CELEX: 62007TJ0498
Обжалване
Публична служба
Длъжностни лица
Наемане

1.
Производство — Мотивиране на решенията — Обхват — Задължение за произнасяне по всяко твърдение за нарушение на правото
(член 36 от Статута на Съда и член 7, параграф 1 от приложение І)
2.
Длъжностни лица — Назначаване — Срок за изпитване — Оценка в края на срока за изпитване — Изготвяне със закъснение
(член 34 от Правилника за длъжностните лица)
3.
Длъжностни лица — Жалба — Увреждащ акт — Понятие —Подготвителен акт — Оценка в края на срока за изпитване — Недопустимост
(членове 34, 90 и 91 от Правилника за длъжностните лица)
1.
Дори задължението на Съда на публичната служба да мотивира своите решения да не включва задължението той да отговаря в подробности
на всички изложени от страните доводи, особено ако те не са достатъчно ясни и точни и не почиват на обстойно изложени доказателства,
то все пак му налага да разгледа всички изтъкнати пред него твърдения за нарушения.
(вж. точка 35)
Позоваване на: Съд — 25 октомври 2007 г., Komninou и др./Комисия, C‑167/06 P, все още непубликувано в Сборника, точка 22
2.
Целта на член 34 от Правилника е да гарантира, че длъжностното лице в срок за изпитване може да изложи становище по оценката
на атестиращия го и впоследствие институцията разполага с достатъчен период от време, за да приеме решение относно титуляризирането
на заинтересованото лице, доколкото е възможно на същата дата, когато изтича срокът за изпитване. Дори да представлява нарушение
на изричните изисквания на Правилника, неспазването на определения в член 34 от Правилника срок, колкото и да е нежелателно,
все пак не може, в случаите когато преследваната от член 34 от Правилника цел не е засегната, да постави под въпрос валидността
на решението за уволнение поради професионална некомпетентност на длъжностно лице в срок за изпитване. Това не засяга възможността,
ако посоченото нарушение му е причинило вреди, то да поиска от съответната институция поправянето им.
(вж. точка 45)
Позоваване на: Съд — 12 юли 1973 г., di Pillo/Комисия, 10/72 и 47/72, Recueil, стр. 763, точки 23—25; Съд — 25 март 1982 г.,
Munk/Комисия, 98/81, Recueil, стр. 1155, точки 8—10; Първоинстанционен съд — 1 април 1992 г., Kupka-Floridi/CES, T‑26/01,
Recueil стр. II‑1615, точка 20; Първоинстанционен съд — 5 март 1997 г., Rozand-Lambiotte/Комисия, T‑96/95, Recueil FP, стр. I‑A‑35
и II‑97, точка 68; Първоинстанционен съд — 21 септември 1999 г., Trigari-Venturin/Centre de traduction, T‑98/98, Recueil FP,
стр. I‑A‑159 и II‑821, точка 74
3.
Оценката в края на срока за изпитване има характер на подготвителен акт, когато се вписва в рамките на процедура, чиято цел
е различна от това да позволи на органа по назначаването да приеме решение относно титуляризирането на длъжностно лице в срок
за изпитване след изтичането на срока му за изпитване или евентуално относно уволнението на същото поради професионална некомпетентност.
Поради това правомерността на оценка в края на срока за изпитване може да бъде оспорена от заинтересованото лице само в хода
на жалба срещу решението за уволнение, което евентуално органът по назначаването е взел след приключването на срока за изпитване
с оглед на съдържащите се в тази оценка в края на стажа негативни заключения.
(вж. точка 56)