CELEX: 62004TJ0214
Yhteisön tavaramerkki
Sanaosan ROYAL COUNTY OF BERKSHIRE POLO CLUB sisältävä kuviomerkki
Kansallisten kuviomerkkien ja sanamerkkien, joihin sisältyy sanaosa POLO, haltijan tekemä väite
Valituslautakunnan suorittama rekisteröinnin epääminen

Asian tausta
1       Royal County of Berkshire Polo Club Ltd ‑niminen yhtiö (jäljempänä kantaja) teki 5.6.1997 sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle
(tavaramerkit ja mallit) (SMHV) yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993
annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, perusteella.
2       Tavaramerkki, jonka rekisteröintiä haettiin, on alla esitetty yhdistelmämerkki, joka sisältää sanaosan ja kuvio-osan.
3       Tavarat, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä haettiin, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien
rekisteröimistä varten koskevaan, 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin se on tarkistettuna ja muutettuna,
pohjautuvan luokituksen luokkiin 3, 9, 14, 18, 21 ja 25. Luokkaan 3 kuuluvat tavarat vastaavat seuraavaa kuvausta: ”Valkaisutuotteet
ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet; puhdistus‑, kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet; saippuat, hajuvedet,
eteeriset öljyt, kosmeettiset tuotteet, hiusvedet, hampaidenpuhdistusaineet; partavedet, hiustenhoitovalmisteet, shampoot,
deodorantit, toilettivedet, vartalosuihkeet, kylpyöljyt ja ‑vaahdot, suihkugeelit”.
4       Tavaramerkkihakemus julkaistiin 30.11.1998 Yhteisön tavaramerkkilehdessä nro 92/1998.
5       The Polo/Lauren Company LP ‑yhtiö (jäljempänä väliintulija) teki 8.1.1999 asetuksen N:o 40/94 42 artiklan 1 kohdan nojalla
väitteen. Väitteen tueksi vedottiin siihen, että hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin ja aikaisempien kansallisten tavaramerkkien,
joiden haltija on väliintulija, välillä on asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sekaannusvaara.
Kyseessä olevat aikaisemmat tavaramerkit ovat seuraavat:
a)      saksalainen tavaramerkki nro 1 153 949, jota koskeva hakemus on jätetty 30.1.1988, joka on rekisteröity 9.2.1990 ja joka on
suojattu 31.1.2008 saakka, seuraavia luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten: ”hajuvedet, kölninvesi, toilettivesi, kosmeettiset
tuotteet, erityisesti puuteri, voiteet, kosteusvoiteet, eteeriset öljyt, saippuat, kosmeettiset tuotteet, joihin sisältyy
hajua poistavia aineita, mutta lukuun ottamatta kosmeettisia hiustuotteita”
b)      kreikkalainen tavaramerkki nro 103 778, jota koskeva hakemus on jätetty 23.4.1991 ja joka on rekisteröity 17.3.1994 kaikkia
luokkaan 3 kuuluvia tavaroita ja muun muassa seuraavia tavaroita varten: ”hajuvedet, kölninvesi, toilettivesi, kosmeettiset
tuotteet, puuteri, voiteet, kosteusvoiteet, eteeriset öljyt, saippuat, deodorantit, hiusvedet, hampaidenpuhdistusaineet”
c)      espanjalainen tavaramerkki nro 1 253 471, jota koskeva hakemus on jätetty 19.5.1988 ja joka on rekisteröity 5.11.1990 seuraavia
luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten: ”hajuvedet, kölninvesi, toilettivesi, kosmeettiset tuotteet, puuterit, voiteet ja kosteusvoiteet,
eteeriset öljyt, saippuat ja deodorantit, lukuun ottamatta hammastahnoja ja hampaidenpuhdistustuotteita”
d)      ruotsalainen tavaramerkki nro 225 475, jota koskeva hakemus on jätetty 4.7.1989 ja joka on rekisteröity 2.8.1991 seuraavia
luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten: ”hajuvedet, kölninvesi, toilettivesi, kosmeettiset tuotteet, puuteri, voiteet ja kosteusvoiteet,
eteeriset öljyt, saippuat, deodorantit”.
Näitä neljää tavaramerkkiä varten rekisteröity merkki oli seuraava:
e)      kaksi rekisteröintiä, nrot 638 708 ja 657 863, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sanamerkille POLO, joista ensimmäistä on haettu
18.7.1945 ja toista 1.4.1947 ja joista ensimmäinen on uudistettu 18.7.2008 saakka ja toinen 1.4.2006 saakka, seuraavia luokkaan
3 kuuluvia tavaroita varten: ”hajuvedet, toilettituotteet (ei lääkinnälliset), kosmeettiset tuotteet, hampaidenpuhdistusaineet,
tuotteet ihokarvojen poistoon, saippuat, toilettitavarat (jotka eivät sisälly muihin luokkiin), lukuun ottamatta puuterirasioita
sekä puuterirasioiden tyyppisiä tavaroita” (nro 638 708), ja ”kylpysuolat, talkki, kasvopuuteri, kasvovoide, päänahkaa stimuloivat
tuotteet, partavedet, jotka ovat kaikki toilettituotteita, jotka eivät ole lääkinnällisiä, ja huulipuna, hiusvoide, hiusvedet,
shampoot, hampaidenpuhdistusaineet, saippuat ja hajuvedet” (nro 657 863)
f)      alla esitetty Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva kuviomerkki nro 2 007 609
jota koskeva hakemus on jätetty 23.12.1994 ja joka on rekisteröity 13.3.1996 seuraavia luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten:
”saippuat, hajuvedet, toilettivesi, eteeriset öljyt, kosmeettiset tuotteet, hampaidenpuhdistusaineet, kölninvesi, parranajogeeli,
partavaahto, parranajon jälkeen käytettävä palsami ja vaahto, kosteusvoide iholle, ihovoide, kasvojen kosteusvoide, talkki,
suihkutettava antiperspirantti ja deodoranttipuikko sekä auringolta suojautumiseksi käytettävät tuotteet, kaikki miehille”,
mutta lukuun ottamatta hiustenhoitotuotteita
g)      alla esitetty Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva kuviomerkki nro 2 140 409
jota koskeva hakemus on jätetty 30.7.1997 ja joka on rekisteröity 27.2.1998 seuraavia luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten:
”hajuvedet, kölninvedet, tuoksut, partavesi, parranajon jälkeen käytettävä palsami, antiperspirantti, deodorantti, talkki,
toilettivesi, vartalopuuteri, kosmeettiset tuotteet, kauneudenhoitotuotteet eli kasvo‑ ja vartalovoiteet, kosteusvoiteet ja
aurinkovoiteet sekä aurinkorasvat, rasvat ja voiteet auringolta suojautumista varten, hiustenhoitotuotteet eli shampoot, hoitoaineet,
hiusrasvat ja ‑vedet sekä hiusvoide ja päänahkaa stimuloivat tuotteet; kylpy‑ ja suihkutuotteet eli ihosaippuat, suihkushampoot,
vartalon ihon kuorintatuotteet, vartalon ihoa pehmentävät tuotteet, kylpysuolat, kylpy‑ ja suihkugeelit, kylpy‑ ja suihkuöljyt
ja eteeriset öljyt”
h)      alla esitetty Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva kuviomerkki nro 657 864
jota koskeva hakemus on jätetty 1.4.1947 ja joka on uudistettu 15.5.1996, seuraavia luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten:
”kylpysuolat, talkki, kasvopuuteri, päänahkaa stimuloivat tuotteet, partavedet, kasvovoide, jotka ovat kaikki toilettituotteita,
jotka eivät ole lääkinnällisiä, ja huulipuna, hiusvoide, hiusvedet, shampoot, hampaidenpuhdistusaineet, saippuat ja hajuvedet”
i)      alla esitetty Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva kuviomerkki nro 1 484 052
jota koskeva hakemus on jätetty 28.11.1991 ja joka on rekisteröity 7.1.1994 luokkaan 3 kuuluvia hajusteita varten.
6       SMHV:n väiteosasto hylkäsi väitteen 31.1.2002 tekemällään päätöksellä, joka annettiin samana päivänä tiedoksi asianosaisille.
7       Väliintulija valitti väiteosaston päätöksestä 27.3.2002 SMHV:lle asetuksen N:o 40/94 59 artiklan nojalla.
8       Ensimmäinen valituslautakunta hyväksyi valituksen osittain 25.3.2004 tekemällään päätöksellä (asia R 273/2002‑1), joka annettiin
kantajalle tiedoksi 1.4.2004 (jäljempänä riidanalainen päätös). Se katsoi, että hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin ja
aikaisemman kuviomerkin, joka on rekisteröity Yhdistyneessä kuningaskunnassa nrolla 657 864 seuraavia tavaroita varten: ”puhdistusvalmisteet;
hampaidenpuhdistusaineet; hajuvedet, partavesi, hiustenhoitovalmisteet, shampoo, saippuat, eteeriset öljyt, kosmeettiset tuotteet,
hiusvesi, deodorantit, toilettivesi, vartalosuihkeet, kylpyöljyt ja ‑vaahdot, suihkugeeli”, välillä oli sekaannusvaara. Valituslautakunnan
mukaan sekaannusvaaraa ei sitä vastoin ole seuraavien tavaroiden osalta: ”valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät
aineet; kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet”.

Asianosaisten ja väliintulijan vaatimukset
9       Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       kumoaa riidanalaisen päätöksen
–       määrää, että tavaramerkki on rekisteröitävä kaikkien tavaraluokkien osalta, luokka 3 mukaan lukien
–       velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut valituslautakunnassa käydystä menettelystä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut
mukaan lukien.
10     SMHV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
–       hylkää kanteen
–       velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
11     Väliintulija vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hyväksyy väitteen kaikkien tavaramerkkihakemuksessa tarkoitettujen
tuotteiden osalta, valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet sekä kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet
mukaan lukien, sekä aikaisemman tavaramerkin, joka on rekisteröity Yhdistyneessä kuningaskunnassa nrolla 657 864, että muiden
aikaisempien tavaramerkkien perusteella.

Oikeudellinen arviointi
12     Kantaja vetoaa kanteensa tueksi kahteen kanneperusteeseen, jotka koskevat perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä ja asetuksen
N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellistä soveltamista.

Kantajan ensimmäinen kanneperuste, joka koskee perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiä
Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
13     Kantaja on sitä mieltä, että riidanalaisessa päätöksessä laiminlyödään perusteluvelvollisuus. Valituslautakunta ei erityisesti
perustellut tai perustellut riittävästi sitä, ettei se hyväksynyt SMHV:n väiteosaston päättelyä yhtäältä siitä, että kuluttaja
kiinnittää todennäköisesti enemmän huomiota sanoihin Royal County of Berkshire, koska nämä sanat sijaitsevat hakemuksen kohteena
olevan tavaramerkin kuvio-osan yläpuolella, ja toisaalta siitä, että aikaisemmalla tavaramerkillä POLO viitataan urheiluun
yleensä, kun taas hakemuksen kohteena olevalla tavaramerkillä voidaan yksilöidä tietty hevospoolojoukkue.
14     SMHV tuo esiin, että valituslautakunta perusteli riidanalaisen päätöksen 31 kohdassa päätelmäänsä, jonka mukaan kyseessä olevat
merkit olivat ulkoasultaan samankaltaisia. SMHV korostaa merkityssisällön vertailun osalta, että valituslautakunta katsoi
perustellusti, että merkit olivat merkityssisällöltään jossain määrin samankaltaisia, koska ne molemmat aiheuttavat mielikuvan
hevospoolourheilusta, jolla ei ole mitään tekemistä kyseessä olevien tavaroiden kanssa. SMHV päättelee, että valituslautakunta
esitti syyt, joiden vuoksi se poikkesi SMHV:n väiteosaston tekemästä päätöksestä.
15     Väliintulija ei esitä erityisiä huomautuksia, jotka koskevat argumenttia, jonka mukaan valituslautakunta ei perustellut tai
perustellut riittävästi sitä, ettei se hyväksynyt väiteosaston päättelyä. Väliintulija kuitenkin puoltaa valituslautakunnan
esittämiä perusteluja.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
16     On muistutettava, että asetuksen N:o 40/94 73 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaan SMHV:n päätökset on perusteltava. Tämän
velvollisuuden ulottuvuus on yhtä laaja kuin EY 253 artiklassa tarkoitetun velvollisuuden (yhdistetyt asiat T‑124/02 ja T‑156/02,
Sunrider v. SMHV – Vitakraft-Werke Wührmann ja Friesland Brands (VITATASTE ja METABALANCE 44), tuomio 28.4.2004, Kok. 2004,
s. II‑1149, 72 kohta.
17     Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yksittäisiä hallintopäätöksiä koskevalla perusteluvelvollisuudella on kaksi tavoitetta,
joissa on kyse yhtäältä siitä, että asianosaiset saavat tiedon toteutettujen toimenpiteiden perusteluista, jotta ne voivat
puolustaa oikeuksiaan, ja toisaalta siitä, että yhteisöjen tuomioistuin voi tutkia päätöksen laillisuuden (em. yhdistetyt
asiat VITATASTE ja METABALANCE 44, tuomion 73 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tutkittaessa sitä, ovatko päätöksen perustelut
näiden edellytysten mukaisia, on otettava huomioon päätöksen sanamuodon lisäksi myös asiayhteys ja kaikki asiaa koskevat oikeussäännöt
(asia C‑122/94, komissio v. neuvosto, tuomio 29.2.1996, Kok. 1996, s. I‑881, 29 kohta ja asia T‑188/98, Kuijer v. neuvosto,
tuomio 6.4.2000, Kok. 2000, s. II‑1959, 36 kohta).
18     Esillä olevassa asiassa on tarkasteltava kantajan väitteitä perustelujen puuttumisesta tai niiden riittämättömyydestä.
19     Ensinnäkin sen osalta, ettei väiteosaston sitä päättelyä hyväksytty, jonka mukaan kuluttaja kiinnittää todennäköisesti enemmän
huomiota sanoihin Royal County of Berkshire, koska nämä sanat sijaitsevat hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kuvio-osan
yläpuolella, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo erityisesti, että sen riidanalaisen päätöksen 31 kohdassa olevan
arvion perusteella, jonka mukaan tapa, jolla kyseessä olevan merkin sanaosan muodostavat sanat on kirjoitettu, vahvistaa merkittävästi
hevospoolon pelaajaa esittävän kuvan hallitsevaa luonnetta, kantajan oli mahdollista saada tietoonsa täsmälliset syyt, joiden
johdosta valituslautakunta ei pitänyt sanaosaa hallitsevana osana ja joiden johdosta se ei näin ollen hyväksynyt väiteosaston
päättelyä.
20     Tämän jälkeen väiteosaston sen päättelyn osalta, jonka mukaan aikaisemmalla tavaramerkillä POLO viitataan urheiluun yleensä,
kun taas hakemuksen kohteena olevalla tavaramerkillä voidaan yksilöidä tietty hevospoolojoukkue, on huomattava, että toisin
kuin kantaja väittää, valituslautakunta ei kyseenalaistanut mainittua päättelyä. Valituslautakunta nimittäin nimenomaisesti
vahvisti riidanalaisen päätöksen 32 kohdassa, että sanat Royal County of Berkshire Polo Club saattoivat aiheuttaa englantilaiselle
kuluttajalle mielikuvan tietystä joukkueesta, jonka jäsenet pelaavat hevospooloa.
21     Koska riidanalaisen päätöksen perusteluista kokonaisuudessaan ilmenee selvästi, millaista päättelyä sekaannusvaaraa arvioitaessa
on noudatettu, on todettava, että ensimmäinen kanneperuste on hylättävä perusteettomana.

Kantajan toinen kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheellistä soveltamista
Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
22     Kantaja esittää useita argumentteja, joissa on kyse vetoamisesta asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan virheelliseen
soveltamiseen.
23     Kantaja toteaa ensinnäkin, että riidanalaisessa päätöksessä hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki jaettiin perusteettomasti
osiin ja sitä ei tarkasteltu kokonaisuutena vaan osatekijöinä, joihin kyseisessä päätöksessä liitettiin arvoja, erottavia
ominaispiirteitä tai ominaisuuksia, joiden perusteella osatekijät voidaan havaita eri tavalla.
24     Toiseksi kantaja riitauttaa valituslautakunnan päätöksen siltä osin kuin siinä katsottiin, ettei yksikään sanoista Royal County
of Berkshire Polo Club, joista kyseessä olevan merkin sanaosa muodostuu, korostunut mainitun merkin kuvio-osaan nähden, eli
medaljonkiin, joka esittää hevospooloa pelaavaa ratsastajaa. Tällaisessa päätelmässä ei kantajan mukaan oteta huomioon sitä,
että sanoilla on yhtä suuri merkitys kuin kuvio-osalla. Tältä osin esillä olevassa asiassa sanat ovat kantajan mukaan kokonsa,
painoasunsa ja valkoisista isoista kirjaimista muodostuvan kirjasinlajinsa perusteella näkyviä ja selvästi huomiota herättäviä.
Valituslautakunta teki siis virhearvion, kun se katsoi, että kuvio-osa oli merkin hallitseva ja merkittävä osa.
25     Kolmanneksi kantaja arvostelee sitä, että riidanalaisessa päätöksessä viitattiin hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin sattumanvaraisuuteen.
Kantajan mukaan tällä viittauksella ei oteta huomioon sitä, että kyse on alkuperän osoittavasta tavaramerkistä, eli tavaramerkistä,
jolla osoitetaan, että tavarat ovat peräisin Royal County of Berkshire Polo Clubista.
26     Neljänneksi kantaja väittää, että jollei riidanalaista päätöstä kumota, väliintulija saa kuvio-osan, joka muodostuu hevospooloa
pelaavasta ratsastajasta, käyttöä koskevan monopoliaseman, joka on epäoikeudenmukainen ja perusteeton. Kantajan mukaan tämä
on epäoikeudenmukaista ja tätä ei voida hyväksyä etenkään, kun otetaan huomioon, kuinka paljon tavaramerkkien rekisteröintejä
muut hevospoolojoukkueet ovat saaneet luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten. Kantaja viittaa tältä osin Yhdistyneessä kuningaskunnassa
rekisteröityyn tavaramerkkiin nro 1 558 682 ja yhteisön tavaramerkkiin nro 980 995.
27     Viidenneksi valituslautakunta teki kantajan mukaan oikeudellisen virheen siltä osin kuin se sovelsi tosiasiassa testiä, jossa
kriteeri, jota sekaannusvaaraa koskevassa tapauksessa olisi pitänyt soveltaa, eli kaikkien erityistapaukseen liittyvien tekijöiden
huomioon ottaminen, korvattiin kyseessä olevien tavaramerkkien oletetulla samankaltaisuusasteella.
28     SMHV huomauttaa ensinnäkin, että valituslautakunta tarkasteli hakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä kokonaisuudessaan ja
tässä yhteydessä valituslautakunta totesi perustellusti, että hevospoolon pelaajaa esittävä kuva oli ulkoasun osalta hallitseva
osa. SMHV:n mukaan valituslautakunta katsoi, että vaikka merkkien välillä oli tiettyjä eroja, nämä erot eivät olleet riittäviä
samankaltaisuuksien tasapainottamiseksi, erityisesti jos otetaan huomioon kuluttajan epätäydellistä muistia koskeva periaate.
SMHV toteaa, että kantajan argumentti, jonka mukaan valituslautakunta ei tarkastellut hakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä
kokonaisuudessaan, on selvästi perusteeton. SMHV:n mukaan valituslautakunta ei painottanut liikaa ratsastajaa esittävän logon
merkitystä, kun se tarkasteli tätä logoa erikseen, ja näin ollen valituslautakunta ei mennyt liian pitkälle kyseessä olevia
merkkejä koskevassa analyysissaan.
29     Toiseksi valituslautakunta totesi SMHV:n mukaan asianmukaisesti, että hevospooloa pelaavaa ratsastajaa esittävä kuva on kyseessä
olevien luokkaan 3 kuuluvien tavaroiden kannalta sattumanvarainen. Tältä osin kantajan päättely, joka koskee alkuperän osoittavaa
tavaramerkkiä, olisi voitu hyväksyä, jos hakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä olisi haettu ainoastaan niitä palveluja
varten, jotka kuuluvat luokkaan 41, eli urheilutoimintaa tai hevospooloseuran toimintaa varten.
30     Kolmanneksi riidanalaisella päätöksellä ei anneta väliintulijalle hevospooloa pelaavaa ratsastajaa esittävän kuvan käyttöä
koskevaa epäoikeudenmukaista ja perusteetonta monopolia. SMHV on sitä mieltä, että valituslautakunta väitti täysin perustellusti,
että hevospooloa pelaavaa ratsastajaa esittävällä kuvalla oli siitä itsestään johtuva erittäin vahva erottamiskyky niiden
luokkaan 3 kuuluvien tavaroiden osalta, jotka aikaisempi Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva rekisteröinti kattaa,
sillä kyse on hyvin kekseliäästä kuvasta. SMHV:n mukaan on ilmeistä, että tällainen kuva on kyseessä olevien tavaroiden kannalta
sattumanvarainen, ja se ansaitsee saada suojaa sellaisia myöhempiä hakemuksia vastaan, joihin sisältyy niin samankaltaisia
kuvia, että kyseiset kuvat voivat sekoittua. SMHV väittää, että aikaisemman tavaramerkin saavuttama erottamiskyky on tässä
erityistapauksessa lisätekijä, jolla perustellaan se, että kyseistä tavaramerkkiä suojataan sellaista myöhempää tavaramerkkiä
vastaan, jonka hallitseva osa on samankaltainen hevospoolon pelaajaa esittävä kuva. Kantajan sen maininnan osalta, joka koskee
muiden hevospooloseurojen saamia rekisteröintejä luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten, SMHV täsmentää, että Yhdistyneessä
kuningaskunnassa voimassa olevaa tavaramerkkiä nro 1 558 682 koskevassa tapauksessa rekisteröinti sallittiin Yhdistyneessä
kuningaskunnassa voimassa olevan tavaramerkin nro 657 864 haltijan eli esillä olevan oikeudenkäyntimenettelyn väliintulijan
antaman suostumuksen perusteella. Yhteisön tavaramerkin nro 980 995 osalta SMHV väittää, että valituslautakunta totesi päätöksessään,
että kyseisessä tavaramerkissä oli kuva kahdesta hevospoolon pelaajasta.
31     Neljänneksi SMHV:n mukaan valituslautakunta ei tehnyt sellaista oikeudellista virhettä, että se olisi korvannut sekaannusvaaran
mittaamisessa käytettävän testin testillä, joka perustui merkkien oletettuun samankaltaisuusasteeseen. SMHV korostaa tältä
osin, että valituslautakunta totesi sekaannusvaaran olemassaolon asianmukaisesti, koska se otti analyysissaan huomioon kaikki
erityistapauksen kannalta merkitykselliset tekijät eli sen, että tavarat ovat osittain samoja tai samankaltaisia, merkkien
ulkoasun ja merkityssisällön samankaltaisuuden, väliintulijan aikaisemmissa tavaramerkeissä olevan hevospoolon pelaajaa esittävän
kuvan vahvan erottamiskyvyn, joka on sekä tavaramerkeistä itsestään johtuvaa että käytössä saavutettua, ja vielä sen, että
luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten on olemassa ryhmä tavaramerkkejä, jotka liittyivät hevospoolon käsitteeseen.
32     Väliintulija korostaa ensinnäkin, että ratsastajasta syntyvä visuaalinen vaikutelma on paljon voimakkaampi ja helpommin mieleenpainuva
kuin tavaramerkin sanaosa. Sanaosa on väliintulijan mukaan nimittäin yhtäältä toisarvoinen siitä syystä, että kyseinen osa
muodostuu kuudesta suhteellisen pienillä kirjaimilla kirjoitetusta sanasta, jotka on erityisen vaikea lukea sen vuoksi, että
ne muodostavat medaljongin. Lisäksi mikään näistä sanoista ei ole hallitseva. Toisaalta kun otetaan huomioon se seikka, että
keskivertokuluttajalla on ainoastaan harvoin mahdollisuus tutkia tavaramerkkiä tarkkaan ja hänelle jää siis siitä ainoastaan
epätäydellinen muistikuva tai muisto, olisi hyvin epätodennäköistä, että kuluttaja muistaisi tavaramerkin sanaosan sen epätäydellisen
muistikuvan perusteella, joka kuluttajalla on kyseisestä tavaramerkistä. Tältä osin väliintulija huomauttaa vielä, että kantajan
lähestymistavassa, jossa on kyse siitä, että hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin sanaosan muodostamien sanojen katsotaan
olevan tämän tavaramerkin hallitseva ominaispiirre sen vuoksi, että ne ovat näkyviä, ei oteta huomioon yhtäältä tavaramerkistä
syntyvää kokonaisvaikutelmaa eikä toisaalta sitä seikkaa, että keskivertokuluttaja ei tutki tavaramerkkiä tarkkaan ja hänelle
jää siis siitä yleensä ainoastaan epätäydellinen muistikuva.
33     Väliintulija huomauttaa toiseksi hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin ja tavaroiden välisen yhteyden sattumanvaraisuuden
osalta yhtäältä, että kyseisellä tavaramerkillä ei ole mitään yhteyttä luokkaan 3 kuuluviin tavaroihin eikä siihen liity mitään
merkitystä, joka voisi liittyä kyseisiin tavaroihin, ja toisaalta, että yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus ei koske tavaroita
tai palveluja, jotka liittyvät hevospoolon harrastamiseen, vaan tavaroita, joilla ei ole mitään yhteyttä tähän urheilulajiin.
34     Kolmanneksi väliintulijan mukaan kantaja tunnustaa implisiittisesti argumentillaan, jonka mukaan väliintulija saa riidanalaisella
päätöksellä – mikäli sitä ei kumota – hevospoolon pelaajaa esittävän kuvan käyttöä koskevan epäoikeudenmukaisen ja perusteettoman
monopolin, että kantajan ratsastajaa esittävä logo on samankaltainen kuin jokin väliintulijan aikaisemmista tavaramerkeistä
ja että yleisön keskuudessa on sekaannusvaara. Väliintulijan mukaan on näin ollen täysin perusteltua evätä myöhemmän tavaramerkin
rekisteröinti. Väliintulija tuo tältä osin esiin lisäksi argumentin, jonka mukaan valituslautakunta totesi perustellusti,
ettei kantaja ollut toimittanut todisteita siitä, että luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten on käytössä muita tavaramerkkejä,
joihin sisältyy hevospoolon pelaajaa esittävä osa. Väliintulija huomauttaa yhtäältä Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa
olevan rekisteröinnin nro 1 558 682 osalta, että rekisteröinti myönnettiin väliintulijan suostumuksen perusteella. Yhteisön
tavaramerkin nro 980 995 osalta väliintulija viittaa valituslautakunnan päätökseen, jossa todettiin, että kyseinen merkki
esitti kahta hevospoolon pelaajaa.
35     Väliintulija huomauttaa neljänneksi, että valituslautakunta otti sekaannusvaaran olemassaoloa koskevassa arviossaan perustellusti
huomioon sen, että väliintulijan tavaramerkki oli yhtäältä tullut käytössä vielä erottamiskykyisemmäksi, ja toisaalta sen,
että väliintulija oli kehittänyt luokkaan 3 kuuluvien tavaroiden yhteyteen ryhmän hevospoolopeliin merkityssisällöltään liittyviä
tavaramerkkejä.
36     Väliintulijan mukaan päätelmä, jonka mukaan yhteisön tavaramerkkiä koskevassa hakemuksessa tarkoitetut tavarat ovat samoja
tai samankaltaisia kuin väliintulijan aikaisempien tavaramerkkien kattamat tavarat, on lisäseikka, joka vahvistaa näkemystä
siitä, että on olemassa sekaannusvaara. Väliintulija muistuttaa tältä osin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, jonka
mukaan tavaramerkkien kattamien tavaroiden tai palvelujen vähäisen samankaltaisuuden voi korvata tavaramerkkien merkittävä
samankaltaisuus ja päinvastoin (asia C‑342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, tuomio 22.6.1999, Kok. 1999, s. I‑3819).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
37     Aluksi on muistutettava, että asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan aikaisemman tavaramerkin haltijan
vastustuksesta tavaramerkkiä ei rekisteröidä, jos sen vuoksi, että se on sama tai samankaltainen kuin aikaisempi, samoja tai
samankaltaisia tavaroita tai palveluja varten oleva tavaramerkki, sen alueen, jolla aikaisempi tavaramerkki on suojattu, yleisön
keskuudessa on sekaannusvaara. Asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 2 kohdan a alakohdan ii alakohdan nojalla aikaisemmalla tavaramerkillä
tarkoitetaan jäsenvaltiossa rekisteröityjä tavaramerkkejä, joiden rekisteröintihakemus on tehty ennen yhteisön tavaramerkin
rekisteröintihakemuksen tekopäivää.
38     Kuten vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee, kyseessä olevien merkkien ulkoasuun, lausuntatapaan tai merkityssisältöön
liittyvän samankaltaisuuden osalta sekaannusvaaran kokonaisarvioinnin on perustuttava niistä syntyvään kokonaisvaikutelmaan,
ja huomioon on otettava erityisesti niiden erottavat ja hallitsevat osat (ks. vastaavasti asia C‑251/95, SABEL, tuomio 11.11.1997,
Kok. 1997, s. I‑6191, 23 kohta ja em. asia Lloyd Schuhfabrik Meyer, tuomion 25 kohta).
39     On myös muistutettava, että yhdistelmämerkki voidaan katsoa samankaltaiseksi kuin toinen tavaramerkki, joka on sama tai samankaltainen
kuin yhdistelmämerkin jokin osatekijä, ainoastaan siinä tapauksessa, että kyseinen osatekijä on hallitseva osa kokonaisvaikutelmassa,
jonka yhdistelmämerkki luo. Näin on silloin, kun kyseinen osatekijä pystyy yksin hallitsemaan kohdeyleisön muistiin jäävää
tavaramerkkiä koskevaa mielikuvaa sellaisella tavalla, että kaikki muut tavaramerkin osatekijät jäävät merkityksettömiksi
tavaramerkin luomassa kokonaisvaikutelmassa (asia T‑6/01, Matratzen Concord v. SMHV – Hukla Germany (MATRATZEN), tuomio 23.10.2002,
Kok. 2002, s. II‑4335, 33 kohta).
40     Valituslautakunnan tekemää arviota kyseessä olevien tavaramerkkien sekaannusvaarasta on tarkasteltava näiden huomioiden valossa.
41     On ensinnäkin korostettava yhtäältä, että kun valituslautakunta totesi, että kuvio-osa oli hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin
hallitseva osa, se ei kuitenkaan jättänyt mainitun tavaramerkin sanaosaa huomiotta vertaillessaan kyseessä olevien kahden
merkin ulkoasua. Valituslautakunta nimittäin otti nimenomaisesti huomioon sanojen kirjoitustavan, kun se suoritti tätä vertailua.
Kantajan väite, jonka mukaan valituslautakunta ei arvioinut hakemuksen kohteena olevaa tavaramerkkiä kokonaisuudessaan, on
siis selvästi perusteeton. Toisaalta valituslautakunta totesi perustellusti, että kuvio-osa on hakemuksen kohteena olevan
tavaramerkin hallitseva osa. Nimittäin juuri hevospoolon pelaaja eli kuvio-osa tekee tästä tavaramerkistä erottamiskykyisen,
ja sen kuluttajat helpoimmin muistavat. Sen sijaan hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin sanaosa, joka muodostuu suhteellisen
pienin kirjaimin kirjoitetuista kuudesta sanasta ja joka on sanojen sijoittelun johdosta muodoltaan medaljonki, jota on erityisen
vaikea lukea, on merkityksetön tämän tavaramerkin luomassa kokonaiskuvassa. Medaljongin muotoinen sanaosa sitä paitsi ainoastaan
korostaa entisestään tämän tavaramerkin kuvio-osaa, joten kuvio-osan hallitsevuus voimistuu tämän vuoksi entisestään.
42     Toiseksi on tarkasteltava kantajan argumenttia, jonka mukaan riidanalaisessa päätöksessä olevalla viittauksella tavaramerkin
sattumanvaraisuuteen ei oteta huomioon sitä, että tähän tavaramerkkiin sisältyy viittaus alkuperään siltä osin kuin sillä
osoitetaan, että tavarat ovat peräisin Royal County of Berkshire Polo Clubista. Tältä osin on huomattava, että valituslautakunta
oli todennut riidanalaisen päätöksen 31 kohdassa, että hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin kuvio-osa, jonka oli todettu
olevan tämän tavaramerkin hallitseva osa, oli sattumanvarainen niihin tavaroihin nähden, joita varten mainitun tavaramerkin
rekisteröintiä haettiin. Tämä huomio on täysin paikkansapitävä, koska on kiistatonta, ettei hakemuksen kohteena olevasta tavaramerkistä
ilmenevällä hevospoolourheilulajin käsitteellä ole mitään yhteyttä niihin luokkaan 3 kuuluviin tavaroihin, joita varten rekisteröintiä
yhteisön tavaramerkiksi haettiin. Tästä seuraa, että sillä, otettiinko riidanalaisessa päätöksessä huomioon se, että kyse
oli alkuperän osoittavasta tavaramerkistä, ei ole merkitystä esillä olevan oikeusriidan ratkaisun kannalta.
43     Kolmanneksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoo, että argumentti, jonka mukaan väliintulija saa riidanalaisella päätöksellä
– mikäli sitä ei kumota – hevospoolon pelaajaa esittävän kuvan käyttöä koskevan epäoikeudenmukaisen ja perusteettoman monopolin
ja sen olisi mahdollista vastustaa kaikkia myöhempiä hakemuksia, joihin sisältyy samankaltainen logo, on hylättävä. Tältä
osin on huomattava, että valituslautakunta väitti täysin perustellusti, että hevospoolon pelaajaa esittävällä kuvalla oli
siitä itsestään johtuva erittäin vahva erottamiskyky luokkaan 3 kuuluviin tavaroihin nähden, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä
haetaan ja jotka aikaisempi Yhdistyneessä kuningaskunnassa voimassa oleva rekisteröinti tällä hetkellä kattaa, sillä hevospoolon
pelaajaa esittävä kuva on näihin tavaroihin nähden hyvin kekseliäs. Tällainen kuva on katsottava kyseessä olevien tuotteiden
kannalta sattumanvaraiseksi, ja se ansaitsee saada suojaa sellaisia myöhempiä hakemuksia vastaan, joihin sisältyy niin samankaltaisia
kuvia, että kyseiset kuvat voivat sekoittua. Yhteisön tavaramerkkiä koskevan oikeudellisen järjestelmän tarkoituksena on nimittäin
juuri se, että aikaisemman tavaramerkin haltijan on mahdollista vastustaa sellaisten myöhempien tavaramerkkien rekisteröintiä,
joissa käytetään epäoikeudenmukaisesti hyväksi aikaisemman tavaramerkin erottamiskykyä tai mainetta. Siten mainitussa järjestelmässä
ei suinkaan anneta epäoikeudenmukaista ja perusteetonta monopolia aikaisemman tavaramerkin haltijoille, vaan mainitun järjestelmän
perusteella näiden tavaramerkin haltijoiden on mahdollista suojata aikaisemman tavaramerkkinsä markkinoimiseen liittyneitä
huomattavia sijoituksia ja hyödyntää niitä.
44     Kantajan argumentti, jonka mukaan valituslautakunta korvasi kyseessä olevien tavaramerkkien välisen sekaannusvaaran tarkastelun
testillä, jossa käytettiin näiden tavaramerkkien samankaltaisuusastetta koskevaa oletusta, on myös hylättävä perusteettomana.
Valituslautakunta nimittäin totesi kyseessä olevien tavaramerkkien välillä olevan sekaannusvaaran asianmukaisesti, koska se
otti analyysissaan huomioon kaikki erityistapauksen kannalta merkitykselliset tekijät eli sen, että tavarat ovat osittain
samoja tai samankaltaisia, merkkien ulkoasun ja merkityssisällön samankaltaisuuden, väliintulijalle kuuluvassa aikaisemmassa
tavaramerkissä olevan hevospoolon pelaajaa esittävän kuvan vahvan erottamiskyvyn, joka on sekä tavaramerkeistä itsestään johtuvaa
että käytössä saavutettua, ja sen, että väliintulijalla on luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten ryhmä hevospoolon käsitteeseen
liittyviä tavaramerkkejä.
45     Tästä seuraa, että koska kantaja ei ole näyttänyt toteen, että valituslautakunta sovelsi virheellisesti asetuksen N:o 40/94
8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, esillä oleva kanneperuste on hylättävä.

Väliintulijan vaatimus, joka perustuu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 134 artiklan 3 kohtaan
Väliintulijan lausumat
46     Väliintulija vaatii vastineessaan ensinnäkin, että valituslautakunnan päätöstä muutetaan siltä osin kuin siinä hylättiin väite
seuraavien yhteisön tavaramerkkiä koskevassa hakemuksessa mainittujen tavaroiden osalta: ”valkaisutuotteet ja muut vaatteiden
pesussa käytettävät aineet; kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet”. Väliintulija nimittäin arvioi, että nämä tavarat
voidaan rinnastaa saippuoihin, jotka sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa nrolla 657 864 rekisteröimä tavaramerkki kattaa. Se,
että nämä tavarat ovat samankaltaisia kuin saippuat, seuraa väliintulijan mukaan siitä, että niitä voidaan molempia käyttää
kodin siivoamisessa, niitä voidaan myydä samalla tavalla, ne voivat olla samoissa hyllyissä (kun niitä myydään suurissa vähittäisliikkeissä),
niitä voidaan käyttää yhdessä, ja siitä, että yrityksillä, jotka valmistavat tämän tyyppisiä tavaroita, on tarjottavana kokonainen
valikoima puhdistusaineita. Näin ollen kun otetaan huomioon saippuoiden ja edellä mainittujen tavaroiden samankaltaisuus sekä
näiden kahden tavaramerkin välillä oleva sekaannusvaara, valituslautakunnan olisi pitänyt hylätä rekisteröintihakemus kaikkien
kyseisessä hakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden osalta, ”valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet;
kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet” mukaan lukien.
47     Väliintulija arvostelee riidanalaista päätöstä myös siksi, ettei siinä hyväksytty väitettä väliintulijan muiden tavaramerkkien
perusteella. Se arvostelee erityisesti riidanalaisen päätöksen 44 kohtaa siltä osin kuin siinä todetaan, että hakemuksen kohteena
olevan tavaramerkin ja väliintulijan muiden aikaisempien tavaramerkkien välisiä eroja, jotka on lueteltu kyseisen päätöksen
5 kohdassa, oli enemmän kuin ulkoasun ja lausuntatavan samankaltaisuuksia. Tältä osin väliintulija tuo esiin valituslautakunnan
toteamukset, joiden mukaan yhtäältä näistä aikaisemmista tavaramerkeistä neljä ei esitä hevospooloa pelaavaa ratsastajaa,
ja toisaalta neljässä muussa aikaisemmassa tavaramerkissä eli niissä, jotka esittävät hevospoolon pelaajaa, hallitseva osa
oli sana polo.
48     Väliintulija väittää, että hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki ja muut aikaisemmat tavaramerkit ovat samankaltaisia ja
että kohdeyleisön keskuudessa on sekaannusvaara. Väliintulijan mukaan hakemuksen kohteena oleva tavaramerkki yhtäältä aiheuttaa
mielikuvan hevospoolon käsitteestä urheilulajina, ja tämä käsite on siis tavaramerkin taustalla. Tämä käsite kuitenkin vastaa
täydellisesti muiden tavaramerkkien aiheuttamaa mielikuvaa, joten muut aikaisemmat tavaramerkit ja hakemuksen kohteena oleva
tavaramerkki ovat merkityssisällöltään hyvin samankaltaisia. Toisaalta kun otetaan huomioon se seikka, että aikaisemmilla
tavaramerkeillä on kaikilla erityinen erottamiskyky, joka on sekä tavaramerkeistä itsestään johtuvaa että käytössä saavutettua,
sekä se seikka, että sekaannusvaaran arvioinnissa keskivertokuluttajalle katsotaan jäävän tavaramerkistä ainoastaan epätäydellinen
muistikuva, väliintulijan mukaan on todennäköistä, että kuluttajat sekoittavat hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin toiseen
tavaramerkkiin, joka kuuluu väliintulijan tavaramerkkiryhmään.
49     Väliintulija päättelee tästä, että valituslautakunta ei tarkastellut riittävästi kysymystä hakemuksen kohteena olevan tavaramerkin
ja muiden aikaisempien tavaramerkkien merkityssisällön samankaltaisuudesta eikä se ottanut kantaa kysymykseen sekaannusvaarasta.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
50     Kun väliintulija vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin yhtäältä muuttaa valituslautakunnan päätöstä siltä osin
kuin siinä hylättiin valkaisutuotteita ja muita vaatteiden pesussa käytettäviä aineita sekä kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteita
koskeva väite ja toisaalta hyväksyy väitteen kaikkien yhteisön tavaramerkkiä koskevassa hakemuksessa tarkoitettujen tavaroiden
osalta sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa nrolla 657 864 rekisteröidyn aikaisemman tavaramerkin että muiden aikaisempien
tavaramerkkien perusteella, väliintulija käyttää työjärjestyksen 134 artiklan 3 kohdan mukaista mahdollisuuttaan esittää vastineessaan
vaatimuksia valituslautakunnan päätöksen muuttamiseksi sellaisen kohdan osalta, jota valituksessa ei ole esitetty.
51     Tällaisessa tapauksessa muut osapuolet voivat työjärjestyksen 135 artiklan 3 kohdan mukaisesti kahden kuukauden kuluessa siitä,
kun vastine on annettu heille tiedoksi, esittää kirjelmän, jossa ainoastaan vastataan väliintulijan ensimmäisen kerran vastineessa
esittämiin vaatimuksiin. SMHV tai kantaja eivät ole käyttäneet tätä mahdollisuutta. Istunnossa sitä vastoin sekä kantaja että
SMHV ottivat kantaa väliintulijan vaatimukseen. Kantaja kehotti tässä yhteydessä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta hylkäämään
tämän vaatimuksen perusteettomana. SMHV ilmaisi näkemyksensä ainoastaan vaatimuksen siitä osasta, joka koskee sitä, että valituslautakunta
hylkäsi väitteen valkaisutuotteiden ja muiden vaatteiden pesussa käytettävien aineiden sekä kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteiden
osalta. Se totesi olevansa tältä osin väliintulijan kanssa samaa mieltä.
52     Aluksi on huomattava, että vaikka on totta, että suurinta osaa aikaisemman kuviomerkin, joka on rekisteröity Yhdistyneessä
kuningaskunnassa nrolla 657 864, kattamista tavaroista käytetään yksinomaan kauneudenhoitotuotteina tai henkilökohtaiseen
hygieniaan käytettävinä tuotteina, näin ei ole saippuoiden osalta, joilla on kaksi tehtävää. Nimittäin vaikka saippuoita käytetään
vartalon pesuun ja antamaan sille miellyttävä tuoksu tai ulkomuoto, on kuitenkin niin, että saippuoita käytetään myös kodin
siisteydestä huolehdittaessa, minkä valituslautakunta jätti toteamatta riidanalaisen päätöksen 22 kohdassa. Ne voidaan tältä
osin rinnastaa valkaisutuotteisiin ja muihin vaatteiden pesussa käytettäviin aineisiin sekä puhdistus‑, kiillotus‑, tahranpoisto‑
ja hiontavalmisteisiin. Tästä seuraa, että yhtäältä aikaisemman kuviomerkin, joka on rekisteröity Yhdistyneessä kuningaskunnassa
nrolla 657 864, kattamat saippuat ja toisaalta valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät aineet sekä kiillotus‑,
tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet, joita varten kantaja hakee rekisteröintiä, ovat samankaltaisia. Kun otetaan huomioon tämä
samankaltaisuus, valituslautakunnan toteama sekaannusvaara ulottuu myös valkaisutuotteisiin ja muihin vaatteiden pesussa käytettäviin
aineisiin sekä kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteisiin, joten valituslautakunnan päätös on kumottava siltä osin kuin
siinä ei hylätty yhteisön tavaramerkkiä koskevaa hakemusta näiden tavaroiden osalta. Asetuksen N:o 40/94 63 artiklan mukaan
SMHV:n on toteutettava tämän osittaisen kumoamisen täytäntöönpanosta johtuvat toimenpiteet.
53     Väliintulijan vaatimuksesta, joka koskee väitteen hyväksymistä sen muiden aikaisempien tavaramerkkien kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa
nrolla 657 864 rekisteröidyn aikaisemman tavaramerkin perusteella, on huomattava, että tällainen vaatimus voisi johtaa korkeintaan
siihen samaan lopputulokseen, joka ilmenee edellisestä kohdasta, eli yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen hylkäämiseen
kokonaisuudessaan luokkaan 3 kuuluvien tavaroiden osalta. Koska väliintulijan tämän toisen perusteen nojalla esittämä vaatimus
on täten tullut tarkoituksettomaksi, se on hylättävä.

Oikeudenkäyntikulut
54     Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan
korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Tässä tapauksessa kantaja on hävinnyt asian, ja SMHV on vaatinut
kantajan velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut. Istunnossa myös väliintulija vaati kantajan velvoittamista korvaamaan
oikeudenkäyntikulut. Se, että väliintulija on vasta istunnossa esittänyt tämän vaatimuksen, ei estä vaatimuksen hyväksymistä
(asia 113/77, NTN Toyo Bearing ym. v. neuvosto, tuomio 29.3.1979, Kok. 1979, s. 1185, Kok. Ep. IV, s. 445 ja julkisasiamies
Warnerin asiassa antama ratkaisuehdotus, Kok. 1979, s. 1212, 1274). Näin ollen kantaja on velvoitettava korvaamaan kaikki
oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Riidanalainen päätös kumotaan siltä osin kuin siinä hyväksytään rekisteröitäväksi Royal County of Berkshire Polo Club Ltd:n
tavaramerkkihakemus seuraavia luokkaan 3 kuuluvia tavaroita varten: valkaisutuotteet ja muut vaatteiden pesussa käytettävät
aineet sekä kiillotus‑, tahranpoisto‑ ja hiontavalmisteet.
2)
Kanne hylätään muilta osin.
3)
Kantaja vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit
ja mallit) ja väliintulijan oikeudenkäyntikulut.
Vilaras
Martins Ribeiro
Jürimäe
Julistettiin Luxemburgissa 21 päivänä helmikuuta 2006.
E. Coulon

M. Vilaras
kirjaaja

jaoston puheenjohtaja
*
Oikeudenkäyntikieli: englanti.