CELEX: 62004CJ0071
Statsstøtte
EF-traktatens artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3, EF)
ordning for støtte til bygning og ombygning af skibe, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684/EØF
manglende forudgående anmeldelse
EF-traktatens artikel 92, stk. 1 (nu artikel 87, stk. 1, EF)
statsstøttebegrebet
påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne

1       Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkning af EF-traktatens artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3, EF),
med henblik på en præcisering af udstrækningen af den forpligtelse til forudgående anmeldelse, der er fastsat i bestemmelsens
første punktum, for så vidt angår støtte til bygning og ombygning af skibe, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for
Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (EFT L 380, s. 27).
2       Anmodningen er blevet fremsat som led i en sag anlagt af Administración del Estado mod Xunta de Galicia vedrørende dekret
nr. 217/1994 af 23. juni 1994 (
Diario Oficial de Galicia
nr. 133 af 12.7.1994, s. 4663, herefter »dekret nr. 217/1994«), hvorved Consejo de Gobierno de la Communidad Autónoma de
Galicia (regeringsrådet for den selvstyrende region Galicien) har vedtaget en ordning for støtte til bygning og ombygning
af skibe i Galicien. Administración del Estado har nedlagt påstand om annullation af dekretet bl.a. med den begrundelse, at
det er vedtaget i strid med den forpligtelse til forudgående anmeldelse, som er fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3.

Retsforskrifter

Fællesskabsbestemmelser
Traktatens bestemmelser
3       EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF) bestemmer:
»1.      Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver
tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller
visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
[…]
3.      Som forenelige med fællesmarkedet kan betragtes:
[…]
c)      støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene
på en måde, der strider mod den fælles interesse. [...]
[...]
e)      andre former for støtte, hvorom Rådet på forslag af Kommissionen træffer beslutning med kvalificeret flertal.«
4       Traktatens artikel 93, stk. 3, bestemmer:
»Kommissionen skal underrettes så betids om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, at den kan
fremsætte sine bemærkninger hertil. Er Kommissionen af den opfattelse, at det påtænkte er uforeneligt med fællesmarkedet i
henhold til artikel 92, iværksætter den uopholdeligt den i stk. 2 fastsatte fremgangsmåde. Den pågældende medlemsstat må ikke
gennemføre de påtænkte foranstaltninger, før den nævnte fremgangsmåde har ført til endelig beslutning.«
5       EF-traktatens artikel 94 (nu artikel 89 EF) bestemmer:
»Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet,
kan udstede de fornødne forordninger med henblik på anvendelsen af artikel 92 og 93, og især fastlægge betingelser for anvendelsen
af artikel 93, stk. 3, og de former for støtte, som skal være undtaget fra denne fremgangsmåde.«
Direktiv 90/684
6       Direktiv 90/648, hvis gyldighed er blevet forlænget ved Rådets forordning (EF) nr. 3094/95 af 22. december 1995 om støtte
til skibsbygningsindustrien (EFT L 332, s. 1), fastsætter, bl.a. med hjemmel i traktatens artikel 92, stk. 3, litra e), særlige
regler, der finder anvendelse på denne erhvervsgren, og som udgør en undtagelse til det generelle forbud i henhold til traktatens
artikel 92, stk. 1.
7       Direktivets artikel 1, litra a) og b), bestemmer:
»I dette direktiv forstås ved:
a)      skibsbygning:
bygning i Fællesskabet af følgende søgående skibe med metalskrog:
–       handelsskibe på mindst 100 BT til befordring af personer og/eller gods
–       fiskerfartøjer på mindst 100 BT
–       muddermaskiner eller fartøjer til andet arbejde på havet på mindst 100 BT, bortset fra boreplatforme
–       bugserbåde med en maskineffekt på mindst 365 kW
b)      ombygning af skibe:
ombygning i Fællesskabet af søgående skibe med metalskrog som defineret i litra a) på mindst 1 000 BT, hvis det udførte arbejde
medfører en gennemgribende ændring af lasteevnen, skroget, fremdriftssystemet eller passagerforholdene.«
8       Direktivets artikel 3, stk. 1, første afsnit, bestemmer, at alle former for støtte til redere eller tredjemænd, der ydes som
støtte til bygning eller ombygning af skibe, er omfattet af reglerne for anmeldelse i direktivets artikel 11.
9       Direktivets artikel 4-10 fastsætter de undtagelseskriterier, som skal opfyldes, for at drifts- og omstruktureringsstøtte til
bygning og ombygning af skibe kan betragtes som forenelig med det fælles marked.
10     Artikel 11 i direktiv 90/648 bestemmer:
»1.      Ud over bestemmelserne i traktatens artikel 92 og 93 er støtte til de af dette direktiv omfattede skibsbygnings-, ombygnings-
og reparationsværfter underlagt de i stk. 2 nævnte særlige regler for anmeldelse.
2.      Medlemsstaterne anmelder på forhånd til Kommissionen følgende foranstaltninger, som de ikke iværksætter uden dennes tilladelse:
a)       nye såvel som bestående støtteordninger eller ændringer af bestående støtteordninger, som er omfattet af dette direktiv
b)      beslutninger om at anvende en støtteordning, hvad enten den er generel eller regional, på de af dette direktiv omfattede virksomheder
c)      individuel anvendelse af støtteordninger i de i artikel 4, stk. 5, andet afsnit, og stk. 7, omhandlede tilfælde, eller når
Kommissionen udtrykkeligt har bestemt det ved godkendelsen af den pågældende støtteordning.«

De nationale bestemmelser
11     Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at dekret nr. 217/1994 i henhold til sin præambel har til formål at regulere »den ordning
for støtte, som har sigte på at stimulere skibsbygningsindustrien i Galicien ved at yde støtte til bygning og ombygning af
søgående skibe, der på grund af deres bruttotonnage, maskineffekt for så vidt angår bugserbåde, eller på grund af skrogmaterialet,
type, størrelse og/eller bygningens eller ombygningens karakteristika ikke kan få adgang til støtte i henhold til [direktiv
90/684] […]«.
12     Dekretets artikel 2 bestemmer:
»I henhold til dette dekret udgøres skibsbygningsindustrien af galiciske skibsbygningsvirksomheder, der er godkendt til bygning
af skibe med metalskrog på under 100 BRT.«
13     Dekretets artikel 3 præciserer:
»Ved skibsbygning forstås bygning af følgende søgående skibe (fartøjer) med metalskrog, der fuldt ud er bygget af de i artikel
2 nævnte virksomheder:
a)      handelsskibe på under 100 BT til befordring af personer og/eller gods
b)      fiskerfartøjer på under 100 BT
c)      muddermaskiner eller fartøjer til andet arbejde på havet på under 100 BT, bortset fra boreplatforme
d)      bugserbåde med en maskineffekt på under 365 kW.«
14     Artikel 4 i dekret nr. 217/1994 bestemmer:
»Ved ombygninger forstås ombygninger af søgående fartøjer som defineret i artikel 39 på under 1 000 BT efter ombygningen,
hvis det udførte arbejde indebærer en gennemgribende ændring af skroget, fremdriftssystemet og/eller kraftanlægget, lasteevnen,
passagerforholdene i transportskibe, eller ombygninger til forbedring af fiskesystemer og arbejdsforhold samt sikkerhed i
dækponde, både i agter og i bov.«

Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
15     I 1994 anlagde Administración del Estado sag ved Tribunal Superior de Justicia de Galicia med påstand om annullation af dekret
nr. 217/1994, bl.a. med den begrundelse, at dekretet er vedtaget i strid med Fællesskabets bestemmelser om statsstøtte.
16     Ved dom af 16. december 1996 forkastede denne retsinstans sagen, i det væsentlige med den begrundelse, at traktatens artikel
93, stk. 3, ikke indebærer en forpligtelse til forudgående at anmelde støtteordninger til Kommissionen, som – i lighed med
den, der er fastsat ved dekret nr. 217/684 – ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684 og følgelig skal betragtes
som forenelig med det fælles marked.
17     Administración del Estado iværksatte appel af denne dom ved Tribunal Supremo. Til støtte for appellen har Administración del
Estado bl.a. gjort gældende, at dekret nr. 217/1994 er vedtaget i strid med dels den forpligtelse til forudgående anmeldelse,
der er fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3, dels de særlige bestemmelser om anmeldelse, der er fastsat i artikel 11 i
direktiv 90/648.
18     I forelæggelseskendelsen har Tribunal Supremo anført, at det på den ene side tilsyneladende følger af ordlyden af direktiv
90/648, at alene støtte til bygning og ombygning af skibe, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde, er underlagt
forpligtelsen til forudgående anmeldelse i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, hvoraf der modsætningsvist kan sluttes,
at denne forpligtelse til anmeldelse ikke finder anvendelse for støtte til bygning og ombygning af skibe, der ikke er omfattet
af dette anvendelsesområde.  I medfør af princippet om, at sådan støtte ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne i
henhold til traktatens artikel 92, stk. 1, er den forelæggende ret af den opfattelse, at den er forenelig med det fælles marked.
På den anden side har Tribunal Supremo anført, at det modsat kan hævdes, at direktiv 90/684 ikke har til formål at undtage
medlemsstaterne fra den forpligtelse til forudgående anmeldelse, som er fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3, således at
forpligtelsen tillige gælder støtte, der ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde.
19     På denne baggrund har Tribunal Supremo besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»Gør artikel 87, stk. 1 og stk. 3, litra c) og [e]), og artikel 88, stk. 3, EF […], sammenholdt med Rådets direktiv 90/684
[…], det muligt at vedtage nationale bestemmelser uden forudgående anmeldelse til Kommissionen – som dem, der er indeholdt
i […] dekret nr. 217/1994 […] – hvorved der indføres en »ny støtteordning« til en specifik skibsbygnings- og ombygningssektor,
der på grund af bruttotonnage, maskineffekt og andre faktorer ved de berørte skibe ikke falder ind under nævnte direktiv 90/684’s
anvendelsesområde?«

Om det præjudicielle spørgsmål
20     Det fremgår af sagsakterne, at selv om det præjudicielle spørgsmål henviser til EF-traktatens artikel 92 (nu artikel 87 EF),
har den forelæggende ret ønsket at få belyst udstrækningen af forpligtelsen til forudgående anmeldelse i henhold til EF-traktatens
artikel 93, stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3, EF). Med spørgsmålet ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om en
ny støtteordning til bygning og ombygning af skibe, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684, er underlagt
denne forpligtelse.
21     Det skal i den forbindelse bemærkes, at der i artikel 93 er fastsat en særlig procedure, hvorefter Kommissionen løbende undersøger
og kontrollerer statsstøtte. For så vidt angår ny støtte er der i bestemmelsens stk. 3 fastlagt en forudgående procedure,
som skal følges, idet støtten ellers ikke vil blive anset for forskriftsmæssigt indført. Ifølge denne bestemmelse skal Kommissionen
navnlig underrettes så betids om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtte, at den kan fremsætte sine bemærkninger
hertil, og den interesserede medlemsstat kan ikke gennemføre de påtænkte foranstaltninger, før proceduren er afsluttet med
en endelig beslutning.
22     Som Domstolen allerede har fastslået, medfører dette, at Kommissionen i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, første
punktum, skal underrettes om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtte inden den gennemføres (jf. navnlig dom af 2.4.1998,
sag C-367/95 P, Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, Sml. I, s. 1719, præmis 35, af 17.6.1999, sag C-295/97, Piaggio,
Sml. I, s. 3735, præmis 44, og af 29.4.2004, sag C-278/00, Grækenland mod Kommissionen, Sml. I, s. 3997, præmis 30).
23     I henhold til traktatens artikel 94 kan Rådet dog ved forordning fastlægge de former for støtte, der skal være undtaget fra
denne anmeldelsesprocedure.
24     I det foreliggende tilfælde har Xunta de Galicia i det væsentlige gjort gældende, at den støtteordning, der er indført ved
dekret nr. 217/1994, i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, ikke skal anmeldes til Kommissionen, da den særligt vedrører
tildeling af støtte til bygning og ombygning af skibe, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684.
25     I den forbindelse må det imidlertid fastslås, at der på tidspunktet for vedtagelsen af dekret nr. 217/1994 ikke var udstedt
forordninger i henhold til traktatens artikel 94, der undtog støtte til bygning og ombygning af skibe fra den anmeldelsesprocedure,
der er fastsat i traktatens artikel 93, stk. 3.
26     Det skal i lighed med Kommissionen navnlig bemærkes, at direktiv 90/648 ikke alene ikke indeholder bestemmelser om en sådan
undtagelse, men i øvrigt heller ikke kan indeholde sådanne, da direktivet ikke har hjemmel i traktatens artikel 94, men i
artikel 92, stk. 3, litra e), hvilken bestemmelse kun giver Rådet adgang til at fastlægge, at visse former for støtte kan
anses for forenelige med det fælles marked. Direktiv 90/684 undtager ikke de ordninger for støtte til skibsbygningsindustrien,
der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684, fra anmeldelsesproceduren, men bestemmer tværtimod i artikel 11,
stk. 1, at der skal anvendes »særlige regler for anmeldelse« »[u]d over bestemmelserne i traktatens artikel 92 og 93«.
27     Da støtten i henhold til dekret nr. 217/1994 ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684, kan dekretet naturligvis
ikke være underlagt de i direktivet fastsatte særlige regler for anmeldelse.
28     Denne omstændighed kan dog på ingen måde anfægte det forhold, at anmeldelsesproceduren i traktatens artikel 93, stk. 3, fortsat
finder anvendelse på støtte til bygning og ombygning af skibe, herunder støtte, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet
for direktiv 90/684, hvis der ikke er udstedt en forordning i henhold til traktatens artikel 94 med henblik på at undtage
støtten fra denne procedure.
29     Desuden gælder det, at når støtte til bygning og ombygning af skibe, som er omfattet af direktivets anvendelsesområde, i medfør
af artikel 11, stk. 1, i direktiv 90/684 er underlagt anmeldelsesregler, der supplerer de i traktatens artikel 93, stk. 3,
fastsatte, er støtte til denne erhvervsgren, som ikke er omfattet af dette anvendelsesområde, så meget desto mere kun underlagt
den anmeldelsesprocedure, der er fastsat i den sidstnævnte bestemmelse.
30     Xunta de Galicia har imidlertid anført, at for så vidt som foreneligheden af visse ordninger for støtte til store skibe med
det fælles marked er anerkendt i direktiv 90/684, kan fraværet af bestemmelser i dette direktiv om eventuel støtte til skibe
af mindre størrelse være tegn på, at sådanne foranstaltninger ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Direktivet
skal derfor fortolkes som en stiltiende anerkendelse af foreneligheden med det fælles marked af støtte til bygning og ombygning
af skibe, hvis vægt eller maskineffekt er mindre end de i direktivets artikel 1 angivne, idet direktivet så at sige for disses
vedkommende har oprettet en særlig
de minimis
-regel.
31     Det bemærkes imidlertid, i modsætning til det af Xunta de Galicia anførte, at den mulige forenelighed af en statsstøtteordning
med det fælles marked ikke i sig selv påvirker forpligtelsen til forudgående at anmelde støtten til Kommissionen i henhold
til traktatens artikel 93, stk. 3. Det følger nemlig af fast retspraksis, at hvis Kommissionen senere udsteder en endelig
beslutning, hvori foranstaltningerne erklæres forenelige med fællesmarkedet, indebærer dette ikke, at gennemførelsen af uanmeldte
støtteforanstaltninger i strid med traktatens artikel 93, stk. 3, efterfølgende lovliggøres (dom af 21.11.1991, sag C-354/90,
Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires og Syndicat national des négociants et transformateurs
de saumon, Sml. I, s. 5505, præmis 16 og 17, og af 21.10.2003, forenede sager C-261/01 og C-262/01, Van Calster m.fl., Sml.
I, s. 12249, præmis 62 og 63).
32     Det skal dog bemærkes, at det kun er statsstøtte i den i traktatens artikel 92, stk. 1, forudsatte betydning, der er underlagt
anmeldelsesproceduren i traktatens artikel 93, stk. 3 (dom af 9.10.1984, forenede sager 91/83 og 127/83, Heineken Brouwerijen,
Sml. s. 3435, præmis 11). Traktatens artikel 92, stk. 1, bestemmer dog, at for at der kan være tale om statsstøtte, skal den
navnlig kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstater (jf. i samme retning dom af 24.7.2003, sag C-280/00, Altmark Trans
og Regierungspräsidium Magdeburg, Sml. I, s. 7747, præmis 74 og 75, og af 3.3.2005, sag C-172/03, Heiser, endnu ikke trykt
i Samling af Afgørelser, præmis 27).
33     Det tilkommer de nationale retsinstanser at fortolke og anvende begrebet statsstøtte i traktatens artikel 92, stk. 1, med
henblik på at fastlægge, om en statslig foranstaltning, som er indført, uden at der er sket en iagttagelse af den forudgående
kontrolprocedure efter artikel 93, stk. 3, skulle have været underkastet denne procedure (dom af 9.8.1994, sag C-44/93, Namur-Les
assurances du crédit, Sml. I, s. 3829, præmis 16).
34     I den forbindelse skal det først fastslås, at støtte til skibsbygningsindustrien, der er omfattet af anvendelsesområdet for
direktiv 90/684, ganske vist påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne i den i traktatens artikel 92, stk. 1, angivne betydning.
Direktiv 90/684 er nemlig blevet vedtaget med hjemmel i traktatens artikel 92, stk. 3, litra e), i henhold til hvilken de
former for støtte, der er fastlagt ved Rådets beslutning, er forenelige med det fælles marked. Såfremt støtte er omfattet
af en undtagelsesordning, der er vedtaget i henhold til denne bestemmelse, er støtten principielt fra starten uforenelig med
fællesmarkedet, og anses kun for forenelig under forudsætning af, at den opfylder de betingelser for undtagelse, der er fastlagt
i beslutningen om godkendelse af støtten (dom af 18.5.1993, forenede sager C-356/90 og C-180/91, Belgien mod Kommissionen,
Sml. I, s. 2323, præmis 30 og 33, af 5.10.1994, sag C-400/92, Tyskland mod Kommissionen, Sml. I, s. 4701, præmis 15, og af
21.3.2002, sag C-36/00, Spanien mod Kommissionen, Sml. I, s. 3243, præmis 47).
35     Heraf følger, at støtte, der fra starten er uforenelig, er omfattet af statsstøttebegrebet i traktatens artikel 92, stk. 1,
hvilket indebærer, at den nødvendigvis påvirker samhandelen mellem medlemsstater (jf. i samme retning dommen i sagen Spanien
mod Kommissionen, præmis 48). I det foreliggende tilfælde fremgår det bl.a. af tredje, sjette, niende og fjortende betragtning
til direktiv 90/684, at dette har til hensigt på verdensmarkedet at sikre en loyal, international konkurrence mellem skibsværfterne
ved at tilskynde til produktion af teknologisk avancerede skibe, for at sikre overlevelsen af en effektiv og konkurrencedygtig
europæisk skibsbygningsindustri.
36     Som den spanske og den nederlandske regering samt Kommissionen med rette har gjort gældende, indebærer denne konstatering
imidlertid ikke, at støtte til skibsbygningsindustrien, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684, ikke
påvirker samhandelen mellem medlemsstater.
37     Selv om traktatens artikel 92, stk. 3, litra e), giver Rådet kompetence til at fastlægge, hvilke former for støtte der kan
betragtes som forenelige med det fælles marked, giver den ikke Kommissionen nogen kompetence til at fortolke traktatens artikel
92, stk. 1 (jf. i samme retning dom af 14.4.2005, sag C-110/03, Belgien mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser,
præmis 58).
38     Som generaladvokaten med rette har anført i punkt 28 i forslaget til afgørelse, havde Rådet følgelig, da det vedtog direktiv
90/684, ikke kompetence til at bemyndige Kommissionen til at erklære, at visse støtteordninger til bygning og ombygning af
skibe ikke påvirker samhandelen mellem medlemsstater, med den konsekvens, at støtten ikke er underlagt anmeldelsesproceduren
i traktatens artikel 93, stk. 3.
39     Det er dog i det foreliggende tilfælde slet ikke udelukket, at den støtte, som de pågældende regionale myndigheder har tilkendt
virksomheder, der på lokalt eller regionalt niveau leverer ydelser til bygning eller ombygning af skibe, og som ikke når op
over de tærskler for vægt eller maskineffekt, der er fastsat i direktiv 90/684, ikke desto mindre kan påvirke samhandelen
mellem medlemsstater.
40     Som Domstolen allerede har fastslået, er forudsætningen for, at traktatens artikel 92, stk. 1, finder anvendelse, nemlig at
støtten skal kunne påvirke handelen mellem medlemsstater, ikke betinget af ydelsens lokale eller regionale beskaffenhed, eller
af betydningen af det pågældende virksomhedsområde (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis
82).
41     I øvrigt findes der ikke en grænseværdi eller en procentsats, hvorunder samhandelen mellem medlemsstater ikke vil blive påvirket.
Den omstændighed, at en støtte er forholdsvis ubetydelig, eller at den støttemodtagende virksomhed er af beskeden størrelse,
udelukker således ikke på forhånd, at samhandelen mellem medlemsstaterne kan være påvirket (dommen i sagen Altmark Trans og
Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 81, dom af 27.11.2003, forenede sager C-34/01 – C-38/01, Enirisorse, Sml. I, s. 14243,
præmis 28, og Heiser-dommen, præmis 32).
42     Navnlig kan en relativt beskeden støtte påvirke konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, når der er en skarp konkurrence
inden for den sektor, hvor de støttemodtagende virksomheder opererer (jf. dom af 26.9.2002, sag C-351/98, Spanien mod Kommissionen,
Sml. I, s. 8031, præmis 63, og af 29.4.2004, sag C-298/00 P, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 4087, præmis 54).
43     Når en sektor således er kendetegnet ved et stort antal små virksomheder, kan en støtte, der er forholdsvis beskeden på det
individuelle plan, have virkning for konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, såfremt alle eller et meget stort
antal virksomheder inden for den pågældende sektor har mulighed for at oppebære den (jf. dom af 26.9.2002, Spanien mod Kommissionen,
præmis 64, og af 29.4.2004, sag C-372/97, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 3679, præmis 57).
44     Endelig gælder det, at når støtte, som ydes af en stat eller ved hjælp af statsmidler, styrker en virksomheds stilling i forhold
til andre virksomheder, som den konkurrerer med i samhandelen inden for Fællesskabet, må det antages, at denne samhandel påvirkes
af støtten (dom af 17.9.1980, sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. s. 2671, præmis 11, og af 19.9.2000, sag C-156/98,
Tyskland mod Kommissionen, Sml. I, s. 6857, præmis 33).
45     Når der imidlertid ydes offentlige tilskud til virksomheder, der bygger eller ombygger skibe, kan disse virksomheders stilling
inden for levering af disse ydelser derved blive opretholdt eller styrket med den konsekvens, at chancerne for de virksomheder,
der er etableret i de øvrige medlemsstater, for at levere ydelser på denne medlemsstats marked herved bliver formindskede
(jf. i samme retning dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 78).
46     I det foreliggende tilfælde fremgår det desuden af betragtningerne til dekret nr. 217/1994, at hensigten med dekretet er at
gøre det muligt for galiciske skibsværfter, hvis kunder er »fiskeri- og handelsredere samt andre nationale og udenlandske
søgående fartøjer«, at tilbyde »samme garantier og finansielle vilkår som deres konkurrenter«.
47     Som følge heraf, og for så vidt som det ikke er udelukket, at de galiciske skibsværfter, der tildeles støtte i henhold til
den omhandlede ordning, konkurrerer med værfter, der er etableret i andre medlemsstater, er den forudsætning for anvendelsen
af traktatens artikel 92, stk. 2, der vedrører påvirkning af samhandelen mellem medlemsstater, opfyldt.
48     Heraf følger, at hvis en ordning for støtte til bygning og ombygning af skibe som den ved dekret nr. 217/1994 indførte, der
ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684, umiddelbart kan føre til, at der ydes statsstøtte som omhandlet
i traktatens artikel 92, stk. 1, skal ordningen i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3, forudgående anmeldes til Kommissionen.
49     I tilfælde af tilsidesættelse af denne bestemmelse påhviler det de nationale retsinstanser at drage samtlige konsekvenser
heraf i henhold til national ret, både for så vidt angår gyldigheden af de retsakter, som gennemfører støtteforanstaltningerne,
og tilbagesøgning af den økonomiske støtte, der er tildelt i strid med denne bestemmelse (jf. i samme retning dommen i sagen
Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires og Syndicat national des négociants et transformateurs
de saumon, præmis 11 og 12, dommen i sagen Van Calster m.fl., præmis 53, og dom af 15.7.2004, sag C-345/02, Pearle m.fl.,
Sml. I, s. 7139, præmis 31). Navnlig skal konstateringen af, at en støtte er blevet ydet i strid med traktatens artikel 93,
stk. 3, sidste punktum, principielt medføre, at beløbet tilbagesøges i overensstemmelse med de nationale processuelle bestemmelser
(dom af 11.7.1996, sag C-39/94, SFEI m.fl., Sml. I, s. 3547, præmis 68).
50     På baggrund af det ovenfor anførte skal det præjudicielle spørgsmål besvares med, at en støtteordning til bygning og ombygning
af skibe som den ved dekret nr. 217/1994 indførte, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 90/684/EØF, i henhold
til traktatens artikel 93, stk. 3, forudgående skal anmeldes til Kommissionen, hvis det er godtgjort, at ordningen umiddelbart
kan føre til, at der ydes statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 92, stk. 1. I tilfælde af tilsidesættelse af denne
bestemmelse påhviler det de nationale retsinstanser at drage samtlige konsekvenser heraf i henhold til national ret, både
for så vidt angår gyldigheden af de retsakter, som gennemfører støtteforanstaltningerne, og tilbagesøgning af den i strid
med denne bestemmelse tildelte økonomiske støtte.

Sagens omkostninger
51     Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer
det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Udgifter, der i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen er
afholdt af andre end sagens parter, kan ikke erstattes.
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Tredje Afdeling) for ret:
En ordning for støtte til bygning og ombygning af skibe som den ved dekret nr. 217/1994 af 23. juni 1994 indførte, der ikke
er omfattet af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien,
skal i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3 (efter ændring nu artikel 88, stk. 3, EF), forudgående anmeldes til Kommissionen
for De Europæiske Fællesskaber, hvis det er godtgjort, at ordningen umiddelbart kan føre til, at der ydes statsstøtte som
omhandlet i traktatens artikel 92, stk. 1 (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF). I tilfælde af tilsidesættelse af denne
bestemmelse påhviler det de nationale retsinstanser at drage samtlige konsekvenser heraf i henhold til national ret, både
for så vidt angår gyldigheden af de retsakter, som gennemfører støtteforanstaltningerne, og tilbagesøgning af den i strid
med denne bestemmelse tildelte økonomiske støtte.
Underskrifter
*
Processprog: spansk.