CELEX: 62002CJ0046
Direktyva 96/9/EB
Duomenų bazių teisinė apsauga
Sui generis teisė
Sąvoka "su duomenų bazės duomenų gavimu, tikrinimu ir pateikimu susijusios investicijos"
Futbolo pirmenybių tvarkaraščiai
Lažybos

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą paduotas dėl 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/9/EB dėl
duomenų bazių teisinės apsaugos (OL L 77, p. 20, toliau – direktyva) 7 straipsnio išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas byloje tarp bendrovės
Fixtures Marketing Limited
(toliau –
Fixtures
) ir bendrovės
Oy Veikkaus Ab
(toliau –
Veikkaus
). Šis teisinis ginčas kilo dėl to, kad
Veikkaus
, organizuodama lažybas, naudojo duomenis, susijusius su Anglijos futbolo pirmenybių rungtynėmis.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisės aktai
Direktyva pagal jos 1 straipsnio 1 dalį taikoma bet kokių formų duomenų bazių teisinei apsaugai. Pagal šios direktyvos 1 straipsnio
2 dalį duomenų bazė reiškia „pavienių darbų, duomenų ar kitokios metodiškai arba sistemingai sutvarkytos ir individualiai
elektroniniu arba kitokiu būdu prieinamos medžiagos rinkinius“.
Pagal direktyvos 3 straipsnį duomenų bazės, kurios „pagal duomenų parinkimą ir išdėstymą yra autoriaus intelektinės veiklos
rezultatas“, saugomos autorių teisių.
Direktyvos 7 straipsnis įtvirtina
sui generis
teisę, kuri suteikiama šiomis sąlygomis:
„Apsaugos objektas
1.      Valstybės narės numato duomenų bazės, pasižyminčios pakankamai didelėmis jos duomenų gavimo, tikrinimo ir pateikimo kokybinėmis
ir (arba) kiekybinėmis investicijomis, sudarytojui teisę neleisti perkelti ir (arba) panaudoti visą tokių duomenų bazę arba
pakankamai didelę jos dalį, kokybiškai ir (arba) kiekybiškai ją įvertinus.
2.      Šiame skyriuje:
a)      ,,perkėlimas” – tai nuolatinis arba laikinas visų bazės duomenų arba pakankamai didelės jo dalies transformavimas į kitą lygmenį
bet kokiomis priemonėmis ir bet kokia forma;
b)      ,,panaudojimas” – tai bazės duomenų arba pakankamai didelės jų dalies pateikimas visuomenei platinant kopijas, nuomojant,
operatyviosios (
on‑line
) sistemos pagrindu arba kitais informacijos perdavimo būdais. Pačiam teisės savininkui arba su jo leidimu kartą pardavus
duomenų bazės kopiją Bendrijoje, prarandama teisė kontroliuoti kopijos perpardavimą Bendrijos teritorijoje.
Viešas skolinimas nelaikomas nei perkėlimu, nei panaudojimu.
3.      Pirmoje šio straipsnio dalyje minima teisė gali būti perduota, perleista arba suteikta pagal licenciją.
4.      Šio straipsnio 1 dalyje numatyta teisė taikoma neatsižvelgiant į duomenų bazės tinkamumą būti apsaugotai autorių ar kitomis
teisėmis. Be to, ji taikoma, neatsižvelgiant į tokios bazės duomenų tinkamumą būti apsaugotiems autorių ar kitomis teisėmis.
Duomenų bazių apsauga pagal šio straipsnio 1 dalyje numatytą teisę nepažeidžia patiems duomenims arba jų turiniui galiojančių
teisių.
5.      Pasikartojantis ir sistemingas duomenų bazės nedidelių dalių perkėlimas ir (arba) panaudojimas, reikalaujantis veiksmų, kurie
nebūdingi normaliam duomenų bazių naudojimui arba kurie nepagrįstai pažeidžia teisėtus duomenų bazės sudarytojo interesus,
nėra leidžiamas.“ (Pataisytas vertimas)

Nacionalinės teisės aktai
Iki buvo perkelta Direktyva 96/9,
Tekijänoikeuslaki
(Nr. 404/1961) (Autorių teisių įstatymas) su pakeitimais, padarytais įstatymu Nr. 34/1991, 49 straipsnio 1 dalis nustatė,
kad sąrašai, lentelės, programos ir kiti panašūs darbai, kuriuose surinktas didelis duomenų kiekis, be autoriaus leidimo negali
būti atkuriami 10 metų po jų paskelbimo.
Direktyva buvo perkelta į Suomijos teisę 1998 m. balandžio 3 d. įstatymu Nr. 250/1998, kuris iš dalies pakeitė įstatymą Nr. 404/1961.
Įstatymo Nr. 404/1961 su pakeitimais, padarytais įstatymu Nr. 250/1998, 49 straipsnio 1 dalis tekstas yra toks:
„Autorius, sukūręs:
1)      sąrašus, lenteles, programas arba kitus panašius darbus, kuriuose surinktas didelis duomenų kiekis; arba
2)      duomenų bazes, kurių duomenims gauti, tikrinti ir pateikti reikėjo pakankamai didelių investicijų,
turi išimtinę teisę disponuoti visu savo kūriniu arba pakankamai didele jo dalimi, kiekybiškai arba kokybiškai ją įvertinus,
jį atkuriant ar pateikiant viešai.

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Anglijoje profesionalias futbolo pirmenybes, t. y.
Premier League
ir I, II bei III divizionų pirmenybes, organizuoja
Football Association Premier League Ltd
ir
Football League Ltd
. Organizavimas taip pat apima per sezoną žaidžiamų rungtynių, t. y. maždaug 2 000 rungtynių per keturiasdešimt vieną savaitę,
tvarkaraščių sudarymą.
Sudarant tvarkaraščius, reikia atsižvelgti į daugelį veiksnių, pavyzdžiui, būtinybę užtikrinti, kad rungtynės namuose ir išvykoje
būtų žaidžiamos pakaitomis; siekti, kad keletas to paties miesto klubų nežaistų rungtynių namuose tą pačią dieną; būtinybė
atsižvelgti į tarptautinių futbolo rungtynių tvarkaraščių reikalavimus; atsižvelgti į kitus vykstančius viešus renginius bei
į tvarkos palaikymo pajėgų buvimą.
Tvarkaraščių sudarymo darbai pradedami likus metams iki atitinkamo sezono pradžios. Jie patikėti darbo grupei, į kurią taip
pat įeina profesionalų futbolo lygų ir futbolo klubų atstovai, o jiems atlikti būtinas tam tikras šių atstovų ir sirgalių
asociacijų bei tvarkos palaikymo tarnybų atstovų susitikimų skaičius. Šie darbai atliekami naudojant firmos
Sema
kompiuterinę programą.
Sezono metu futbolo rungtynių tvarkaraščiai derinami atsižvelgiant į pakeitimus, pavyzdžiui, būtinus dėl televizijos kompanijų
reikalavimų arba atidėjus vienos pirmenybių dienos rungtynes dėl oro sąlygų.
Profesionalų lygos taip pat prižiūri rungtynių organizavimą, tikrina žaidėjų licencijas bei kontroliuoja ir skelbia rungtynių
rezultatus.
Visas
Football League Ltd
veiklos sąnaudas per metus sudaro maždaug 2,3 milijonų svarų sterlingų.

Veikkaus
turi išimtinę teisę organizuoti lažybas Suomijoje. Šios lažybos taip pat susijusios su futbolo rungtynėmis. Todėl įvairioms
lažyboms
Veikkaus
naudoja Anglijos futbolo pirmenybių, pirmiausia
Premier League
bei pirmojo diviziono (
Division One
), rungtynių duomenis. Kiekvieną savaitę lažybos organizuojamos maždaug dėl 200 rungtynių. Organizuodama šias lažybas,
Veikkaus
kiekvieną savaitę iš interneto, laikraščių arba tiesiogiai iš futbolo klubų surenka duomenis, susijusius su maždaug 400 rungtynių,
bei remdamasi įvairiais šaltiniais patikrina jų tikslumą. Metinė iš lažybų dėl Anglijos futbolo pirmenybių rungtynių
Veikkaus
gaunama apyvarta siekia keletą dešimčių milijonų eurų.
1996 m. birželio 17 d. Sprendimu (S 94/8994 Nr. 5507)
Vantaa käräjäoikeus
kvalifikavo futbolo rungtynių tvarkaraštį kaip sąrašą, kuriame yra didelis duomenų kiekis Autorių teisių įstatymo 49 straipsnio
prasme, ir nusprendė, kad
Veikkaus
veiksmai pažeidžia tokiam sąrašui teikiamą apsaugą. 1998 m. balandžio 9 d. Sprendimu (S 96/1304 Nr. 1145)
Helsingin hovioikeus
(Helsinkio apeliacinis teismas, Suomija) pakeitė šį sprendimą nuspręsdamas, kad ši apsauga nebuvo pažeista.
Korkein oikeus
(Aukščiausias teismas) neleido pateikti kasacinio skundo dėl
Helsingin hovioikeus
sprendimo.
Įsigaliojus duomenų bazių direktyvai,
Fixtures
pateikė
Vantaa käräjäoikeus
ieškinį bendrovei
Veikkaus
, teigdama, kad nuo 1998 m. sausio 1 d.
Veikkaus
neteisėtai naudojo duomenų bazę, kuri buvo sukurta planuojant Anglijos futbolo pirmenybių susitikimus.

Tekijänoikeusneuvosto
(Autorių teisių taryba), kurios prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas paprašė pateikti savo nuomonę, pareiškė,
kad pagal Suomijos teisę nustatytai apsaugai nebūtina, jog duomenų bazė atitiktų direktyvos 1 straipsnio 2 dalyje pateikiamą
apibrėžimą. Remdamasi minėtu
Helsingin hovioikeus
sprendimu, Autorių teisių taryba teigė, kad futbolo pirmenybių susitikimų planas yra duomenų bazė Įstatymo Nr. 404/1961 su
pakeitimais, padarytais Įstatymu Nr. 250/1998, 49 straipsnio 1 dalies prasme ir kad jos duomenims gauti, tikrinti arba pateikti
reikėjo pakankamai didelių investicijų. Tačiau ji darė prielaidą, kad
Veikkaus
veiksmai nepažeidė šios duomenų bazės apsaugos.

Vantaa käräjäoikeus
, atsižvelgdamas į abejones, ar nagrinėjamas rungtynių planas yra saugoma duomenų bazė ir kokie veiksmai yra direktyvos suteikiamos
apsaugos pažeidimas, nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Ar direktyvos 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta sąlyga, reikalaujanti, kad investicijos ir duomenų bazės sudarymas būtų tarpusavyje
susiję, reiškia, kad 7 straipsnio 1 dalyje minimas „gavimas“ ir tam skirtos investicijos šioje byloje apima investicijas,
skirtas rungtynių datoms ir komandų poroms nustatyti, ir ar tvarkaraščių sudarymas apima investicijas, į kurias nereikia atsižvelgti
vertinant apsaugos suteikimo sąlygas?
2.      Ar direktyva draudžia kitiems asmenims, išskyrus futbolo rungtynių tvarkaraščių sudarytojus, be leidimo naudoti šiuose tvarkaraščiuose
esančius duomenis lažyboms organizuoti ar kitais komerciniais tikslais?
3.      Ar duomenų panaudojimas bendrovėje
Veikkaus
yra susijęs su pakankamai didele duomenų bazės dalimi, kiekybiškai ir (arba) kokybiškai ją įvertinus, atsižvelgiant į tai,
kad kas savaitę išleidžiamose lažybų kortelėse naudojami tik tie tvarkaraščio duomenys, kurie yra susiję su tą savaitę vykstančiomis
rungtynėmis, ir kad su rungtynėmis susiję duomenys per visą sezoną gaunami ir tikrinami remiantis kitais nei duomenų bazės
sudarytojo šaltiniais?“

Dėl prejudicinių klausimų

Dėl priimtinumo
Europos Bendrijų Komisija abejoja dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priimtinumo. Visų pirma ji teigia, kad nutartyje
dėl prejudicinio sprendimo nėra pakankamai išsamiai apibūdinti santykiai tarp
Fixtures
bei Anglijos futbolo lygų ir tai, dėl kokių priežasčių bei kokiomis sąlygomis
Fixture
gavo teisę naudotis šių lygų sukurta duomenų baze. Antra, ji nurodo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas
neišdėstė savo pozicijos dėl to, ar
Veikkaus
perkėlė ir (arba) panaudojo duomenų bazės turinį direktyvos 7 straipsnio prasme.
Primintina, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką dėl poreikio pateikti Bendrijos teisės išaiškinimą, kuris
būtų naudingas nacionaliniam teismui, būtina, kad nacionalinis teismas apibrėžtų faktines ir teisines savo pateikiamo klausimo
aplinkybes arba bent paaiškintų faktines prielaidas, kuriomis šie klausimai pagrįsti (1999 m. rugsėjo 21 d. Sprendimo
Albany
, C‑67/96, Rink. p. I‑5751, 39 punktas).
Sprendimuose dėl prejudicinio sprendimo pateikta informacija turi ne tik leisti Teisingumo Teismui pateikti naudingą atsakymą,
bet ir suteikti valstybių narių vyriausybėms ir kitoms suinteresuotosioms šalims galimybę pateikti pastabas pagal Teisingumo
Teismo statuto 20 straipsnį. Teisingumo Teismas turi užtikrinti, kad ši galimybė būtų išsaugota, atsižvelgiant į tai, kad,
remiantis šia nuostata, suinteresuotosioms šalims pateikiami tik sprendimai dėl prejudicinio sprendimo (minėto sprendimo
Albany
40 punktas).
Šioje byloje iš pagrindinės bylos šalių ir iš valstybių narių vyriausybių pagal Teisingumo Teismo statuto 20 straipsnį pateiktų
pastabų matyti, kad iš nutarime dėl prejudicinio sprendimo pateiktos informacijos jos galėjo suprasti, jog ginčas pagrindinėje
byloje kilo dėl to, kad
Veikkaus
, organizuodamas lažybas, naudojo Anglijo futbolo lygų sudarytų pirmenybių tvarkaraščių informaciją ir kad šiomis aplinkybėmis
prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas kelia klausimą dėl direktyvos 7 straipsnyje įtvirtintos
sui generis
teisės taikymo srities bei turinio.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodyta informacija taip pat suteikia Teisingumo Teismui pakankamų
žinių apie faktines ir teisines aplinkybes, leidžiančias aiškinti atitinkamas Bendrijos teisės nuostatas atsižvelgiant į šioje
byloje nagrinėjamas aplinkybes.
Kalbant apie tai, kad nutartyje dėl prejudicinio sprendimo trūksta informacijos apie Anglijos futbolo lygų ir
Fixtures
santykius, pažymėtina, kad tai – kaip patvirtina šioje byloje pateiktų pastabų turinys – nesutrukdė valstybių narių vyriausybėms
ir Komisijai teisingai suprasti Teisingumo Teismui pateiktų klausimų dalyką ir reikšmę bei tinkamai išdėstyti dėl to savo
poziciją. Tai taip pat netrukdo Teisingumo Teismui pateikti naudingus atsakymus į prašymą priimti prejudicinį sprendimą padavusio
teismo klausimus.
Dėl to, kad nutartyje dėl prejudicinio sprendimo nebuvo išdėstyta pozicija dėl
Veikkaus
veiksmų kvalifikavimo atsižvelgiant į perkėlimą ir panaudojimą, antrasis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio
teismo klausimas, atsižvelgiant į jo pateikimo aplinkybes, suprastinas taip, kad juo siekiama išsiaiškinti šių dviejų sąvokų,
kuriomis apibrėžiami direktyvos 7 straipsnio 1 ir 5 dalyse nustatyti draudimai, reikšmę.
Taigi prašymas dėl prejudicinio sprendimo yra priimtinas.

Dėl bylos esmės
Pirmiausia pažymėtina, kad teismo nutartyje dėl prejudicinio sprendimo pateikti klausimai pagrįsti prielaida, jog futbolo
pirmenybių rungtynių tvarkaraščiai yra duomenų bazė Įstatymo Nr. 404/1961 su pakeitimais, padarytais Įstatymu Nr. 250/1998,
49 straipsnio 1 dalies 2 punkto prasme.
Kadangi pagal šią nuostatą apsauga suteikiama tik tuomet, jei duomenų bazės duomenims gauti, tikrinti ir pateikti reikėjo
pakankamai didelių investicijų, pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori sužinoti,
kas patenka į direktyvos 7 straipsnio 1 dalies, kuri buvo perkelta į minėtą Suomijos teisės nuostatą, sąvoką „duomenų bazės
duomenų gavimas“. Tiksliau, pirmuoju klausimu siekiama sužinoti, ar kuriant duomenis reikia atsižvelgti į duomenų bazės sudarytojo
investicijas, norint įvertinti, ar su šios duomenų bazės kūrimu susijusios investicijos yra pakankamai didelės.
Nors šis klausimas susijęs tik su duombazės duomenų gavimo investicijų sąvoka, iš nutarties dėl prejudicinio sprendimo matyti,
kad
Vantaa käräjäoikeus
, kaip tai nurodyta šio sprendimo 19 punkte, kelia bendrą klausimą apie saugomos duomenų bazės sąvoką, atsižvelgiant į futbolo
pirmenybių rungtynių tvarkaraštį.
Taigi, siekiant pateikti naudingą atsakymą prašymą dėl prejudicinio sprendimo padavusiam teismui, tikslinga pateikti bendresnę
direktyvos 7 straipsnio 1 dalies, apibrėžiančios apsaugos pagal
sui generis
teisę taikymo sritį, turinio analizę.
Direktyvos 7 straipsnio 1 dalis suteikia apsaugą pagal
sui generis
teisę tik toms duomenų bazėms, kurios atitinka tikslų kriterijų, t. y. jos turi pasižymėti pakankamai didelėmis jų duomenų
gavimo, tikrinimo ir pateikimo kokybinėmis ir (arba) kiekybinėmis investicijomis.
Pagal direktyvos 9, 10 ir 12 konstatuojamąsias dalis jos tikslas – skatinti bei saugoti investicijas į duomenų „kaupimo“ ir
„apdorojimo“ sistemas, kurios prisideda prie informacijos rinkos plėtros visose veiklos srityse, proporcingai didėjant kasmet
sukuriamos bei apdorojamos informacijos kiekiui. Taigi sąvoka „su duomenų bazės duomenų gavimu, tikrinimu ir pateikimu <…>
susijusios investicijos“ paprastai reiškia investicijas, padarytas kuriant pačią duomenų bazę.
Šiomis aplinkybėmis sąvoka „su duomenų bazės duomenų gavimu susijusios investicijos“, kaip nurodo
Veikkaus
ir Vokietijos bei Nyderlandų vyriausybės, reiškia išteklius, naudojamus jau egzistuojančios pavienės medžiagos paieškai ir
jos surinkimui į duomenų bazę, o ne išteklius, naudojamus šiai medžiagai sukurti. Kaip nurodo Vokietijos vyriausybė, direktyvoje
nustatytos apsaugos pagal
sui generis
teisę tikslas – skatinti esamos informacijos kaupimo ir apdorojimo sistemų, o ne informacijos, kuri vėliau gali būti surinkta
duomenų bazėje, kūrimą.
Šį aiškinimą patvirtinta direktyvos 39 konstatuojamoji dalis, pagal kurią šia direktyva siekiama apsaugoti finansinių ir profesinių
investicijų, skirtų „medžiagai gauti ir surinkti“, rezultatus. Kaip pažymi generalinė advokatė savo išvados 61‑66 punktuose,
nepaisant nežymių terminologinių skirtumų, visos šios 39 konstatuojamosios dalies kalbų versijos patvirtina tokį aiškinimą,
kad į sąvoką „gavimas“ nepatenka duomenų bazėje esančių duomenų sukūrimas.
19 konstatuojamoji dalis, pagal kurią kelių muzikinių kūrinių įrašų rinkinys kompaktinėje plokštelėje nėra pakankamai didelės
investicijos, kad būtų taikoma
sui generis
teisė, pateikia papildomą argumentą šiam aiškinimui pagrįsti. Iš tikrųjų iš šios konstatuojamosios dalies matyti, kad ištekliai,
naudojami patiems kūriniams ar duomenims, esantiems duomenų bazėje, šiuo atveju kompaktinėje plokštelėje, sukurti negali būti
laikomi lygiavertėmis investicijoms šios duomenų bazės turiniui sukurti, ir todėl į juos negali būti atsižvelgiama vertinant,
ar investicijos šiai duomenų bazei buvo pakankamai didelės.
Sąvoka „su duomenų bazės duomenų tikrinimu susijusių investicijų“ reiškia išteklius, kurie, siekiant užtikrinti duombazės
duomenų patikimumą, naudojami tikrinti medžiagai, sukauptai kuriant duomenų bazę ir pateikiamai šiai bazei veikiant. Sąvoka
„su duomenų bazės duomenų pateikimu susijusios investicijos“ reiškia išteklius, kuriais siekiama suteikti duomenų bazei informacijos
apdorojimo funkciją, t. y. išteklius, naudojamus sistemingai arba metodiškai sutvarkyti duomenų bazės duomenis bei užtikrinti
atskirų duomenų prieinamumą.
Investicijas, susijusias su duomenų bazės kūrimu, gali sudaryti žmogiškieji, techniniai ir finansiniai ištekliai ar priemonės,
tačiau jie turi būti pakankamai dideli kiekybiniu ar kokybiniu požiūriu. Kiekybiškai vertinami ištekliai yra tokie, kuriuos
galima išreikšti skaičiais, o kiekybiškai – pastangos, kurių negalima išreikšti skaičiais, pavyzdžiui, intelektinės pastangos
arba energijos sąnaudos, kaip tai išplaukia iš direktyvos 7, 39 ir 40 konstatuojamųjų dalių.
Šiomis aplinkybėmis vien tai, kad duomenų bazės sukūrimas yra susijęs su pagrindine veikla, kai duomenų bazę kuriantis asmuo
taip pat yra jos duomenų autorius, nereiškia, kad jis negalės pasinaudoti apsauga pagal
sui generis
teisę, jeigu įrodys, kad šiems duomenims gauti, tikrinti arba pateikti šio sprendimo 34‑37 punktų prasme reikėjo pakankamai
didelių kokybinių ar kiekybinių investicijų, nesusijusių su ištekliais, panaudotais duomenims sukurti.
Taigi, nors vykdant duomenų paiešką ir tikrinant jų tikslumą kuriant duomenų bazę jos sudarytojui nereikėjo naudoti ypatingų
išteklių, nes šiuos duomenis jis sukūrė ir jais disponuoja, tiems duomenims surinkti, sistemingai arba metodiškai išdėstyti
duomenų bazėje, organizuoti prieigą prie konkrečių duomenų ir jų tikslumui patikrinti duomenų bazės veikimo metu gali prireikti
pakankamai didelių kokybinių ir (arba) kiekybinių investicijų direktyvos 7 straipsnio 1 dalies prasme.
Pagrindinėje byloje pažymėtina, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodyti ir šio sprendimo 11 punkte
aprašyti žmogiškieji bei techniniai ištekliai skirti kiekvieną organizuojamų futbolo pirmenybių dieną vykstančių rungtynių
datai, laikui ir komandoms – namų bei svečių – nustatyti, vadovaujantis šio sprendimo 10 punkte paminėtais kriterijais.
Kaip teigia
Veikkaus
ir Vokietijos bei Portugalijos vyriausybės, šie ištekliai jau yra investicijos futbolo rungtynių tvarkaraščiui sudaryti. Tokios
pačiam pirmenybių organizavimui skirtos investicijos susijusios su duomenų, esančių nagrinėjamoje duomenų bazėje, sukūrimu,
t. y. su kiekvienų įvairių pirmenybių rungtynių duomenų sukūrimu. Todėl į šias investicijas negalima atsižvelgti pagal direktyvos
7 straipsnio 1 dalį.
Šiomis sąlygomis reikia patikrinti, ar, be investicijų, aptartų pirmesniame punkte, futbolo rungtynių tvarkaraščio turinio
duomenims gauti, tikrinti arba pateikti reikia pakankamai didelių kiekybinių ar kokybinių investicijų.
Surandant bei surenkant duomenis, kurie įeina į futbolo rungtynių tvarkaraščius, profesionalų lygoms nereikia jokių ypatingų
pastangų. Šių lygų veikla neatsiejama nuo šių duomenų sukūrimo, kuriame jos, būdamos atsakingos už futbolo pirmenybių organizavimą,
tiesiogiai dalyvauja. Todėl futbolo rungtynių tvarkaraščio turiniui sudaryti nereikia jokių investicijų, nesusijusių su šiame
tvarkaraštyje pateikiamų duomenų kūrimu.
Futbolo lygoms nereikia ypatingų pastangų tikrinant pirmenybių rungtynių duomenų tikslumą sudarant tvarkaraštį, nes šios lygos
tiesiogiai dalyvauja kuriant šiuos duomenis. Rungtynių tvarkaraščių turinio tikslumo tikrinimas per sezoną, kaip matyti iš
Fixtures
pateiktų pastabų, paprasčiausiai yra tam tikrų šių tvarkaraščių duomenų koregavimas, atsižvelgiant į galimą rungtynių ar pirmenybių
dienos atidėjimą, ir tai sprendžia pačios profesionalų lygos arba su jomis derinama. Kaip teigia
Veikkaus
, toks patikrinimas negali būti laikomas priemone, reikalaujančia pakankamai didelių investicijų.
Futbolo rungtynių tvarkaraščio pateikimas taip pat yra glaudžiai susijęs su tokių duomenų, iš kurių sudarytas tvarkaraštis,
sukūrimu, o tai patvirtina faktas, kad nutarime dėl prejudicinio sprendimo nebuvo nurodyti darbai arba ištekliai, specialiai
skirti tokiam pateikimui. Todėl negali būti daroma prielaida, kad tam reikėjo investicijų, nepriklausomų nuo tvarkaraščius
sudarančių duomenų kūrimo.
Taigi nei futbolo rungtynių tvarkaraščio duomenų gavimas, nei tikrinimas, nei jo duomenų pateikimas nereikalavo pakankamai
didelių investicijų, galinčių pateisinti direktyvos 7 straipsnyje nustatytą apsaugą pagal
sui generis
teisę.
Šio sprendimo 13 punkte apibūdinta veikla nėra susijusi su futbolo pirmenybių tvarkaraščio sudarymu. Todėl, kaip pažymi
Veikkaus
, į šiai veiklai panaudotus išteklius negalima atsižvelgti vertinant, ar buvo padarytos pakankamai didelės investicijos, susijusios
šių tvarkaraščių duomenų gavimu, tikrinimu ar pateikimu.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pirmą pateiktą klausimą reikia atsakyti taip: sąvoka „su duomenų bazės duomenų gavimu
susijusios investicijos“ direktyvos 7 straipsnio 1 dalies prasme reiškia išteklius, naudojamus jau egzistuojančioms pavienėms
medžiagoms ieškoti ir joms surinkti į duomenų bazę. Jos neapima išteklių, panaudotų duomenims, sudarantiems duomenų bazę,
sukurti. Todėl futbolo pirmenybių rungtynių tvarkaraščio sudarymo atveju ši sąvoka neapima išteklių, panaudotų nustatant rungtynių
datą, laiką ir atskirų šių pirmenybių rungtynių komandų poras.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, atsakyti į kitus pateiktus klausimus nebūtina.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi išspręsti šis teismas. Kitų šalių išlaidos, patirtos pateikiant Teisingumo
Teismui savo pastabas, neatlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais Teisingumo Teismas (didžioji kolegija) nusprendžia:
Sąvoka „su duomenų bazės duomenų gavimu susijusios investicijos“ 1996 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/9/EB
dėl duomenų bazių teisinės apsaugos 7 straipsnio 1 dalies prasme reiškia išteklius, naudojamus jau egzistuojančioms pavienėms
medžiagoms ieškoti ir joms surinkti į duomenų bazę. Jos neapima išteklių, panaudotų duomenims, sudarantiems duomenų bazę,
sukurti. Todėl futbolo pirmenybių rungtynių tvarkaraščio sudarymo atveju ši sąvoka neapima išteklių, panaudotų nustatant rungtynių
datą, laiką ir atskirų šių pirmenybių rungtynių komandų poras.
Parašai.
*
Proceso kalba: suomių.