CELEX: 61998CJ0402
Gemensam organisation av marknaden
Råtobak
Giltigheten av rådets förordning (EG) nr 711/95 och kommissionens förordningar (EG) nr 1066/95 och 1067/95

Domskäl
1 Tribunale amministrativo regionale del Lazio har genom beslut av den 11 mars 1998, som inkom till domstolen den 11 november samma år, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG) ställt en fråga om giltigheten av rådets förordning (EG) nr 711/95 av den 27 mars 1995 om ändring av förordning (EEG) nr 2075/92 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak (EGT L 73, s. 13), av kommissionens förordning (EG) nr 1066/95 av den 12 maj 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2075/92 angående kvotsystemet inom sektorn för råtobak för 1995, 1996 och 1997 års skördar (EGT L 108, s. 5) och av kommissionens förordning (EG) nr 1067/95 av den 12 maj 1995 om ändring av förordning (EEG) nr 3478/92 om tillämpningsföreskrifter för bidragssystemet för råtobak (EGT L 108, s. 11).
2 Denna fråga har uppkommit i samband med en talan som väckts av Agricola Tabacchi Bonavicina Snc di Mercati Federica (ATB) och 23 andra tobaksproducenter i Venetoregionen (nedan tillsammans kallade ATB m.fl.) mot Ministero per le Politiche Agricole, Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) (ett statligt organ för ingripanden på jordbruksmarknaden) och Mario Pittaro. Tvisten har uppstått till följd av tilldelningen av produktionskvoter till ATB m.fl. för skördeåret 1995, i enlighet med förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95.
Den tillämpliga gemenskapslagstiftningen
3 I syfte att uppnå stabilitet på marknaderna samt att tillförsäkra jordbruksbefolkningen inom sektorn för råtobak, vilken kännetecknades av att tillgången inte motsvarades av eferfrågan, en skälig levnadsstandard, genomfördes ändringar av gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden inom denna sektor (nedan kallad GOM för råtobak) genom rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak (EGT L 215, s. 70; svensk specialutgåva, område 3, volym 43, s. 217). Genom denna förordning förenklas mekanismerna för marknadsförvaltning, samtidigt som kontrollen av produktionen säkerställs så att denna anpassas till marknadens behov och budgetkraven. Vidare innebär den att kontrollmedlen stärks för att säkerställa att förvaltningsmekanismerna uppfyller målen för GOM för råtobak fullt ut.
4 I förordning nr 2075/92 bibehålls systemet med bidrag till traditionella producenter, vilka utbetalas av beredningsföretaget när tobaken levereras. För att begränsa tobaksproduktionen inom gemenskapen och samtidigt göra produktionen av sorter som är svåra att avsätta mindre attraktiv fastställs emellertid i förordningen en högsta garantitröskel för hela gemenskapen, vilken är uppdelad i särskilda garantitrösklar för varje sortgrupp.
5 I åttonde övervägandet i förordning nr 2075/92 föreskrivs följande:
"För att säkerställa att garantitrösklarna tillämpas måste ett system med beredningskvoter införas under en begränsad tid. Under en övergångstid åligger det medlemsstaterna att inom de fastställda garantitrösklarna fördela beredningskvoter till de berörda företagen. I detta syfte bör gemenskapsbestämmelser införas som skall säkerställa en rättvis tilldelning på grundval av de mängder som tidigare har beretts, varvid onormala produktionsmängder inte skall tas med i beräkningen. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att möjliggöra en senare fördelning av kvoterna mellan producenterna på tillfredsställande villkor. De medlemsstater som har tillgång till de uppgifter som behövs för att kunna tilldela producenterna kvoter på grundval av tidigare kvoter bör få göra detta."
6 I artikel 9 i förordning nr 2075/92, som återfinns under avdelning II med rubriken "System för produktionsstyrning", föreskrivs följande i punkterna 3 och 4:
"3. På grundval av de mängder som fördelas enligt punkt 2 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 5 skall medlemsstaterna på övergångsbasis för skördeåren 1993 och 1994 fördela beredningskvoterna mellan företag som utför den första beredningen i förhållande till de genomsnittliga mängder som levererats till beredning under de senaste tre åren före föregående års skörd, uppdelade på sortgrupper. 1992 års produktion och leveranserna från denna skörd skall dock inte tas med i beräkningen. Förfarandet för fördelningen av beredningskvoterna för de följande skördeåren skall inte beröras av denna fördelning.
...
4. Medlemsstaterna kan dock tilldela producenterna kvoter direkt, om de har tillgång till de nödvändiga uppgifterna om alla producenternas produktion under de tre skördeåren före den senaste skörden för de sorter och mängder som har levererats till ett beredningsföretag."
7 I kommissionens förordningar (EEG) nr 3477/92 och 3478/92 av den 1 december 1992 (EGT L 351, s. 11 respektive s. 17) fastställs tillämpningsföreskrifterna för förordning nr 2075/92, i den förstnämnda förordningen vad avser kvotsystemet inom sektorn för råtobak under skördeåren 1993 och 1994 och i den sistnämnda vad avser bidragssystemet inom denna sektor.
8 I sjuttonde övervägandet i förordning nr 3477/92 föreskrivs följande:
"... medlemsstaterna skall genast vidta lämpliga åtgärder för att skaffa sig de instrument som krävs för att fördela kvoter direkt till producenterna från och med skördeåret 1995".
9 I artikel 20 i förordningen föreskrivs följande:
"Medlemsstaterna skall upprätta en databas där det för varje bearbetningsföretag, varje producent och producentgrupp finns uppgifter som möjliggör identifiering av deras anläggningar, de kvoter eller de kvantiteter som står på odlingslicenserna som de tilldelats, samt alla andra uppgifter som är användbara dels för kontroll av kvotsystemet, dels för fördelning av kvoter direkt till producenterna från och med skördeåret 1995."
10 Förordning nr 2075/92 ändrades genom förordning nr 711/95. Härigenom upphörde också övergångssystemet för tilldelning av kvoter till beredningsföretag att gälla. Genom artikel 1 i förordning nr 711/95 ändrades bland annat artikel 9.3 i förordning nr 2075/92, vilken därigenom fick följande lydelse:
"På grundval av de kvantiteter som fastställs i enlighet med punkt 2 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 skall medlemsstaterna fördela produktionskvoterna mellan producenterna i proportion till medeltalet av de kvantiteter som levererats för bearbetning under de tre år som föregick året för den senaste skörden, fördelade på sortgrupper. Produktionen under år 1992 och de leveranser som härrör från den skörden skall emellertid inte tas med i beräkningen. De skall ersättas med leveranserna för det fjärde året före året för den senaste skörden. Denna fördelning skall inte på förhand avgöra sätten för fördelning av produktionskvoter för de efterföljande skördarna."
11 I artikel 2 i förordning nr 711/95 föreskrivs följande:
"Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas fr.o.m. skörden 1995 ..."
12 Förordning nr 711/95 offentliggjordes den 1 april 1995 och trädde i kraft den 2 april samma år. Kommissionens förslag till denna förordning hade offentliggjorts den 23 februari 1995 (KOM(94) 555 slutlig, EGT C 46, s. 6).
13 Den 4 april 1995 offentliggjorde kommissionen ett "meddelande till tobaksproducenter i gemenskapen" (EGT C 82, s. 3) med följande lydelse:
"Producenter inom tobakssektorn bör observera att deras rätt att producera tobak för vilken de kan få bidrag från gemenskapen kommer att fortsätta vara begränsad i form av kvoter för 1995 års skörd.
I kommissionens förslag till rådet om ändring av grundförordningen för denna sektor (förordning (EEG) nr 2075/92), offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C [46], 23 februari 1995, s. 6, föreskrivs bland annat att kvoter skall fördelas enbart till producenter och inte till första bearbetningsföretag (enligt det nuvarande systemet kan medlemsstaterna välja om de skall genomföra ett system grundat på fördelning av kvoter mellan första bearbetningsföretag eller mellan producenter). För 1995 års skörd skall dessa kvoter bygga på de genomsnittliga kvantiteter som levererats för bearbetning för 1990, 1991 och 1993 års skördar. Så snart rådets förordning ändrats efter samråd med Europaparlamentet, har kommissionen för avsikt att ändra dess tillämpningsföreskrifter för att ta hänsyn till de ändringar som genomförts i rådets förordning. Framför allt kommer det att ske en övergång från ett system med kvoter som fördelas på första bearbetningsföretag till ett system med kvoter som fördelas på producentnivå. Grödor som satts för skörd år 1995 kommer att påverkas av denna förändring.
Producenter bör dessutom observera att kommissionen i samband med 1995 års prispaket har föreslagit rådet följande fördelning av kvoter för de olika grupperna av tobakssorter för 1995 års skörd:
..."
14 Detta meddelande innehåller vidare en tabell som visar den fördelning av kvoter per sortgrupp och medlemsstat som kommissionen föreslog rådet för 1995 års skörd.
15 Vad beträffar fördelningen av produktionskvoter föreskrivs i artikel 3 i förordning nr 1066/95 följande:
"...
Medlemsstaterna skall överlämna kvotintygen till producenterna senast den 31 januari skördeåret.
...
För 1995 års skörd bemyndigas medlemsstaterna att förlänga den tidsfrist som avses i andra stycket till den 31 maj."
16 I artikel 20 i förordning nr 1066/95 föreskrivs följande:
"Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning."
17 Förordning nr 1066/95 offentliggjordes den 13 maj 1995 och trädde i kraft den 14 maj samma år.
18 I förordning nr 1067/95 finns bestämmelser om bland annat odlingsavtal, system för utbetalning av bidrag, kontroller och sanktioner.
19 I artikel 2 i denna förordning föreskrivs följande:
"Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Den är tillämplig från och med skördeåret 1995 ... "
20 Förordning nr 1067/95 offentliggjordes den 13 maj 1995 och trädde i kraft den 14 maj samma år.
21 I rådets förordning (EG) nr 1550/95 av den 29 juni 1995 (EGT L 148, s. 39) fastställs dessutom bidrag och garantitrösklar för bladtobak per sortgrupp för skördeåret 1995. Enligt artikel 3 i denna förordning trädde den i kraft samma dag som den offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, det vill säga den 30 juni 1995.
Tvisten vid den nationella domstolen och tolkningsfrågan
22 ATB m.fl. har yrkat att Tribunale amministrativo regionale del Lazio skall ogiltigförklara de rättsakter och bestämmelser som har antagits av de behöriga italienska organen om fördelning av den nationella produktionskvoten för tobak för skördeåret 1995 och som avser fördelningen av deras individuella kvoter. De har som grund för talan angett att förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95 är ogiltiga.
23 Den nationella domstolen har erinrat om att tobak sås i februari och att plantorna planteras ut på fälten i april månad. Förordning nr 711/95 trädde emellertid i kraft den 2 april 1995. Tillämpningsföreskrifterna till denna förordning, som finns i förordningarna nr 1066/95 och 1067/95, blev kända först genom att de offentliggjordes den 13 maj 1995. Slutligen fastställdes de totala garantitrösklarna för de enskilda sortgrupperna för 1995 års skörd - vilka är oundgängliga för att slutgiltigt fastställa de enskilda producenternas kvoter - först genom förordning nr 1550/95, det vill säga den 29 juni 1995. Tobaksproducenterna var således tvungna att fatta sina beslut avseende produktionen på grundval av tidigare uppgifter (huvudsakligen 1993 och 1994 års skördar) och erhöll de första tillförlitliga uppgifterna först under skörden och de slutgiltiga rent av efter att skörden slutförts.
24 Av detta har den nationella domstolen dragit slutsatsen att ATB m.fl. uppenbarligen inte kunde anpassa produktionen för 1995 års skörd efter de kriterier som fastslogs i förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95, eftersom de nya gemenskapsrättsliga bestämmelserna antogs vid en tidpunkt då producenterna redan hade fattat sina affärsmässiga beslut och planterat tobaken för 1995 års skörd.
25 Den nationella domstolen har anfört att ATB m.fl. inte har ifrågasatt det nya systemet för tillämpning av garantitrösklarna men däremot den bristande skyndsamheten i antagandet av de gemenskapsrättsliga bestämmelserna, vilka de fick kännedom om då tobaksproduktionen för 1995 års skörd redan befann sig i avslutningsfasen. Enligt den nationella domstolen förändrade 1995 års produktionskvoter det tidigare systemet med beredningskvoter så, att producenterna gjorde en definitiv förlust som motsvarade skillnaden mellan berednings- och produktionskvoterna.
26 Den omständigheten att övergångs- och anpassningsregler inte infördes, eller att verkningarna av det nya så kallade garantitröskelsystemet, vilket baseras på produktionskvoter, inte sköts upp till följande skörd, utgör enligt ATB m.fl. ett tydligt åsidosättande av de grundläggande principerna för GOM för råtobak samt av principen om skydd för berättigade förväntningar. Det förefaller nämligen inte som om det avsedda syftet med inrättandet av produktionskvoter kan uppnås genom förordningar som offentliggörs då producenterna redan har fattat och genomfört sina beslut. Vidare följer det av den nämnda principen om skydd för berättigade förväntningar att produktionsbegränsande åtgärder måste antas och offentliggöras i så god tid att de inte får negativa följder för producenternas investeringar.
27 Tribunale amministrativo regionale del Lazio har därför vilandeförklarat målet och ställt följande fråga till EG-domstolen:
"Skall artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 711/95 av den 27 mars 1995 och artikel 20 i kommissionens förordning (EG) nr 1066/95 av den 12 maj 1995 samt artikel 2 i kommissionens förordning (EG) nr 1067/95 av den 12 maj 1995 anses åsidosätta principerna för den gemensamma organisationen av marknaden för tobak samt principen om skydd för berättigade förväntningar, genom att införa ett nytt förfarande för reglering av systemet med produktionsbidrag för tobak när planteringen redan har genomförts och producenterna har investerat enligt rimliga bedömningar grundade på den gemenskapsreglering som gällde då sådden och utplanteringen på fälten utfördes?"
28 Det kan inledningsvis konstateras att ATB m.fl. samt den italienska regeringen även har ifrågasatt giltigheten av förordning nr 1550/95, där det fastställs totala garantitrösklar för de enskilda tobakssorterna.
29 Domstolen erinrar i detta avseende om att det genom artikel 177 har inrättats ett direkt samarbete mellan domstolen och de nationella domstolarna, genom ett förfarande som inte är avsett att avgöra en tvist och som inte medger några initiativ av parterna och under vilket dessa enbart anmodas att yttra sig. Enligt denna bestämmelse ankommer det på den nationella domstolen och inte på parterna i tvisten vid den nationella domstolen att vända sig till domstolen. Eftersom det är den nationella domstolen som ensam avgör vilka frågor som skall hänskjutas till domstolen, kan parterna inte göra ändringar i dessa (se bland annat dom av den 9 december 1965 i mål 44/65, Singer, REG 1965, s. 1191, 1198).
30 Som kommissionen med rätta har påpekat har Tribunale amministrativo regionale del Lazio emellertid inte i sin begäran om förhandsavgörande frågat domstolen om giltigheten av förordning nr 1550/95.
31 Under dessa omständigheter saknas det anledning att pröva giltigheten av denna förordning.
Giltigheten av förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95
32 ATB m.fl. samt den italienska regeringen har gjort gällande att det genom förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95 har införts betydande förändringar i bestämmelserna om systemet för bidrag till tobaksproduktion. Förändringarna består i införandet av ett slutgiltigt system (tillämpligt från och med skördeåret 1995), som innebär att säkerställande av att den totala garantitröskeln inte överskrids skall ske genom tilldelning av produktionskvoter direkt till de enskilda producenterna i stället för till beredningsföretagen.
33 De har gjort gällande att deras berättigade förväntningar åsidosattes genom att de inte i tid underrättades om åtgärder som kunde inverka på deras investeringar, eftersom de nämnda förordningarna är tillämpliga på 1995 års skörd trots att de offentliggjordes mitt under odlingssäsongen. Dessa förordningar åsidosatte även principerna för GOM för råtobak och särskilt principen om att tidfristerna för kvottilldelning skall fastsställas i så god tid att producenterna ges möjlighet att i största möjliga mån ta hänsyn till dessa uppgifter vid tobaksproduktionen. Denna princip följer av tredje övervägandet i förordning nr 3477/92 och av andra övervägandet i förordning nr 1066/95 samt av artikel 3 andra stycket i förordning nr 1066/95. Genom den sistnämnda bestämmelsen införs en skyldighet för de nationella myndigheterna att överlämna kvotintygen till producenterna senast den 31 januari skördeåret, även om medlemsstaterna för 1995 års skörd bemyndigades att förlänga denna tidsfrist till den 31 maj.
34 Förordning nr 711/95 samt dess tillämpningsförordningar (det vill säga förordningarna nr 1066/95 och 1067/95) hade således en retroaktiv verkan som inte krävs med hänsyn till syftet med förordning nr 711/95. Denna förordning har nämligen till syfte att mot bakgrund av gjorda erfarenheter styra produktionen bättre, genom att låta medlemsstaterna betala ut bidragen direkt till producenterna.
35 ATB m.fl. samt den italienska regeringen har i detta avseende erinrat om att det av punkt 18 i dom av den 11 juli 1991 i mål C-368/89, Crispoltoni (REG 1991, s. I-3695, nedan kallad domen i målet Crispoltoni I), framgår att det mål som eftersträvas med införandet av en kvotering av produktionen inte kan uppnås om de åtgärder som vidtas i samband därmed antas alltför sent, när det redan har fattats beslut om att utöka odlingsytorna och utplanteringen har slutförts.
36 De har även gjort gällande att den omständigheten att förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95 antogs så sent innebar att tobaksproducenterna var tvungna att själva beräkna sina individuella kvoter på grundval av den metod som hade tillämpats på tidigare skördeår för att fastställa beredningskvoterna. Förordning nr 1066/95 innebar emellertid att beräkningsmetoden för dessa kvoter ändrades på ett fullständigt oförutsebart sätt.
37 Det kan omgående erinras om att även om principen om skydd för berättigade förväntningar utgör en av gemenskapens grundläggande principer, kan de ekonomiska aktörerna ändå inte med fog förvänta sig att rådande förhållanden skall bestå när dessa kan ändras av gemenskapsinstitutionerna inom deras utrymme för skönsmässig bedömning. Detta gäller särskilt inom ett sådant område som den gemensamma organisationen av marknaden, där målsättningen förutsätter en ständig anpassning i takt med att de ekonomiska förhållandena förändras. Av detta följer att de ekonomiska aktörerna inte kan göra gällande en etablerad rättighet att få behålla en fördel som för dessa aktörer är resultatet av införandet av en gemensam organisation av marknaden och som de har åtnjutit vid en viss tidpunkt (se bland annat dom av den 5 oktober 1994 i de förenade målen C-133/93, C-300/93 och C-362/93, Crispoltoni m.fl., REG 1994, s. I-4863, punkterna 57 och 58, och av den 17 september 1998 i mål C-372/96, Pontillo, REG 1998, s. I-5091, punkterna 22 och 23).
38 Detta förhållande gäller i desto högre grad i ett fall som det i målet vid den nationella domstolen, där det i den tillämpliga gemenskapslagstiftningen, det vill säga artikel 9 i förordning nr 2075/92, föreskrevs att det nya systemet med tilldelning av kvoter direkt till producenterna skulle börja tillämpas av samtliga medlemsstater senast skördeåret 1995 och att medlemsstaterna endast kunde fortsätta att tilldela kvoterna till beredningsföretagen under en övergångsperiod, nämligen för skördeåren 1993 och 1994 (se angående den sistnämnda punkten dom av den 12 september 1996 i de förenade målen C-254/94, C-255/94 och C-269/94, Fattoria autonoma tabacchi m.fl., REG 1996, s. I-4235, punkt 36).
39 Domstolen fastslog visserligen i punkterna 20 och 21 i domen i målet Crispoltoni I att rådets förordning (EEG) nr 1114/88 av den 25 april 1988 om ändring av förordning (EEG) nr 727/70 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak (EGT L 110, s. 35) och rådets förordning (EEG) nr 2268/88 av den 19 juli 1988 om fastställande för skörden år 1988 av målpriser, interventionspriser  och bidrag till köpare av bladtobak, härledda interventionspriser för baltobak, referenskvaliteter, produktionsområden samt de garanterade maximikvantiteter och om ändring av förordning (EEG) nr 1975/87 (EGT L 199, s. 20) var ogiltiga i den mån de fastställde en garanterad maximikvantitet för den tobak av tobakssorten Bright som skördades år 1988. Domstolen anförde som skäl härför att även om de berörda ekonomiska aktörerna borde ha kunnat förutse åtgärder som syftade till att begränsa ökningen av tobaksproduktionen inom gemenskapen och till att minska produktionen av de sorter som är svåra att avsätta, hade de likväl rätt att förvänta sig att de i god tid skulle underrättas om eventuella åtgärder som skulle kunna återverka på deras investeringar.
40 Detta var inte fallet med de förordningar som ifrågasattes i det mål som föranledde domen Crispoltoni I. Domstolen fastslog nämligen i punkterna 14-16 i denna dom att förordningarna nr 1114/88 och 2268/88 hade en retroaktiv verkan, eftersom de föreskrev en sänkning av interventionspriset samt av bidragen för det fall de garanterade maximikvantiteterna för tobak av sorten Bright skördad år 1988 överskreds och eftersom de hade offentliggjorts i slutet av april respektive juli 1988, det vill säga, i det första fallet, då förevarande års sådd redan hade gjorts samt, i det andra fallet, då utplanteringen av de unga plantorna redan hade skett.
41 Såsom domstolen emellertid fastslog i punkt 45 i dom av den 26 mars 1998 i mål C-324/96, Petridi (REG 1998, s. I-1333), uttalade sig domstolen i målet Crispoltoni I om den retroaktiva tillämpningen av systemet med garanterade maximikvantiteter med avseende på 1988 års tobaksskörd, vilket var okänt för de berörda ekonomiska aktörerna. Dessa visste varken vilken typ av nya organisationsåtgärder beträffande marknaden för tobak inom gemenskapen det var fråga om eller när de skulle träda i kraft.
42 Däremot antogs förordning nr 711/95 under andra förutsättningar. Sedan den 30 juli 1992, då förordning nr 2075/92 offentliggjordes, kände de berörda ekonomiska operatörerna till att systemet med beredningskvoter endast hade upprätthållits i Italien på övergångsbasis och att det nya systemet med produktionskvoter skulle tillämpas från och med skördeåret 1995.
43 Förordning nr 711/95, som offentliggjordes den 1 april 1995, utgjorde således endast en bekräftelse av att systemet med produktionskvoter skulle tillämpas från och med skördeåret 1995, eftersom kommissionens förslag till denna förordning hade offentliggjorts den 23 februari 1995.
44 Det skall dessutom erinras om att kommissionen, i ett meddelande som offentliggjordes den 4 april 1995, upplyste tobaksproducenterna om att man skulle övergå från systemet med beredningskvoter till systemet med produktionskvoter och att grödor som satts för skörd år 1995 skulle påverkas av denna förändring. Detta meddelande innehöll även en tabell, varav framgick hur de disponibla kvantiteterna skulle fördelas mellan medlemsstaterna per sortgrupp enligt kommissionens förslag till rådet för 1995 års skörd. För de sorter som odlades i Italien angavs i tabellen samma kvantiteter som i förordning nr 1550/95.
45 Av vad anförts följer att de berörda ekonomiska aktörerna kände till att systemet med produktionskvoter skulle tillämpas på 1995 års skörd samt de kvantiteter som var disponibla beträffande de sorter som odlades i Italien med avseende på nämnda skördeår före utplanteringen av de unga plantorna, vilken i Italien sker i slutet av april. Det är denna åtgärd som medför de största utgifterna vid tobaksodling och det är således vid denna tidpunkt som producenterna måste bestämma hur stora ytor de skall odla upp.
46 Under dessa omständigheter åsidosatte förordning nr 711/95 varken producenternas berättigade förväntningar eller de grundläggande principerna för GOM för råtobak.
47 I motsats till vad ATB m.fl. samt den italienska regeringen har påstått innebar inte heller de förändringar i tillämpningsföreskrifterna till förordning nr 2075/92 som infördes genom förordningarna nr 1066/95 och 1067/95 vad beträffar systemet för kvoter och bidrag inom sektorn för råtobak att tobaksproducenternas berättigade förväntningar åsidosattes.
48 I detta avseende kan det konstateras att det i artikel 9.3 i förordning nr 2075/92 föreskrevs att beredningskvoterna skulle beräknas i proportion till medeltalet av de kvantiteter som har levererats för beredning under de tre år som föregick året för den senaste skörden, fördelade på sortgrupper, dock med undantag för skördeåret 1992. Samma system tillämpades för att fastställa produktionskvoterna i de medlemsstater som beslutade att inte dra fördel av övergångssystemet med beredningskvoter.
49 Som generaladvokaten med rätta har påpekat i punkterna 25-29 i sitt förslag till avgörande följer det av en jämförelse av bestämmelserna i förordning nr 3477/92, i vilken det fastställs tillämpningsföreskrifter för kvotsystemet inom sektorn för råtobak för skördeåren 1993 och 1994, med bestämmelserna i förordning nr 1066/95, i vilken det fastställs tillämpningsföreskrifter för skördeåren 1995, 1996 och 1997, att det inte har skett någon väsentlig förändring av metoden för att beräkna de individuella kvoterna. Denna metod är fortfarande baserad på medeltalet av de kvantiteter som har levererats för beredning under de tre år som föregick året för den senaste skörden, fördelade på sortgrupper, dock med undantag för skördeåret 1992. De förändringar som förordning nr 1066/95 medför syftar endast till att anpassa den praktiska tillämpningen av denna beräkningsmetod till det system med produktionskvoter som slutgiltigt infördes genom förordning nr 711/95.
50 Det framgår för övrigt av den italienska regeringens yttrande att denna anpassning av kvotberäkningsmetoden inte hindrade de italienska myndigheterna från att tilldela tobaksproducenterna provisoriska kvoter för skördeåret 1995 genom ett cirkulär av den 28 februari 1995 och att bekräfta dessa genom ett cirkulär av den 24 maj 1995, det vill säga endast elva dagar efter det att förordning nr 1066/95 offentliggjordes.
51 Av vad anförts följer att anpassningen genom förordning nr 1066/95 av metoden för att beräkna de individuella kvoterna till tobaksproducenterna varken åsidosatte producenternas berättigade förväntningar eller de grundläggande principerna för GOM för råtobak.
52 Det skall i detta avseende tilläggas, som kommissionen med rätta har påpekat, att systemet med produktionskvoter minskar riskerna för att producenternas individuella kvoter minskas av skäl som ligger utanför deras kontroll, eftersom tobaksproducenterna enligt detta system - till skillnad från det föregående systemet med beredningskvoter - inte längre kan drabbas av kvotminskningar som är proportionella i förhållande till dem som drabbar beredningsföretagen, av skäl som endast rör dessa företag.
53 Även om det antas att de ändringar som skedde genom förordning nr 1067/95 medförde att de utbetalda bidragen till ATB m.fl. minskades, är det tillräckligt att konstatera - vilket har påpekats i punkt 37 i denna dom - att de ekonomiska aktörerna inte med fog kan förvänta sig att rådande förhållanden skall bestå när dessa kan ändras av gemenskapsinstitutionerna inom deras utrymme för skönsmässig bedömning. Detta gäller särskilt inom ett sådant område som den gemensamma organisationen av marknaden, där målsättningen förutsätter en ständig anpassning i takt med att de ekonomiska förhållandena förändras. Så är fallet i fråga om fastställelse av bidrag, vilka kan minskas från ett år till ett annat (se domen i det ovannämnda målet Pontillo, punkt 28).
54 Under dessa omständigheter skall frågan från den nationella domstolen besvaras på så sätt att det vid prövningen av frågan inte har framkommit någon omständighet som skulle kunna påverka giltigheten av förordningarna nr 711/95, 1066/95 och 1067/95.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
55 De kostnader som har förorsakats den italienska regeringen samt rådet och kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(sjätte avdelningen)
- angående den fråga som genom beslut av den 11 mars 1998 har ställts av Tribunale amministrativo regionale del Lazio - följande dom:
Det har vid prövningen av den fråga som har ställts inte framkommit någon omständighet som skulle kunna påverka giltigheten av
- rådets förordning (EG) nr 711/95 av den 27 mars 1995 om ändring av förordning (EEG) nr 2075/92 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak,
- kommissionens förordning (EG) nr 1066/95 av den 12 maj 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2075/92 angående kvotsystemet inom sektorn för råtobak för 1995, 1996 och 1997 års skördar, och
- kommissionens förordning (EG) nr 1067/95 av den 12 maj 1995 om ändring av förordning (EEG) nr 3478/92 om tillämpningsföreskrifter för bidragssystemet för råtobak.