CELEX: 62002TJ0277
Tjänstemän
Allmänt uttagningsprov
Muntligt prov
Ej upptagen på reservlistan
Talan om ogiltigförklaring

Talan om ogiltigförklaring av det beslut som uttagningskommittén fattat i uttagningsprovet rådet/A/393 beträffande upprättandet
av en reservlista över grekiskspråkiga tjänstemän om att inte ge sökanden tillräckligt många poäng för godkänt resultat på
det muntliga provet och att inte föra upp henne på reservlistan.
Avgörande:
Talan ogillas. Rådet förpliktas bära sin egen rättegångskostnad och en fjärdedel av sökandens rättegångskostnad. Sökanden
förpliktas att bära tre fjärdedelar av sin egen rättegångskostnad.
Sammanfattning
1.
Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningskommitté – Beslut att inte föra upp på reservlistan – Motiveringsskyldighet – Räckvidd
– Iakttagande av den sekretess som gäller för arbetet – Uttagningskommitténs användning av delbetyg ­ Tillhandahållande av
delbetyg – Förenlighet med iakttagandet av den sekretess som gäller för arbetet
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 25 andra stycket, bilaga III, artikel 6)
2.
Förfarande – Åtgärder för processledning– Begäran av förstainstansrätten att en kandidat i ett uttagningsprov skall tillhandahållas
de delbetyg som uttagningskommittén givit denne
(Förstainstansrättens rättegångsregler, artiklarna 64 och 65)
3.
Tjänstemän – Beslut som går någon emot – Avslag på ansökan om en tjänst – Skyldighet att avge motivering senast när ett klagomål
avslås – Bristande motivering – Rättelse under tvisteförfarandet
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 25 andra stycket)
4.
Tjänstemän – Uttagningsprov – Bedömning av sökandenas lämplighet – Uttagningskommitténs utrymme för skönsmässig bedömning
– Domstolsprövning – Gränser
5.
Tjänstemän – Uttagningsprov – Uttagningskommitténs bedömning av kandidaternas språkkunskaper – Jämförande bedömning – Språkbetyg
eller betygsrapporter saknar relevans
1.     Vad gäller beslut av en uttagningskommitté måste motiveringsskyldigheten vägas mot den skyldighet att uppfylla de sekretesskrav
som omgärdar uttagningskommitténs arbete enligt artikel 6 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna. Denna sekretess har införts
för att garantera att uttagningskommittén är oberoende och objektiv i sitt arbete, genom att skydda den mot olika former av
oegentligheter och påtryckningar utifrån, oavsett om dessa härrör från administrationen själv, berörda sökande eller tredje
personer. Denna sekretess hindrar således spridning såväl av uttagningskommitténs medlemmars individuella ställningstaganden
som av alla uppgifter som rör bedömningar som är personliga eller jämförande avseende sökandena.
Vid bedömningen av kandidaternas lämplighet är uttagningskommitténs arbete framför allt av jämförande art och täcks således
av arbetssekretessen. En underrättelse om de provresultat som sökanden har erhållit i olika delprov anses därför utgöra en
tillräcklig motivering av dess beslut.
En sådan motivering inskränker nämligen inte de underkända sökandenas rättigheter och gör det möjligt för förstainstansrätten
att genomföra en ändamålsenlig prövning i denna typ av tvist. Kommittén i ett uttagningsprov förfogar nämligen över ett stort
utrymme för skönsmässig bedömning och dess bedömningar kan endast underställas gemenskapsdomstolarnas prövning om den på ett
uppenbart sätt har åsidosatt de regler som styr dess arbete.
När en uttagningskommitté har satt delbetyg vad gäller kandidaternas kunskaper, innebär motiveringsskyldigheten att information,
på begäran av en kandidat, skall lämnas om delbetygen och om den metod som uttagningskommittén använt sig av för att bestämma
det slutliga betyget. Att dessa uppgifter tillhandahålls innebär inte att kommittéledamöternas individuella ställningstaganden
sprids och inte heller att uppgifter som rör bedömningar som är personliga eller jämförande avseende sökandena avslöjas. Sådan
information är således inte oförenlig med de sekretesskrav som omgärdar uttagningskommitténs arbete.
(se punkterna 20–22, 27 och 28)
Hänvisning till: domstolen den 28 februari 1980 i mål 89/79, Bonu mot rådet, REG 1980, s. 553, punkt 5, domstolen den 4 juli 1996
i mål C‑254/95 P, parlamentet mot Innamorati, REG 1996, s. I‑3423, punkterna 24, 28, 31 och 32, förstainstansrätten den 2 maj 2001
i de förenade målen T‑167/99 och T‑174/99, Giulietti m.fl. mot kommissionen, REGP 2001, s. I‑A-93 och s. II‑441, punkt 81,
förstainstansrätten den 23 januari 2003 i mål T‑53/00, Angioli mot kommissionen, REGP 2003, s. II‑73, punkterna 68 och 70
och där angiven rättspraxis
2.     Om de delbetyg som uttagningskommittén givit en underkänd kandidat inte tillhandahållits denne trots att han eller hon begärt
det, ankommer det på förstainstansrätten att begära närmare upplysningar genom åtgärder för processledning. Denna situation
skiljer sig nämligen, på grund av att den motivering som lämnats är bristfällig, från den situation då en underkänd kandidat,
utan att framlägga konkreta uppgifter som visar att uttagningskommittén inte har iakttagit de bestämmelser som gäller för
dess arbete, begär att gemenskapsdomstolen skall vidta åtgärder för processledning eller bevisupptagning för att få detaljerade
upplysningar om hur detta arbete fortskridit. I sistnämnda situation finns det i princip inte anledning att förordna om sådana
åtgärder.
(se punkt 29)
Hänvisning till förstainstansrätten den 7 februari 2001 i mål T‑118/99, Bonaiti Brighina mot kommissionen, REGP 2001, s. I‑A-25
och s. II‑97, punkt 51
3.     Även om en total avsaknad av motivering till ett beslut som går någon emot inte kan vägas upp av förklaringar som ges efter
det att en talan har väckts, eftersom sådana förklaringar i det skedet inte längre fyller någon funktion, kan vid otillräcklig
motivering kompletterande preciseringar ges under förfarandets gång och medföra att en grund om avsaknad av motivering inte
längre har något föremål, på så sätt att det inte längre är berättigat att ogiltigförklara beslutet i fråga.
(se punkt 31)
Hänvisning till: förstainstansrätten den 6 november 1997 i mål T‑71/96, Berlingieri Vinzek mot kommissionen, REGP 1997, s. I-A-339
och II‑921, punkt 79
4.     De bedömningar som en uttagningskommitté gör när den värderar sökandens kunskaper och förmåga är jämförande. Dessa bedömningar
ger uttryck för ett värdeomdöme om kandidatens prestationer vid proven. De omfattas av uttagningskommitténs omfattande utrymme
för skönsmässig bedömning och är underställda gemenskapsdomstolens prövning endast om de regler som styr uttagningskommitténs
arbete har åsidosatts.
(se punkt 57)
Hänvisning till domen i det ovannämnda målet Angioli mot kommissionen, punkt 91
5.     Varken en betygsrapport eller ett betyg i språk är obestridliga bevis på en bestämd kunskapsnivå i ett språk. Bedömningen
av kandidaternas språkkunskaper vid ett uttagningsprov sker på jämförande grund, varför sådana handlingar som ett språkbetyg
eller en betygsrapport inte kan anses vara relevanta för att visa att sökandens kunskapsnivå inte bedömts korrekt i förhållande
till andra kandidaters nivå.
(se punkt 59)
Hänvisning till: förstainstansrätten den 21 maj 1996 i mål T‑153/95, Kaps mot domstolen, REGP 1996, s. I‑A-233 och II‑663, punkt 54