CELEX: 62005CJ0015
Közös vámtarifa
Vámtarifaszámok
Járművek, légi járművek, vízi járművek és szállítás céljára szolgáló felszerelések besorolása
Vontatók
Elsősorban személyszállításra tervezett gépkocsik és gépjárművek
A 2518/98/EK rendelet
A mellékletet képező táblázat 5. pontjának hatálya
Érvénytelenség

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem egyrészről az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról
szóló, 1998. november 23‑i 2518/98/EK bizottsági rendelet (HL L 315., 3. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 9. kötet,
52. o.) mellékletét képező táblázat 5. pontjának érvényességére, másrészről a Közös Vámtarifa (a továbbiakban: Közös Vámtarifa)
azon alszámának értelmezésére vonatkozik, amelyet érvénytelenség esetén az e pontban leírt árukra kellene alkalmazni.
E kérelmet a Kawasaki Motors Europe NV (a továbbiakban: Kawasaki) és az Inspecteur van de Belastingdienst/Douane district
Rotterdam (a továbbiakban: Inspecteur) között folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő, amelynek tárgya a Kawasaki All
Terrain Vehicles típusú új terepjáró járművek (a továbbiakban: terepjárók) tarifális besorolása.

Jogi háttér

A nemzetközi jog
A Közösség nevében az összehangolt áruleíró és kódrendszerről szóló nemzetközi egyezmény és az azt módosító jegyzőkönyv megkötéséről
szóló, 1987. április 7‑i 87/369/EGK tanácsi határozat (HL L 198., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.)
hagyta jóvá a Brüsszelben 1983. június 14‑én megkötött és az 1986. június 24‑i módosító jegyzőkönyvvel módosított fenti egyezményt
(a továbbiakban: HR‑ről szóló egyezmény).
Az említett egyezmény 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerint minden Szerződő Fél kötelezettséget vállal arra, hogy a
tarifa‑ és statisztikai nómenklatúrái megegyeznek az említett harmonizált rendszerrel (a továbbiakban: HR), minden hozzátoldás
és változtatás nélkül felhasználja annak valamennyi vámtarifaszáma és alszáma szövegét, és a hozzájuk tartozó kódszámokat,
valamint követi az említett rendszer számozási sorrendjét. Ugyanezen rendelkezés írja elő a Szerződő Felek számára azt a kötelezettséget
is, hogy alkalmazniuk kell e rendszer általános értelmezési szabályait, valamint a HR áruosztályainak, árucsoportjainak és
alszámainak valamennyi megjegyzését, és nem módosíthatják az utóbbiak hatályát.
Az egyezmény 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja lényegében úgy rendelkezik, hogy a Harmonizált Rendszer Bizottság (a továbbiakban:
bizottság) feladata, tekintettel annak 8. cikke rendelkezéseire, többek között az, hogy határozatokat hozzon a Harmonizált
Rendszer értelmezését szolgáló magyarázó megjegyzésekre, valamint az osztályozási és egyéb véleményekre vonatkozóan.
Az egyezmény 8. cikkének (2) bekezdése lényegében úgy szól, hogy a Harmonizált Rendszer értelmezésére vonatkozó ezen magyarázó
megjegyzéseket, osztályozási és egyéb véleményeket, valamint a Harmonizált Rendszer egységes értelmezése és alkalmazása biztosítására
hivatott azon ajánlásokat, amelyeket a bizottság ülésén fogalmaztak meg, a Vámegyüttműködési Tanács létrehozásáról szóló,
Brüsszelben 1950. december 15‑én kelt nemzetközi egyezménnyel létrehozott, a Vámigazgatások Világszervezetévé (a továbbiakban:
WCO) átalakult Vámegyüttműködési Tanács által jóváhagyottnak kell tekinteni, kivéve ha az ezen ülés berekesztésétől számított
két hónapon belül ezen egyezmény valamely Szerződő Fele a WCO Főtitkárát arról értesíti, hogy kéri a kérdést e szervezet elé
terjeszteni.
A WCO az egyezmény 8. cikkének (3) bekezdésében rögzített feltételek mellett hagyja jóvá a bizottság által elfogadott határozatokat.
Az egyezmény mellékletét képező nómenklatúra tartalmazza a „Járművek, légi járművek, vízi járművek és szállítás céljára szolgáló
felszerelések” elnevezésű XVII. áruosztályt, amely magában foglalja a „[j]árművek és ezek alkatrészei, a vasúti vagy villamosvasúti
sínhez kötött járművek kivételével” elnevezésű 87. árucsoportot. Ezen árucsoportban szerepel többek között a 87.01 vámtarifaszám:
„Vontató (a 87.09 vtsz. alá tartozó vontató kivételével)” és a 87.03 vámtarifaszám: „Gépkocsi és más gépjármű, elsősorban
szállításra tervezett (a 87.02 vtsz. alá tartozó kivételével), beleértve a kombi típusú gépkocsit és a versenyautót is”.
A 87. árucsoportnak a 87.01 vámtarifaszámhoz fűzött 2. megjegyzésének szövege így szól:
„Ennek az árucsoportnak az alkalmazásában a »vontató« elsősorban más jármű, szerelvény, teher vontatására vagy tolatására
alkalmas járművet jelent, amely rendeltetésszerű használatával összefüggésben felszerelhető szerszám, vetőmag, műtrágya vagy
más áru szállítására alkalmas szállítótérrel is.
A 8701 vtsz. alá tartozó vontatókhoz erősíthető és egymással felcserélhető gépeket és munkaszerszámokat a saját vámtarifaszámuk
alá kell besorolni még akkor is, ha a vontatóval kerülnek bemutatásra, akár felszerelték ezeket a vontatóra, akár nem.”
A WCO‑nak a 87.03 vámtarifaszámához fűzött magyarázó megjegyzése így szól:
„E vtsz. alá tartoznak a különböző típusú, személyszállító gépjárművek (beleértve a kétéltű járműveket is); nem tartoznak
ide azonban a 87.02 vtsz. alá tartozó gépjárművek. Az ide tartozó járművek motorja bármilyen típusú (belső égésű motor, elektromotor,
gázturbina stb.).
[…]
E vámtarifaszám alá tartoznak […]
[…]
6)      Négykerekű motoros jármű csőből készült alvázzal, gépkocsi jellegű (azaz Ackerman‑elven működő) kormányrendszerrel.”
A WCO által közzétett,
[a] harmonizált rendszer áruosztályozási véleményeinek gyűjteménye
(a továbbiakban: HR gyűjtemény) tartalmazza az e szervezet által elfogadott áruosztályozási véleményeknek a HR vámtarifaszámai
és alszámai sorrendjében felállított számozott jegyzékét. E gyűjteményben található a bizottság 1999 májusában megtartott
23. ülésén meghozott határozatban elfogadott alábbi áruosztályozási vélemény:
„8703.21 Négykerék‑meghajtású terepjáró (ATV) csőből készült alvázzal és motorkerékpár jellegű üléssel (nyereggel) és kormánnyal, valamint
terepjáró gumiabroncsokkal. Az első két kerék forgatásával kormányozható, és a motorkerékpároknál használatos (Ackerman elven
működő) kormányrendszerrel látták el. A járművet az alábbiakkal szerelték fel: kettős ötfokozatú váltóművel, amelynek egy
hátrameneti fokozata van, az első kerekeken kettős dobfékekkel és a hátsó kerekeken egyszeres dobfékekkel. 386 cm³ hengerűrtartalmú
négyütemű egyhengeres motor hajtja, az első és hátsó kerekek meghajtása féltengelyekkel történik. A vezetőt nem számítva 120 kg
össztömegű teher szállítására szolgáló raktere van, és utánfutó vontatására alkalmas vonóhoroggal is felszerelték, vontatási
kapacitása 410 kg. (A jármű saját tömege 273 kg.)”

A közösségi jog
A vám‑ és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet
(HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) hozta létre – a közös vámtarifa alkalmazása és
az Európai Közösség külkereskedelmi statisztikája céljából – a HR‑en alapuló, „Kombinált Nómenklatúra” nevet viselő árunómenklatúrát
(a továbbiakban: KN). Minden KN‑alszámhoz számjegyekből álló olyan kódszám tartozik, amelynek az első hat számjegye a Harmonizált
Rendszer szerinti nómenklatúra vámtarifaszámaihoz és alszámaihoz kapcsolódó kódszám, amelyet kiegészítettek a KN‑alszámos
bontást képező két további számjeggyel.
Az alapügy tényállása idején hatályos KN szövegét az említett rendeletet módosító 2000. október 13‑i 2388/2000/EK bizottsági
rendelet I. melléklete tartalmazza (HL L 264., 1. o., helyesbítés: HL 2000. L 276, 92. o.). E melléklet második részében a
„[j]árművek, légi járművek, vízi járművek és szállítás céljára szolgáló felszerelések” elnevezésű XVII. áruosztály alatt található
a „[j]árművek és ezek alkatrészei, a vasúti vagy villamosvasúti sínhez kötött járművek kivételével” elnevezésű 87. árucsoport.
Ezen árucsoport a következő vámtarifaszámokat és alszámokat foglalja magában:
„8701 Vontató (a 8709 vtsz. alá tartozó vontató kivételével):
[...]
8701 90          – Más:
– – Mezőgazdasági vontató (az egytengelyes kerti traktor kivételével) és kerekes erdei vontató:
– – – Új, és a motor teljesítménye:
8701 90 11 – – – – Legfeljebb 18 kW
8701 90 20 – – – – 18 kW‑ot meghaladó, de legfeljebb 37 kW
[...]
8703               Gépkocsi és más gépjármű, elsősorban személyszállításra tervezett (a 8702 vtsz. alá tartozó kivételével), beleértve a kombi
típusú gépkocsit és a versenyautót is:
[...]
8703 21           – – Legfeljebb 1000 cm³ hengerűrtartalommal:
8703 21 10  – – – Új
[...]”
A 2658/87 rendelet felhatalmazza az Európai Közösségek Bizottságát arra, hogy pontosítsa a vámtarifaszám tartalmát. E rendelet
9. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
„Az alábbiakban meghatározott tárgyköröket érintő intézkedéseket a 10. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni:
a)      a Kombinált Nómenklatúra és a [Európai Közösségek integrált vámtarifájának] alkalmazása, különösen az alábbiak tekintetében:
–        áruk besorolása a 8. cikkben említett nómenklatúrákba,
–        magyarázó megjegyzések;
b)      a Kombinált Nómenklatúra módosítása a statisztikával vagy a kereskedelempolitikával kapcsolatos követelményekben bekövetkező
változások figyelembevétele érdekében;
[...]
d)      a Kombinált Nómenklatúra módosítása, illetve a vámtételek kiigazítása a Tanács vagy a Bizottság által elfogadott határozatokkal
összhangban;
e)      a Kombinált Nómenklatúra olyan módosítása, amelyek célja a Kombinált Nómenklatúra kiigazítása a technológia vagy a kereskedelem
fejlődésének figyelembevételével, illetve amelyek a szövegek egységesítését vagy pontosítását szolgálják;
[…]”
A fent említett 9. cikken alapul a 2518/98 rendelet. Az e rendelet mellékletét képező táblázat 5. pontja szerint a KN 8703 21 10 kód
alá az alábbi megnevezésű áru sorolandó:
„Új négykerék‑meghajtású (terepjáró) jármű, 395 cm³–es egyhengeres, négyütemű, szikragyújtású, belsőégésű, dugattyús motorral,
ötsebességes és egy hátramenetes sebességváltóval, és elöl dupla hidraulikus fékekkel. A járművet csak egy egyszemélyes üléssel
látták el, és a kezelőszervek a kormányon helyezkednek el. A kormányzási mechanizmus az Ackerman‑elven alapul.
Csomagtartóval és vonóhoroggal szerelték fel, maximális vontatókapacitása 880 kg (fékezve).
Rendelkezik továbbá óraszámlálóval, olajhűtővel és korlátozottan önzáró differenciálművel (LSD).
Méretei (hosszúság, szélesség, magasság): 1944 mm, 1156 mm 1080 mm, önsúly: 249 kg.”
Az említett 5. pont indokolása a következőképpen szól:
„A besorolást a [2658/87 rendelet I. melléklete első részének I. szakaszában rögzített] Kombinált Nómenklatúra 1. és 6. általános
értelmezési szabályának rendelkezései, valamint a 8703, a 870321 és a 87032110 KN‑kód megfogalmazása határozza meg.
A járművek, amelyek mind nehéz terepen történő személyszállításra (pl. kikapcsolódás céljából), mind egy másik jármű, berendezés
vagy rakomány vontatására vagy tolására alkalmasak, nem felelnek meg a 87. árucsoport 2. megjegyzése követelményeinek, mivel
nem elsősorban egy másik jármű, berendezés vagy rakomány vontatására vagy tolására gyártották.”

Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Kawasaki 1992 folyamán keresetet nyújtott be azon határozattal szemben, amelyben a holland vámhatóság a személyszállításra
tervezett gépjárművekre vonatkozó 8703 21 10 vámtarifaszámra módosította a KLF 300‑B5, KLF 300‑C3 és KLF 400‑B1 típusú terepjárók
tekintetében megjelölt vámtarifaszámot.
Az érintett vámtarifa bizottság 1995. március 10‑i 13 013. sz. határozatában (UTC 1995/39) úgy döntött, hogy e gépjárműveket
a legfeljebb 18 kW teljesítményű motorral rendelkező „[m]ás” vontatókra vonatkozó 8701 90 11 vámtarifaszám alá kell sorolni.
A holland vámhatóság 1995. április 25‑én olyan kötelező érvényű tarifális felvilágosítást (a továbbiakban: KTF) adott ki az
érintett terepjárókra vonatkozóan, amely megfelelt e határozatnak.
Az Inspecteur 2001. május 21‑én arról értesítette a Kawasakit, hogy e KTF, amely 6 évig volt érvényes, 2001. április 28‑án
érvénytelenné vált.
A Kawasaki 2001. június 20‑án nyolc terepjárótípusra vonatkozóan nyolc KTF iránti kérelmet nyújtott be az Inspecteurhöz, amelyekben
a 8701 90 11 vagy a 8701 90 20 vámtarifaszámot jelölte meg javasolt besorolásként, aszerint hogy az érintett gépjárművekbe
szerelt egyes motorok teljesítménye elérte‑e, vagy sem, vagy meghaladta‑e a 18 kW‑ot.
Az Inspecteur 2001. augusztus 21‑én nyolc KTF‑et adott ki, amelyekben a terepjárók mindegyikét az elsősorban személyszállításra
tervezett, legfeljebb 1000 cm³ hengerűrtartalommal rendelkező új gépkocsikra és más gépjárművekre vonatkozó KN 8703 21 10 alszám
alá sorolta.
A Kawasaki 2002. március 14‑én keresetet indított a Gerechtshof te Amsterdam előtt az Inspecteur azon határozatával szemben,
amelyben elutasította a Kawasaki KTF‑fel szembeni korábbi panaszát.
Az Inspecteur az így megindított eljárás során az alapügyben kiadott KTF‑ben elfogadott besorolást különösen a 2518/98 rendelet
mellékletének 5. pontjára hivatkozással indokolta.
E tekintetben az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból az következik, hogy a terepjárók meghajtása kardántengellyel
történik. Némelyek négykerék‑meghajtásúak (a továbbiakban: 4 x 4). A KLF 220 és a KLF 300 típusú terepjárók öt előremeneti
és egy hátrameneti fokozatú automata sebességváltóval vannak ellátva. A KLF 300 4 x 4 típusú gépjárművek ezenkívül kapcsolható
nyomatékszorzó osztóművel [felező] rendelkeznek.
A KVF 400, a KVF 400 4 x 4 és a KVF 650 4 x 4 típusú gépjárművek úgynevezett „folyamatosan változó erőátviteli rendszerrel”
vannak felszerelve. Valamennyi ilyen típusú terepjáró egy hátrameneti fokozattal ellátott automata tengelykapcsolóval rendelkezik.
Valamennyi gépjármű első és hátsó fékrendszerrel van ellátva. A KLF 220 típusú gépjárművek mind a négy keréken dobfékkel vannak
felszerelve. A KLF 300, a KLF 300 4 x 4, a KVF 300, a KVF 300 4 x 4, a KVF 400 és a KVF 400 4 x 4 típusú gépjárművek az első
kerekeken tárcsafékkel, a hátsó kerekeken dobfékkel vannak ellátva. A KVF 650 4 x 4 típusú gépjárművek az első kerekeken tárcsafékkel,
a hátsó kerekeken „olajfürdősnek” nevezett fékrendszerrel rendelkeznek.
Valamennyi gépjármű kormányzása olyan kétmarkolatú kormánnyal történik, amelybe beépítették a kezelőszerveket. Maximális sebességük
70 km/h.
Az említett gépjárművek motorját kifejezetten nehéz terepen történő használatra tervezték, amely kis áttételnél a járműre
erősített szerelvények számára elegendő vontatókapacitást nyújt. A terepjárók vontatókapacitása a KLF 220 típus esetében 740 kg,
a KLF 300 típus esetében 916 kg és az egyéb típusok esetében több mint 1000 kg.
Valamennyi gépjármű mélyen barázdált felületű és egyenetlen terepre alkalmas abronccsal van felszerelve. E gépjárművek mindegyike
első és hátsó lengéscsillapítóval van ellátva. A járművek egyetlen vezetőüléssel rendelkeznek, amely a motorkerékpár nyergéhez
hasonlít. A gépjárműveket ezenkívül csomagtartóval és a hátsó tengelyen vonóhoroggal szerelték fel. A gépjárművek elejére
szerelt csomagtartók legnagyobb terhelhetősége 20–40 kg között, a hátulra szereltek esetében pedig 30–70 kg között változik.
A Kawasaki szerint a terepjárók műszaki jellemzői és más felszerelésekkel, mint például utánfutókkal vagy fűnyíró gépekkel
együtt történő használatuk megkülönbözteti őket a más ipari ágazatba tartozó Sport Utility Vehicle (Sports Quads) járművektől.
A terepjárók valójában a hagyományos vontatók minőségi és olcsóbb változatának minősülnek.
E körülmények között a Gerechtshof te Amsterdam az eljárás felfüggesztéséről határozott, és előzetes döntéshozatal céljából
a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
„1)      Érvényes‑e a [2518/98] rendelet annyiban, amennyiben a melléklet 5. pontjában körülírt új, négykerék‑meghajtású terepjáró
járművek olyan járműként kerülnek besorolásra, amelyet a Közös Vámtarifa 8703 21 vámtarifaszáma értelmében személyszállításra
terveztek?
2)      Amennyiben [e] rendelet érvénytelen, értelmezhető‑e úgy a Közös Vámtarifa, hogy a kérdéses árucikkek a Közös Vámtarifa 8701 90 vámtarifaszámának
egyik alszáma alá sorolhatók?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

Az első kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság az első kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy a 2518/98 rendelet azáltal, hogy az
alapügyben érintett gépjárművekkel összehasonlítható, e rendeletben leírt terepjáró járművet a 8703 vámtarifaszám alá sorolta,
nem terjesztette‑e ki jogellenesen e vámtarifaszám hatályát.
Elöljáróban emlékeztetni kell arra, hogy a Tanács a tagállamok vámszakértőivel együttműködve széles mérlegelési jogkört biztosít
a Bizottság számára arra vonatkozóan, hogy pontosítsa a vámtarifaszámoknak az egyes áruk besorolása során figyelembe veendő
tartalmát. Azonban a 2518/98 rendelet 9. cikke (1) bekezdésének a), b), d) és e) pontja szerinti intézkedések elfogadására
irányuló hatásköre alapján a Bizottság nem jogosult arra, hogy módosítsa az egyezmény által létrehozott HR alapján megállapított
vámtarifaszámok tartalmát, amely egyezmény 3. cikke szerint a Közösség kötelezettséget vállalt arra, hogy nem módosítja annak
hatályát (lásd a C‑267/94. sz., Franciaország kontra Bizottság ügyben 1995. december 14‑én hozott ítélet [EBHT 1995., I‑4845. o.]
19. és 20. pontját; a C‑309/98. sz., Holz Geenen ügyben 2000. március 28‑án hozott ítélet [EBHT 1975., I‑1975. o.] 13. pontját
és a C‑304/04. és C‑305/04. sz., Jacob Meijer és Eagle International Freight egyesített ügyekben 2005. július 7‑én hozott
ítélet [EBHT 2005., I‑6251. o.] 22. pontját).
Másfelől, habár nincs kötelező hatálya a WCO azon véleményeinek, amelyekben valamely árut a HR alá sorol, mégis olyan fontos
tényezőnek minősülnek, amelyek e termék KN alá történő besorolásakor befolyásolják az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezését
(ebben az értelemben lásd a C‑206/03. sz., SmithKline Beecham ügyben 2005. január 19‑én hozott végzés [EBHT 2005., I‑415. o.]
26. pontját).
Hasonlóképpen a KN és a HR magyarázó megjegyzései fontos eligazítást nyújtanak az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezése
során, mindazonáltal nem rendelkeznek kötelező hatállyal (lásd különösen a C‑396/02. sz. DFDS‑ügyben 2004. szeptember 16‑án
hozott ítélet [EBHT 2004., I‑8439. o.] 28. pontját). E megjegyzések szövegének ezért összhangban kell lennie a KN rendelkezéseivel,
és a megjegyzések nem módosíthatják a KN rendelkezéseinek hatályát (lásd különösen a C‑280/97. sz. ROSE Elektrotechnik ügyben
1999. február 9‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑689. o.] 23. pontját, a C‑42/99. sz. Eru Portuguesa ügyben 2000. szeptember
26‑án hozott ítélet [EBHT 2000., I‑7691. o.] 20. pontját és a C‑495/03. sz. Intermodal Transports ügyben 2005. szeptember
15‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑8151. o.] 48. pontját).
Végül az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a jogbiztonság és az ellenőrzések elősegítése érdekében az áruk tarifális besorolásának
meghatározó feltételeit általában azok objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a KN vámtarifaszám
és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzései meghatározzák (lásd különösen a fent hivatkozott DFDS‑ügyben hozott
ítélet 27. pontját és az Intermodal Transports ügyben hozott ítélet 47. pontját).
Jelen esetben meg kell állapítani, hogy a 8701 vámtarifaszám szerinti vontatókra és a 8703 vámtarifaszám alá tartozó gépjárművekre
vonatkozó vámtarifaszámok és alszámok szövege azonos a HR‑ben és a KN‑ben.
A fentiekre tekintettel valamely járműnek a 8701 vámtarifaszám vagy a 8703 vámtarifaszám alá történő besorolása annak objektív
jellemzői és tulajdonságai által meghatározott felépítésétől függ.
E felépítés meghatározása érdekében a fent említett vámtarifaszámot a hozzá fűzött magyarázó megjegyzésekkel együtt kell értelmezni.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a 87. árucsoport KN 8701 vámtarifaszámához fűzött 2. megjegyzés, amely megegyezik a
HR ugyanezen árucsoportjához fűzött 2. megjegyzéssel, a vontatót elsősorban más jármű, szerelvény, teher vontatására vagy
tolatására tervezett járműként határozza meg.
A 87.03 vámtarifaszám tekintetében a HR magyarázó megjegyzése lényegében úgy szól, hogy e vámtarifaszám alá tartozik minden
gépkocsi a személyszállításra alkalmas kétéltű gépjárműveket is beleértve, a motorja típusától függetlenül, amely olyan műszaki
jellemzőkkel rendelkezik, mint például az Ackerman‑elven alapuló gépkocsi kormánymű.
A 2518/98 rendelet mellékletének 5. pontjában leírt gépjárműveknek a fenti vámtarifaszámok egyike alá történő besorolását
illetően rögzíteni kell, hogy az 1998 augusztusában megtartott 22. ülésén a bizottságot felkérték arra, hogy adjon ki véleményt
az alapügyben érintett típusú gépjárművekhez hasonló tulajdonságokkal rendelkező, de kisebb teljesítményű négykerekű terepjáró
besorolásáról, mivel a HR‑ről szóló egyezményben részes államokban különböző értelmezések láttak napvilágot az említett járműnek
a 87.01 vagy a 87.03 vámtarifaszámok alá történő besorolásáról.
A bizottság a HR‑gyűjteményben 1999‑ben közzétett áruosztályozási véleményében azzal az indokolással fogadta el a 8703.21 alszámot,
hogy a műszaki jellemzők alapján az érintett jármű alkalmatlan saját súlya legalább kétszeresének megfelelő teher vontatására
vagy tolatására.
Ezért ebből az a következtetés vonható le, hogy a jármű e vontatókapacitása olyan objektív tulajdonságnak minősül, amely alapján
megállapítható, hogy a járművet főként másik jármű, berendezés vagy rakomány vontatására vagy tolatására, vagy ezzel szemben
inkább személyszállításra tervezték.
A jelen esetben meg kell állapítani, hogy a terepjárók műszaki jellemzői hasonlók az említett áruosztályozási véleményben
leírt járművéhez. Így e terepjárók négy kerékkel felszerelt, csőből készült alvázra épültek, egy vezetőüléssel rendelkeznek,
a kerekek az Ackerman‑elv alapján működő, a motorkerékpároknál használatos kormánnyal irányíthatók, valamint a járművet öt
előremeneti fokozatú váltóművel és csomagtartóval szerelték fel.
Márpedig rögzíteni kell egyrészről, hogy a 2518/98 rendelet mellékletének 5. pontja személyszállításra tervezettként jelöli
meg azokat a gépjárműveket, amelyek az előző pontban említetthez hasonló műszaki jellemzőkkel bírnak.
Másrészről az említett 5. pont 880 kg‑ban határozza meg a 249 kg‑os önsúllyal rendelkező gépjármű vontatókapacitását fékezve,
ami alapján nyilvánvaló, hogy azt a saját súlyát három és félszer meghaladó súlyú jármű, berendezés vagy rakomány vontatására
vagy tolatására tervezték.
Ezért a Bizottság azáltal, hogy a saját súlyának kétszeresét elérő vagy azt meghaladó súlyú rakomány vontatására vagy tolatására
alkalmas járművet a 8703 vámtarifaszám alá sorolta, szűkítette a 8701 vámtarifaszám hatályát, ennélfogva túllépte mérlegelési
jogkörének határait. Ennélfogva meg kell állapítani, hogy érvénytelen a 2518/98 rendelet mellékletét képező táblázat 5. pontja.
Így tehát azt kell válaszolni az első kérdésre, hogy a 2518/98 rendelet mellékletét képező táblázat 5. pontja érvénytelen,
mivel a KN 8703 21 10 alszámban leírt gépjárművekre vonatkozó, 1999. évi bizottsági áruosztályozási véleménytől eltérően az
e gépjárművek saját súlyának háromszorosát elérő vontatókapacitás feltételét alkalmazta, és ezzel kiterjesztette az elsősorban
személyszállításra tervezett gépjárművekre vonatkozó vámtarifaszám hatályát.

A második kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság második kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy amennyiben a 2518/98 rendelet érvénytelen
a rendelet mellékletében leírt gépjárművek besorolása tekintetében, a terepjárók besorolhatók‑e a vontatókra vonatkozó KN 8701 vámtarifaszám
valamelyik alszáma alá.
A KN első általános értelmezési szabályából következik, hogy jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő
árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó megjegyzések alapján, valamint
– ha az adott vámtarifaszám vagy megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a többi általános értelmezési szabály alapján kell
meghatározni. Az ugyanazon vámtarifaszám alszámai alá történő árubesorolást illetően a hatodik általános szabály meghatározza
egyrészről, hogy csak azonos szintű vámtarifaalszámok hasonlíthatók össze, másrészről, hogy a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz
tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a termék rendeltetése a tarifális besorolás terén objektív kritériumnak minősülhet,
amennyiben a termékhez szorosan kötődik, és az ilyen szoros kötődés a termék objektív jellemzői és tulajdonságai alapján értékelhető
(lásd különösen a C‑467/03. sz. Ikegami‑ügyben 2005. március 17‑én hozott ítélet [EBHT 2005., I‑2389] 23. pontját).
Úgy tűnik hogy a terepjárók objektív jellemzői és tulajdonságai megfelelnek a KN 87. áruosztályának 2. megjegyzésében foglaltaknak
annyiban, amennyiben azokat főként másik jármű, berendezés vagy rakomány vontatására vagy tolatására tervezték. Ezért a KN
első értelmezési szabálya szerint az említett terepjárókat a 8701 vámtarifaszám alá kell besorolni.
A KN hatodik értelmezési szabálya szerint a szóban forgó különböző típusú gépjárművek műszaki jellemzői alapján azokat a 8701 vámtarifaszám
alszámai alá kell besorolni.
E tekintetben a „[m]ás” elnevezésű KN 8701 90 alszám magában foglalja többek között a legfeljebb 18 kW teljesítményű motorral
rendelkező gépjárművekre vonatkozó 8701 90 11 alszámot és a 18 kW‑ot meghaladó, de legfeljebb 37 kW teljesítményű motorral
rendelkező gépjárművekre vonatkozó 8701 90 20 alszámot.
A kérdést előterjesztő bíróság feladata, hogy az alapügyben érintett különböző típusú terepjárók műszaki jellemzőire tekintettel
elvégezze azok besorolását a KN 8701 90 alszám, pontosabban a terepjárókba szerelt motorok teljesítményétől függően a 8701 90 11
vagy a 8701 90 20 alszám alá.
Azt kell válaszolni a kérdést előterjesztő bíróság második kérdésére, hogy a KN 8701 90 alszám alá kell besorolni az olyan
új, négykerekű gépjárműveket, amelyeket egyetlen üléssel, a motorkerékpároknál használatos kormánnyal irányítható, Ackerman‑elven
működő kormányrendszerrel és vonószerkezettel szereltek fel, valamint műszaki jellemzői alkalmassá teszik arra, hogy a saját
súlyuknak legalább a kétszeresét tolják. E bíróság feladata, hogy elvégezze az említett gépjárművek besorolását a motorteljesítményüknek
megfelelő alszámok alá.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az egyes árucikkeknek a Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról szóló, 1998. november 23‑i 2518/98/EK bizottsági rendelet
mellékletét képező táblázat 5. pontja érvénytelen, mivel a Harmonizált Rendszer Bizottságnak a Kombinált Nómenklatúra 8703 21 10 alszámában
leírt gépjárművekre vonatkozó, 1999. évi áruosztályozási véleményétől eltérően az e gépjárművek saját súlyának háromszorosát
elérő vontatókapacitás feltételét alkalmazta, és ezzel kiterjesztette az elsősorban személyszállításra tervezett gépjárművekre
vonatkozó vámtarifaszám hatályát.
2)
E nómenklatúra 8701 90 alszáma alá kell besorolni az olyan új, négykerekű gépjárműveket, amelyeket egyetlen üléssel, a motorkerékpároknál
használatos kormánnyal irányítható, Ackerman‑elven működő kormányrendszerrel és vonószerkezettel szereltek fel, valamint műszaki
jellemzői alkalmassá teszik arra, hogy a saját súlyuknak legalább a kétszeresét tolják. A Gerechtshof te Amsterdam feladata,
hogy elvégezze az említett gépjárművek besorolását a motorteljesítményüknek megfelelő vámtarifaalszámok alá.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: holland.