CELEX: 62006TJ0028
Bendrijos prekių ženklas
Žodinio Bendrijos prekių ženklo VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN paraiška
Absoliutūs atmetimo pagrindai
Apibūdinamasis pobūdis
Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai

Ginčo aplinkybės
2002 m. rugpjūčio 8 d. ieškovė, remdamasi iš dalies pakeistu 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (
OL L 11, 1994, p. 1
), pateikė Vidaus rinkos derinimo tarnybai (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) Bendrijos prekių ženklo paraišką.
Prekių ženklas, kurį buvo prašoma įregistruoti, yra žodinis žymuo VOM URSPRUNG HER VOLLKOMMEN.
Prekės, kurioms prašoma registracijos, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 32 ir 33 klasėms ir pagal kiekvieną iš jų atitinka tokį aprašymą:
—
„alus; mineralinis ir gazuotas vanduo, kiti gaivieji gėrimai; vaisių gėrimai ir vaisių sultys; sirupai ir kiti gėrimų gaminimo mišiniai; šių gėrimų mišiniai“, priklausantys 32 klasei,
—
„svaigieji gėrimai (išskyrus alų)“, priklausantys 33 klasei.
2004 m. spalio 20 d. Sprendimu ekspertas, remdamasis Reglamento Nr. 40/94 38 straipsniu, atmetė paraišką įregistruoti nurodydamas, kad žodinis žymuo neturi skiriamųjų požymių.
2004 m. gruodžio 20 d. ieškovė, remdamasi Reglamento Nr. 40/94 57–62 straipsniais, pateikė VRDT apeliaciją dėl eksperto sprendimo.
2005 m. lapkričio 17 d. Sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) Antroji apeliacinė taryba atmetė apeliaciją nurodydama, kad nagrinėjamas žymuo yra apibūdinamasis ir kad todėl jis patenka į Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo sritį.
Šalių reikalavimai
Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
panaikinti ginčijamą sprendimą,
—
priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.
VRDT Pirmosios instancijos teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Ieškovė nurodo du panaikinimo pagrindus, susijusius su atitinkamai Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto ir 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu.
Šalių argumentai
Dėl pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimu, ieškovė tvirtina, kad prašomą įregistruoti prekių ženklą sudaro ne tik nuorodos, apibūdinančios prekių, kurioms prašoma registracijos, pagrindinius požymius.
Šiuo atžvilgiu ji pirmiausia nurodo, kad ginčijamas žodinis žymuo yra neįprastos bei individualios kūrybos rezultatas ir kad jis nėra dažnai vokiečių kalboje vartojamas žodžių junginys.
Toliau ji nurodo, kad, kalbant apie nurodytas prekes, nėra reikalavimo neapriboti šio devizo panaudojimo galimybių dabar arba ateityje. Iš tikrųjų tiek visas žodžių junginys, tiek ir atskiri jo elementai paprastai nėra naudojami gėrimams ir ypač mineraliniam vandeniui žymėti.
Galiausiai ieškovė remiasi ginčijamo devizo dviprasmiškumu vokiečių kalboje. Dviprasmiškumas atsiranda dėl žodžio „ursprung“ abstraktumo ir įvairių jo interpretacijų atitinkamų prekių atžvilgiu, taip pat dėl žodžio „vollkommen“ dviprasmiškumo ir aiškios reikšmės nebuvimo gėrimų atžvilgiu. Iš to išplaukia, kad ir žodžių junginys „vom ursprung her vollkommen“ neturi aiškios ir tiesiogiai apibūdinančios reikšmės. Be to, svarbiausi devizo žodžiai nei atskirai, nei kartu su kitais tiesiogiai ir aiškiai neapibūdina nurodytų prekių tam tikrų svarbiausių požymių.
VRDT pirmiausia tvirtina, kad vertinant žymens apibūdinamąjį pobūdį pakanka to, kad jį būtų galima naudoti rinkoje arba šnekamojoje kalboje, ir nereikalaujama, kad jis būtų realiai naudojamas.
Toliau VRDT pažymi, kad turėtų būti atsisakoma registruoti žymenį, jei bent viena iš jo reikšmių apibūdina atitinkamų prekių ar paslaugų požymį. Taigi svarbiausi nagrinėjamo žymens žodžiai devizo kontekste turi aiškią reikšmę, t. y. kad juo žymimos prekės yra puikios nuo pat pradžių.
Galiausiai dėl konceptualaus panašumo VRDT tvirtina, jog klausimas, ar ekonominiu požiūriu galintys būti apibūdinti prekių požymiai yra svarbiausi, ar tik papildomi, neturi jokios reikšmės. Šiuo atveju žaliavų kokybė apibūdinama kaip puiki. Taigi nereikia nustatyti, ar ši kokybė vartotojui yra pagrindinis kriterijus pasirenkant prekes arba ar kokybės nuoroda neapibūdina tam tikrų svarbiausių prekių požymių. Tam, kad būtų taikoma Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto nuostata, pakanka, kad visas devizas būtų iš pirmo žvilgsnio suprantamas suinteresuotajam vartotojui, kuris jį suvokia kaip reiškiantį kokybės nuorodą, t. y. nuorodą, kad kokybė yra puiki nuo pat pradžių.
Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktą neregistruojami „prekių ženklai, sudaryti tiktai iš žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami žymėti rūšiai, kokybei, kiekiui, paskirčiai, vertei, geografinei kilmei arba prekių pagaminimo ar paslaugų suteikimo laikui, ar kitoms prekių ar paslaugų savybėms“.
Šiuo straipsniu draudžiant registruoti tokius žymenis siekiama užtikrinti bendrąjį interesą, kad bet kas laisvai galėtų naudoti prekių ar paslaugų, kurioms yra prašoma įregistruoti prekių ženklą, savybes apibūdinančius žymenis ar nuorodas. Todėl ši nuostata neleidžia, kad įregistravus prekių ženklą tokius žymenis ar nuorodas galėtų naudoti tik viena įmonė (2003 m. spalio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo
VRDT prieš Wrigley
,
C-191/01 P, Rink. p. I-12447
, 31 punktas).
Be to, Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyti žymenys negali atlikti pagrindinės prekių ženklo funkcijos, t. y. nurodyti prekės ar paslaugos kilmės, kad vartotojas, kuris įsigyja šiuo prekių ženklu pažymėtą prekę arba paslaugą, vėlesnio įsigijimo metu galėtų pasirinkti tą pačią prekę ar paslaugą, jeigu patirtis buvo teigiama, arba kitą, jeigu ji buvo neigiama (2002 m. vasario 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Ellos prieš VRDT (ELLOS)
,
T-219/00, Rink. p. II-753
, 28 punktas ir 2003 m. lapkričio 27 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Quick prieš VRDT (Quick)
,
T-348/02, Rink. p. II-5071
, 28 punktas).
Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyti žymenys ar nuorodos yra tik tokie, kurie, juos įprastai naudojant, vartotojo požiūriu gali žymėti prekę ar paslaugą, kurioms prašoma registracijos, tiesiogiai ar nurodydami kurį nors iš pagrindinių jų požymių (2001 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Procter & Gamble prieš VRDT
,
C-383/99 P, Rink. p. I-6251
, 39 punktas). Taigi žymens apibūdinamasis pobūdis gali būti vertinamas tik, pirma, atitinkamų prekių ar paslaugų ir, antra, atitinkamos visuomenės turimo supratimo apie šį žymenį atžvilgiu (2006 m. kovo 16 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Telefon & Buch prieš VRDT – Herold Business Data (WEISSE SEITEN)
,
T-322/03, Rink. p. II-835
, 90 punktas).
Galiausiai reikia priminti, kad teismų praktikoje įtvirtinti kriterijai, kuriais remiantis siekiama nustatyti, ar iš kelių žodinių elementų sudarytas žodinis prekių ženklas yra apibūdinamasis, yra tapatūs kriterijams, kurie taikomi žodinio žymens, kurį sudaro tik vienas žodinis elementas, atveju.
Šiuo atveju prekių ženklo paraiškoje nurodytos prekės yra 32 ir 33 klasėms priskiriami svaigieji ir gaivieji gėrimai. Tai yra kasdieninio vartojimo prekės, skirtos plačiajai visuomenei ir platinamos ne tik mažmeninės prekybos kanalais (supermarketuose, prekybos centruose ar didelėse parduotuvėse), specializuotoje prekyboje ir specializuotais užsakymai paštu, bet ir restoranuose bei kavinėse. Todėl Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad reikia atsižvelgti į paprastą vartotoją, kuris yra pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus (žr. šiuo klausimu 1999 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
C-342/97, Rink. p. I-3819
, 26 punktą ir 2001 m. birželio 7 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
DKV prieš VRDT (EuroHealth)
,
T-359/99, Rink. p. II-1645
, 27 punktą).
Be to, kadangi nagrinėjamą žodinį žymenį sudaro trys vokiški žodžiai, atitinkama tikslinė visuomenė yra kalbanti vokiškai. Taigi taikant Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 2 dalį atitinkamą visuomenę, kurios atžvilgiu reikia vertinti absoliutų atmetimo pagrindą, sudaro paprastas vokiškai kalbantis vartotojas (žr. šiuo klausimu minėto Pirmosios instancijos teismo sprendimo
ELLOS
31 punktą ir 2005 m. sausio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Deutsche Post EURO EXPRESS prieš VRDT (EUROPREMIUM)
,
T-334/03, Rink. p. II-65
, 28 punktą).
Kalbant apie žodžių junginio „vom ursprung her vollkommen“ reikšmę, iš ginčijamo sprendimo 34–40 punktų ir VRDT atsakyme į ieškinį bei per posėdį pateiktų paaiškinimų matyti, jog šis žymuo tiesiogiai nurodo, kad juo žymimos prekės yra puikios nuo pat pradžių, t. y. nuo jų pagaminimo, ir kad jos yra neprilygstamos, nepriekaištingos ir nereikalauja jokio apdirbimo arba pagerinimo. Taigi devizas aiškiai nurodo, kad aukšta prekės kokybė grindžiama prekės kokybe nuo pradžių. Iš tikrųjų VRDT mano, kad šiame devize daiktavardis „ursprung“ nurodo šaltinį, kilmę, o būdvardis „vollkommen“ asocijuojasi si tobulumu, taigi aukščiausia kokybe.
Dėl tarp devizo ir atitinkamų prekių esančio ryšio pobūdžio Apeliacinė taryba mano, jog svaigiesiems ir gaiviesiems gėrimams, kuriuos jis apibūdina, taip pat žaliavoms ir mišiniams, skirtiems jiems paruošti, būdinga savybė būti puikiems nuo pat pradžių, t. y. nuo šaltinio arba kilmės vietos.
Pasirodo, kad atsižvelgiant į patį žymenį, prekes, kurioms prašoma registracijos ir tai, kaip šį žymenį supranta atitinkama visuomenė, Apeliacinės tarybos atliktas prašomo įregistruoti prekių ženklo apibūdinamojo pobūdžio vertinimas yra teisingas.
Kalbant apie ieškovės tvirtinimą, grindžiamą neįprastu ginčijamo žodžių junginio pobūdžiu, kurį patvirtina aplinkybė, jog internetinė paieškos sistema neranda žodžių junginio „vom ursprung her vollkommen“, ji neturėtų daryti įtakos šiam vertinimui.
Iš tikrųjų, pirma, šis devizas yra teisingas gramatiniu požiūriu ir nėra neįprastas arba stebinantis junginys vokiečių kalboje. Antra, iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, jog, atsisakant registruoti pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktą, nebūtina, kad šiame straipsnyje numatytą prekių ženklą sudarantys žymenys ir nuorodos paraiškos įregistruoti pateikimo metu iš tikrųjų būtų naudojami tokioms prekėms ir paslaugoms, kurioms yra paduodama paraiška įregistruoti, arba šių prekių ar paslaugų savybėms apibūdinti. Kaip rodo patys šios nuostatos žodžiai, pakanka, kad šie žymenys ir nuorodos galėtų būti naudojami tokiam tikslui (2004 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Koninklijke KPN Nederland
,
C-363/99, Rink. p. I-1619
, 97 punktas; minėto sprendimo
VRDT prieš Wrigley
32 punktas ir 2004 m. vasario 5 d. Teisingumo Teismo nutarties
Telefon & Buch prieš VRDT
,
C-326/01 P, Rink. p. I-1371
, 28 punktas).
Antra, ieškovė klaidingai tvirtina, kad nėra reikalavimo neapriboti panaudojimo galimybių žodžių junginio „vom ursprung her vollkommen“ atžvilgiu dėl to, kad šis žodžių junginys nėra įprastas gėrimų apibūdinimui.
Tačiau svarbu pažymėti, kad prašomą įregistruoti prekių ženklą sudarantys svarbūs žodžiai jau buvo vartojami su gėrimais susijusiuose devizuose. Šiuo atžvilgiu VRDT nurodo šiuo pavyzdžius:
Efes Pilsener
„vollkommener genuß“,
Gerolsteiner
„gerolsteiner. einfach vollkommen“,
Jacobs Kaffee
„in jeder weise vollkommen“,
Weihenstephan
„ursprung des biers“ arba
Volvic
„so gesund wie sein ursprung“. Aplinkybė, kad negalima nurodyti devizo, panašaus į abu svarbius ginčijamą žymenį sudarančius žodžius, nedaro įtakos VRDT išvadai dėl reikalavimo neapriboti panaudojimo galimybių. Iš 28 punkte nurodytos Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad šie žymenys ir nuorodos gali būti naudojami apibūdinimo tikslams.
Be to, reikia priminti, kad Teisingumo Teismas manė, jog 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (
OL L 40, 1989, p. 1
) 3 straipsnio 1 dalies c punkto, kurio formuluotė tapati Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotei, taikymas nepriklauso nuo konkretaus, realaus ir svarbaus reikalavimo neapriboti panaudojimo galimybių egzistavimo (1999 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Windsurfing Chiemsee
,
C-108/97 ir C-109/97, Rink. p. I-2779
, 35 punktas; 2002 m. kovo 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
DaimlerChrysler prieš VRDT (CARCARD)
,
T-356/00, Rink. p. II-1963
, 27 punktas). Minėto 7 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo tikslu reikia, remiantis nagrinėjamo žodinio žymens atitinkama reikšme, tik patikrinti, ar suinteresuotosios visuomenės požiūriu egzistuoja pakankamas tiesioginis ir konkretus ryšys tarp žymens ir prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos (žr. 2004 m. liepos 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Lissotschenko ir Hentze prieš VRDT (LIMO)
,
T-311/02, Rink. p. II-2957
, 30 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Trečia, ieškovės tvirtinimas, kad tiek visas žodžių junginys, tiek ir jį sudarantys elementai yra dviprasmiški, duoda pagrindą aiškinimui, gali būti suprantami keliais būdais ir neturi aiškios bei konkrečios reikšmės, nėra svarbus. Iš tikrųjų atsižvelgiant į prekes ir paslaugas, kurioms prašoma registracijos, reikšmė, kuria rėmėsi Apeliacinė taryba, yra teisinga. Taigi reikia priminti, jog žodiniam žymeniui taikomas Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas, jei bent viena iš jo galimų reikšmių apibūdina aptariamų prekių ar paslaugų savybę (žr. šiuo klausimu ir pagal analogiją minėto sprendimo
Koninklijke KPN Nederland
32 punktą). Kita vertus, sudurtinio žodinio prekių ženklo atveju reikia atsižvelgti į atitinkamą jo reikšmę, kuri nustatoma remiantis visais jį sudarančiais elementais, o ne tik vienu iš jų.
Šiuo atžvilgiu, nors žodis „ursprung“ gali turėti daug reikšmių, devizo kontekste jis turi aiškią reikšmę, t. y. „šaltinis“ arba „kilmė“. Be to, nors žodis „vollkommen“  gali būti skaitomas kaip būdvardis arba prieveiksmis, neatrodo, kad devize jis galėtų būti suprantamas kitaip nei būdvardis. Taigi ieškovės argumentas, kad visas žodžių junginys yra dviprasmiškas, grindžiamas tik jį sudarančių skirtingų elementų galimų reikšmių apibūdinimu.
Šiuo atžvilgiu VRDT atliktą semantinį prašomo įregistruoti prekių ženklo aiškinimą patvirtina internete ieškovės atliktos paieškos, kuria ji grindžia savo antrąjį pagrindą, rezultatas. Kalbama apie frazę „wasser muss vom ursprung her vollkommen sein“ (vanduo turi būti puikus nuo pat pradžių), kuri buvo rasta interneto tinklavietėje, susijusioje su pačios ieškovės pardavinėjamomis prekėmis. Todėl žodžių junginys visiškai neatrodo dviprasmiškas.
Be to, ieškovė klaidingai tvirtina, jog devizas nieko nereiškia suinteresuotajam vartotojui dėl to, kad nėra vandens, alaus, limonado arba vaisių sulčių, kurie būtų puikūs nuo pat pradžių, nes prieš išpilstant į butelius šios skirtingos prekės neišvengiamai pereina įvairius filtravimo, gryninimo, mikrobiologinio apdirbimo arba fermentacijos procesus. Iš tikrųjų vertinant Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytą absoliutų atmetimo pagrindą nėra svarbu, ar prašomo įregistruoti prekių ženklo reikšmė turi techninę prasmę.
Galiausiai Pirmosios instancijos teismas mano, kad prašomo registruoti prekių ženklo konceptualus turinys pateikia pakankamai tiesioginę ir konkrečią nuorodą į prekių, kurioms skirta paraiška įregistruoti, t. y. 32 ir 33 klasėms priskiriamų svaigiųjų ir gaiviųjų gėrimų, savybes.
Iš tikrųjų šis devizas yra aiškiai susijęs su gėrimų žaliavų, o ypač naudojamo vandens, grynumu bei tobulumu. Taigi žaliavų grynumas ir tobulumas yra ypač svarbūs 32 ir 33 klasių prekėms. Kalbant apie mineralinį vandenį, naudojamo šaltinio vandens tobulumas yra lemiamas veiksnys nustatant gėrimo kokybę tiek skonio, tiek ir sveikatos požiūriu. Kalbant apie vaisių sultis, alų ir kitus svaigiuosius gėrimus, jų žaliavų kilmė taip pat yra labai svarbus veiksnys nustatant šių prekių kokybę.
Taigi Pirmosios instancijos teismas mano, jog žodžiai tiek atskirai, tiek ir kartu su kitais tiesiogiai bei aiškiai yra susiję su nurodytų prekių savybėmis ir kad todėl ieškovė neteisingai tvirtina, jog žymuo daugių daugiausia perteikia labai bendro pobūdžio teigiamą suvokimą arba jausmą.
Reikia pridurti, jog pagrįstai gali būti pripažįstama, kad žaliavų gėrimams grynumas ir tobulumas yra savybės, kurios lemia suinteresuotojo vartotojo pasirinkimą.
Todėl suinteresuotosios visuomenės požiūriu egzistuoja pakankamas tiesioginis ir konkretus ryšys tarp atitinkamo žodžių junginio ir 32 bei 33 klasėms priskiriamų prekių.
Tokiomis aplinkybėmis paaiškėja, kad ieškovė nepateikė nė vieno argumento, galinčio pagrįsti ginčijamo sprendimo, kuriame Apeliacinė taryba atsisakė įregistruoti prašomą prekių ženklą dėl jo apibūdinamojo pobūdžio, panaikinimą.
Iš to išplaukia, kad pirmasis pagrindas, susijęs su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto pažeidimu, turi būti atmestas.
Tokiomis aplinkybėmis nereikia nagrinėti pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimu. Iš tikrųjų iš nusistovėjusios Bendrijos teismų praktikos aiškiai matyti, kad žymuo negali būti registruojamas kaip Bendrijos prekių ženklas, jeigu yra bent vienas Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalyje išvardytas absoliutus atmetimo pagrindas (2002 m. rugsėjo 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo
DKV prieš VRDT
,
C-104/00 P, Rink. p. I-7561
, 29 punktas; 2000 m. spalio 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Community Concepts prieš VRDT (Investorworld)
,
T-360/99, Rink. p. II-3545
, 26 punktas; 2001 m. sausio 31 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld prieš VRDT (Giroform)
,
T-331/99, Rink. p. II-433
, 30 punktas; 2002 m. lapkričio 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Bosch prieš VRDT (Kit Pro ir Kit Super Pro)
,
T-79/01 ir T-86/01, Rink. p. II-4881
, 36 punktas ir minėto sprendimo
LIMO
49 punktas).
Be to, remiantis Bendrijos teismų praktika, žodinis prekių ženklas, apibūdinantis prekių ar paslaugų savybes Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto prasme, dėl šios aplinkybės neišvengiamai neturi skiriamojo požymio tų pačių prekių ar paslaugų atžvilgiu Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme (2005 m. sausio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Wieland–Werke prieš VRDT (SnTEM, SnPUR, SnMIX)
,
T-367/02–T-369/02, Rink. p. II-47
, 46 punktas ir 2006 m. spalio 10 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
PTV prieš VRDT (map&guide)
,
T-302/03, Rink. p. II-4039
, 33 ir 34 punktai; žr. pagal analogiją 2004 m. vasario 12 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Campina Melkunie
,
C-265/00, Rink. p. I-1699
, 19 punktą).
Todėl ieškinį reikia atmesti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to prašė. Kadangi ieškovė pralaimėjo bylą, ji turi padengti VRDT išlaidas pagal šios pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (pirmoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Priteisti iš
RheinfelsQuellen H. Hövelmann GmbH & Co. KG
bylinėjimosi išlaidas.

Cooke
Labucka
Prek
Paskelbta 2007 m. lapkričio 6 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris
E. Coulon
Pirmininkas
J. D. Cooke
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.