CELEX: 62009CJ0226
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
Direktiiv 2004/18/EÜ
Riigihankemenetlused
Hankelepingu sõlmimine suulise ja kirjaliku tõlke teenuste osutamiseks
Nimetatud direktiivi lisasse II B kuuluvad teenused
Teenused, mis ei pea vastama direktiivi nõuetele
Pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelise osakaalu kindlaksmääramine pärast pakkumuste esitamist
Kriteeriumide suhtelise osakaalu muutmine pärast esitatud pakkumuste esmakordset läbivaatamist
Võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine ja läbipaistvuse kohustuse täitmine

Euroopa Ühenduste Komisjon palub oma hagiavalduses Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Iirimaa määras suulise ja kirjaliku tõlke
teenuste hanke pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised osakaalud kindlaks pärast pakkumuste esitamise tähtaja lõppu
ning muutis neid osakaale pärast esitatud pakkumuste esmakordset läbivaatamist, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad võrdse
kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtetest niisugustena, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus.

Õiguslik raamistik
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute
ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta (ELT L 134, lk 114; ELT eriväljaanne 06/07, lk 132;
edaspidi „direktiiv”) II jaotise III peatükk näeb teenuste riigihankelepingute sõlmimiseks ette „kahetasemelise” kohaldamise.
Direktiivi artikli 20 kohaselt sõlmitakse lepingud, mille esemeks on II A lisas loetletud teenused, vastavalt selle direktiivi
artiklitele 23–55.
Need artiklid näevad ette kirjeldusi ja lepingudokumente reguleerivad normid (23–27), menetlusnormid (28–34), teavitamist
ja läbipaistvust käsitlevad normid (35–43) ja menetluse läbiviimist reguleerivad normid (44–55).
Direktiivi artikkel 21 näeb seevastu ette, et „[l]epingute suhtes, mille objektiks on II B lisas loetletud teenused, kehtivad
üksnes artikli 23 ja artikli 35 lõike 4 sätted”.
Suulise ja kirjaliku tõlke teenused ei kuulu direktiivi II A lisasse vaid II B lisa kategooriasse 27 „muud teenused”.
Direktiivi artikkel 23 näeb ette normid hankedokumentides esitatavate tehniliste kirjelduste kohta.
Direktiivi artikli 35 lõige 4 näeb ette, et hankijad saadavad pärast hankelepingu sõlmimist hankemenetluse tulemuste kohta
komisjonile teate.
Direktiivi artikkel 37 sätestab:
„[Hanki]jad võivad kooskõlas artikliga 36 avaldada teateid seoses hankelepingutega, mille kohta käesolevas direktiivis sätestatud
avaldamiskohustus ei kehti”. [Täpsustatud tõlge]
Direktiivi artikli 53 „Lepingute sõlmimise kriteeriumid”, mida kohaldatakse direktiivi II B lisas toodud teenuste hangetele,
lõige 2 sätestab:
„Ilma et see piiraks kolmanda lõigu kohaldamist, täpsustab [hanki]ja […] juhul, [kui leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima
pakkumuse alusel], hanketeates või lepingudokumentides […] suhtelise osakaalu, mille ta igale valitud kriteeriumile majanduslikult
kõige soodsama pakkumuse kindlaksmääramisel omistab.
[…]
[Hanki]ja, kes arvab, et suhtelise osakaalu määramine ei ole ilmsetel põhjustel võimalik, nimetab hanketeates või lepingudokumentides
[…] lepingu sõlmimise kriteeriumid tähtsuse järjekorras.” [„lepingu sõlmimise kriteeriumide” asemel on edaspidi kasutatud
täpsemat vastet „pakkumuste hindamise kriteeriumid”].

Hagi aluseks olevad asjaolud ja kohtueelne menetlus
Iirimaa Department of Justice, Equality and Law Reform avaldas 16. mail 2006 Euroopa Liidu Teatajas (ELT S 92) numbri 2006/S
92‑098663 all hanketeate suulise ja kirjaliku tõlke teenuste lepingu sõlmimiseks mitme asüülivaldkonna pädeva asutuse jaoks
(edaspidi „vaidlusalune hange”).
Hanketeate punktis IV.2.1 oli täpsustatud, et leping sõlmitakse majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel järgmise seitsme
kriteeriumi põhjal:
„1.      Esitatud dokumentide täielikkus.
2.      Deklareeritud võimsus, mis tagab nõuetele vastavuse.
3.      Osade [hange oli jaotatud mitmeks osaks], teenuste ja keelte arv.
4.      Kutsekvalifikatsioon, asjaomane kogemus.
5.      Hind.
6.      Pakutavate töömeetodite sobivus.
7.      Asukohad.”
Teate punktis VI.3 oli täpsustatud, et kriteeriumid ei ole loetletud kasvavas tähtsuse järjekorras.
Pakkumuste esitamise ettepanekus olid need kriteeriumid loetletud samas järjekorras alates 1‑st kuni 7‑ni. Siiski ei olnud
selles dokumendis erinevalt hanketeatest sõnaselgelt märgitud, et need kriteeriumid ei ole loetletud kasvavas tähtsuse järjekorras.
Niisiis ei olnud hankija seisukohast majanduslikult soodsaima pakkumuse kindlaksmääramiseks valitud seitsme kriteeriumi suhtelist
osakaalu täpsustatud ei hanketeates ega ka pakkumuste esitamise ettepanekus. Samuti ei olnud märgitud, kas nendele kriteeriumidele
võidakse hiljem anda suhteline osakaal.
Hanketeates ettenähtud tähtajaks, 9. juuniks 2006, olid pakkumuse esitanud kaksteist äriühingut, kellest kolm olid asutatud
väljaspool Iirimaa territooriumit.
Samal kuupäeval said hindamiskomisjoni liikmed hindamisskeemi, mille kohaselt tuli anda seitsmele asjassepuutuvale kriteeriumile
järgmine suhteline osakaal:
„1.      Esitatud dokumentide täielikkus: 0%.
2.      Deklareeritud võimsus, mis tagab nõuetele vastavuse: 7%.
3.      Osade, teenuste ja keelte arv: 25%.
4.      Kutsekvalifikatsioon, asjaomane kogemus: 30%.
5.      Hind: 20%.
6.      Pakutavate töömeetodite sobivus: 10%.
7.      Asukohad: 8%.”
See hindamisskeem pidi võimaldama igal komisjoniliikmel esitatud pakkumused esmalt individuaalselt läbi vaadata.
Olles osa pakkumusi läbi vaadanud, pöördus üks hindamiskomisjoni liige hankija nende talituste ühe liikme poole, kes oli hindamisskeemi
koostanud, saates talle e‑kirja, milles ta tegi ettepaneku muuta pakkumuste hindamise kriteeriumidele antud suhtelist osakaalu.
Hindamiskomisjon otsustas oma esimesel nõupidamisel 22. juunil 2006 enne ühiselt hindama asumist muuta kriteeriumide suhtelist
osakaalu nii, et vähendas neljanda kriteeriumi osakaalu (mis varem oli hinnatud 30%‑le) 25%-ni ja suurendas kuuenda kriteeriumi
osakaalu (mis varem oli hinnatud 10%‑le) 15%‑ni. Teiste kriteeriumide suhteline osakaal jäi samaks.
Seejärel asus hindamiskomisjon pakkumusi hindama ja lepingut sõlmima, kohaldades uut seitsme kriteeriumi suhteliste osakaalude
jaotust, mis oli alles äsja heaks kiidetud.
Komisjon alustas pärast ühe kaebuse saamist 2007. aasta mais Iirimaaga kirjavahetust.
Lähtudes eelkõige Iirimaa vastustest 17. oktoobri 2007. aasta märgukirjale ja 18. septembri 2008. aasta põhjendatud arvamusele,
leidis komisjon, et vaidlusalune hankemenetlus oli korraldatud võrdse kohtlemise põhimõtet ja läbipaistvuse tagamise kohustust
rikkudes ning otsustas seetõttu esitada käesoleva hagi.

Hagi
Sissejuhatuseks tuleb märkida, et on selge, et vaidlusalune hange kuulub direktiivi kohaldamisalasse ning et käsitletavad
suulise ja kirjaliku tõlke teenused kuuluvad mitteprioriteetsete teenuste kategooriasse, mis on loetletud selle direktiivi
II B lisas.
Tuleb meenutada, et direktiivi artikli 21 kohaselt kehtivad „[l]epingute suhtes, mille objektiks on II B lisas loetletud teenused,
[…] üksnes artikli 23 ja artikli 35 lõike 4 sätted”.
Direktiivi artiklite 21 ja 23 ning artikli 35 lõike 4 koosmõjust tuleneb, et kui hanked puudutavad nagu käesolevas kohtuasjas
direktiivi II B lisasse kuuluvaid teenuseid, siis peavad hankijad järgima üksnes tehnilisi kirjeldusi reguleerivaid norme
ja saatma komisjonile teate hankemenetluse tulemuste kohta.
Seevastu ei kuulu nimetatud hangete suhtes kohaldamisele muud riigihankemenetluste kooskõlastamist käsitlevad direktiivi normid
– eelkõige need, mida kohaldatakse eelneva teate avaldamisega konkurentsile avamise kohustuse suhtes, ja artiklis 53 sätestatud
pakkumuste hindamist käsitlevad normid.
Mis puutub direktiivi II B lisa teenustesse, siis nagu direktiivi põhjenduses 19 on täpsustatud, tuleks direktiivi täielikku
kohaldamist üleminekuperioodil piirata üksnes selliste lepingutega, mille puhul direktiivi sätted võimaldavad kasutada kõiki
piiriülese kaubanduse suurendamise võimalusi.
Vaatamata sellele, et nimetatud II B lisasse kuuluvate teenuste suhtes ei kohaldata eelneva teate avaldamisega konkurentsile
avamise kohustust, on nende teenuste hankeid korraldavatele hankijatele siduvad liidu õiguse alusnormid ja eelkõige EL toimimise
lepinguga kinnistatud asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse põhimõtted (13. novembri 2007. aasta otsus kohtuasjas
C‑507/03: komisjon
vs.
Iirimaa, EKL 2007, lk I‑9777, punkt 26).
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on riigihankemenetluste liidu tasandil kooskõlastamise eesmärk kõrvaldada kaupade ja
teenuste vaba liikumise takistused ja seega kaitsta teises liikmesriigis asutatud ettevõtjate huve (eespool viidatud kohtuotsus
komisjon
vs.
Iirimaa, punkt 27 ja seal viidatud kohtupraktika).
Sellest tuleneb, et liidu seadusandja poolt direktiivi II B lisasse kuuluvate teenuste suhtes kehtestatud korda ei saa juhul,
kui sellised riigihanked tekitavad ikkagi kindlat ja otsest piiriülest huvi, tõlgendada takistusena ELTL artiklitest 49 ja 56
tulenevate põhimõtete kohaldamisele (vt selle kohata eespool viidatud kohtuotsus komisjon
vs.
Iirimaa, punkt 29), ning sellest tulenevalt ka kohustusele tagada menetluse läbipaistvus ja pakkujate võrdne kohtlemine (vt
selle kohta 13. aprilli 2010. aasta otsus kohtuasjas C‑91/08: Wall, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 37).
Läbipaistvuse tagamise kohustust tuleb täita, kui asjaomane teenuste hange võib huvitada ettevõtjat, kes on asutatud muus
liikmesriigis kui see, kus hange korraldatakse (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus komisjon
vs.
Iirimaa, punkt 29).
See, et käesolevas kohtuasjas võib vaidlusalune hange pakkuda huvi ettevõtjatele, kes asuvad mõnes muus liikmesriigis peale
Iirimaa, järeldub nii Euroopa Liidu Teatajas teate avaldamisest kui ka asjaolust, et kolm pakkujat on ettevõtjad, kes on asutatud
muus liikmesriigis kui Iirimaa (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Wall, punkt 35).
Nendest kaalutlustest lähtudes tulebki analüüsida komisjoni kahe väite põhjendatust, mis ei viita kummalegi direktiivi sättele
– direktiivi artiklile 23 ega artikli 35 lõikele 4 –, mille kohaselt direktiivi II B lisa kohaldamisalasse jääv hankemenetlus
tuleb korraldada, vaid põhinevad kahel liidu esmasest õigusest tuleneval nõudel, nimelt võrdse kohtlemise põhimõtte järgimisel
ja sellest tuleneval läbipaistvuse tagamise kohustusel.

Esimene väide, mille kohaselt määrati pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised osakaalud kindlaks pärast pakkumuste esitamise
tähtaja lõppu
Poolte argumendid
Komisjon väidab, et Iirimaa rikkus võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid, määrates vaidlusaluse hanke pakkumuste
hindamise seitsme kriteeriumi suhtelised osakaalud kindlaks alles pärast pakkumuste esitamise tähtaja möödumist.
Ta leiab, et see hilinenud kindlaksmääramine muutis oluliselt kriteeriumide tähtsust võrreldes sellega, mis neil oli esialgu
avaldatuna, ja sellega, mida pakkujad oleksid võinud hankedokumentide põhjal mõistlikult oodata.
Iirimaa täpsustab sellega seoses kõigepealt, et vastupidi sellele, mida komisjon oma hagiavalduses kinnitab, ei ole hankija
enne pakkumuste esitamist ei kaudselt ega otseselt teatanud, et hanketeates ja ettepanekus esitada pakkumused toodud kriteeriumid
olid loetletud kasvavas tähtsuse järjekorras.
Vastupidi, hanketeates oli märgitud, et pakkumuste hindamise kriteeriumid ei olnud loetletud kasvavas tähtsuse järjekorras
ning hankija ei ole pärast seda kunagi mõista andnud, et seda seisukohta oleks olnud muudetud.
Kuigi Iirimaa möönab, et hankija määras pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised osakaalud kindlaks pärast pakkumuste
esitamiseks määratud tähtaja möödumist, vaidleb Iirimaa siiski vastu sellele, et see erinevate kriteeriumide suhteliste osakaalude
kindlaksmääramine rikkus võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid.
Euroopa Kohtu hinnang
Kõigepealt tuleb märkida, et asjaolu, et Iirimaa palus vaidlusaluse hanke teate Euroopa Liidu Teatajas avaldada, nagu võimaldab
direktiivi artikkel 36, ei pane sellele liikmesriigile sugugi kohustust korraldada see hange vastavalt nimetatud direktiivi
artiklitele, mida kohaldatakse selle direktiivi II A lisa kohaldamisalasse kuuluvate riigihangete suhtes (vt selle kohta analoogia
alusel seoses riigihankega, mis ei kuulu direktiivi kohaldamisalasse, 22. septembri 1988. aasta otsus kohtuasjas 45/87: komisjon
vs.
Iirimaa, EKL 1988, lk 4929, punktid 9 ja 10).
Et tunnistada esimene väide põhjendatuks, peaks direktiivi II A lisa kohaldamisalasse kuuluva hanke pakkumuste hindamise kriteeriumide
suhteliste osakaalude eelneva kindlaksmääramise reeglit olema võimalik käsitada otsese tagajärjena asjaolule, et hankijad
on kohustatud järgima võrdse kohtlemise põhimõtet ja sellest tulenevat läbipaistvuse tagamise kohustust.
Selles osas tuleneb tõesti Euroopa Kohtu praktikast seoses riigihangetega, mis on korraldatud kooskõlas kõigi direktiivi vastuvõtmisele
eelnenud erinevate asjaomase valdkonna direktiivide sätetega, et kohustuse teha pakkujatele eelnevalt teatavaks pakkumuste
hindamise kriteeriumid, ja kui võimalik ka nende suhtelised osakaalud, eesmärk on võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtete
järgimine (vt eelkõige 12. detsembri 2002. aasta otsus kohtuasjas C‑470/99: Universale-Bau jt, EKL 2002, lk I‑11617, punkt 98,
24. novembri 2005. aasta otsus kohtuasjas C‑331/04: ATI EAC ja Viaggi di Maio jt, EKL 2005, lk I‑10109, punktid 22–24).
Kuigi kohustus näidata iga pakkumuste hindamise kriteeriumi suhteline osakaal ära hanketeate avaldamisel, nagu näeb praegu
ette direktiivi artikli 53 lõige 2, vastab nõudele tagada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine ja sellest tuleneva läbipaistvuse
kohustuse täitmine, ei ole siiski põhjendatud asuda seisukohale, et selle põhimõtte ja selle kohustuse ulatus läheks konkreetse
sellekohase direktiivi sätte puudumisel niikaugele, et nõuaks niisuguse sätte nagu direktiivi artikli 53 kohaldamisalast välja
jääva hanke puhul seda, et hankija poolt kasutatavate pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised osakaalud määrataks kindlaks
eelnevalt ja tehtaks potentsiaalsetele pakkujatele teatavaks ajal, kui neile tehakse ettepanek esitada pakkumused. Nagu Euroopa
Kohus käesoleva kohtuotsuse eelmises punktis viidatud kohtupraktikas väljendit „kui võimalik” kasutades märkis, ei ole pakkumuste
hindamise kriteeriumide suhteliste osakaalude nimetamine hankijale kohustuslik niisuguse hanke puhul, mis ei kuulu sellise
normi nagu direktiivi artikli 53 lõige 2 kohaldamisalasse.
Sellest järeldub, et Iirimaa, kes tegi potentsiaalsetele pakkujatele kättesaadavaks vaidlusaluse hankega seonduva teabe enne
pakkumuste esitamiseks määratud tähtaega, ei rikkunud võrdse kohtlemise põhimõtet ega sellest tulenevat läbipaistvuse kohustust,
kui ta määras pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised osakaalud kindlaks ilma, et oleks teinud neid osakaale nimetatud
pakkujatele teatavaks enne pakkumuste esitamise tähtaja lõppu.
Hankija esitas käesolevas kohtuasjas käsitletavas hanketeates rohkem teavet, kui direktiiv seda nõuab, ning pakkumuste hindamise
kriteeriumid ei olnud hankedokumentides formuleeritud nii, et saaks tuvastada erineva kohtlemise nende ettevõtjate kahjuks,
kes võisid hankest huvitatud olla ja asusid muus liikmesriigis kui Iirimaa.
Kriteeriumide suhtelist osakaalu kindlaks määrates hankija vaid täpsustas pakkumuste hindamise meetodit, rikkumata sealjuures
mingil moel kohustust säilitada pakkumuste hindamise kriteeriumide sama tõlgendus, kuna neid ei olnud loetletud kasvavas tähtsuse
järjekorras.
Selles osas tuleb märkida, et asjaolu, et pakkumuste hindamise kriteeriumid olid loetletud nendest igaühe vastavat suhtelist
osakaalu nimetamata, ei võimalda oletada, et see loetelu oli tingimata toodud kasvavas tähtsuse järjekorras, ega ka seda,
et kõigil pakkumuste hindamise kriteeriumidel pidi olema sama suhteline osakaal.
Lisaks sellele ei oleks hindamiskomisjoni liikmetele skeemi vormis esitatud pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised
osakaalud, kui need oleksid olnud pakkumuste ettevalmistamise ajal potentsiaalsetele pakkujatele teada, andnud viimastele
niisugust teavet, mis oleks võinud seda ettevalmistamist oluliselt muuta, ning samuti ei kujutanud need osakaalud endast kriteeriumide
muutmist (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus ATI EAC ja Viaggi di Maio jt, punkt 32).
Tuleb lisada, et käesolevas hagiavalduses, sellisel kujul nagu see Euroopa Kohtule esitati, ei ole viiteid, mis võimaldaksid
tuvastada, et pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelised osakaalud määrati kindlaks pärast esitatud pakkumusi sisaldavate
ümbrike avamist.
Neil tingimustel tuleb komisjoni hagi esimene väide põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.

Teine väide, mille kohaselt muudeti kriteeriume pärast esialgset läbivaatamist
Poolte argumendid
Komisjon kinnitab, et kuna Iirimaa muutis pärast esitatud pakkumuste esialgset läbivaatamist vaidlusaluse hanke pakkumuste
hindamise kriteeriumide suhtelisi osakaale, mis olid hindamisskeemis toodud, siis rikkus ta võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse
põhimõtteid.
Ta täpsustab, et niisugune muutmine, mis toimus pärast pakkumuste esimest läbivaatamist, kujutab endast võrdse kohtlemise
põhimõtte rikkumist ilma, et olekski vaja teada, kas esimese läbivaatamise viisid hindamiskomisjoni liikmed läbi individuaalselt
või tegid nad seda kõik koos kollektiivselt.
Iirimaa väidab, et see suhteliste osakaalude muutmine toimus vaid ühel korral ja veel enne seda, kui nimetatud komisjon kollektiivselt
pakkumusi hindama asus.
Iirimaa arvates olid kriteeriumidele antud osakaalud seega kogu vaidlusaluse hankemenetluse ajal samad ning järelikult ei
rikkunud need võrdse kohtlemise põhimõtet.
Peale selle rõhutab Iirimaa, et pakkumuste hindamise kriteeriumide muudatus oli minimaalne ning ei saanud kaasa tuua ühe või
teise pakkuja diskrimineerimist. Retrospektiivne analüüs oli kinnitanud, et edukaks tunnistatud pakkuja oleks välja valitud
isegi juhul, kui pakkumuste hindamine oleks toimunud kriteeriumidele esialgselt antud suhteliste osakaalude alusel.
Euroopa Kohtu hinnang
Komisjon palub oma nõudes Euroopa Kohtul tuvastada, et pakkumuste hindamise kriteeriumide muutmine rikkus võrdse kohtlemise
põhimõtet, nagu see tuleneb EL toimimise lepingust.
Mis kõigepealt puutub vaidlusaluse hankemenetluse korraldusse, siis on oluline täpsustada, et vaidlusaluse hanke pakkumuste
hindamise kriteeriumide suhteliste osakaalude muutmine toimus pärast seda, kui hankija oli nende kriteeriumide suhtelised
osakaalud hindamiskomisjoni liikmetele hindamisskeemi vormis teatavaks teinud, et need liikmed saaksid esitatud pakkumused
esimest korda läbi vaadata.
Hindamiskomisjoni liikmetel oli mitte ainult võimalus pakkumused enne komisjoni kollegiaalse organina esimest korda kokku
tulemist individuaalselt läbi vaadata, vaid neil oli koguni palutud seda teha, et hõlbustada kollektiivset hindamist komisjonis.
Edasi tuleb märkida, et nagu Euroopa Kohus on juba otsustanud, tuleneb niisugustel asjaoludel võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse
põhimõtetest hankija jaoks kohustus jääda pakkumuste hindamise kriteeriumide sama tõlgenduse juurde kogu menetluse ajaks (vt
analoogia alusel 4. detsembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑448/01: EVN ja Wienstrom, EKL 2003, lk I‑14527, punkt 92).
Mis puutub pakkumuste hindamise kriteeriumidesse endisse, siis on seda enam alust tõdeda, et neid ei tohi hankemenetluse käigus
mingilgi viisil muuta (vt analoogia alusel eespool viidatud kohtuotsus EVN ja Wienstrom, punkt 93).
Etapp, mille jooksul hindamiskomisjoni liikmed vaatavad esitatud pakkumused enne komisjoni nõupidamist individuaalselt läbi,
kujutab endast kõnealuse hankemenetluse lahutamatut osa.
Neil tingimustel tähendab pakkumuste hindamise kriteeriumide suhteliste osakaalude muutmine – mis leiab aset pärast nimetatud
etappi, mille jooksul pakkumused esmakordselt läbi vaadati – seda, et muudetakse kriteeriume, mille alusel toimus esimene
läbivaatamine. Selline tegevus ei järgi võrdse kohtlemise põhimõtet ega sellest tulenevat läbipaistvuse tagamise kohustust.
Lõpuks tuleb esiteks täpsustada, et vastupidi Iirimaa seisukohale on komisjoni teine väide põhjendatud, ilma et oleks vaja
tõendada, et suhteliste osakaalude muutmisel oli mõne pakkuja suhtes diskrimineeriv mõju. Selles osas on piisav, kui ei saa
välistada, et nimetatud muudatuse tegemise ajal võis sellel niisugune mõju olla.
Teiseks, kuna antud juhul ei ole liikmesriigi kohustuste rikkumise tuvastamine seotud sellest rikkumisest tuleneva kahjuga
(18. detsembri 1997. aasta otsus kohtuasjas C‑263/96: komisjon
vs.
Belgia, EKL 1997, lk I‑7453, punkt 30), ei saa Iirimaa tugineda asjaolule, et ükski pakkuja ei kannatanud selle tõttu kahju,
et isegi juhul, kui oleks aluseks võetud pakkumuste hindamise kriteeriumide esialgsed suhtelised osakaalud, poleks vaidlusalust
lepingut sõlmitud muu isikuga kui see, kes menetluses edukaks tunnistati.
Järelikult tuleb komisjoni hagiavalduse põhjenduseks esitatud teine väide tunnistada vastuvõetavaks.
Eeltoodud kaalutlustest lähtudes tuleb sedastada, et kuna Iirimaa muutis vaidlusaluse hanke pakkumuste hindamise kriteeriumide
suhtelisi osakaale pärast esitatud pakkumuste esmakordset läbivaatamist, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad võrdse kohtlemise
ja läbipaistvuse põhimõtetest niisugustena, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus.
Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.

Kohtukulud
Vastavalt kodukorra artikli 69 lõikele 2 on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on
seda nõudnud. Sama artikli lõike 3 alusel võib Euroopa Kohus määrata kulude jaotuse või jätta kummagi poole kohtukulud tema
enda kanda, kui osa nõudeid rahuldatakse ühe poole, osa teise poole kasuks.
Kuna komisjoni hagi rahuldati vaid osaliselt, tuleb kohtukulud jätta kummagi poole enda kanda.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (neljas koda) otsustab:
1.
Kuna Iirimaa muutis suulise ja kirjaliku tõlke teenuste hanke pakkumuste hindamise kriteeriumide suhtelisi osakaale pärast
esitatud pakkumuste esmakordset läbivaatamist, on ta rikkunud kohustusi, mis tulenevad võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse
põhimõtetest niisugustena, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus.
2.
Jätta hagi ülejäänud osas rahuldamata.
3.
Euroopa Komisjon ja Iirimaa kannavad oma kohtukulud ise.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: inglise.