CELEX: 62007TJ0293
Apelācija
Civildienesta lietas

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2007. gada 24. maija rīkojumu apvienotajās lietās
F‑27/06 un F‑75/06
Lofaro
/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot šo rīkojumu atcelt
Nolēmums
Apelācijas sūdzību noraidīt. Alesandro Lofaro [
Alessandro Lofaro
] sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā.
Kopsavilkums
1.
Apelācijas sūdzība – Apelācijas sūdzība par prasības atcelt tiesību aktu noraidīšanu un vēlāku ar to saistītās prasības par
zaudējumu atlīdzību noraidīšanu – Pamati, kas vērsti tikai uz prasības atcelt tiesību aktu noraidīšanu – Apelācijas sūdzības
pieņemamība kopumā
(Pirmās instances tiesas Reglamenta 138. panta 1. punkts)
2.
Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Iesniegšanas datums
(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts)
3.
Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Pienākums ņemt vērā paredzamo sūdzības nosūtīšanas laiku
(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts)
4.
Ierēdņi – Prasība – Iepriekšēja administratīva sūdzība – Iesniegšanas datums – Saņemšana administrācijā
(Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punkts)
1.
Tas, ka savas apelācijas sūdzības pamatojumam, kurā ir lūgts pilnībā atcelt rīkojumu par nepieņemamību, ar ko vienlaikus ir
noraidīti prasītāja prasījumi par tiesību akta atcelšanu un prasījumi par zaudējumu atlīdzību, prasītājs ir norādījis tikai
tādus pamatus un argumentus, kas vērsti pret iemesliem, kuru dēļ tika noraidīta viņa prasība atcelt tiesību aktu, apelācijas
sūdzību nepadara nepieņemamu saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību, jo tās nepieņemamība pārsūdzētajā rīkojumā ir pamatota
tikai ar tās ciešo saikni, kas apelācijas tiesvedībā netika apstrīdēta, ar prasību atcelt tiesību aktu, kas pati tika noraidīta
kā nepieņemama.
(skat. 17., 18. un 20. punktu)
2.
Datums, kas jāņem vērā, lai novērtētu, vai sūdzība tika iesniegta Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktā paredzētajā
termiņā, ir datums, kurā šo sūdzību saņēma attiecīgā iestāde. Šī interpretācija izriet no minētā panta formulējuma un atbilst
tiesiskās drošības principam. Tā pirmajā daļā nosakot, ka “sūdzība jāiesniedz triju mēnešu laikā” un tā otrajā daļā – ka iecēlējinstitūcija
“par savu argumentētu lēmumu konkrētajai personai ziņo četru mēnešu laikā no lūguma iesniegšanas dienas”, Civildienesta noteikumu
90. panta 2. punkts skaidri nosaka, ka sūdzības iesniegšanas datums ir arī datums, kurā sāk skaitīt četru mēnešu termiņu,
kurā attiecīgajai iestādei ir jāsniedz atbilde uz šo sūdzību.
Šī tiesiskā regulējuma kontekstā tiesiskās drošības princips, kas paredz, ka attiecīgo termiņu sākuma un beigu datumam ir
jābūt skaidri noteiktam un ka tie stingri ir jāievēro, neļauj ņemt vērā divus atšķirīgus datumus saistībā ar sūdzības iesniegšanu,
proti, pirmkārt, sūdzības nosūtīšanas datumu, lai noteiktu, vai tā ir iesniegta paredzētajā termiņā, un, otrkārt, datumu,
kurā attiecīgā iestāde saņēmusi šo sūdzību, lai noteiktu termiņa sākuma datumu atbildes sniegšanai uz sūdzību.
Turklāt tikai datuma, kurā sūdzība saņemta, ņemšana vērā ļauj izpildīt tiesiskās drošības principa prasības, saskaņā ar kuru
ikvienam administrācijas aktam, kam ir juridiski saistoša iedarbība, ir jābūt skaidram, precīzam un tas ir jādara zināms attiecīgajai
personai tādā veidā, lai tai skaidri būtu zināms brīdis, no kura minētais akts pastāv un kļūst juridiski saistošs, ņemot vērā
tiesību aktos – šajā gadījumā Civildienesta noteikumos – paredzēto tiesību aizsardzības līdzekļu pieejamību.
(skat. 29.–33. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1981. gada 26. novembris, 195/80
Michel
/Parlaments,
Recueil
, 2861. lpp., 13. punkts. Pirmās instances tiesa, 1991. gada 25. septembris, T‑54/90
Lacroix
/Komisija,
Recueil
, II‑749. lpp., 26. punkts un tajā minētā judikatūra, kā arī 29. punkts. Civildienesta tiesa, 2006. gada 15. maijs, F‑3/05
Schmit
/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑9. un II‑A‑1‑33. lpp., 28. punkts.
3.
Attiecībā uz sūdzības un prasības iesniegšanas termiņu ievērošanu ieinteresētajai personai ir jāpierāda jebkāda nepieciešamā
pienācīgi informētas personas rūpība. Ieinteresētajai personai ir jāparūpējas par savas sūdzības iesniegšanu paredzētajā termiņā,
ņemot vērā paredzamo šīs sūdzības piegādes pa pastu laiku, ja tā izvēlas šo piegādes veidu. Pienākums ņemt vērā paredzamo
sūdzības piegādes laiku neizslēdz iespēju, ka ārkārtas apstākļos ieinteresētā persona var pamatot savas sūdzības novēlotu
saņemšanu, attiecīgā gadījumā pierādot, ka pastāv neparedzēti apstākļi vai
force majeure
, vai atvainojama maldība.
(skat. 37. un 38. punktu)
Atsauces: Tiesa, 1994. gada 15. decembris, C‑195/91 P
Bayer
/Komisija,
Recueil
, I‑5619. lpp., 32. punkts; 2003. gada 15. maijs, C‑193/01 P
Pitsiorlas
/Padome un ECB,
Recueil
, I‑4837. lpp., 24. punkts; 2007. gada 8. novembris, C‑242/07 P Beļģija/Komisija,
Recueil
, I‑9757. lpp., 29. punkts. Pirmās instances tiesa, 1993. gada 16. marts, T‑33/89 un T‑74/89
Blackman
/Parlaments,
Recueil
, II‑249. lpp., 34. punkts; 2007. gada 15. marts, T‑5/07 Beļģija/Komisija, Krājums, II‑0000. lpp., 15. punkts.
4.
Tas vien, ka vēstules piegādes pa pastu laiks atšķiras atkarībā no nosūtīšanas valsts, neļauj uzskatīt, ka sūdzības saņemšanas
datuma ņemšana vērā ir saistīta ar attiecīgo ierēdņu vai darbinieku diskrimināciju atkarībā no valsts, kurā viņi atrodas savas
sūdzības nosūtīšanas laikā. Ierēdņu administratīvo sūdzību iesniegšanai nav izvirzīts neviena formas prasība. Tā kā daži piegādes
veidi (elektroniskais pasts vai fakss) ir tūlītēji, sūdzības saņemšanas datuma ņemšana vērā nevar nostādīt nelabvēlīgākā situācijā
ierēdņus vai darbiniekus atkarībā no valsts, kurā viņi atrodas savas sūdzības nosūtīšanas laikā.
(skat. 49. un 50. punktu)
Atsauce: Pirmās instances tiesa, 1996. gada 18. jūnijs, T‑150/94
Vela
Palacios
/ESK,
Recueil FP
, I‑A‑297. un II‑877. lpp., 23. punkts.