CELEX: 62005CJ0300
Direktyva 91/628/EEB
Gyvūnų apsauga juos vežant
Girdymo ir šėrimo intervalai, kelionės trukmė bei poilsio laikas
"Vežimo" sąvoka ("Transportdauer")
Atsižvelgimas į gyvūnų pakrovimo ir iškrovimo trukmę

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos
juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB ir 91/496/EEB (OL L 340, p. 17), iš dalies pakeistos 1995 m. birželio
29 d. Tarybos direktyva 95/29/EB (OL L 148, p. 52, toliau – Direktyva 91/628), priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje nurodytos
„vežimo“ sąvokos išaiškinimo.
Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą tarp
Hauptzollamt Hamburg-Jonas
(Hamburgo‑Jonas muitinės departamentas, toliau –
Hauptzollamt
) ir
ZVK Zuchtvieh-Kontor GmbH
(toliau – ZVK) dėl grąžinamosios gyvų galvijų eksporto į Egiptą išmokos avanso.

Teisinis pagrindas
Pradinės redakcijos Direktyvos 91/628 2 ir 8 konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„kadangi siekdama pašalinti technines prekybos gyvais gyvūnais kliūtis ir sudaryti palankias sąlygas atitinkamoms rinkos institucijoms
bei garantuoti patenkinamą tokių gyvūnų apsaugą, Bendrija yra priėmusi atitinkamas taisykles;
<…>
kadangi dėl gyvūnų gerovės būtina kuo labiau riboti gyvūnų, tarp jų skerstinų, vežimą tolimais atstumais“.
Direktyvos 91/628 2 straipsnio 2 dalyje apibrėžiamos sąvokos:
„a)      „transporto priemonė“ – kelių ir geležinkelio priemonių, laivų ir orlaivių dalys, naudojamos gyvūnams pakrauti ir vežti, taip
pat konteineriai, naudojami sausumos, jūrų ar oro transporto priemonėse;
b)      „vežimas“ – bet koks gyvūnų judėjimas transporto priemonėmis, taip pat gyvūnų pakrovimas ir iškrovimas;
<…>
e)      „išsiuntimo vieta“ – vieta, kurioje, nepažeidžiant 1 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatų, gyvūnas pirmą kartą buvo pakrautas
į transporto priemonę arba kurioje gyvūnai buvo iškrauti 24 valandas, kad būtų pagirdyti, pašerti ir, jei reikia, apžiūrėti,
išskyrus sustojimo ar perkėlimo punktą;
<…>
f)      „paskirties vieta“ – vieta, kurioje gyvūnas pasibaigus kelionei buvo iškrautas iš transporto priemonės, išskyrus sustojimo
ar perkėlimo punktus;
g)      „kelionė“ – vežimas nuo išsiuntimo vietos iki paskirties vietos.“
Direktyvos 91/628 priedo VII skyriaus „Girdymo ir šėrimo intervalai, kelionės trukmė bei poilsio laikas“ 48 punktas nustato:
„<...>
4.      Girdymo ir šėrimo intervalai, kelionės trukmė ir poilsio laikas vežant automobiliais, atitinkančiais 3 dalyje išdėstytus reikalavimus,
nustatomi tokie:
<...>
d)      visi kiti 1 dalyje minimų rūšių gyvūnai po 14 valandų kelionės turi būti pailsinami mažiausiai 1 valandą, kad per šį poilsio
laiką jie galėtų būti pagirdyti ir, jeigu reikia, pašerti. Po šio poilsio laiko juos galima vežti dar 14 valandų.
5.      Pasibaigus nustatytam kelionės laikui, gyvūnus būtina iškrauti, pašerti, pagirdyti ir pailsinti mažiausiai 24 valandas.
<...>“

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2000 m. rudenį ZVK eksportavo į Egiptą 28 gyvus galvijus ir už tai gavo grąžinamosios eksporto išmokos avansą.
Tačiau
Hauptzollamt
pareikalavo grąžinti šį avansą, padidintą 10 %, dėl to, kad ZVK nesilaikė direktyvos priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje
nurodytos leistinos maksimalios vežimo trukmės be poilsio. Iš tikrųjų iš kelionės plano matyti, kad galvijų vežimas sunkvežimiu,
pradėtas 2000 m. lapkričio 6 d. 10 val., buvo pertrauktas tik kitos dienos 1 val., t. y., po 15 valandų.
ZVK ir
Hauptzollamt
nesutaria šiuo klausimu. Iš tiesų ZVK tvirtina, kad vežimo trukmė turi būti pradėta skaičiuoti nuo to momento, kai transporto
priemonė išvyksta iš išsiuntimo vietos; vadinasi, pagrindinėje byloje nagrinėjamas vežimas truko tik 13 val. ir 30 minučių.
Hauptzollamt
nuomone, priešingai, šis vežimas, kuris taip pat apima ir pakrovimo bei iškrovimo laiką, truko daugiau kaip 14 valandų.

Finanzgericht Hamburg
(Hamburgo finansų teismas) patenkino ZVK ieškinį, pareikštą dėl
Hauptzollamt
sprendimo.
Paskui
Hauptzollamt
pateikė
Bundesfinanzhof
(Aukščiausiasis federalinis finansų teismas) kasacinį skundą dėl
Finanzgericht
sprendimo.

Bundesfinanzhof
nusprendė, kad sprendimas pagrindinėje byloje priklauso nuo to, ar galvijų pakrovimo į sunkvežimį laikas yra vežimo Direktyvos 91/628
priedo 48 punkto 4 dalies d papunkčio prasme dalis. Jeigu į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, pagal šią nuostatą leistina
maksimali 14 val. vežimo trukmė būtų buvusi viršyta. Tačiau šios trukmės būtų buvę laikytasi, jeigu pakrovimo laikas nebūtų
įskaičiuojamas į vežimo trukmę minėtos nuostatos prasme.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šiuo klausimu pabrėžia, kad, nors iš Direktyvos 91/628 2 straipsnio
2 dalies b punkto aiškiai matyti, jog vežimas apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą, šios direktyvos priedo 48 punkto 5 dalis
bei neatitikimai, atsirandantys skaitant skirtingas to paties priedo 48 punkto 4 dalies kalbines redakcijas, kelia abejonių
dėl tikslios „vežimo“ sąvokos apimties.
Šiomis aplinkybėmis
Bundesfinanzhof
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar pagal (direktyvos 91/628/EEB) priedo 48 punkto 4 dalies d papunktį pakrovimo ir iškrovimo laikas įskaičiuojamas į „vežimo“
trukmę?“

Dėl prejudicinio klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo klausimu iš esmės prašo išaiškinti „vežimo“ sąvoką Direktyvos 91/628
priedo 48 punkto 4 dalies d papunkčio prasme, atsižvelgiant į netikslumus, kurie galėtų kilti iš šio priedo 48 punkto 5 dalies
teksto, ir 48 punkto 4 dalies skirtingų kalbinių redakcijų neatitikimus.
Visų pirma reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, aiškinant Bendrijos teisės nuostatą, reikia
atsižvelgti ne tik į joje vartojamas sąvokas, bet ir į jos kontekstą bei teisės akto, kuriam ji priklauso, tikslus (žr. šiuo
klausimu 2000 m. gegužės 18 d. Sprendimo
KVS International
, C‑301/98, Rink. p. I‑3583, 21 punktą; 2000 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑156/98, Rink. p. I‑6857, 50 punktą ir 2006 m. liepos 6 d. Sprendimo
Komisija prieš Portugaliją
, C‑53/05, Rink. p. I‑0000, 20 punktą).
Be to, dėl galimų kalbinių nesutapimų Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad, pirma, vienodo Bendrijos teisės išaiškinimo
būtinybė neleidžia nagrinėti konkrečios nuostatos atskirai, o reikalauja, kad esant abejonių ji būtų aiškinama ir taikoma
atsižvelgiant į redakcijas kitomis kalbomis, ir, antra, kad Bendrijos nuostatos skirtingų kalbų redakcijos turi būti aiškinamos
vienodai, o šių redakcijų nesutapimo atveju nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į teisės aktų, kuriuose
ji įtvirtinta, bendrą struktūrą ir tikslą (žr. šiuo klausimu 1990 m. kovo 27 d. Sprendimo
Cricket St Thomas
, C‑372/88, Rink. p. I‑1345 19 punktą ir 2006 m. kovo 9 d. Sprendimo
Zuid-Hollandse Milieufederatie et Stichting Natuur en Milieu
, C‑174/05, Rink. p. I‑2443, 20 punktą bei nurodytą Teisingumo Teismo praktiką).
Kalbant apie Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje nurodytą „vežimo“ sąvoką, reikia priminti, kad šioje
nuostatoje nėra jokios nuorodos, leidžiančios nuspręsti, ar pakrovimo ir iškrovimo laikas patenka į šią sąvoką ar ne.
Tačiau iš Direktyvos 91/628 2 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytos „vežimo“ sąvokos aiškiai matyti, kad vežimas apima gyvūnų
pakrovimą ir iškrovimą.
Šis „vežimo“ sąvokos apibrėžimas atitinka Direktyvos 91/628 tikslus, kurie išplaukia būtent iš jos pradinės redakcijos 2 ir
8 konstatuojamųjų dalių, t. y. garantuoti patenkinamą tokių gyvūnų apsaugą ir dėl jų gerovės kuo labiau riboti jų vežimą tolimus
atstumus.
Direktyvoje nėra jokio gyvūnų pakrovimo ir iškrovimo laiko apribojimo, todėl, jei būtų aiškinama, kad pagal Direktyvos 91/628
priedo 48 punkto 4 dalies d papunktį šis laikas neįskaičiuojamas į vežimo trukmę, iškrovimo ir pakrovimo operacijų trukmės
būtų visai nepaisoma, o tai padarytų minėtą nuostatą neveiksmingą.
Šiomis sąlygomis „vežimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
Toks aiškinimas grindžiamas Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies skirtingų kalbinių redakcijų palyginimu. Iš tikrųjų
iš daugumos šių redakcijų matyti, kad vežimas turi būti suprantamas kaip apimantis gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
Bet kuriuo atveju dėl šio „vežimo“ sąvokos išaiškinimo, kurį reikia taikyti visoms direktyvos nuostatoms, negali kilti abejonių
tik todėl, kad Direktyvos 91/628 48 punkto 5 dalyje nurodoma, jog pasibaigus nustatytam kelionės laikui gyvūnus būtina iškrauti.
Atsižvelgiant į pateiktus svarstymus, į iškeltą klausimą reikia atsakyti taip, jog Direktyvos 91/628 priedo 48 punkto 4 dalies
d papunkčio „vežimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje
byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu  Teisingumo Teismui,
išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyvos 91/628/EEB dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir iš dalies keičiančios Direktyvas 90/425/EEB
ir 91/496/EEB, iš dalies pakeistos 1995 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 95/29/EB, priedo 48 punkto 4 dalies d papunktyje
nurodytą „vežimo“ sąvoką reikia aiškinti taip, kad ji apima gyvūnų pakrovimą ir iškrovimą.
Parašai.
*
Proceso kalba: vokiečių.