerat
laišką
Caterpillar
, kuriame skundžiamasi konkurenciniu spaudimu jos teritorijoje dėl Jungtinėse Valstijose nupirktų atsarginių dalių, prašoma
informuoti apie CES sistemos diegimo Jungtinėse Valstijose rezultatus ir apie 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar
atsakymą
Bergerat
, kuriame informuojama, kad CES sistema pasieks savo tikslą, kai
Caterpillar
atsarginių dalių perpardavėjų aprūpinimo šaltiniai pradės sekti ir vėliau visiškai išseks. Šiame 1990 m. liepos 19 d. laiške
taip pat sakoma, kad CES sistema siekiama užkirsti kelią perpardavėjų veiklai, kartu siekiant pagerinti papildomo pardavimo
galimybes ir neprarasti nė vienos svarbios sutarties dėl
Caterpillar
pagamintų atsarginių dalių (ginčijamo sprendimo 6.2 punktas, p. 11).
Remiantis ginčijamu sprendimu, šie dokumentai patvirtina
Caterpillar
politiką, siekiant per CES sistemą kontroliuoti tarpteritorinį pardavimą ir neleisti, kad toks pardavimas būtų atliekamas
apeinant šią sistemą. Šiam teiginiui pagrįsti ginčijamame sprendime nurodoma, kad, nors atrodo, jog 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar
laišku nurodoma vykdyti tokią komercinę politiką, kuri užkirstų kelią perpardavėjų veiklai, iš tikrųjų šis laiškas, atsižvelgiant
į jo kontekstą, susijęs tik su perpardavėjų importu iš Jungtinių Valstijų nesilaikant CES sistemos. Tokį aiškinimą patvirtina
aplinkybė, kad šiuo laišku atsakoma į 1990 m. liepos 10 d.
Bergerat
laišką, kuriame pastaroji bendrovė buvo iškėlusi griežto CES sistemos taikymo eksportui iš Jungtinių Valstijų klausimą, bei
tai, kad „nėra jokių įrodymų apie politikos, kuria siekiama nutraukti perpardavėjų importus iš Jungtinių Valstijų į Europą,
vykdymą“ (ginčijamo sprendimo 6.2 punktas, p. 12).
Šalių argumentai
Ieškovė nurodo, kad, remiantis 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar
laišku
Bergerat
, aiškiai galima daryti išvadą, jog CES sistema siekiama visiškai išsekinti perpardavėjų aprūpinimo
Caterpillar
gaminamomis atsarginėmis dalimis šaltinius Jungtinėse Valstijose. Taigi ginčijamame sprendime klaidingai teigiama, kad šis
dokumentas neparodo ketinimų izoliuoti EB/ELPA teritoriją nuo kitų geografinių teritorijų. Ši išvada ginčijamame sprendime
daroma tvirtinant, kad 1990 m. liepos 19 d. laiškas susijęs tik su perpardavėjų veikla „nesilaikant CES sistemos“. Tačiau,
ieškovės nuomone, tokiam aiškinimui prieštarauja tiek šio laiško tekstas, tiek CES sistemos struktūra, kuri paremta idėja,
kad perpardavėjai neturi teisės užsiimti tarpteritorine prekyba, o ši teisė suteikiama tik galutiniams vartotojams. Ieškovės
teigimu, perpardavėjai, kuriems taikomas 1990 m. liepos 19 d. laiške minimas eksporto draudimas, yra visi perpardavėjai, o
ne tik tie, kurie veikia nesilaikydami CES sistemos.
Komisija, palaikoma
Caterpillar
, tvirtina, kad šia kritika nepaisoma paties 1990 m. liepos 19 d. laiško teksto, kuriuo siekiama užtikrinti, jog visos suinteresuotosios
šalys, visų pirma perpardavėjai, laikytųsi CES sistemos, leidžiančios
Haladjian
teikti užsakymus Jungtinėse Valstijose savo klientų sąskaita.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad ieškovės kaltinimai, pateikti dėl 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar
laiško turinio išaiškinimo, išdėstyto ginčijamame sprendime, neleidžia abejoti šio išaiškinimo teisingumu. Ginčijamame sprendime
visiškai teisingai nurodoma, kad 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar Overseas
laiške frazę „stopping resellers’activities“ („užkirsti kelią perpardavėjų veiklai“) 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar Overseas
laiške, kuri savaime galėtų parodyti
Caterpillar
norą išstumti perpardavėjus, būtina aiškinti, remiantis jos kontekstu, t. y. atsižvelgiant į 1990 m. liepos 10 d.
Bergerat
laišką, kuriame pastaroji buvo iškėlusi griežto CES sistemos taikymo eksportui iš Jungtinių Valstijų klausimą. Šiame kontekste
„perpardavėjų veikla“, kuriai
Caterpillar
nori užkirsti kelią, gali būti suprantama kaip veikla, kurią siekia apriboti CES sistema, t. y. perpardavėjų, nesinaudojančių
CES sistemos tarpininkavimu, importą iš Jungtinių Valstijų į Europą. CES sistema siekiama išsekinti kaip tik šiuos aprūpinimo
šaltinius, o ne šaltinius, kurie pagal CES sistemą leidžia Europos perpardavėjui pirkti Jungtinėse Valstijose, jeigu jis veikia
Europos vartotojo sąskaita, kaip teigia ieškovė, nepateikdama kitų įrodymų.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimas dėl 1990 m. liepos 19 d.
Caterpillar
laiško
Bergerat
turi būti atmestas.
b)     Dėl kaltinimų, susijusių su
Bergerat
pasiūlymais
Haladjian
klientams
Ginčijamas sprendimas
Vertinant galimybę taikyti EB 81 straipsnio 1 dalį skundžiamiems susitarimams ir veiksmams EB/ELPA teritorijos valstybėse,
ginčijamame sprendime pažymima, kad per administracinę procedūrą
Haladjian
pateikė keletą dokumentų, susijusių su 1993 m. Prancūzijos platintojo
Bergerat
kai kuriems jos klientams pateiktais komerciniais pasiūlymais.
Haladjian
teigimu, šiuose pasiūlymuose yra „konkurenciją ribojančių sąlygų, nes juose siūlomos specialios nuolaidos už pardavimų padidinimą“,
t. y. kiekybinės nuolaidos, ir „kitų siūlymų, pavyzdžiui, dviem metams įšaldyti kainas“. Tačiau ginčijamame sprendime nurodoma,
kad „aplinkybė, jog
Bergerat
, naudodamasi informacija, patenkančia į CES sistemą, bando sužinoti
Haladjian
klientų pavadinimus ir imtis veiksmų juos pritraukti, nėra konkurencijos apribojimas“ (ginčijamo sprendimo 7.1 punkto b papunktis,
p. 21, pirmoji pastraipa).
Šalių argumentai
Ieškovė teigia, kad ginčijamame sprendime padaryta klaida, nes jame užsimenama apie
Bergerat
siūlymus jos klientams, neslepiant, jog ši bendrovė gali pasinaudoti „informacija, patenkančia į CES sistemą“. Todėl atrodo,
kad Komisija pripažįsta, jog CES sistema sudaro platintojams galimybę gauti informacijos apie perpardavėjų veiklą. Tačiau
ieškovė pabrėžia, kad per administracinę procedūrą pateikti dokumentai rodo, jog
Bergerat
turėjo
Haladjian
klientų pavadinimus jau 1993 m. balandžio 14 d., t. y. kitą dieną po to, kai pastaroji pranešė
Caterpillar
apie savo ketinimą veikti šių klientų vardu CES sistemoje. Be to, Komisija neatsižvelgia į aplinkybę, kad
Bergerat
atstovas vyko pas
Haladjian
lydimas
Caterpillar
atstovo, o tai įrodo suderintus šių įmonių veiksmus. Be to, ieškovė pabrėžia, kad iš 1999 m. gruodžio 21 d.
Caterpillar
laiško vienam Graikijos perpardavėjui paaiškėja, jog CES sistemai savaime būdinga, jog
Caterpillar
gaminių platintojas paskirties vietoje žino apie naują pirkėją, kuris naudojasi CES sistema, bei šių klientų pavadinimą.
Todėl bet kokios konfidencialios informacijos apie
Haladjian
veiklą perdavimą
Bergerat
, siekiant apsunkinti pirmosios bendrovės veiklą arba net išstumti ją iš rinkos kaip konkurentę, Komisija turėjo pripažinti
draudžiamais suderintais veiksmais EB 81 straipsnio požiūriu.
Ieškovė taip pat tvirtina, kad ginčijamame sprendime padaryta klaida, nes jame
Bergerat
ieškovės klientams pasiūlytos nuolaidos kvalifikuojamos kaip „kiekybinės nuolaidos“, kurios neriboja konkurencijos. Tačiau
šios nuolaidos nėra proporcingos nupirktam kiekiui, o suteikiamos nuo pardavimo didinimo ir todėl jos nėra kiekybinės nuolaidos
(1983 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimas
Michelin prieš Komisiją
, 322/81, Rink. p. 3461). Be to, ginčijamame sprendime neatsižvelgiama į tai, kad
Bergerat
taip pat siūlė įšaldyti kainas dvejiems metams. Taigi, atsižvelgiant į kontekstą siūlomų nuolaidų, kurios buvo tikslingai
siūlomos
Haladjian
klientams, išreiškusiems savo susirūpinimą dėl alternatyvaus aprūpinimo šaltinio Jungtinėse Valstijose išlaikymo ir įgaliodamos
ją kaip tarpininkę, nepaisant to, kad
Haladjian
, vienintelės
Bergerat
konkurentės Prancūzijos rinkoje, galimybės veikti buvo stipriai apribotos, akivaizdu, jog šių pasiūlymų dėl kainų tikslas
buvo apriboti konkurenciją nagrinėjamoje rinkoje išstumiant
Haladjian
.
Komisija tikina, kad nė viena aplinkybė neleidžia teigti, jog
Bergerat
pasiūlymai buvo neteisėti arba jog jie buvo pateikti remiantis informacija, gauta per CES sistemą, nes
Haladjian
klientai taip pat galėjo būti
Bergerat
klientais. Be to,
Haladjian
nepateikė įrodymų, kad CES sistema neišvengiamai reikalavo perduoti duomenis apie klientus, teikiančius užsakymus perpardavėjui.

Caterpillar
savo ruožtu nurodo, kad CES politika pagrįsta tuo, jog platintojams neperduodami duomenys apie galutinius vartotojus, importuojančius
į jų teritoriją.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas

Haladjian
teiginiai, kad jos konkurentė, Prancūzijos platintoja
Bergerat
, gavo informaciją, kurią pirmoji buvo pranešusi
Caterpillar
, t. y. klientų, kurie per CES sistemą buvo nusipirkę atsarginių dalių iš Jungtinių Valstijų platintojų, pavadinimus, kad
galėtų juos paveikti ir paskatintų pirkti iš
Bergerat
, o ne iš jos, iš esmės galėtų rodyti EB 81 straipsnio 1 dalies pažeidimą, jeigu jie būtų pagrįsti pakankamais įrodymais,
galinčiais tenkinti teisinius reikalavimus, kuriuos kelia ši nuostata. Kaip tik šiame kontekste, t. y. atsižvelgiant į bylos
medžiagoje esančius duomenis, reikia analizuoti šį, nors ir iš tikrųjų labai trumpą teiginį, kad „aplinkybė, jog
Bergerat
, naudodamasi informacija, patenkančia į CES sistemą, bando sužinoti
Haladjian
klientų pavadinimus ir imtis veiksmų juos pritraukti, nėra konkurencijos apribojimas“.
Dėl dokumentų, susijusių su
Bergerat
, kuriuos nurodo ieškovė, pasakytina, jog jų analizė leidžia tik konstatuoti, kad šios įmonės atstovas kartu su
Caterpillar
atstovu aplankė vieną iš
Haladjian
klientų, duodančių jai užsakymus pagal CES sistemą (1993 m. balandžio 14 d.
Bergerat
faksas (B.), ieškinio 32 priedas, p. 766), ir kad po šio apsilankymo minėtas klientas gavo iš
Bergerat
komercinį pasiūlymą, kuriame buvo siūloma „papildoma 10 % nuolaida už atsarginių dalių pirkimų neeksportuojant nuo 1993 m.
liepos 1 d. iki gruodžio 31 d. padidėjimą“ bei užšaldyti atsarginių dalių kainas 1993 m. ir 1994 metais. (1993 m. birželio
30 d.
Bergerat
laiškas (B.), ieškinio 32 priedas, p. 768). Šie dokumentai taip pat rodo, kad tokius pat įsipareigojimus
Bergerat
buvo prisiėmusi kito
Haladjian
kliento atžvilgiu po apsilankymo pas jį (1993 m. birželio 30 d.
Bergerat
laiškas (G.), ieškinio 32 priedas, p. 772).
Tačiau šių dokumentų nepakanka įrodyti, kad naudojantis CES sistema
Bergerat
buvo pranešti
Haladjian
klientų pavadinimai. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad, atsakydama į atitinkamą klausimą per teismo posėdį, ieškovė Pirmosios
instancijos teismui pasakė, jog 1993 m. gegužės 25 d. CES dokumentas (ieškinio 32 priedas, p. 767), kuriame yra kai kurių
klientų, kurių vardu ji veikė Jungtinėse Valstijose pagal CES sistemą, pavadinimai ir, be kita ko, dviejų minėtų klientų,
kuriems buvo pateiktas
Bergerat
komercinis pasiūlymas, pavadinimai, yra tas dokumentas, kurį jai atsiuntė
Caterpillar
, ir jog ji negalėjo nustatyti, ar jis taip pat buvo persiųstas
Bergerat
, ar
Bergerat
apie jį sužinojo per
Caterpillar
. Be to, būtina atsižvelgti į aplinkybę, kad visi
Haladjian
klientai, perkantys
Caterpillar
pagamintas atsargines dalis, neišvengiamai yra ir
Caterpillar
klientai, nusipirkę statybos mašiną, kuriai skirtos minėtos dalys. Taigi suprantama, kad
Caterpillar
atstovas apsilanko pas statybos technikos vartotojus, norėdamas sužinoti jų atsarginių dalių poreikius. Todėl
Bergerat
veiksmai bendraujant su
Haladjian
klientais, kai kada dalyvaujant
Caterpillar
atstovui, gali būti vertinami kaip komerciniai
Bergerat
veiksmai, kurių ji imasi visų savo
Caterpillar
markės techniką perkančių klientų,  kurie gali būti ir
Haladjian
klientais, atžvilgiu, ir tai nereiškia, kad buvo ribojama konkurencija EB 81 straipsnio požiūriu.
Be to, kalbant apie 1999 m. rugsėjo 21 d.
Caterpillar
laišką Graikijos perpardavėjui, pasakytina, kad jo turinys prieštarauja ieškovės teiginiams. Šiame laiške, kuriame aprašomi
pagrindiniai CES sistemos principai, aiškiai nurodoma, kad šiame kontekste Europos perpardavėjas gali pirkti iš bet kurio
Caterpillar
įgalioto platintojo, ir patikslinama, kad, jeigu perpardavėjas nuspręs pirkti iš CES Belgijoje, CES kreipsis į paskirties
vietos platintoją leidimo veikti jo vardu. Tačiau šis prašymas nereiškia, kad CES praneš šiam platintojui kliento, kuriuo
vardu veikia perpardavėjas, tapatybę.
Nė vienas dokumentas nepatvirtina ieškovės teiginių, kad
Bergerat
ar bet kuris kitas EB/ELPA teritorijos platintojas per CES sistemą gali prieiti prie klientų, kurie įgaliojo
Haladjian
atlikti tarpteritorinius pardavimus, pavadinimų.
Be to, kalbant apie ieškovės kaltinimus, susijusius su ginčijamo sprendimo klaidingumu dėl to, kad jame neanalizuojamos
Bergerat
dviem jos klientams pasiūlytos nuolaidos ir pasiūlymas užšaldyti kainas, nepaisant to, jog šiais komerciniais pasiūlymais
buvo siekiama išstumti
Haladjian
iš nagrinėjamos rinkos, pasakytina, kad jos teiginių, kurie yra susiję su EB 82, o ne EB 81 straipsnio pažeidimais, Komisija
neturėjo analizuoti nagrinėdama
Haladjian
skundą dėl
Caterpillar
, o ne dėl
Bergerat
. Šiuo atžvilgiu ieškovė neįrodė jokių
Caterpillar
ir
Bergerat
suderintų veiksmų dėl komercinių pasiūlymų.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimai dėl
Bergerat
pasiūlymų
Haladjian
klientams turi būti atmesti.
4.
Dėl kaltinimų, susijusių su dokumentais dėl Leverton
a)     Ginčijamas sprendimas
Apie dokumentus, kuriuos
Haladjian
pateikė, siekdama įrodyti, kad
Leverton
, vienas iš
Caterpillar
platintojų, įsikūrusių Jungtinėje Karalystėje, pasiūlė jai labai aukštas kainas, ginčijamo sprendimo 6.4 punkte pažymima,
jog tarifas, kurį
Leverton
pasiūlė
Haladjian
1993 m. balandžio 21 d. laiške, atitinka Jungtinės Karalystės vartotojams pasiūlytą kainą. Todėl ginčijamame sprendime daroma
išvada, kad, jeigu šis tarifas
Haladjian
yra labai didelis, jis yra labai didelis ir Jungtinės Karalystės vartotojams.
b)     Šalių argumentai
Ieškovė tvirtina, kad šiuo klausimu ginčijamame sprendime nenurodoma, jog 1983 m.
Leverton
pranešė privalėsianti nutraukti tiekimą
Haladjian
, ir tai, jog
Leverton
1993 m. balandžio 21 d. pasiūlymas, atitinkantis nacionalinį tarifą, yra toks pat, kokį tuo pat metu
Haladjian
pateikė
Maia
, paraginta
Caterpillar
. Be to, teiginys, kad, „jeigu šis tarifas
Haladjian
yra labai didelis, jis yra labai didelis ir (Jungtinės Karalystės) vartotojams“, yra neteisingas, nes perpardavėjų užsakymų
dydis, ketinant prekiauti Bendrijoje, leido gauti tarifus, apskaičiuotus pagal „Consumer price“ (juos
Maia
taip pat vadina „tarptautiniu tarifu“) iki CES sistemos įdiegimo, ir šios kainos buvo mažesnės nei nacionaliniai tarifai,
kuriuos Europos platintojai taikė savo teritorijose.
Komisija ir
Caterpillar
ginčija tokią analizę.
c)     Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad nė vienas ieškovės pateiktas argumentas neleidžia nustatyti akivaizdžios Komisijos
padarytos vertinimo klaidos.
Kalbant apie tai, kad nebuvo paminėtas
Leverton
atsisakymas parduoti prekes
Haladjian
1983 m. kovo mėnesį, pažymėtina, jog atitinkamo dokumento (ieškinio 5 priedas, p. 380) nagrinėjimas leidžia tik konstatuoti,
kad
Leverton
sustabdė
Haladjian
užsakymų vykdymą, laukdama informacijos apie
Caterpillar
gaminių realizavimo sistemos, kuri buvo ką tik įdiegta, kūrimą. Bet kokiu atveju šis dokumentas yra ankstesnis, nei buvo sukurta
CES sistema.
Kalbant apie tai, kad ginčijamame sprendime neminimas tuo pačiu metu pateiktas
Maia
pasiūlymas
Haladjian
, pažymėtina, jog šis pasiūlymas ginčijamame sprendime buvo išnagrinėtas analizuojant su
Maia
susijusius dokumentus. Taigi prie jo nebuvo grįžta nagrinėjant su
Leverton
susijusius dokumentus. Be to,
Maia
pasiūlymas susijęs su Italijoje, o ne su Jungtinėje Karalystėje galiojusiu tarifu ir jame minima 10 % nuolaida. Todėl jo sąlygos
nėra tokios pačios, kaip nurodytos
Leverton
pasiūlyme. Ieškovė taip pat nenurodo, kodėl šie pasiūlymai gali įrodyti
Caterpillar
ir Jungtinės Karalystės bei Italijos platintojų suderintus veiksmus šiuo klausimu.
Dėl kritikos, kurią ieškovė išdėstė dėl ginčijamo sprendimo teiginio, kad, „jeigu tarifas (taikomas Jungtinėje Karalystėje)
Haladjian
yra labai didelis, jis yra labai didelis ir (Jungtinės Karalystės) vartotojams“, t. y. kritikos, pagrįstos teiginiu, kad perpardavėjų,
prekiaujančių Bendrijoje, pateiktų užsakymų apimtis iki CES sistemos įdiegimo leido gauti mažesnes už nacionalines kainas,
pakanka pasakyti, jog ši kritika neturi įtakos ginčijamam sprendimui. Ginčijamame sprendime nurodoma, kad platintojas ir toliau
gali laisvai siūlyti kainas perpardavėjui bei gali pasiūlyti nacionalinę kainą arba bet kokią kitą kainą, kurią mano esant
tinkamą. Šiuo atžvilgiu ieškovė nenurodo, kodėl nagrinėjamu atveju
Leverton
pasiūlyta kaina buvo diskriminacinė jos atžvilgiu.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimai dėl
Leverton
dokumentų turi būti atmesti.
5.
Dėl kaltinimų, susijusių su dokumentais dėl Maia
Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas iškraipo
Maia
dokumentų, perduotų per administracinę procedūrą, turinį. Vietoje šių dokumentų, parodančių, ką turi daryti perpardavėjas,
kad išvengtų faktiško paralelinių importų Bendrijoje draudimo, analizės ginčijamame sprendime jie naudojami
Caterpillari
veiksmams paaiškinti ir pateisinti.
a)     Dėl dokumentų, susijusių su
Maia
,
ICBO
ir
Schmidt
tinklų
Ginčijamas sprendimas (6.3 punktas ir 7.1 punkto c papunktis)
Remiantis ginčijamu sprendimu, dokumentai dėl
Maia
, kuriuos
Haladjian
pateikė per administracinę procedūrą, leidžia konstatuoti, kad ši platintoja sukūrė lygiagretų platinimo tinklą, per kurį
buvo tiekiama
Haladjian
ne CES sistemoje. Šiuo klausimu svarbūs dokumentai aprašyti ginčijamo sprendimo 6.3 punkte. Tai yra 1990 m. vasario mėnesį
Caterpillar
gautas anoniminis laiškas, informuojantis apie tai, kad Italijos bendrovė
ICBO
, tarp kurios akcininkų yra A., vienas iš
Maia
vadovų, ir Jungtinių Valstijų bendrovė
Schmidt
, pirko iš
Maia
atsargines dalis
Schmidt
sąskaita, kuri šias dalis tiekdavo
Haladjian
, taip pat 1990 m. vasario 13 d. A. faksas
Schmidt
, kuriame pranešama, jog
Caterpillar
pageidauja paaiškinimų dėl
Maia
pardavimo
ICBO
, ir 1990 m. rugsėjo 21 d. A. laiškas
Schmidt
, kuriame šiai bendrovei pranešama apie
Caterpillar
vizitą ir apie
Maia
atsakymą apie pardavimą
ICBO
.
Šio 1990 m. rugsėjo 21 d. laiško turinys, atpasakotas ginčijamame sprendime, yra toks:
„<...> Mus aplankė (
Caterpillar
Prancūzijoje ir Italijoje atstovai). Štai ką jie mums papasakojo. Prancūzijoje yra labai stiprus konkurentas (
Haladjian
, kuri įtraukta į perpardavėjų sąrašą!), kuris praeityje gavo daug konteinerių iš Jungtinių Valstijų <...>. Konteineriai nebeatvyksta,
bet
Haladjian
tebetęsia sėkmingą verslą. Kas (kur) yra naujas šaltinis? (
Bergerat
) Marselyje sužinojo apie tam tikrus gandus dėl dalių iš
CAT
Italijoje judėjimo, kurį „valdo“ Italijos MAFIJA <…>. Mes atsakėme kaip ir pastarąjį kartą. Mes pažįstame
ICBO
; jie parduoda naudotą techniką į Afrikos valstybes <…>. Labai mandagiai
Caterpillar
atstovai pasakė tikį mumis, tačiau mes turime būti labai atsargūs, nes galiausiai jie galėtų reaguoti (nutraukdami sutartį)
<…>. Tai mūsų įmonei kelia didelį nerimą. Aš manau, kad mes turėtume asmeniškai aptarti šį klausimą, nes situacija tampa vis
pavojingesnė <…>“ (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, ketvirtoji pastraipa).
Remiantis ginčijamu sprendimu, šie dokumentai leidžia apibrėžti kontekstą, kuriam esant
Haladjian
pateikė užsakymą
Maia
1993 m. (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, p. 15, antroji pastraipa). Be kita ko, buvo atskleisti tokie faktai. Pirma,
Maia
, oficialioji
Caterpillar
platintoja, naudojo
ICBO
kaip lygiagretų oficialiojo tinklo tinklą atsarginių dalių prekybai į ne Europos valstybes, apeidama CES sistemą ir pažeisdama
savo platinimo sutartį. Antra,
ICBO
ir
Schmidt
gavo iš
Maia
dalių už kitokias kainas nei Italijos tarifas, apsimesdamos, kad dalys skirtos Jungtinėms Valstijoms. Iš tikrųjų šios dalys
buvo skirtos
Haladjian
verslui Afrikoje ir galbūt, vadovaujantis bent jau
Haladjian
teiginiais, Prancūzijoje. Trečia, apie
Maia
pardavimą
Haladjian
, atliktą tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
,
Caterpillar
buvo pranešama kaip apie naudotų gaminių pardavimą į Afriką. Ketvirta, 1993 m., kai
Caterpillar
sužinojo apie neteisėtą lygiagrečią
Maia
veiklą, pastaroji nusprendė nutraukti savo veiklą tinkle, kuriame dalyvavo
ICBO
,
Schmidt
ir
Haladjian
. Šiuo klausimu, A. parašius
Schmidt
, kad jis gavo savo generalinio direktoriaus nurodymą vengti kontaktų su
Haladjian
, tai veikiau buvo susiję tik su jų neteisėta prekybine veikla.
Ginčijamame sprendime pažymima, kad
Haladjian
neginčija šių aplinkybių. Be kita ko,
Haladjian
neįrodė, kokioms šalims buvo skirtos dalys, kurias jai tiekė
Maia
tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
. Be to, ginčijamame sprendime pastebima, kad
Haladjian
nenurodė nei to, kad iki užsakymo, kurį ji pateikė
Maia
1993 m. vasario 24 d. (toliau – 1993 m. vasario 24 d. užsakymas), ji bandė tiesiogiai iš
Maia
nupirkti dalių, skirtų Prancūzijai ar kitai EB/ELPA teritorijos rinkai, nei kad
Maia
atsisakė jai tiekti šias dalis, nei kad ginčo dėl kainų tokioje situacijoje atveju
Caterpillar
buvo įsikišusi kainų klausimu (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, p. 16 ir 17).
Šalių argumentai
Ieškovė tvirtina, kad trys dokumentai dėl
Maia
1990 m. aiškiai parodo, jog
Haladjian
pirkimas Italijoje, jei dalys buvo skirtos Prancūzijai, buvo ribojamas
Caterpillar
ir tam tikrų jos platintojų, o tai neatitinka CES sistemos nurodymų ir teiginių ginčijamame sprendime.
Dėl
Caterpillar
1990 m. vasario mėnesį gauto anoniminio laiško ieškovė pastebi, kad šis dokumentas aiškiai rodo, jog prekės, kurias
ICBO
nupirko Italijoje tarpininkaujant
Schmidt
, buvo nugabentos į Marselį, ir vėliau
Haladjian
jas atsiėmė bei atliko su jomis muitinės procedūras. Šis patikslinimas, kurio nėra ginčijamame sprendime, jos nuomone, įrodo,
kad
Haladjian
pirkimas tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
buvo skirtas Prancūzijai, o ne Afrikai.
Dėl 1990 m. vasario 13 d. A. fakso
Schmidt
ieškovė pastebi, kad jame ne tik nurodoma, jog
Maia
buvo susitikusi su
Caterpillar
, kad paaiškintų pardavimą
ICBO
. Šiame fakse A. taip pat klausia adresato nuomonės dėl vieną kartą atlikto pardavimo į Afriką 1986 metais. Vertinant jį kartu
su anoniminiu laišku, šis faksas leidžia konstatuoti, kad
Maia
iškraipė
Caterpillar
pristatytus faktus, nurodžiusi pardavimą į Afriką, t. y. pažeidžiant CES sistemą, kuri draudžia platintojui parduoti prekes
perpardavėjui, eksportuojančiam jas už teritorijos ribų, užuot pripažinusi pardavimą iš Italijos į Prancūziją, kaip paaiškėjo
iš anoniminio laiško. Tačiau, kadangi pardavimas iš Italijos į Prancūziją visiškai leistinas, kaip teigia
Caterpillar
ir Komisija, ieškovė teigia, kad sunku suprasti, kodėl apie pardavimą iš Italijos į Prancūziją, įskaitant ir pardavimą per
tarpininką, pavyzdžiui,
ICBO
, buvo pranešta anonimiškai ir vėliau „aiškinamasi“
Caterpillar
.
Dėl 1990 m. rugsėjo 21 d. A. laiško
Schmidt
, susijusio su
Caterpillar
Prancūzijoje ir Italijoje atstovų apsilankymu
Maia
įmonėje, ieškovė pabrėžia, kad šiame laiške, kalbant apie
Haladjian
situaciją, sakoma, jog ši perpardavėja praeityje per Havro ir Marselio uostus, „kur (
Bergerat
) turi informatorių“, buvo gavusi keletą konteinerių. Nuorodos į
Bergerat
šioje ir kitose laiško dalyse leidžia konstatuoti, kad
Caterpillar
veikė glaudžiai bendradarbiaudama su savo platintoja Prancūzijoje, ir parodo
Bergerat
vaidmenį stebint
Haladjian
bei
Caterpillar
imantis veiksmų, bandant atgrasinti
Maia
nuo tiekimo
Haladjian
. Šis laiškas taip pat turėtų būti susietas su 1990 m. liepos 10 d.
Bergerat
laišku
Caterpillar
, kuriame visiems dalyviams primenamos žaidimo taisyklės.
Be to, ieškovė kritikuoja ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame teigiama, kad pardavimu, įvykdytu tarpininkaujant
ICBO
, buvo siekiama apeiti CES sistemą, nes taip buvo sudaroma galimybė parduoti prekes į Afriką. Šis teiginys pagrįstas vien
1990 m. vasario 13 d. faksu, kuriame A. praneša
Schmidt
, kad buvo susitikęs su
Caterpillar
, norėdamas paslėpti
Haladjian
aprūpinimo Marselyje pėdsakus. Šis paaiškinimas pateikiamas tik dėl akių ir neatitinka nagrinėjamų faktų. Į tai atsižvelgiama
ginčijamame sprendime, kur teigiama, kad, nepaisant to, kaip turi būti aiškinamas šis laiškas, išlieka aplinkybė, jog
Haladjian
nesugebėjo įrodyti, kad visas
Maia
pardavimas ar jo dalis tarpininkaujant
ICBO
buvo skirtas Prancūzijai (žr. ginčijamo sprendimo 6.3 punktą, p. 17). Taigi negalėdama įrodyti savo teiginių, Komisija nusprendė,
kad
Haladjian
turi įrodyti priešingą nuomonę. Tačiau, be to, kad šis reikalavimas yra visiškai neteisingas, atsižvelgiant į minėtus dokumentus,
kurie aiškiai parodo, jog šis pardavimas buvo skirtas Prancūzijai, o ne Afrikai, juo taip pat pažeidžiamos teisės pareiškėjos,
kuri ginčijamame sprendime pirmą kartą kaltinama nepateikusi įrodymų šiuo klausimu, nors to nė karto nebuvo prašoma per dešimt
procedūros metų. Be to, Komisijai neturėjo kilti abejonių dėl galutinės įmonėje
Maia
tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
užsakytų dalių paskirties vietos, nes didžiąją dalį savo pardavimo
Haladjian
vykdė Prancūzijoje.
Komisija ginčija ieškovės argumentus, kad dokumentai įrodo, jog
Maia
siekė nuslėpti nuo
Caterpillar
ne tik CES sistemos pažeidimą, vykdant nedeklaruotą eksportą į Afriką, bet ir nerašytos taisyklės, kuri neleido
Maia
parduoti prekių Europos perpardavėjui, perkančiam EB/ELPA teritorijai skirtas dalis, pažeidimą. Ieškovė kaip atspirties tašku
vadovaujasi tuo, kad egzistuoja apribojimų, kuriuos būtina nuslėpti, nepateikdama atitinkamų įrodymų, ir daro tai nepaisydama
to, jog ji turėjo galimybę įrodyti tikrą dalių, nupirktų iš
Maia
tarpininkaujant
ICBO
, paskirties vietą.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Iš esmės ieškovė skundžia ginčijamame sprendime pateiktą vertinimą, kad dokumentai dėl
Maia
, susiję su laikotarpiu iki 1993 m. vasario 24 d. užsakymo, neleidžia konstatuoti prekybos Bendrijoje apribojimų, kiek tai
susiję su Europos perpardavėjais. Šiuo požiūriu ieškovė neneigia, kad, pirkdama Italijoje, naudojosi
Maia
,
ICBO
ir
Schmidt
tinklo paslaugomis, o tvirtina, jog šios prekės buvo skirtos tik prekybai Bendrijoje, t. y. iš Italijos į Prancūziją, ir tai
buvo daroma, siekiant apeiti sistemą, kuri, jos nuomone, darė neįmanomą tokį pardavimą dėl
Caterpillar
ir jos platintojų, visų pirma
Bergerat
, veiksmų.
Vis dėlto ginčijamame sprendime šis teiginys buvo atmestas dėl to, kad nė vienas dokumentas neleidžia konstatuoti, jog buvo
draudžiama taip parduoti Bendrijoje. Visų pirma ginčijamame sprendime pažymima, kad
Haladjian
nebando įrodyti, jog Italijoje, tarpininkaujant
ICBO
, gautos atsarginės dalys tikrai buvo skirtos Prancūzijai. Taigi nebuvo įrodyta prielaida, kuria remdamasi ieškovė pateikia
argumentą. Be to, ginčijamame sprendime nurodoma, kad net darant prielaidą, jog galutinė atsarginių dalių paskirties vieta
tikrai buvo Prancūzijoje, tai neįrodo, kad
Caterpillar
būtų uždraudusi savo platintojams parduoti atsargines dalis
Haladjian
(žr. ginčijamo sprendimo 6.3 punktą, p. 16, trečioji pastraipa).
Taigi reikia išnagrinėti atitinkamus bylos medžiagoje esančius dokumentus, norint nustatyti, ar Komisija padarė akivaizdžią
vertinimo klaidą, nusprendusi dėl nepakankamų įrodymų atmesti ieškovės teiginius dėl galutinės iš
Maia
, tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
, nupirktų atsarginių dalių paskirties vietos Prancūzijoje ir dėl aplinkybės, kad praktiškai ieškovė negalėjo pirkti tiesiogiai
iš
Maia
dėl tariamo
Caterpillar
ir jos Europos platintojų susitarimo ar suderintų veiksmų.
Visų pirma reikia pabrėžti, kad ieškovės nurodytiems dokumentams tenka labai ribota įrodomoji galia dėl jų prigimties ir jų
konteksto. Pavyzdžiui, pirmas dokumentas dėl
Maia
,
ICBO
ir
Schmidt
tinklo veiklos 1990 m. yra anoniminis laiškas, atsiųstas
Caterpillar
1990 m. vasario mėnesį. Kiti du ieškovės nurodyti dokumentai, t. y. 1990 m. vasario 13 d. A. faksas
Schmidt
ir 1990 m. rugsėjo 21 d. A. laiškas
Schmidt
, buvo surašyti tokiomis aplinkybėmis, kai
Caterpillar
, gavusi anoniminį laišką, kėlė klausimą, ar jos Italijos platintoja elgiasi lojaliai ir laikosi platinimo sutarties.
Remiantis šių trijų dokumentų analize, galima suformuluoti toliau išdėstytus teiginius. Pirma, anoniminiame 1990 m. vasario
mėnesio laiške
Caterpillar
nurodoma, kad
Schmidt
tarpininkaujant
ICBO
parduotos dalys buvo nugabentos į sandėlį Marselyje. Iš ten jas „atsiėmė ir atliko su jomis muitinės procedūras
Haladjian
“. Antra, 1990 m. vasario 13 d. A. fakse
Schmidt
mini, kad 1986 m.
Maia
už 120 mln. Italijos lirų atsarginių dalių pardavė įmonei
ICBO
. Dalys Italijos verslininkų turėjo būti panaudotos Kamerūne ir Gabone. Trečia, 1990 m. rugsėjo 21 d. A. laiške
Schmidt
pirmiausia nurodoma, kad,
Caterpillar
atstovams lankantis įmonėje
Maia
,
Caterpillar
pranešė
Maia
žinanti, kad
Haladjian
Havre ir Marselyje gavo keletą atsarginių dalių konteinerių iš Jungtinių Valstijų, kad minėti konteineriai nebeatvyksta,
tačiau
Haladjian
pardavimas nesumažėjo, todėl
Caterpillar
kelia klausimą, koks galėtų būti naujas
Haladjian
aprūpinimo šaltinis. Toliau šiame laiške pasakojama apie
Maia
atsakymą, kuris jau buvo duotas
Caterpillar
ir iš kurio matyti, kad
Maia
žinojo, jeigu taip galima pasakyti, kad
ICBO
parduoda naudotas atsargines dalis, kurios turi būti naudojamos keliose Afrikos valstybėse.
Todėl, perskaičius šiuos tris laiškus, ginčijamo sprendimo išvada, kad
Haladjian
pateikti dokumentai neleidžia nustatyti galutinės šios įmonės Italijoje įsigytų dalių paskirties vietos, nėra akivaizdžiai
klaidinga. Iš esmės informacija, suprantama iš anoniminio laiško, kad
Haladjian
iš įmonės
Maia
, tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
, nupirktos dalys buvo nugabentos į Marselį, kur buvo atliktos muitinės procedūros, o tai leido manyti, kad į Jungtines Valstijas,
kur įsikūrusi
Schmidt
, eksportuotos dalys vėliau buvo reeksportuotos į Prancūziją, kur buvo atliktos muitinės procedūros, turi būti palyginta su
Caterpillar
suteikta įmonės
Maia
informacija,  kurioje kalbama apie pardavimą į Afriką. Taigi tam tikri dokumentai leido manyti, kad galutinė tam tikrų dalių
paskirties vieta iš tikrųjų buvo Afrikoje. Todėl, nesant
Haladjian
pateiktų įrodymų dėl galutinės įmonės
Maia
, tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
, nupirktų dalių paskirties vietos, Komisijos negalima kaltinti ginčijamame sprendime nusprendus, kad nėra įrodymų, jog galutinė
šių dalių paskirties vieta tikrai buvo Prancūzijoje.
Be to, nepaisant tikros nagrinėjamų dalių paskirties vietos, dokumentai, nurodyti ginčijamame sprendime ir kritikuoti ieškovės,
neįrodo, kad pardavimas Bendrijoje nebuvo galimas dėl
Caterpillar
veiksmų. Šiuo klausimu būtina konstatuoti, kad ieškovė neįrodė nė menkiausio
Caterpillar
ir jos Europos platintojų susitarimo ar suderintų veiksmų, dėl kurių ieškovė nebūtų turėjusi galimybės pirkti Italijoje ir
parduoti Prancūzijoje, buvimo, o tai yra pagrindinis šio ieškinio teiginys.
Be to, ieškovė negali teigti, kad buvo pažeistos jos, kaip pareiškėjos, teisės dėl to, jog per administracinę procedūrą ji
neturėjo galimybės pateikti įrodymų dėl galutinės iš įmonės
Maia
, tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
, nupirktų dalių paskirties vietos, nes pati ieškovė savo pastabose dėl laiško pagal 6 straipsnį teigė, kad šių dalių paskirties
vieta buvo Prancūzija, bet tuo metu nepateikė atitinkamų įrodymų. Taigi ieškovė negali kaltinti Komisijos atmetusi jos teiginį
dėl nepakankamų įrodymų.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimai, susiję su dokumentais dėl
Maia
,
ICBO
ir
Schmidt
tinklo, kurio paslaugomis
Haladjian
naudojosi prieš pateikdama 1993 m. vasario 24 d. užsakymą, turi būti atmesti.
b)     Dėl dokumentų, susijusių su 1993 m. vasario 24 d. užsakymu
Ginčijamas sprendimas
Ginčijamame sprendime taip pat nagrinėjama kita dokumentų grupė, susijusi su 1993 m. vasario 24 d. užsakymu bei su įmonės
Maia
ir netiesiogiai
Caterpillar
elgesiu su ja. Šiuo atveju reikšmingi toliau aprašyti dokumentai.
1993 m. vasario 24 d. laišku
Haladjian
pranešė
Maia
, kad keletas Prancūzijos vartotojų, kurių laiškai buvo pateikti priede, pavedė jai nupirkti
Caterpillar
gaminamų atsarginių dalių, kad ji aptarė šių laiškų turinį su
Caterpillar
, kuri jai nurodė, jog reikėtų pateikti užsakymą vienam iš platintojų, todėl ji būtų suinteresuota nusipirkti atsarginių dalių
už „Consumer price“ Jungtinių Valstijų doleriais (toliau – doleriai) (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, penktoji pastraipa).
Po 1993 m. kovo 30 d.
Haladjian
priminimo 1993 m. kovo 31 d.
Maia
nusiuntė
Caterpillar
faksą, norėdama gauti informacijos, ką jai daryti, ir taip pat susisiekė su
Caterpillar
telefonu. Remiantis 1993 m. balandžio 20 d. įmonės
Maia
vidaus pažyma,
Caterpillar
atsakiusi, kad
Maia
turinti atsakyti
Haladjian
ir kad, jeigu
Maia
su tuo sutinkanti, ji galinti pasiūlyti kainą pagal Italijos tarifą (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, septintoji pastraipa).
Pagal ginčijamą sprendimą 1993 m. vasario 24 d. užsakymas yra netipinis. Pirma,
Haladjian
paaiškina, kad Prancūzijos klientai pavedė jai nupirkti
Caterpillar
gaminamų atsarginių dalių, tačiau toks pavedimas nėra būtinas, kai perpardavėjas perka dalis vienoje EB/ELPA teritorijos valstybėje,
norėdamas jas parduoti kitoje šios teritorijos valstybėje. Antra,
Haladjian
nurodo, kad ji aptarė šiuos įgaliojamuosius laiškus su vienu iš
Caterpillar
vadovų, nors perpardavėjas, užsiimantis prekyba Bendrijoje, kad pateiktų užsakymą, neprivalo su niekuo tartis. Trečia, 1993 m.
vasario 24 d. užsakyme prašoma kainas apskaičiuoti ne vietine valiuta, o doleriais, remiantis „Consumer price“
.
Tačiau kiekvienas platintojas pardavimo kainas nustato savo valiuta, o ne doleriais (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas).
Šiuo atžvilgiu ginčijamame sprendime primenama, pirma, kad
Haladjian
neįrodė, jog anksčiau
Maia
ar kiti Europos platintojai būtų nustatę jai kainas doleriais, kai produktai buvo skirti Prancūzijai ar kitoms EB/ELPA teritorijos
valstybėms, antra, kad
Haladjian
nepateikė įrodymų, jog
Maia
būtų taikiusi šį tariamą tarptautinį tarifą doleriais bendraudama su kitais Bendrijos klientais ir todėl atsisakymas taikyti
šias kainas
Haladjian
yra diskriminacija, bei, trečia, kad
Haladjian
neįrodė, jog neįsikišus
Caterpillar
ji būtų galėjusi mokėti mažesnę kainą, nei buvo pasiūlyta 1993 m. balandžio 8 d.
Maia
laiške. Taigi 1993 m. vasario 24 d. užsakymu, atsižvelgiant į jo turinį, reaguojama į tai, kad
Maia
nusprendė nebetiekti prekių
Haladjian
apeidama CES sistemą, ir juo buvo siekiama gauti informacijos skundui pagrįsti (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas ir 7.1 punkto
c papunktis).
Be to, ginčijamame sprendime (6.3 punktas, šeštoji pastraipa) nurodoma 1993 m. kovo 30 d., taigi nurodomas po 1993 m. vasario
24 d. užsakymo A. laiškas
Schmidt
. Šiame laiške sakoma:
„Pirmos naujienos iš
Caterpillar
nėra geros. Pirmadienį po pietų mano generalinis direktorius paskambino man, norėdamas pasakyti, kad jam skambino iš Ženevos
ir patarė vengti parduoti prekes
H. F. Avignon
; oficialiai to negalima daryti, todėl mes atsakysime ir pasiūlysime Italijos kainoraštį (t. y. vartotojų kainas (
Consumer price
) doleriais, vidutiniškai padidintas du kartus!!!); netrukus mes gausime galutinį
Caterpillar
atsakymą. <…>“
1993 m. balandžio 8 d. laišku
Maia
pasiūlė
Haladjian
Italijos tarifą atitinkančias kainas su 10 % nuolaida. 1993 m. balandžio 22 d. laišku
Haladjian
atmetė šį pasiūlymą ir paprašė parduoti jai prekes už „Consumer price“ doleriais, kaip tai buvo siūloma kitiems
Maia
klientams Bendrijoje, su nuolaida.
Haladjian
informavo
Maia
apie savo ketinimą pateikti Komisijai skundą dėl diskriminacinių kainų.
Maia
, remiantis minėta 1993 m. balandžio 20 d. jos vidaus pažyma, informavo
Caterpillar
ir
Bergerat
apie tokią
Haladjian
reakciją (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, aštuntoji ir devintoji pastraipos).
Remiantis 1993 m. balandžio 20 d.
Maia
vidaus pažyma,
Haladjian
kreipėsi į
Maia
, mat galėjo šantažuoti šią, nes, pirma, seniau Bendrijos klientams
Maia
taikė tarptautinį tarifą (kaip teigiama ginčijamame sprendime, ši pažyma atkartoja 1993 m. balandžio 22 d.
Haladjian
laišką
Maia
, nurodytą pirmesniame punkte, kuriame nurodoma „Consumer price“ doleriais), antra,
Maia
nesilaikė CES sistemos taisyklių pardavimo ne Bendrijoje atvejais, trečia,
Haladjian
galėjo įrodyti
Maia
pardavimą
Haladjian
tarpininkaujant
ICBO
ir, ketvirta, kai kurie
Caterpillar
vadovai žinojo apie lygiagrečią
Maia
veiklą, kurią ji iki šiol slėpė (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas, antroji pastraipa ir 10 pastaba puslapio pabaigoje).
Kadangi 1993 m. vasario 24 d. užsakyme minimi pokalbiai su
Caterpillar
ir, atsižvelgiant į
Maia
nuogąstavimus dėl galimo jos platinimo sutarties nutraukimo dėl CES sistemos pažeidimų, ginčijamame sprendime pažymima, kad
„nekeista“, jog
Maia
paprašė
Caterpillar
paaiškinti, kaip reikėtų elgtis su šiuo užsakymu. Šiuo klausimu ginčijamame sprendime nurodoma, kad
Caterpillar
į šį prašymą atsakė, jog
Maia
turinti atsakyti
Haladjian
ir, jeigu
Maia
su tuo sutinkanti, ji galinti pasiūlyti kainą pagal Italijos tarifą. Remiantis ginčijamu sprendimu, tai tėra „patarimas“.
Kaip teigiama ginčijamame sprendime, šio patarimo
Maia
paklausė 1993 m. balandžio 8 d. veikdama visiškai savarankiškai, nes ji pasiūlė
Haladjian
Italijos tarifu paremtą kainą su 10 % nuolaida, tokia pačia, kuri buvo suteikiama vienam iš didžiausių
Maia
klientų. Todėl ginčijamame sprendime daroma išvada, kad šios
Maia
ir
Caterpillar
konsultacijos nėra susitarimas, kuriuo būtų siekiama sutrukdyti ar apsunkinti paralelinę prekybą tarp valstybių narių EB 81 straipsnio
prasme. Be to, ginčijamame sprendime pažymima, kad, atsižvelgiant į tai, jog minėti dokumentai neįrodo konkurencijos apribojimo
EB 81 straipsnio prasme, tariamas
Bergerat
spaudimas
Caterpillar
, kad pastaroji kontroliuotų importą į Prancūziją, taip pat nėra konkurencijos apribojimas (ginčijamo sprendimo 6.3 punktas,
p. 17, ir 7.1 punkto c papunktis).
Šalių argumentai
Pirmiausia ieškovė ginčija tai, kaip ginčijamame sprendime buvo įvertinti tam tikri 1993 m. dokumentai dėl
Maia
.
Pirma, ji kritikuoja ginčijamame sprendime pateiktą vertinimą, kad 1993 m. vasario 24 d. užsakymas yra netipinis. Pirma, ji
pažymi, kad ginčijamame sprendime nenurodoma, jog minėtas užsakymas buvo pateiktas tuo pačiu metu, kai
Haladjian
bendravo su
Caterpillar
dėl CES sistemos taikymo jos atžvilgiu, ir yra susijęs su jos 1993 m. kovo 30 d. ir balandžio 13 d. susirašinėjimu su
Caterpillar
. Antra, ieškovė tvirtina, kad ginčijamame sprendime vadovaujamasi principu, jog nėra prekybos Bendrijoje apribojimų ir dėl
to nėra normalu teikti su Prancūzijos rinka susijusius reikalavimus
Maia
, nurodant išankstinį
Caterpillar
pritarimą. Nors tokia pastaba gali atrodyti teoriškai pagrįsta, ieškovė vis dėlto teigia, kad iš tikrųjų dokumentai dėl
Maia
parodo, jog prekyba Bendrijoje ribojama. Pavyzdžiui,
Maia
, kuri dėl
Haladjian
užsakymo nedelsdama pradėjo konsultuotis su
Caterpillar
, reakcija parodo, kad laisvai ir atvirai verstis prekyba Bendrijoje nebuvo įmanoma. Šiuo atžvilgiu ieškovė pastebi, kad,
nors 1993 m. vasario 24 d. nuoroda į
Haladjian
kontaktus su
Caterpillar
galėtų bent jau paaiškinti tai, jog
Maia
kreipėsi į pastarąją bendrovę prašydama paaiškinti, ši nuoroda nepateisina to, jog
Maia
iš jos prašė instrukcijų. Trečia, ieškovė pabrėžia, kad nusprendus, jog
Haladjian
prašymas apskaičiuoti kainas remiantis „Consumer price“ doleriais yra „netipinis“, ginčijamame sprendime neatsižvelgiama
į prekybos Bendrijoje kainų struktūrą. Iš tikrųjų perpardavėjų pirkimas paprastai vyko pagal šį tarifą (kuris 1993 m. balandžio
30 d.
Maia
pažymoje taip pat vadinamas „tarptautiniu tarifu“), o ne pagal pernelyg padidintus nacionalinius tarifus, kol
Caterpillar
tam pasipriešino.
Be to, ieškovė pabrėžia, kad 1993 m. balandžio 30 d.
Maia
pažymos, persiųstos
Caterpillar
balandžio 23 d., reikšmės negalima apriboti iki dviejų argumentų, pacituotų ginčijamame sprendime, t. y. kad
Caterpillar
paragino
Maia
atsakyti
Haladjian
, patardama jai laikytis Italijos tarifo, ir kad
Maia
informavo
Bergerat
apie
Haladjian
reakciją į tokį kainų pasiūlymą. Šioje pažymoje taip pat nurodoma, kad
Caterpillar
iš pradžių patarė
Maia
, prieš atsakant
Haladjian
, laimėti laiko, kad
Maia
norėjo sužinoti, ar kitas Italijos perpardavėjas gavo tokį pat prašymą, jog prireikus būtų duotas toks pat atsakymas, kad
Caterpillar
„patarimai“ neapsiribojo rekomendacija
Maia
pasiūlyti
Haladjian
Italijos tarifą, nes
Caterpillar
domėjosi pardavimo sąlygų detalėmis ir rekomendavo paklausti Prancūzijos klientų mašinų modelių ir numerių, kad
Maia
dar kartą bandė laimėti laiko, kai 1993 m. balandžio 16 d.
Haladjian
paprašė pranešti jai Italijos tarifą, ir kad
Maia
informavo
Bergerat
ne tik paprasčiausiai apie „
Haladjian
reakciją“, kaip neteisingai teigiama ginčijamame sprendime, bet ir apie tai, kaip
Maia
elgėsi
Haladjian
atžvilgiu.
Galiausiai ieškovė pabrėžia, kad ginčijamame sprendime turėjo būti atsižvelgta į paaiškinimus, išdėstytus 1993 m. kovo 30 d.
A. laiške
Schmidt
, iš kurio suprantama, kad
Caterpillar
„patarė“
Maia
vengti tiekti prekes „HF Avignon“ (t. y.
Haladjian
), nes „oficialiai to negalima daryti“, kad
Maia
pasiūlys
Haladjian
Italijos tarifą ir kad
Maia
laukia galutinio
Caterpillar
atsakymo šiuo klausimu.
Antra, ieškovė kritikuoja ginčijamame sprendime išdėstytus motyvus, pasitelktus pagrįsti teiginį, kad
Maia
kainos buvo pasiūlytos išlaikant visišką autonomiją ir kad
Maia
konsultavimasis su
Caterpillar
nėra susitarimas EB 81 straipsnio prasme, t. y. ji kritikuoja išvadą, kad
Haladjian
reikalavimais, pateiktais
Maia
, buvo siekiama tik šantažuoti
Maia
, ir išvadą, kad
Maia
ir
Caterpillar
bendravimo turinį paaiškina aplinkybė, jog pirkimo, vykdomo tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt,
paskirties vieta buvo Afrikoje.
Kalbant apie tariamą šantažą, ieškovės nuomone, toks aiškinimas neatitinka įvykių chronologijos, nes 1993 m. vasario 24 d.
užsakymas buvo pateiktas anksčiau, nei buvo nutraukti prekybiniai santykiai tarpininkaujant
Maia
, o apie tai buvo pranešta 1993 m. kovo 30 d. A. laiške
Schmidt
. Be to, šis užsakymas buvo pateiktas prieš du mėnesius iki
Haladjian
grasinimo kreiptis į Bendrijos institucijas, kuris buvo pareikštas 1993 m. balandžio 22 d. laiške
Maia
atsisakius pasiūlyti jai tokias pačias kainas kaip ir pasiūlymuose kitiems Bendrijos pirkėjams, esantiems panašioje situacijoje.
Kaip ir klaidos, padarytos dėl 1990 m. dokumentų, atveju, ginčijamame sprendime dar kartą teigiama, kad sandorių, sudarytų
tarpininkaujant
ICBO
, paskirties vieta buvo Afrikoje, apeinant CES sistemą, ir kad
Haladjian
neįrodė, jog buvo priešingai. Tačiau klausimas dėl
Maia
pardavimo
Haladjian
tarpininkaujant
ICBO
visiškai skiriasi nuo klausimo dėl 1993 m. vasario 24 d. užsakymo, kuriuo siekiama tiesiogiai ir atvirai pirkti prekes iš
Maia
, laikantis
Caterpillar
priimtos sistemos. Todėl 1993 m. vasario 24 d. užsakymo aiškinimas, atsižvelgiant į ankstesnius
Maia
ir
Haladjian
komercinius santykius, neišvengiamai lemia visišką situacijos nesupratimą. Kad ir kaip būtų galima vertinti santykius su
ICBO
, nesvarbu, ar būtų pripažinta, jog jie riboja prekybą Bendrijoje, šie santykiai bet kokiu atveju neturi daryti įtakos tiesioginių
susitarimų, kuriuos sudarė
Maia
ir
Caterpillar
dėl atsakymo į
Haladjian
užsakymą, įrodymų vertinimui.
Trečia, ieškovė sako, kad ginčijamame sprendime neteisingai teigiama, jog ji neįrodė kainų diskriminacijos, kuria
Haladjian
kaltina
Maia
1993 m. balandžio 22 d. laiške. Norint konstatuoti atvirą ir sąmoningą diskriminacinį šių kainų poveikį, pakanka prisiminti
1993 m. kovo 30 d. A. laišką
Schmidt
. Be to, ginčijamame sprendime, neprieštaraujant kitiems teiginiams, nebuvo galima neigti, kad
Maia
kitų Bendrijos klientų atžvilgiu taikė tarptautinį tarifą, nes ši aplinkybė du kartus minima šiame sprendime, kai jame kalbama
apie ranka rašytą 1993 m. balandžio 30 d.
Maia
vidaus pažymą (6.3 punktas, p. 14, priešpaskutinė pastraipa, p. 15, paskutinė įtrauka), nepaisant to, kad ginčijamo sprendimo
10 išnašoje pažymima, jog tarptautinio tarifo minėjimas šioje
Maia
vidaus pažymoje nėra
Maia
„prisipažinimas“, o tik 1993 m. balandžio 22 d.
Haladjian
laiško turinio atpasakojimas.
Toks aiškinimas neteisingas, nes, net darant prielaidą, jog 1993 m. balandžio 30 d. vidaus pažymos autorius tik citavo 1993 m.
balandžio 22 d.
Haladjian
laišką, šioje pažymoje teigiama, kad šis faktas akivaizdus, kad
Haladjian
gali jį įrodyti ir kad aplinkybė, jog
Caterpillar
galėtų apie tai sužinoti, jam kelia nerimą. Ši pažyma taip pat įrodo ne tik tai, kad diskriminacija, kurią patyrė
Haladjian
, yra tikra, bet ir tai, kad
Maia
nuogąstavo, jog
Caterpillar
sužinos, kad ji konkurencingomis kainomis parduodavo prekes, kurių paskirties vieta buvo kitose valstybėse narėse („avrà
certamente „material“ che puo „inchiodarci e avvalorare la sua affermazione dell’ultima lettera“ (noi vendiamo usando il listino
Internazionale a clienti EEC“)
.
Be to, ieškovė pažymi, kad 1994 m. gegužės mėnesį ji sužinojo apie
Maia
pasiūlymą Jungtinės Karalystės vartotojui (toliau – C.) palankesnėmis kainomis, nei
Maia
buvo pasiūliusi jai (skirtumas, atsižvelgiant į dalis, siekė 90–160 %). Tuo metu
Haladjian
taip pat buvo gavusi vieno Italijos perpardavėjo (toliau – M.) pasiūlymą, kuris pirko iš
Maia
ir galėjo pateikti pasiūlymą
Haladjian
žemesnėmis kainomis, nei
Haladjian
galėjo gauti tiesiogiai iš
Maia
.
Ketvirta, ieškovė tvirtina, kad iš išdėstytų argumentų paaiškėja, jog Komisija padarė teisės klaidą nekonstatavusi
Caterpillar
ir
Maia
suderintų veiksmų buvimo. Komisijos argumentai pagrįsti tuo, kad 1993 m. vasario 24 d. užsakymas buvo netipinis, ir aplinkybe,
kad
Haladjian
neįrodė, jog prieš šį užsakymą būtų buvę pateikti kiti panašūs užsakymai. Tačiau tam, kad Bendrijos vidaus užsakymo atveju
būtų konstatuotas konkurencijos apribojimas, nebūtina remtis subjektyviais sandorio motyvais arba tuo, ar anksčiau buvo sudaryti
panašūs sandoriai.
Komisija neigia ieškovės argumentus, primindama, kad iš ginčijamo sprendimo paaiškėja, jog
Caterpillar
ir
Maia
kontaktai, pateikus 1993 m. vasario 24 d. užsakymą, neįrodo, kad būtų buvusi tariama nerašyta taisyklė, draudžianti perpardavėjams
eksportuoti EB/ELPA teritorijoje, ir juos paaiškina ypatingas kontekstas, kuriame buvo pateiktas šis užsakymas. Be to, nėra
įrodymų, kad
Maia
tokio sandorio pardavimo kainą, įskaitant ir
Haladjian
pasiūlytą 10 % nuolaidą, nenustatė laisvai. Komisija taip pat kritikuoja teiginį, kad dokumentai dėl
Maia
pasiūlymo C. ir M. pasiūlymo
Haladjian
turi pakankamą įrodomąją galią.
Be to,
Caterpillar
pabrėžia, kad
Maia
vienašališkai nusprendė susisiekti su
Caterpillar
ir
Bergerat
ir kad atsakant buvo paprasčiausiai pasiūlyta vertinti
Haladjian
taip pat kaip ir kitus atsarginių dalių pirkėjus, t. y. pasitelkiant mažmeninės prekybos kainoraštį.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Nė vienas iš ieškovės pateiktų argumentų neleidžia nustatyti akivaizdžios Komisijos vertinimo klaidos. Nagrinėjamu atveju
ieškovė apsiriboja įvairių Komisijos cituotų ir išnagrinėtų dokumentų, susijusių su 1993 m. vasario 24 d. užsakymo vykdymu,
kritika, nepateikdama įrodymų, verčiančių suabejoti ginčijamo sprendimo išvada šiuo klausimu, t. y., viena vertus, išvada,
kad
Maia
ir
Caterpillar
susitarimas šio užsakymo vykdymo klausimu nėra konkurencijos apribojimas EB 81 straipsnio prasme, ir, antra vertus, išvada,
kad kaina, kurią
Maia
pasiūlė
Haladjian
, t. y. nacionalinis Italijos tarifas su 10 % nuolaida, buvo nustatyta visiškai nepriklausomai, nepaisant
Caterpillar
, kuri pasiūlė taikyti nacionalinį Italijos tarifą, rekomendacijos.
Remiantis ginčijamu sprendimu,
Maia
ir
Caterpillar
susitarimą dėl atsakymo į
Haladjian
užsakymą, kuris, be kita ko, matomas iš 1993 m. balandžio 20 d.
Maia
vidaus pažymos, išsiųstos
Caterpillar
1993 m. balandžio 23 d., paaiškina kontekstas, kuriam esant šis užsakymas buvo pateiktas, ir aplinkybė, kad minėtame užsakyme
pažymima, jog
Haladjian
aptarė su
Caterpillar
tam tikrus jo aspektus, t. y.
Haladjian
klientų pavedimus.
Reikia priminti, kad seniau
Maia
pardavimas
Haladjian
vyko per tinklą, kuriame turėjo veikti
ICBO
Italijoje ir
Schmidt
Jungtinėse Valstijose. Be to, po
Caterpillar
tyrimo
Maia
nusprendė nutraukti šią tiekimo liniją, siekdama išvengti savo platinimo sutarties nutraukimo, nes
Caterpillar
pagrasino tai padaryti (žr. 1993 m. kovo 30 d. A. laišką
Schmidt
, ieškinio 29 priedas). Šiomis aplinkybėmis ginčijamas sprendimas nėra akivaizdžiai neteisingas tiek, kiek jame konstatuojama,
kad
Maia
paklausė
Caterpillar
, kaip ji turėtų elgtis, atsakydama į 1993 m. vasario 24 d. užsakymą, nes nenorėjo prarasti savo platinimo sutarties privalumų.
Tokį elgesį paaiškina pats minėto užsakymo turinys, kuriame minimi kontaktai su
Caterpillar
, ir pirkimo pavedimai, pasirašyti Prancūzijos vartotojų, nors tokių kontaktų ir pavedimų parduodant Bendrijoje iš Italijos
į Prancūziją nereikalaujama. Taigi
Maia
galėjo pagrįstai jaustis privalanti susisiekti su
Caterpillar
, kad gautų daugiau informacijos šiuo klausimu.
Todėl ginčijamame sprendime padarius išvadą, kad
Maia
ir
Caterpillar
susitarimas paaiškinamas konjunktūrinėmis priežastimis, kurios neleidžia teisiniu požiūriu pakankamai užtikrintai konstatuoti
pardavimo perpardavėjams Bendrijoje apribojimų, nebuvo padaryta akivaizdžios vertinimo klaidos.
Kalbant apie
Maia
pasiūlymo, t. y. pasiūlymo taikyti Italijos tarifą su 10 % nuolaida, autonomiškumą, reikia pabrėžti, kad ginčijamas sprendimas
nėra akivaizdžiai neteisingas tiek, kiek jame nurodoma, jog, nors toks pasiūlymas bent jau iš dalies buvo rekomenduotas
Caterpillar
, kuri pasiūlė
Maia
atsakyti
Haladjian
remiantis nacionaliniu Italijos tarifu, jis buvo pateiktas visiškai nepriklausomai, o tai paaiškėja iš pastabos „jei mes
sutiktume“, pateiktos 1993 m. balandžio 20 d.
Maia
vidaus pažymoje, kurioje atpasakojama informacija,
Caterpillar
atstovo suteikta
Maia
telefonu dėl
Haladjian
užsakymo. Be to, 10 % nuolaida buvo pasiūlyta
Maia
iniciatyva. Ši nuolaida taip pat yra ginčijamame sprendime aprašyto bendrojo principo pavyzdys, kuriuo vadovaudamasis platintojas
perpardavėjams gali laisvai siūlyti, jo manymu, tinkamą kainą. Pagal CES sistemą minėtas platintojas paprasčiausiai turi laikytis
taisyklių, taikomų tarpteritoriniam pardavimui, o to greičiausiai nebuvo šiuo atveju, atsižvelgiant į aplinkybę, kad 1993 m.
vasario 24 d. užsakymas rėmėsi pavedimais, kuriuos suteikė Prancūzijos platintojai.
Todėl ginčijamame sprendime padarius išvadą, kad
Maia
pasiūlymą
Haladjian
šis platintojas pateikė visiškai savarankiškai ir kad jis neriboja pardavimo perpardavėjams Bendrijoje, nebuvo padaryta akivaizdžios
vertinimo klaidos.
Be to, be savo teiginių, ieškovė neįrodė, kad
Maia
pasiūlymas jos atžvilgiu buvo diskriminacinis arba apskritai ribojo konkurenciją. Visų pirma pažymėtina, kad Komisija negalėjo
padaryti tokios išvados, remdamasi jai pateikta informacija, t. y. nuoroda į tarptautinį tarifą 1993 m. kovo 30 d. A. laiške
Schmidt
(„Consumer price“ doleriais“) ir 1993 m. balandžio 30 d.
Maia
vidaus pažymoje, nes nagrinėjamam sandoriui nebuvo taikytina CES sistema ir jis bet kokiu atveju buvo sudarytas be jokio įrodyto
Caterpillar
įsikišimo šiuo klausimu.
Kalbant apie 1994 m. sausio 26 d. ir vasario 21 d.
Maia
pasiūlymą Anglijos vartotojui C., nurodant kainas, kurios buvo daug geresnės nei kainos, kurias
Maia
pasiūlė
Haladjian
1993 m. balandžio 8 d., pažymėtina, kad šie pasiūlymai buvo pateikti Italijos liromis, o ne doleriais ir kad jie buvo pateikti
praėjus dešimt vienuolikai mėnesių nuo pasiūlymo, kurį
Maia
pateikė
Haladjian
, kai Italijos liros kursas stipriai svyravo. Taigi, nesant duomenų, leidžiančių konstatuoti, kad tuo pačiu metu pateiktas
Haladjian
užsakymas būtų buvęs traktuojamas kitaip nei Anglijos vartotojo užsakymas, Komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos,
pažymėjusi, kad
Haladjian
neįrodė, jog ją diskriminavo
Maia
ir, bet kokiu atveju, kad toks diskriminavimas galėtų būti inkriminuojamas
Caterpillar
.
Be to, kalbant apie
Haladjian
gautą pasiūlymą iš Italijos perpardavėjo M., kuris pirko prekes iš
Maia
ir kuris galėjo pasiūlyti
Haladjian
mažesnes kainas nei kainos, kurias pastaroji bendrovė galėjo gauti tiesiogiai iš
Maia
, taip pat pažymėtina, kad šis pasiūlymas savaime neturi užtektinai įrodomosios galios, siekiant konstatuoti ieškovės nurodomą
kainų diskriminaciją. Nė vienas šio pasiūlymo elementas neįrodo, kad Italijos perpardavėjas nupirko dalių iš
Maia
, kaip teigia ieškovė. Todėl, neturėdama galimybės tinkamai palyginti šio pasiūlymo su
Maia
pasiūlymu
Haladjian
, Komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos, nurodžiusi, kad
Haladjian
neįrodė, jog
Maia
ją diskriminavo tarifais ir, bet kokiu atveju, kad toks diskriminavimas galėtų būti inkriminuojamas
Caterpillar
.
Be to, ieškovės kritika dėl tariamo
Maia
šantažo nėra reikšminga, nes grasinimas pateikti skundą Komisijai dėl diskriminacinių kainų aiškiai matomas iš 1993 m. balandžio
22 d.
Haladjian
laiško, kuriame atmetamas
Maia
pasiūlymas ir prašoma parduoti prekes už „Consumer price“ doleriais. Šiuo atžvilgiu įvykių chronologija, kurią pasitelkia
ieškovė ginčydama tokį šantažą, prieštarauja jos teiginiams, nes 1993 m. balandžio 22 d. laiške ji pati grasina kreiptis į
Bendrijos institucijas ir išreikšti savo nepasitenkinimą dėl 1993 m. balandžio 8 d.
Maia
pasiūlytų tarifinių sąlygų. Ieškovės argumentas, susijęs su pardavimu į Afriką, taip pat nereikšmingas, nes jis neturi įtakos
ginčijamame sprendime išdėstytiems motyvams dėl
Haladjian
užsakymo ir
Maia
atsakymo į jį.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės kaltinimai, susiję su dokumentais dėl 1993 m. vasario 24 d. užsakymo,
turi būti atmesti.
6.
Išvada
Remiantis visais pirmiau išdėstytais argumentais, daroma išvada, kad ieškovė nepateikė duomenų, galinčių paneigti ginčijamo
sprendimo išvadas dėl galimybės taikyti EB 81 straipsnį.
Visų pirma, kalbant apie CES sistemos įtaką pardavimui EB/ELPA teritorijoje, pažymėtina, kad nė vienas ieškovės pateiktas
argumentas nepaneigia išvados, kurią Komisija padarė išnagrinėjusi skundą, t. y. kad „nebuvo įrodytas joks konkurencijos apribojimas,
kuriuo siekiama sutrukdyti ar apsunkinti prekybą atsarginėmis dalimis šioje zonoje“ (ginčijamo sprendimo 7.1 punktas, p. 22,
trečioji pastraipa).
Taip pat, kalbant apie išvadą dėl CES sistemos tarpteritoriniam pardavimui, vykstančiam tarp Jungtinių Valstijų ir EB/ELPA
teritorijos, pasakytina, kad nė vienas ieškovės pateiktas argumentas nepaneigia Komisijos išvados, padarytos per administracinę
procedūrą, kad CES sistema neizoliuoja Bendrijos rinkos, uždrausdama joje iš Jungtinių Valstijų importuotų pigesnių už Europoje
taikomas kainas atsarginių dalių konkurenciją, ir neturi įtakos prekybai tokiomis atsarginėmis dalimis Bendrijoje (ginčijamo
sprendimo 7.2 punktas, p. 25, pirma ir antra įtraukos). Šiuo klausimu primintina, kad tam, jog būtų pateisinamas konkurencijos
taisyklių taikymas susitarimui dėl Jungtinėse Valstijose parduoti Bendrijoje pirktų prekių, šis susitarimas, remiantis visomis
faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis, su gana didele tikimybe turi leisti prognozuoti, jog jis galėtų daugiau nei nereikšmingai
paveikti konkurenciją Bendrijoje ir prekybą tarp valstybių narių (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo
Javico
16 ir 18 punktus). Paprasčiausias faktas, kad tam tikras elgesys turės tam tikros įtakos, kad ir kokia ji būtų, Bendrijos
ekonomikai, savaime nesukuria gana glaudaus ryšio, leidžiančio pagrįsti Bendrijos kompetenciją. Kad būtų galima atsižvelgti
į tokią įtaką, būtina, jog ji būtų reikšminga, t. y. juntama ir nemenka.
Todėl pirmasis apeliacinio skundo pagrindas turi būti atmestas.
D –
Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su ginčijamo sprendimo motyvais dėl galimybės taikyti EB 82 straipsnį
1.
Dėl skundo turinio
Ieškovė tvirtina, kad ginčijamo sprendimo 8 punkte neteisingai teigiama, jog skunde nekeliamas EB 82 straipsnio pažeidimo
klausimas.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad EB 82 straipsnio pažeidimo klausimu skundas apsiriboja nuoroda jo baigiamojoje dalyje,
jog
Caterpillar
elgesys „galėtų būti laikomas EB (82) straipsniu uždraustu piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi“, ir kad, jeigu Komisija
manytų esant tikslinga atlikti tyrimą šiuo klausimu,
Haladjian
lieka Komisijos dispozicijoje ir gali padėti jai apibrėžti atitinkamą rinką, nustatyti dominuojančią
Caterpillar
padėtį ir piktnaudžiavimą šia dominuojančia padėtimi. Be to, reikia pabrėžti, kad savo pastabose dėl laiško pagal 6 straipsnį
ieškovė šiuo klausimu pripažino, jog, nors skunde ji iš tikrųjų nepagrindė savo teiginių dėl EB 82 straipsnio pažeidimo, tačiau
taip įvyko dėl to, kad ji buvo (ir yra) įsitikinusi, jog veiksmai, dėl kurių kaltinama
Caterpillar
, draudžiami pagal EB 81 straipsnį. Todėl, skunde nesant jokių duomenų, leidžiančių suvokti, kodėl
Caterpillar
elgesys galėtų sudaryti piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, ieškovė kelia neteisingą kaltinimą, kad ginčijamame sprendime
nurodoma, jog jos skunde nekeliamas EB 82 straipsnio pažeidimo klausimas.
2.
Dėl teiginių 2000 m. rugpjūčio 11 d. santraukoje
Ginčijamo sprendimo 8 punkte pažymima, kad tik 2000 m. rugpjūčio 11 d. santraukoje
Haladjian
aiškiai, nors ir bendrais bruožais ir nepateikdama įrodymų, iškėlė EB 82 straipsnio pažeidimų klausimą, apsiribodama kai
kurių šioje nuostatoje minimų piktnaudžiavimo veiksmų išvardijimu. Vis dėlto, net padarius prielaidą, kad
Caterpillar
padėtis atsarginių dalių rinkoje dominuojanti, šie kaltinimai ginčijamame sprendime buvo atmesti.
a)     Dėl tariamai nesąžiningų sandorių kainų nustatymo
Pirmo tvirtinimo dėl EB 82 straipsnio pažeidimo, susijusio su nesąžiningų sandorių kainų nustatymu, klausimu ginčijamame sprendime
pažymima, kad tokiam teiginiui negalima pritarti, nes
Caterpillar
nenustato jokių kainų ir jos platintojai gali laisvai siūlyti perpardavėjams ar vartotojams savo norimas kainas (ginčijamo
sprendimo 8 punkto antroji pastraipa).
Ieškovė teigia, kad ši išvada neteisinga, atsižvelgiant į
Caterpillar
spaudimą
Maia
1993 metais. Be to, esminis klausimas šiuo atveju, ar aplinkybė, kad
Caterpillar
Jungtinių Valstijų platintojams 10 % padidino eksportui į Europą skirtų atsarginių dalių pardavimo kainas ir atėmė iš Europos
perpardavėjų, perkančių Jungtinėse Valstijose, galimybę pasinaudoti kiekybine nuolaida, yra nesąžiningų kainų nustatymas.
Šiuo požiūriu ieškovė teigia, kad, net darant prielaidą, jog antkainis galėtų būti apskaičiuojamas siekiant „kompensuoti žalą“,
patiriamą Europos platintojų, į kurių teritoriją eksportuojami produktai, nubaudus Jungtinių Valstijų platintoją, eksportuojantį
į Europą, tikrai negalima pasiekti šio tikslo. Be to, ginčijamame sprendime neatsižvelgiama į ieškovės per administracinę
procedūrą pateiktą informaciją dėl Europos vartotojo, kuris tiesiogiai ar tarpininkaujant perpardavėjui perka Jungtinėse Valstijose,
mokėdamas doleriais rinkos kaina, patiriamos diskriminacijos, palyginti su Europos platintojais, perkančiais Belgijoje ir
mokančiais Europos valiutomis kainas, kurias apskaičiuojant neišvengiamai atsižvelgiama į mažesnį dolerio kursą, nei jis yra
iš tikrųjų. Ši
Caterpillar
pagalba savo Europos platintojams iškraipo rinkos dėsnius ir leidžia jiems pasipriešinti importui iš Jungtinių Valstijų.
Visų pirma Pirmosios instancijos teismas apskritai pažymi, kad teiginiai dėl EB 82 straipsnio pažeidimo, pirmą kartą ieškovės
išdėstyti 2000 m. rugpjūčio 11 d. santraukoje, apsiriboja tvirtinimais, jog
Caterpillar
nustatė
Haladjian
ir kitiems Europos perpardavėjams nepalankias ir diskriminacines pardavimo sąlygas ir todėl „(
Caterpillar
) elgesys sudaro piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi EB 82 straipsnio prasme, be kita ko, pasireiškiančią nesąžiningų sandorių
kainų nustatymu, rinkų ribojimu pažeidžiant vartotojų interesus, nevienodų sąlygų taikymu lygiaverčiams sandoriams, kas yra
aiškiai EB 82 straipsnyje numatyti pažeidimai“. Taip ieškovė apsiriboja teiginiu dėl formalaus EB 82 straipsnio pažeidimų
buvimo, nepagrįsdama jo nagrinėjamu atveju tinkamais argumentais ir nepateikdama bent menkiausio įrodymo tokiam teiginiui
paremti.
Kalbant apie pirmą
Haladjian
teiginį, pažymėtina, kad ieškovė neneigia, jog
Caterpillar
palieka savo platintojams, be kita ko, ir Jungtinių Valstijų platintojams, visišką laisvę nustatyti atsarginių dalių perpardavimo
savo klientams, pavyzdžiui,
Haladjian
, kainas. Ieškovė šiuo atveju apsiriboja tuo, kad atkartoja argumentus, į kuriuos jau buvo atsakyta, arba teiginius, kurie
nėra paremti pakankamais įrodymais.
Kalbant apie tariamą
Caterpillar
spaudimą
Maia
1993 m., pasakytina, kad šių dviejų įmonių kontaktų dėl 1993 m. vasario 24 d. užsakymo analizė, atlikta nagrinėjant pirmąjį
ieškinio pagrindą, leidžia konstatuoti, jog Komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos, nurodydama, kad šiuos kontaktus
paaiškina ypatingas kontekstas, kuriam esant buvo pateiktas šis užsakymas (žr. šio sprendimo 155 ir 156 punktus). Dėl tų pačių
priežasčių šie kontaktai neleidžia pakankamai užtikrintai konstatuoti tariamai nesąžiningų sandorių kainų, apie kurias kalba
Haladjian
. Tas pat pasakytina apie Europos perpardavėjo galimybę gauti kiekybinių nuolaidų iš
Caterpillar
Jungtinių Valstijų platintojų, nes šis klausimas buvo išnagrinėtas analizuojant pirmąjį ieškinio pagrindą ir neleidžia konstatuoti
galimų konkurencijos apribojimų nagrinėjamu atveju (žr. šio sprendimo 62 punktą).
Be to, ieškovės tvirtinimas, kad kainų didinimas 10 %, kurio ėmėsi
Caterpillar
savo Jungtinių Valstijų platintojų atžvilgiu, eksportui į EB/ELPA teritoriją skirtų atsarginių dalių užsakymo atveju viršija
tai, kas būtina CES sistemos tikslams pasiekti, yra neparemtas jokiu įrodymu dėl šios priemonės neproporcingumo ar nepagrįstumo.
Taigi toks tvirtinimas negali kelti abejonių dėl objektyvių kainų, kurias
Caterpillar
taiko savo Jungtinių Valstijų platintojams pardavimo eksportui atveju, nustatymo priežasčių, paminėtų ginčijamame sprendime,
t. y. būtinybės išsaugoti savo platinimo tinklo Europoje kokybę ir vientisumą.
Be to, duomenys apie
Bergerat
Prancūzijoje taikomų ir
Haladjian
Jungtinėse Valstijose siūlomų kainų kaitą 1992–2000 m., pateikti per administracinę procedūrą 2000 m. rugpjūčio 11 d. santraukos
priede, kuriuos ieškovė naudoja kaip įrodymą, jog ji buvo diskriminuojama, palyginti su
Caterpillar
Europos platintojais, nes turi apmokėti savo pirkimą Jungtinėse Valstijose doleriais, o Europos platintojai Europoje gali
pirkti iš
Caterpillar
Overseas
, mokėdami Europos valiutomis, indeksuotomis pagal jiems naudingesnį dolerio kursą, negali sukelti abejonių dėl ginčijamame
sprendime padarytos išvados dėl tariamo nesąžiningų sandorių kainų nustatymo. Šį
Haladjian
konstatuotą kainų skirtumą kuo puikiausiai gali paaiškinti dolerio kurso analizė, palyginti su Europos valiutomis 1992 – 2000 m.,
bei
Caterpillar
platinimo tinklo poreikiai, nes
Caterpillar
, taikydama savo prekybos politiką, gali nuspręsti siekti, kad jos Europos platintojai nepatirtų visos žalos dėl finansų rinkos
svyravimo. Be to, ir visų pirma, Europos perpardavėjų situacijos negalima prilyginti
Caterpillar
Europos platintojų situacijai, turint omenyje aplinkybę, kad pirmųjų nesaisto tokie sutartiniai įpareigojimai, kurie nustatomi
pastariesiems.
Taigi ieškovė neįrodė akivaizdžios Komisijos vertinimo klaidos buvimo, kiek tai susiję su jos teiginiu dėl EB 82 straipsnio
pažeidimo
Catepillar
nustačius nesąžiningas sandorio kainas.
b)     Dėl tariamo rinkų ribojimo pažeidžiant vartotojų interesus
Kalbant apie antrą teiginį dėl EB 82 straipsnio pažeidimo dėl rinkų ribojimo pažeidžiant vartotojų interesus, ginčijamame
sprendime nurodoma, kad šis tvirtinimas nepagrįstas, nes vartotojai be jokių apribojimų gali pirkti bet kurioje pasaulio vietoje
ir kad perpardavėjai gali pirkti kitose geografinėse teritorijose, įvardydami atsarginių dalių paskirties vartotojus geografinėje
teritorijoje (ginčijamo sprendimo 8 punkto antroji pastraipa).
Ieškovė kritikuoja tokią išvadą, pabrėždama, kad joje neatsižvelgiama į didelę CES sistemos, pagal kurią reikalaujama už būtinumo
ribų išeinančios informacijos, užkraunamą naštą ir jos nelankstumą. Be to, aplinkybė, kad Europos perpardavėjas net veikdamas
Europos vartotojo sąskaita negali kaupti atsargų Jungtinėse Valstijose, kur atsarginių dalių kainos yra mažesnės, riboja Europos
vartotojų aprūpinimo galimybes. Šiuo atžvilgiu ieškovė remiasi dviem pažymomis, kurias 1993 m. sausio ir vasario mėnesiais
išdavė du jos klientai, pageidavę, kad ji galėtų valdyti dideles atsarginių dalių atsargas.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad, remiantis argumentų, pateiktų dėl pirmojo ieškinio pagrindo, analize, suprantama,
jog nė vienas iš jų neleidžia daryti išvados, kad Europos vartotojų, kurie CES sistemoje naudojosi
Haladjian
kaip įgaliotinio paslaugomis, užsakymai nebuvo įvykdyti (žr. šio sprendimo 74–77 punktus). Taigi rinkos nebuvo apribotos
pažeidžiant vartotojų interesus, kaip teigia ieškovė.
Be to, taip pat reikia atsižvelgti į aplinkybę, kad visiškai teisėtas Europos vartotojų noras gauti naudos iš atsarginių dalių
pirkimo Jungtinėse Valstijose, kur jos yra pigesnės, turi būti vertinamas, atsižvelgiant į Komisijos patvirtintą prekybos
politiką, kurią vykdo
Caterpillar
, pageidaujanti riboti tokį tarpteritorinį pardavimą ir privilegijuoti savo Europos platintojus, kurie tam, kad galėtų veikti
vietoje ir pasiūlyti visas
Caterpillar
reikalaujamas paslaugas, pavyzdžiui, statybos technikos pardavimą, privalo padengti išlaidas, kurių nepatiria Europos perpardavėjai,
perkantys Jungtinėse Valstijose Europos vartotojų sąskaita. Taigi ieškovės pateikti argumentai negali kelti abejonių dėl šios
situacijos, kuriai esant suderinami įvairių čia aptariamų šalių interesai, nepaisant dviejų
Haladjian
klientų, kurie pageidautų maksimaliai padidinti savo apsirūpinimo galimybes, bet neatsižvelgia į
Caterpillar
ir jos platinimo tinklo interesus, išreikštos valios.
Todėl ieškovė neįrodė akivaizdžios Komisijos vertinimo klaidos, analizuojant jos tvirtinimą dėl EB 82 straipsnio pažeidimo,
Caterpillar
apribojus rinkas  ir taip pažeidžiant vartotojų interesus.
c)     Dėl tariamo nevienodų sąlygų taikymo lygiaverčiams sandoriams prekybos partnerių atžvilgiu
Kalbant apie trečią tvirtinimą dėl EB 82 straipsnio pažeidimo, susijusį su nevienodų sąlygų taikymu lygiaverčiams sandoriams
prekybos partnerių atžvilgiu, ginčijamame sprendime konstatuojama, kad pareiškėja nepateikia jokių duomenų, galinčių įrodyti,
jog ji patyrė diskriminaciją palyginti su kitais perpardavėjais. Priešingai, pagal CES sistemą visi Europos perpardavėjai
traktuojami vienodai (ginčijamo sprendimo 8 punkto antroji pastraipa).
Ieškovė tvirtina, kad šiuo atveju svarbus klausimas ne dėl jos patirtos diskriminacijos, palyginti su kitais Europos perpardavėjais,
o dėl diskriminacijos, kurią ji patyrė, palyginti su kitais Europos pirkėjais – platintojais, perpardavėjais ir vartotojais,
– panašaus kiekio atžvilgiu. Todėl aplinkybė, kad pagal CES sistemą su tokiais Europos perpardavėjais kaip
Haladjian
prekiaujama tik su sąlyga, jog jie veikia kaip galutinių vartotojų įgaliotiniai, reiškia, kad jiems nustatomos sąlygos, kurių
negalima objektyviai pateisinti ir kurių vienintelis tikslas – sumažinti alternatyvios pasiūlos galimybes.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad ir šiuo atveju ieškovė negali reikalauti traktuoti jos taip pat, kaip
Caterpillar
traktuoja savo Europos platintojus, nes šiuos platintojus saisto sutartiniai įpareigojimai, kurie nenustatomi
Haladjian
. Taigi ši pirkėjų kategorija skiriasi nuo perpardavėjų ir vartotojų, kurių nesaisto tokie įpareigojimai.
Taigi ieškovė neįrodė akivaizdžios Komisijos vertinimo klaidos buvimo, kiek tai susiję su jos teiginiu dėl EB 82 straipsnio
pažeidimo taikant nevienodas sąlygas lygiaverčiams sandoriams.
3.
Dėl kitų ieškovės kaltinimų
Ieškovė kritikuoja ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame visiškai neatsižvelgiama į kitokius
Caterpillar
veiksmus, vykdant sistemingo jos išstūmimo politiką, nes ji yra vienintelė Europoje esanti Europos platintojų konkurentė.
Šiuos veiksmus, kurių daugiausia ėmėsi
Caterpillar
kartu su
Bergerat
, sudarė jos pirkimo kontrolė, „nutekėjimas“ iš CES sistemos, leidęs
Bergerat
kreiptis į jos klientus, „credit profit“ sumažinimas įmonei
Bergerat
, kuris leido jai sužinoti
Haladjian
savo Prancūzijos klientų sąskaita vykdyto pirkimo Jungtinėse Valstijose apimtis, bandymai diskredituoti jos ir perpardavėjų
veiklą apskritai, duodant suprasti, kad nėra užtikrinama jų parduodamų dalių kokybė ir autentiškumas.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad ieškovė šių kaltinimų, ir visų pirma kaltinimų, susijusių su tariamais
Bergerat
veiksmais, nepateikė per administracinę procedūrą kaip teiginių dėl EB 82 straipsnio pažeidimo. Taigi dabar ginčijamas sprendimas
negali būti skundžiamas dėl to, kad jie nebuvo išnagrinėti šiuo požiūriu.
4.
Išvada
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad ieškovės išdėstyti argumentai, susiję su ginčijamo sprendimo motyvais dėl
galimybės taikyti EB 82 straipsnį, negali kelti abejonių dėl faktinių ir teisinių aplinkybių vertinimo, kurį šiuo klausimu
atliko Komisija. Todėl antrasis ieškinio pagrindas turi būti atmestas.
E –
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, susijusio su procedūrinių taisyklių pažeidimu
1.
Dėl kaltinimo, susijusio su neprotinga procedūros trukme
Ieškovė konstatuoja, kad administracinė procedūra nuo skundo pateikimo iki sprendimo jį atmesti truko beveik dešimt metų,
ir teigia, kad tokia trukmė nėra protinga. Tyrimas užtruko pernelyg ilgai, nes, pateikus skundą 1993 m. spalio mėnesį, iki
2000 m. rugsėjo mėnesio, kai Komisijos tarnybos žodžiu informavo ją apie savo ketinimą jį nutraukti, praėjo septyneri metai.
Be to, nuo 2000 m. spalio mėnesio ieškovė turėjo imtis įvairių veiksmų, taip pat pateikti ieškinį dėl neveikimo, kad pasiektų,
jog būtų išsiųstas laiškas pagal 6 straipsnį ir priimtas galutinis sprendimas. Neprotinga administracinės procedūros trukmė
taip pat turėjo įtakos bylos medžiagos turiniui: ieškovė nebegalėjo gauti papildomų įrodymų dėl kainų pamažu įvedant CES sistemą.
Visų pirma Pirmosios instancijos teismas primena, kad, kadangi ginčijamas sprendimas yra sprendimas atmesti skundą, galima
pernelyg ilga šio skundo nagrinėjimo trukmė iš principo negalėjo turėti įtakos pačiam Komisijos priimto galutinio sprendimo
turiniui. Išskyrus išskirtines aplinkybes, ši trukmė negali pakeisti esminių aplinkybių, kurios konkrečiu atveju įrodo konkurencijos
taisyklių pažeidimą arba pateisina tai, kad Komisija netęsia tyrimo (2000 m. gruodžio 13 d. Teisingumo Teismo nutartis
SGA prieš Komisiją
, C‑39/00 P, Rink. p. I‑11201, 44 punktas). Taigi iš principo skundo tyrimo trukmė nedaro žalos pareiškėjui, jei skundas buvo
atmestas.
Be to, nagrinėjamu atveju ieškovė tinkamai neįrodė, kaip administracinės procedūros trukmė galėjo paveikti ar pakeisti esmines
aplinkybes, į kurias buvo atsižvelgta ginčijamame sprendime.
Taip pat pažymėtina, kad protingo termino paisymas Komisijai priimant sprendimą užbaigus administracinę procedūrą konkurencijos
politikos srityje yra gero administravimo principo taikymas (skundo atmetimo klausimu žr. 1997 m. kovo 18 d. Teisingumo Teismo
sprendimo
Guérin automobiles prieš Komisiją
, C‑282/95 P, Rink. p. I‑1503, 37 ir 38 punktus). Tokios procedūros trukmės protingumas turi būti vertinamas atsižvelgiant
į išskirtines kiekvienos bylos aplinkybes, pirmiausia į jos kontekstą, įvairius procedūros etapus, kurių turi laikytis Komisija,
bylos sudėtingumą ir jos reikšmę įvairioms suinteresuotosioms šalims (1997 m. spalio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
SCK ir FNK prieš Komisiją
, T‑213/95 ir T‑18/96, Rink. p. II‑1739, 57 punktas).
Nagrinėjamu atveju procedūros trukmę paaiškina faktų sudėtingumas, nes keliamas klausimas dėl didelės įmonės prekybos politikos
pasaulyje ir Europoje ir būtinybė išnagrinėti daugelį ieškovės teiginių bei dokumentų priedų. Pavyzdžiui, papildydama 1993 m.
spalio 18 d. skundą, pateiktą per procedūrą, kurią iš pradžių Komisija dėl
Caterpillar
pradėjo išsiuntusi 1993 m. gegužės 12 d. pranešimą apie kaltinimus, ieškovė 1994 m. balandžio ir gegužės mėnesiais, 1995 m.
rugpjūčio mėnesį, 1997 m. gegužės ir rugpjūčio mėnesiais, 1997 m. lapkričio ir gruodžio mėnesiais ir 2000 m. rugpjūčio mėnesį
atsiuntė Komisijai keletą laiškų, norėdama pateikti jai naujų duomenų ir pakomentuoti procedūros eigą. Be to, po laiško pagal
6 straipsnį, kuris ieškovei buvo išsiųstas 2001 m. liepos 19 d., 2001 m. spalio 22 d. pastaroji pateikė daug pastabų. Jas
Komisija turėjo išnagrinėti prieš 2003 m. balandžio 1 d. priimdama ginčijamą sprendimą.
Todėl kaltinimas dėl neprotingos administracinės procedūros trukmės turi būti atmestas.
2.
Dėl kaltinimų, susijusių su rūpestingumo ir nešališkumo stoka nagrinėjant skundą bei su ginčijamo sprendimo motyvavimo stoka
Ieškovė teigia, kad Komisija stokojo rūpestingumo ir nešališkumo, kai atmetė jos skundą net neišnagrinėjusi atitinkamos rinkos
situacijos, ir tai buvo padaryta nepaisant to, kad Komisija disponavo informacija šiuo klausimu, t. y. skundo priede esančia
lentele, kuri rodė
Haladjian
pardavimo sumažėjimą 1989–1992 m. ir kuri buvo atnaujinta 1999 m., bei
Haladjian
arba platintojų suteiktais duomenimis apie parduotas prekes ir kainas, kurias įvairūs platintojai taikė Europoje ir Jungtinėse
Valstijose. Be to, ieškovė tvirtina, kad Komisija ginčijamame sprendime privalėjo paaiškinti priežastis, dėl kurių ji nusprendė
atmesti skundą, nors septynerius metus ji jai duodavo suprasti ką kita. Šiuo atžvilgiu ieškovė teigia, kad 1995 m. balandžio
13 d. laišku Komisija jai pranešė, jog tam tikriems bylos dokumentams tenka „ypatinga svarba“, arba kad 1999 m. birželio 15 d.
K. Van Miert, tuometinio už konkurenciją atsakingo Komisijos nario, laiškas leido manyti, jog
Caterpillar
bus išsiųstas pranešimas apie kaltinimus.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad sprendimo, kuris priimamas konkurencijos taisyklių taikymui užtikrinti, motyvuose
Komisija neprivalo išsakyti savo pozicijos dėl visų argumentų, kuriuos suinteresuoti asmenys pateikia savo prašymui pagrįsti.
Pakanka, kad ji išdėsto lemiamos reikšmės sprendimo struktūrai turinčius faktus ir teisinius argumentus (1998 m. liepos 17
d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
ITT Promedia prieš Komisiją
, T‑111/96, Rink. p. II‑2937, 131 punktas).
Šiuo atžvilgiu, kalbant apie teiginius, kad Komisija neišnagrinėjo atitinkamos rinkos situacijos, reikia pažymėti, kad ginčijamo
sprendimo 4 punkte yra apibrėžiama nagrinėjama rinka, kiek tai susiję tiek su atitinkamais produktais, t. y. statybos technika
ir jų atsarginėmis dalimis, tiek minėtos rinkos geografija. Be to, ginčijamame sprendime aiškiai išdėstyti faktai ir teisiniai
argumentai, pateisinantys skundo atmetimą, kiek jis susijęs su EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimu. Taigi Komisijos negalima
kaltinti tuo, kad per administracinę procedūrą arba ginčijamame sprendime ji nepasisakė dėl dokumentų, kurių reikšmingumo
ieškovė neįrodė.
Taip pat reikia pabrėžti, kad 1995 m. balandžio 13 d. Komisijos laiškas apsiribojo klausimu ieškovei apie tai, kurie iš išskirtinę
reikšmę turinčių bylos dokumentų turėtų būti laikomi konfidencialiais
Caterpillar
atžvilgiu ir kurių kaip tokių nebūtų galima pateikti šiai įmonei. 1999 m. birželio 15 d. Komisijos nario K. Van Miert laiške
ieškovei tik nurodoma, jog „po neseniai priimto sprendimo byloje
Javico
, (jo) tarnybos užbaigia konsultacijų prieš naujo pranešimo apie kaltinimus išsiuntimą procedūrą“ ir jog vis dėlto pareiškėja
turėjo pripažinti, „kad šiame etape (jam nebuvo) įmanoma įvertinti šių konsultacijų baigties“. Taigi šie dokumentai neleidžia
konstatuoti, kad septynerius metus Komisija teikė ieškovei nuorodų, leidžiančių manyti, jog ji nusprendė nubausti
Caterpillar
pagal EB 81 ir 82 straipsnius, o ne atmesti skundą, ir jog jie nebuvo išnagrinėti priimant galutinį sprendimą.
Todėl kaltinimai, susiję su rūpestingumo ir nešališkumo stoka nagrinėjant skundą ir su ginčijamo sprendimo motyvavimo stoka,
turi būti atmesti.
3.
Dėl kaltinimo, susijusio su Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnio pažeidimu
Ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnį, pagal kurį Komisija, jeigu ji mano, kad pagal jos
turimą informaciją nėra pakankamo pagrindo nagrinėti skundą, apie tai praneša pareiškėjui, nurodydama priežastis, ir nustato
datą, iki kurios jis gali raštu pranešti savo nuomonę. Nagrinėjamu atveju Komisija nesudarė jai galimybių pateikti savo pastabų
dėl numatomų skundo atmetimo motyvų. Taip ginčijamame sprendime ieškovė kaltinama nepateikusi tam tikro įrodymų skaičiaus,
visų pirma dėl realaus pirkimo iš
Maia
už „Consumer price“ doleriais iki 1993 m. vasario 14 d. arba dėl aplinkybės, kad
Maia
pateiktų užsakymų paskirties vieta buvo Prancūzijoje, o ne Afrikoje, nesuteikus jai galimybės pasisakyti šiais klausimais
laiške pagal 6 straipsnį.
Vis dėlto Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad laiške pagal 6 straipsnį buvo nurodyta, jog, išnagrinėjusi įvairius per
administracinę procedūrą gautus dokumentus, Komisija padarė išvadą, kad „šioje bylos stadijoje gauti duomenys neleidžia tęsti
prašymo nagrinėjimo“. Kalbant konkrečiau apie dokumentus dėl
Maia
, laiške pagal 6 straipsnį pažymima:
„
ICBO
ir
Schmidt
gauna iš
Maia
dalis už kainas („Consumer price“ doleriais arba pagal „nacionalinį tarifą“ doleriais), kurios skiriasi ir yra gerokai mažesnės
nei Italijos tarifo kainos, teigdami, kad šios dalys skirtos Jungtinėms Valstijoms, t. y. šaliai, į kurią dėl daug mažesnių
už europietiškas kainų eksportas įprastinėmis Europos kainomis paprastai nerentabilus. Iš tikrųjų šios dalys skirtos
Haladjian
<…> jos komercinei veiklai Afrikoje ir Prancūzijoje.“
Atsakydama į šį argumentavimą, Komisija ketino tęsti, kad
Haladjian
, nepateikdama įrodymų šiuo klausimu, tvirtino, jog atsarginės dalys, nupirktos tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt,
buvo skirtos Prancūzijai ir
Maia
nedrįso atvirai tiekti prekių
Haladjian
dėl
Caterpillar
grasinimo nutraukti sutartį. Todėl ieškovė negali stebėtis, kad ginčijamame sprendime į šias pastabas atsakoma pažymint,
jog
Haladjian
neįrodė anksčiau turėjusi galimybę pirkti iš
Maia
prekių pagal tarptautinį tarifą ir ji taip pat neįrodė, kad pardavimo, atlikto tarpininkaujant
ICBO
ir
Schmidt
, galutinė paskirties vieta buvo Prancūzijoje, o ne Afrikoje.
Todėl kaltinimas dėl Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnio pažeidimo turi būti atmestas.
4.
Dėl kaltinimų, susijusių su teisės susipažinti su bylos medžiaga pažeidimu
Ieškovė primena, kad 2001 m. spalio 23 d. laišku ji paprašė tyrimą atliekančio tarnautojo pateikti dviejų laiške pagal 6 straipsnį
paminėtų dokumentų kopijas, t. y. informacijos apie kainas, kurią pateikė tam tikri
Caterpillar
Europos platintojai (žr. laiško pagal 6 straipsnį 5.1 punktą), ir Komisijos turimų dokumentų, pateiktų
Leverton
(žr. laiško pagal 6 straipsnį 7.1 punkto d papunktį). 2001 m. gruodžio 10 d. laišku tyrimą atliekantis tarnautojas atsakė,
kad duomenys dėl
Caterpillar
skirtingiems platintojams taikomų kainų yra konfidencialūs, drauge pažymėjo, kad pareiškėjui nėra būtina susipažinti su šiais
dokumentais, nes ketinimas atmesti skundą nėra pagrįstas konkrečiu kainų lygiu. Tyrimą atliekantis tarnautojas taip pat pažymėjo,
kad neatskleistas
Leverton
dokumentas draudė šiai įmonei naudoti savo Jungtinėse Valstijose padalinį pirkimui ne pagal CES sistemą. Tuo remdamasis jis
padarė išvadą, kad šis dokumentas nėra reikšmingas atmetant skundą.
Tačiau ieškovė tvirtina, kad, priešingai nei teigė tyrimą atliekantis tarnautojas, dokumentas, susijęs su tuo, kad
Caterpillar
taiko CES sistemą Europos platintojo padaliniui Jungtinėse Valstijose, labai reikšmingas bylos nagrinėjimui, nes jis leidžia
išnagrinėti CES sistemos įtaką konkurencijai Bendrijoje. Be to, ieškovė pažymi, kad laiške pagal 6 straipsnį buvo pateikti
tam tikri duomenys apie
Caterpillar
kainas, taikomas jos platintojams, nors ginčijamame sprendime nėra nė vienos nuorodos šiuo klausimu. Tačiau tokia informacija
svarbi nustatant
Caterpillar
kainų politikos savo platintojų atžvilgiu turinį. Taip pat būtų naudinga patikrinti, ar yra tikslinių nuolaidų, kurias
Bergerat
pasiūlė tam tikriems
Haladjian
klientams 1993 m., ir
Caterpillar
tuo metu taikytų kainų savo platintojams, ryšys arba apskritai, ar
Caterpillar
savo platintojams taikytos kainos stipriai skyrėsi nuo Jungtinių Valstijų platintojams taikytų kainų ir, jeigu taip, tai
kodėl.
Be to, ieškovė pažymi, kad ginčijamame sprendime neatsižvelgiama į aplinkybę, jog
Maia
darbuotojas per administracinę procedūrą pripažino, kad
Caterpillar
panaikino šiai įmonei taikytas nuolaidas pardavimo
Haladjian
atveju.
Dėl visų šių priežasčių ieškovė prašo Pirmosios instancijos teismo imtis visų reikalingų priemonių, siekiant patikrinti, ar
Komisijos byloje nėra duomenų, į kuriuos nebuvo atsižvelgta arba kuriuos ji neteisingai išnagrinėjo, ir taip nustatyti, ar
sprendimas iš tikrųjų paremtas teisingomis faktinėmis aplinkybėmis ir ar joje nėra akivaizdžių vertinimo klaidų, be tų, kurias
nurodė ieškovė. Pateikdama šį prašymą ieškovė suvokia, kad kaip pareiškėja ji neturi tokios pačios teisės susipažinti su bylos
medžiaga kaip ir nagrinėjamos įmonės. Ji taip pat nesiekia susipažinti su komercinėmis paslaptimis. Kaip tik dėl šios priežasties
ji prašo Pirmosios instancijos teismo tiesiogiai paimti bylos medžiagą ar bent jau visus dokumentus, kuriuos manys esant tikslinga
paimti, atsižvelgiant į būtinybę panaikinti visus netikrumus, siekiant išspręsti bylą.
Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad ieškovės pateikti argumentai dėl kaltinimo, susijusio su teisės susipažinti su bylos
medžiaga pažeidimu, nekelia jokių abejonių dėl tyrimą atlikusio tarnautojo vertinimo, jog aptariamų dokumentų turinys jos
atžvilgiu yra konfidencialus dėl komercinės paslapties priežasčių. Taigi šiuo atveju negalima kalbėti apie teisės susipažinti
su bylos medžiaga pažeidimą.
Be to, kritikuodama tyrimą atlikusio tarnautojo vertinimą, kad susipažinimas su aptariamais dokumentais tikrai nereikalingas
tam, jog būtų galima suprasti priežastis, dėl kurių buvo atmestas
Haladjian
skundas, ieškovė apsiriboja visiškai hipotetine ir perspektyvine nuoroda į tai, koks galėtų būti Komisijos suinteresuotumas
išnagrinėti
Caterpillar
kainų politiką savo platintojų atžvilgiu. Šiuo atžvilgiu primintina, kad, gavusi skundą dėl EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimo,
Komisija neprivalo pradėti procedūros šiems pažeidimams nustatyti, o turi tik atidžiai išnagrinėti pareiškėjo pateiktas faktines
ir teisines aplinkybes, siekdama įvertinti, ar šie duomenys leidžia konstatuoti elgesį, galintį iškraipyti konkurenciją bendrojoje
rinkoje ir paveikti prekybą tarp valstybių narių (žr. šio sprendimo 26–28 punktus). Taigi Komisijos negalima kaltinti ginčijamame
sprendime detaliai neišnagrinėjus
Caterpillar
kainų politikos savo platintojų atžvilgiu, nes šiame sprendime teisiniu požiūriu išdėstoma pakankamai priežasčių, dėl kurių
Haladjian
teiginiai dėl EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimo turi būti atmesti.
Taigi Pirmosios instancijos teismas nemato būtinybės imtis tyrimo priemonių, nurodant Komisijai pateikti visus dokumentus,
reikalingus bylai išspręsti, atsakant į atitinkamą ieškovės pateiktą prašymą.
Galiausiai pažymėtina, kad ieškovė per teismo procesą negali pirmą kartą remtis aplinkybe, jog, jos nuomone, per 1998 m. birželio
29 d. susitikimą Komisijos nario K. Van Miert kabinete vienas iš dalyvių teigė, kad „per patikrinimą vienas iš
Maia
vadovų (raštu) pripažino, kad, jei
Caterpillar
žinotų, jog ji parduoda prekes
Haladjian
, jai taikomos nuolaidos (būtų) panaikintos“, siekdama, kad būtų panaikintas ginčijamas sprendimas. Net darant prielaidą,
kad ši aplinkybė teisinga, o tai paaiškėja iš bylos medžiagos, jos savaime nebūtų pakakę abejonėms dėl ginčijamo sprendimo
sukelti, nes šiame sprendime teigiama, jog iki 1993 m. vasario mėnesio
Caterpillar
grasino
Maia
nutraukti jos sutartį, jei pasitvirtintų, kad ji apeina CES sistemos taisykles, vykdydama tarpteritorinį pardavimą ir nesilaikydama
ten nustatytų taisyklių. Taigi pirmiau paminėtas
Maia
vadovybės atstovo komentaras visiškai atitinka
Caterpillar
grasinimą nutraukti
Maia
sutartį, jeigu ji ir toliau parduos prekių
ICBO
ir
Schmidt
tinklui, apie ką buvo pranešta 1990 m. vasario mėnesio laišku.
Todėl kaltinimai dėl Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnio pažeidimo turi būti atmesti.
Remiantis tuo, kas pasakyta, daroma išvada, kad visas trečiasis ieškinio pagrindas turi būti atmestas.
Todėl visas ieškinys turi būti atmestas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas,
jei laimėjusi šalis to prašė. Kadangi ieškovė pralaimėjo šią bylą ir Komisija prašė priteisti išlaidas iš ieškovės, pastaroji
turi padengti savo bei Komisijos ir į bylą įstojusių šalių bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Ieškovė padengia savo, taip pat Komisijos ir į bylą įstojusių šalių išlaidas.
García-Valdecasas
Cooke
Trstenjak
Paskelbta 2006 m. rugsėjo 27 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris

Pirmininkas
E. Coulon

R. García-Valdecasas
Turinys
Faktinės bylos aplinkybės
A –  Suinteresuotos bendrovės
B –  Administracinės procedūros
1.  Komisijos pradėta procedūra prieš Caterpillar
2.  Gavus Haladjian skundą pradėta procedūra
Procedūra ir šalių reikalavimai
Dėl teisės
A –  Įvadinės pastabos dėl Komisijos pareigų nagrinėjant skundą dėl EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimo apimties
B –  Bendras CES sistemos, Haladjian prieštaravimų ir ginčijamo sprendimo pristatymas
1.  CES sistemos aprašymas
2.  Haladjian prieštaravimų santrauka
3.  Ginčijamas sprendimas ir Haladjian ieškinys
C –  Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su akivaizdžiomis faktinių aplinkybių vertinimo klaidomis ir teisės klaidomis
dėl EB 81 straipsnio 1 dalies taikymo CES sistemai
1.  Dėl kaltinimų, susijusių su CES sistema
a)  Dėl tarpteritorinio pardavimo ribojimo įtakos
Šalių argumentai
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
b)  Dėl kaltinimo, susijusio su tarpteritorinių perpardavėjų sąrašu
c)  Dėl kaltinimo, susijusio su tarpteritorinio pardavimo paskirties kontrole
d)  Dėl kaltinimo, susijusio su vėlavimu suteikiant CES kodus
2.  Dėl kaltinimų, susijusių su 1982 m. gruod˛io 15 d. Caterpillar lai�ku Europos platintojams
3.  Dėl kaltinimų, susijusių su dokumentais dėl Bergerat ir su Bergerat pasiūlymais Haladjian klientams
a)  Dėl kaltinimo, susijusio su 1990 m. liepos 19 d. Caterpillar lai�ku Bergerat
Ginčijamas sprendimas
Šalių argumentai
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
b)  Dėl kaltinimų, susijusių su Bergerat pasiūlymais Haladjian klientams
Ginčijamas sprendimas
Šalių argumentai
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
4.  Dėl kaltinimų, susijusių su dokumentais dėl Leverton
a)  Ginčijamas sprendimas
b)  Šalių argumentai
c)  Pirmosios instancijos teismo vertinimas
5.  Dėl kaltinimų, susijusių su dokumentais dėl Maia
a)  Dėl dokumentų, susijusių su Maia, ICBO ir Schmidt tinklų
Ginčijamas sprendimas (6.3 punktas ir 7.1 punkto c papunktis)
Šalių argumentai
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
b)  Dėl dokumentų, susijusių su 1993 m. vasario 24 d. užsakymu
Ginčijamas sprendimas
Šalių argumentai
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
6.  Išvada
D –  Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su ginčijamo sprendimo motyvais dėl galimybės taikyti EB 82 straipsnį
1.  Dėl skundo turinio
2.  Dėl teiginių 2000 m. rugpjūčio 11 d. santraukoje
a)  Dėl tariamai nesąžiningų sandorių kainų nustatymo
b)  Dėl tariamo rinkų ribojimo pažeidžiant vartotojų interesus
c)  Dėl tariamo nevienodų sąlygų taikymo lygiaverčiams sandoriams prekybos partnerių atžvilgiu
3.  Dėl kitų ieškovės kaltinimų
4.  Išvada
E –  Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, susijusio su procedūrinių taisyklių pažeidimu
1.  Dėl kaltinimo, susijusio su neprotinga procedūros trukme
2.  Dėl kaltinimų, susijusių su rūpestingumo ir nešališkumo stoka nagrinėjant skundą bei su ginčijamo sprendimo motyvavimo
stoka
3.  Dėl kaltinimo, susijusio su Reglamento Nr. 2842/98 6 straipsnio pažeidimu
4.  Dėl kaltinimų, susijusių su teisės susipažinti su bylos medžiaga pažeidimu
Dėl bylinėjimosi išlaidų
*
Proceso kalba: prancūzų.