CELEX: 62007CJ0429
Konkurencijos politika
EB 81 ir EB 82 straipsniai
Reglamento (EB) Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalis
Komisijos pateiktos rašytinės pastabos
Nacionalinis teisinis ginčas dėl galimybės mokesčių tikslais atskaityti Komisijos sprendimu paskirtą baudą

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (
OL L 1, 2003, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių kalba, 8 sk., 2 t., p. 205) 15 straipsnio 3 dalies išaiškinimu.
Šis prašymas pateiktas sprendžiant ginčą tarp
Inspecteur van de Belastingdienst
(mokesčių tarnybos inspektorius, toliau – inspektorius) ir
X BV
, pagal Nyderlandų teisę įsteigtos bendrovės, kurios buveinė yra P, dėl galimybės mokesčių tikslais atskaityti Europos Bendrijų Komisijos paskirtas baudas už Bendrijos konkurencijos taisyklių pažeidimą.
Teisinis pagrindas
Bendrijos teisės aktai
Reglamento Nr. 1/2003 21 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Be to, konkurencijos taisyklių taikymo nuoseklumas reikalauja nustatyti valstybių narių teismų ir Komisijos bendradarbiavimo tvarką. Tai galioja visiems valstybių narių teismams, taikantiems Sutarties 81 ir 82 straipsnius – tiek taikant šias taisykles privačių asmenų bylose, ar veikiant kaip teisę taikanti valstybinė institucija, ar atliekant peržiūrinčio teismo funkcijas. Visų pirma, nacionaliniai teismai turėtų turėti galimybę prašyti Komisiją informacijos ar nuomonės dėl dalykų, susijusių su Bendrijos konkurencijos teisės taikymu. Be to, Komisija ir valstybių narių konkurencijos institucijos turi turėti galimybę pateikti pastabas žodžiu ar raštu teismams, taikantiems Sutarties 81 ar 82 straipsnio nuostatas. Šios pastabos turėtų būti pateiktos remiantis nacionalinėmis proceso taisyklėmis ir praktika, įskaitant taisykles ir ginančias šalių teises. Todėl reikėtų imtis priemonių, kad Komisija ir konkurencijos institucijos būtų pakankamai gerai informuotos apie nacionaliniuose teismuose vykstančius procesus.“
Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnyje numatyta:
„Bendradarbiavimas su nacionaliniais teismais
1.   Teismai, nagrinėdami bylas dėl Sutarties 81 ar 82 straipsnio taikymo, gali prašyti Komisijos perduoti jiems jos turimą informaciją ar nuomonę Bendrijos konkurencijos taisyklių taikymo klausimais.
2.   Valstybės narės perduoda Komisijai kiekvieno nacionalinių teismų rašytinio sprendimo dėl Sutarties 81 ar 82 straipsnio taikymo kopiją. Kopija perduodama nedelsiant, kai tik bylos šalys supažindinamos su visu rašytiniu sprendimo tekstu.
3.   Valstybės narės konkurencijos institucija, veikdama savo iniciatyva, gali raštu pateikti savo šalies teismams pastabas dėl Sutarties 81 ar 82 straipsnių taikymo. Teismui leidus, pastabas savo šalies teismams ji gali teikti žodžiu. Dėl Sutarties 81 ar 82 straipsnio taikymo nuoseklumo Komisija prireikus savo iniciatyva gali raštu teikti pastabas valstybių narių teismams. Teismui leidus, pastabas ji gali teikti ir žodžiu.
Valstybių narių konkurencijos institucijos ir Komisija, kad galėtų parengti pastabas, gali prašyti valstybės narės teismo perduoti joms bet kuriuos dokumentus, reikalingus bylai vertinti, arba užtikrinti tokį perdavimą.
4.   Šis straipsnis nepažeidžia valstybių narių konkurencijos institucijų platesnės teisės teikti pastabas teismams pagal valstybės narės įstatymus.“
Komisijos komunikato dėl Komisijos ir nacionalinių teismų bendradarbiavimo taikant EB sutarties 81 ir 82 straipsnius (OL C 101, 2004, p. 54) 31–35 punktuose nurodyta:
„31.
Remiantis reglamento [Nr. 1/2003] 15 straipsnio 3 dalimi, nacionalinės konkurencijos institucijos ir Komisija teismams, taikantiems EB 81 ar [EB] 82 straipsnius, gali pateikti pastabas su šių straipsnių taikymu susijusiais klausimais. [Šis] reglamentas pastabas skirsto į pastabas raštu, kurias valstybių narių konkurencijos institucijos ir Komisija gali pateikti savo iniciatyva, ir pastabas žodžiu, kurias pateikti leidžiama tik gavus nacionalinio teismo leidimą. <…>
32.
Reglamente nurodoma, kad Komisija pateikia pastabas, tik jei to reikia nuosekliai taikant EB 81 ar [EB] 82 straipsnius. Kadangi tai yra jų pateikimo tikslas, Komisija savo pastabose apsiriboja ekonomine ir teisine konkrečių bylos aplinkybių, dėl kurių buvo kreiptasi į nacionalinį teismą, analize.
33.
Tam, kad Komisija galėtų pateikti naudingas pastabas, nacionalinių teismų gali būti paprašyta perduoti Komisijai visų bylai įvertinti reikalingų dokumentų kopijas arba pasirūpinti jų perdavimu Komisijai. Remiantis reglamento [Nr. 1/2003] 15 straipsnio 3 dalies antrąja pastraipa, šiuos dokumentus Komisija naudoja tik savo pastaboms parengti. <…>
34.
Kadangi [šis] reglamentas nenustato pastabų pateikimo procedūrinių taisyklių, turi būti vadovaujamasi atitinkamomis valstybių narių procedūrinėmis taisyklėmis ir praktika. Jeigu valstybė narė tokių taisyklių dar nėra nustačiusi, nacionalinis teismas turi nuspręsti, kokios procedūrinės taisyklės turi būti taikomos pateikiant pastabas jo nagrinėjamoje byloje.
35.
Pastabų pateikimo procedūroje turi būti laikomasi šio komunikato 10 punkte nustatytų principų. Tai, be kita ko, reiškia, kad pastabų pateikimo EB 81 ar [EB] 82 straipsnių taikymo klausimais procedūra:
a)
turi atitikti bendruosius Bendrijos teisės principus, visų pirma dalyvaujančių šalių pagrindines teises;
b)
negali pernelyg apsunkinti pastabų pateikimo arba padaryti jį praktiškai neįmanomu (veiksmingumo principas) <…> ir
c)
negali apsunkinti pastabų pateikimo labiau nei pastabų pateikimo teismo procesuose, kuriuose taikoma tokia pati nacionalinė teisė (<…> lygiavertiškumo principas).“
Nacionalinės teisės aktai
1997 m. gegužės 22 d. Įstatymo dėl naujų taisyklių ekonominės konkurencijos srityje (Konkurencijos įstatymas) (wet houdende nieuwe regels omtrent de economische mededinging (Mededingingswet)) (Stb. 1997, Nr. 242), iš dalies pakeisto 2004 m. gruodžio 9 d. Įstatymu (Stb. 2005, Nr. 172; toliau – Konkurencijos įstatymas), 89h straipsnyje numatyta:
„1.   Nebūdamos bylos šalys,
Nederlandse Mededingingsautoriteit
(Nyderlandų konkurencijos tarnyba, toliau – NKT) taryba arba Europos Bendrijų Komisija, nagrinėjant skundą administraciniame teisme, gali raštu pateikti pastabas pagal Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą, jeigu (NKT) taryba arba Europos Bendrijų Komisija pareiškė norą. Tuo tikslu teismas gali nustatyti terminą. Teismui leidus, jos taip pat gali pateikti pastabas žodžiu per posėdį.
2.   Remdamasis pagal Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalies antrąją pastraipą pateiktu prašymu, teismas perduoda (NKT) tarybai ir Europos Bendrijų Komisijai visus dokumentus šios nuostatos prasme. Per teismo nustatytą terminą šalys gali pateikti savo nuomonę dėl perduotinų dokumentų.
3.   Per teismo nustatytą terminą šalys gali pareikšti savo nuomonę dėl (NKT) tarybos ir Europos Bendrijų Komisijos pastabų. Teismas gali sudaryti šalims galimybę pareikšti savo nuomonę dėl jų atitinkamų pastabų.“
Minėtas 89h straipsnis atsirado priėmus 2004 m. birželio 30 d. Konkurencijos įstatymo ir kai kurių kitų įstatymų pakeitimo įgyvendinant Reglamentus (EB) Nr. 1/2003 ir Nr. 139/2004 įstatymą (wet tot wijziging van de Mededingingswet en van enige andere wetten in verband met de implementatie van EG-verordeningen 1/2003 en 139/2004) (Stb. 2004, Nr. 345). Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad šio įstatymo aiškinamajame rašte (Parengiamieji darbai II, Posėdžių metai 2003-2004, 29276, Nr. 3) nurodyta:
„2.5 Bendradarbiavimas su nacionaliniais teismais
Komisijos ir nacionalinių teismų bendradarbiavimas aprašytas (Reglamento Nr. 1/2003) 15 straipsnyje ir 21 konstatuojamojoje dalyje.
<…>
Be to, šio straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad Komisija ir nacionalinės konkurencijos institucijos gali teikti pastabas raštu ir žodžiu teisėjui nagrinėjant bylą (
amicus curiae
). Šios pastabos laikomos nuomonėmis, o jų tikslas – skatinti nuoseklų konkurencijos taisyklių taikymą.
Šiuo tikslu Komisija ir nacionalinės konkurencijos institucijos turi laikytis Nyderlandų procesinių taisyklių. Iš tiesų byloje tarp dviejų šalių teismas yra pasyvus ir nustato proceso ritmą. Be to, Komisijos nuomonė teismui neprivaloma (21 konstatuojamoji dalis). Taigi dėl teismo nepriklausomumo nekyla abejonių. Komisija ir nacionalinės konkurencijos institucijos turi gerbti šalių teises ir užtikrinti, kad konfidencialūs bylų duomenys liktų konfidencialūs. Galiausiai, remiantis reglamento (Nr. 1/2003) 15 straipsnio 1 dalimi, nacionalinis teismas turi teisę prašyti Komisijos pateikti jam informaciją arba nuomonę.
<…>
3.4 NKT generalinio direktoriaus, Komisijos ir teismų bendradarbiavimas
Remiantis reglamento [Nr. 1/2003] 15 straipsnio 3 dalimi, nacionalinės konkurencijos institucijos ir Komisija savo iniciatyva gali raštu pateikti nacionaliniams teismams pastabas dėl Sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymo, o teismui leidus – ir žodžiu.
Be to, reglamento (Nr. 1/2003) 15 straipsnio 1 dalis numato galimybę teismui prašyti Komisijos pateikti informaciją ar nuomonę Sutarties 81 ir 82 straipsnių taikymo klausimais. <…>
<…> Reglamento (Nr. 1/2003) 15 straipsnį administraciniai teismai įgyvendina taikydami Konkurencijos įstatymą (pakeitimo įstatymo] I straipsnio G dalis, 89h, 89i ir 89j straipsniai), o civiliniai teismai – taikydami Civilinio proceso kodeksą (Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering) (III straipsnis).“
2002 m. gautoms pajamoms taikytinos redakcijos 2001 m. Pajamų mokesčio įstatymo (Wet Inkomstenbelasting 2001) 3.14 straipsnyje „Bendrosios neatskaitytinos išlaidos“ numatyta:
„1.   Apskaičiuojant pelną, neatskaitytinos šios išlaidos ir susijusios sąnaudos:
<…>
c)
Nyderlandų teismo skirtos baudos ir siekiant išvengti teisinio persekiojimo Nyderlanduose arba patenkinti sąlygą, susijusią su sprendimu atleisti nuo bausmės, valstybei sumokėtos sumos, taip pat baudos, skirtos Europos Sąjungos institucijos, ir baudos bei padidinimai, taikomi pagal Bendrąjį valstybės mokesčių įstatymą (Algemene wet inzake rijksbelastingen), Muitinės įstatymą (Douanewet), Koordinuojantį socialinio draudimo įstatymą (Coördinatiewet Sociale Verzekering), Įstatymą dėl administracinių procedūrų, susijusių su kai kurių Kelių eismo taisyklių nuostatų pažeidimu (Wet administratiefrechtelijke handhaving verkeersvoorschriften), ir Konkurencijos įstatymą;
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
2002 m. lapkričio 27 d. Komisijos sprendimu 2005/471/EB dėl EB sutarties 81 straipsnio taikymo procedūros prieš
BPB PLC
,
Gebrüder Knauf Westdeutsche Gipswerke KG
,
Société Lafarge SA
ir
Gyproc Benelux NV
(byla COMP/E-1/37.152 – Gipso plokštės) (
OL L 166, p. 8
) bendrovėms
BPB
,
Knauf
,
Lafarge
ir
Gyproc
buvo skirtos atitinkamai 138,6 milijono, 85,8 milijono, 249,6 milijono ir 4,32 milijono eurų baudos. Šios baudos laikinai sumokėtos arba užtikrintos banko garantija.
Komisijos skirtos baudos buvo patvirtintos 2008 m. liepos 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimais
Saint-Gobain Gyproc Belgija prieš Komisiją
(T-50/03),
Knauf Gips prieš Komisiją
(T-52/03),
BPB prieš Komisiją
(T-53/03, Rink. p. II-1333) ir
Lafarge prieš Komisiją
(T-54/03). Dėl Pirmosios instancijos teismo sprendimų atmesti ieškinius bendrovės
Knauf
ir
Lafarge
pateikė apeliacinį skundą Teisingumo Teismui (bylos C-407/08 P ir C-413/08 P).
Prieš Pirmosios instancijos teismui priimant šiuos sprendimus, viena šių bendrovių, kuri, kaip matyti iš bylos medžiagos, įsteigta Vokietijoje ir kurią prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įvardijo
X KG
, jai skirtą baudą iš dalies perkėlė grupės, kurios pagrindinė įmonė ji yra, viduje, būtent vienai iš savo dukterinių bendrovių Nyderlanduose,
X BV
.
2004 m. kovo 14 d. Nyderlandų mokesčių administratorius bendrovei
X BV
pateikė pranešimą dėl apmokestinimo pelno mokesčiu už 2002 metus. 2004 m. balandžio 8 d. laišku ši bendrovė apskundė šį pranešimą dėl apmokestinimo inspektoriui nurodydama, kad Komisijos skirta ir jos pagrindinės įmonės jai iš dalies perkelta bauda yra bauda 2001 m. Pajamų mokesčio įstatymo 3.14 straipsnio 1 dalies c punkto, kuriuo neleidžiama atskaityti Bendrijos institucijų skirtų baudų apskaičiuojant apmokestinamąjį bendrovės pelną, prasme. Inspektorius 2005 m. kovo 11 d. Sprendimu šį skundą atmetė.
2005 m. balandžio 19 d.
X BV
pareiškė ieškinį
Rechtbank Haarlem
(Harlemo apylinkės teismas).
2006 m. gegužės 22 d. Sprendimu šis teismas pripažino galimybę iš dalies atskaityti šią baudą.
2006 m. birželio 30 d. apeliaciniu skundu inspektorius apskundė šį sprendimą
Gerechtshof te Amsterdam
(Amsterdamo apeliacinis teismas).
Atsižvelgdama į spaudos ir nacionalinių konkurencijos institucijų pranešimus, Komisija 2007m. kovo 15 d. laišku informavo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą apie savo norą pareikšti nuomonę kaip
amicus curiae
pagal Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalį ir Konkurencijos įstatymo 89h straipsnį. Be to, Komisija paprašė tuo tikslu nustatyti terminą ir pateikti jai dokumentus, reikalingus suprasti ginčą.
Per 2007 m. rugpjūčio 22 d. vykusį
Gerechtshof te Amsterdam
posėdį šalių pagrindinėje byloje ir Komisijos buvo paprašyta pareikšti nuomonę dėl to, ar Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalis Komisijai, veikiančiai savo iniciatyva, suteikia teisę pateikti rašytines pastabas nagrinėjant bylą šiame teisme.
Tokiomis aplinkybėmis
Gerechtshof te Amsterdam
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą:
„Ar <…> Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalis suteikia teisę Komisijai savo iniciatyva pateikti rašytines pastabas teismo procese, kuriame nagrinėjama, ar baudą, kurią Komisija dėl (Bendrijos) konkurencijos teisės pažeidimo skyrė
X KG
ir kurią pastaroji (iš dalies) perkėlė suinteresuotajai šaliai, galima atskaityti iš suinteresuotosios šalies 2002 m. gauto (apmokestinamojo) pelno?“
Dėl prejudicinio klausimo
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalis suteikia teisę Komisijai savo iniciatyva pateikti rašytines pastabas nacionaliniame teisme vykstančiame procese, kuriame nagrinėjama, ar baudos, kurią Komisija skyrė už EB 81 ar EB 82 straipsnio pažeidimą, arba jos dalies sumą galima atskaityti iš apmokestinamojo pelno.
Siekiant valstybėse narėse užtikrinti nuoseklų konkurencijos taisyklių taikymą, Reglamento Nr. 1/2003 IV skyriuje buvo nustatytas Komisijos, nacionalinių konkurencijos institucijų ir valstybių narių teismų bendradarbiavimo mechanizmas.
Šis bendradarbiavimas vyksta remiantis EB 10 straipsnyje, kuris reglamentuoja valstybių narių ir Bendrijos institucijų santykius, įtvirtintu lojalaus bendradarbiavimo principu. Teisingumo Teismas yra pripažinęs, kad Bendrijos institucijoms taikoma lojalaus bendradarbiavimo pareiga yra ypač svarbi, kai ji susijusi su valstybių narių teisminėmis institucijomis, kurios turi užtikrinti Bendrijos teisės taikymą ir laikymąsi nacionalinės teisės sistemoje (žr. 1990 m. liepos 13 d. Nutarties
Zwartveld ir kt.
, C-2/88 IMM, Rink. p. I-3365, 18 punktą).
Tokiais atvejais nacionaliniai teismai ir Komisija bei Bendrijos teismai veikia atsižvelgdami į jiems Sutartimi priskirtą vaidmenį (šia prasme žr. 2000 m. gruodžio 14 d. Sprendimo
Masterfoods ir HB
, C-344/98, Rink. p. I-11369, 56 punktą).
Reglamento Nr. 1/2003 11–14 straipsniai numato įvairias Komisijos ir nacionalinių konkurencijos institucijų bendradarbiavimo formas.
Šio reglamento 15 straipsnis „Bendradarbiavimas su nacionaliniais teismais“ nustato Komisijos ir valstybių narių teismų abipusio pasikeitimo informacija sistemą ir tam tikromis aplinkybėmis numato Komisijos ir valstybių narių konkurencijos institucijų galimybę dalyvauti nacionalinių teismų nagrinėjamose bylose.
Kaip nurodoma Reglamento Nr. 1/2003 21 konstatuojamojoje dalyje, Komisijos ir valstybių narių teismų bendradarbiavimo tvarka galioja visiems valstybių narių teismams, taikantiems EB 81 ar EB 82 straipsnius privačių asmenų bylose, kaip visuomenės interesais veikianti ar peržiūrinčio teismo funkcijas atliekanti institucija.
Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 1 dalyje, viena vertus, nustatyta, kad minėti teismai gali prašyti Komisijos perduoti jos turimą informaciją ar nuomonę Bendrijos konkurencijos taisyklių taikymo klausimais. Kita vertus, šio straipsnio 2 dalyje nurodoma, kad valstybės narės perduoda Komisijai kiekvieno nacionalinių teismų rašytinio sprendimo dėl EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymo kopiją.
Šio 15 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos pirmu ir antru sakiniais valstybių narių konkurencijos institucijoms suteikiama teisė, veikiant savo iniciatyva, raštu pateikti savo valstybės narės teismams pastabas dėl EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymo, o atitinkamam teismui leidus – žodines pastabas. Šios nuostatos trečiu ir ketvirtu sakiniais Komisijai irgi suteikiama teisė savo iniciatyva teikti valstybių narių teismams pastabas raštu, o atitinkamam teismui leidus – pastabas žodžiu, kai to reikalauja nuoseklus EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymas.
Taigi Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje numatyti du skirtingi dalyvavimo būdai, kurių taikymo sritis skirtinga: nacionalinių konkurencijos institucijų dalyvavimas savo valstybės narės teismuose EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymo klausimu ir Komisijos dalyvavimas valstybių narių teismuose, kai to reikalauja nuoseklus EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymas.
Keturi šios pastraipos sakiniai ir visų pirma tai, kad antras ir ketvirtas jos sakiniai yra beveik visiškai vienodi, rodo, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas ketino atskirti šiuos du atvejus, neatsižvelgiant į tai, kad jie yra toje pačioje pastraipoje.
Todėl pažodinis Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos aiškinimas verčia manyti, kad Komisijos teisė savo iniciatyva raštu pateikti pastabas valstybių narių teismams susieta su vienintele sąlyga – kad to reikalautų nuoseklus EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymas. Ši sąlyga gali būti tenkinama net ir tuo atveju, kai atitinkamos bylos dalykas nėra EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymas.
Šio aiškinimo nepaneigia Reglamento Nr. 1/2003 21 konstatuojamosios dalies ketvirtas sakinys, kuriame nurodoma, kad Komisija ir valstybių narių konkurencijos institucijos turi turėti galimybę pateikti pastabas žodžiu ar raštu teismams, taikantiems EB 81 ar EB 82 straipsnius. Šioje konstatuojamojoje dalyje paprasčiausia nurodoma tipinė situacija, neatmetant kitų atvejų, kuriais Komisija gali pareikšti nuomonę. Be to, nors reglamento konstatuojamoji dalis ir gali padėti aiškinti dėl teisės normos pateiktiną išaiškinimą, ji pati negali būti tokia norma (1989 m. liepos 13 d. Sprendimo
Casa Fleischhandels
, 215/88, Rink. p. 2789, 31 punktas ir 2005 m. lapkričio 24 d. Sprendimo
Deutsches Milch-Kontor
, C-136/04, Rink. p. I-10095, 32 punktas ir nurodyta teismo praktika).
Be to, priešingai nei teigia
X BV
ir Nyderlandų vyriausybė, šio sprendimo 30 punkte pateiktam Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos aiškinimui neprieštarauja Komisijos komunikato dėl Komisijos ir nacionalinių teismų bendradarbiavimo taikant EB sutarties 81 ir 82 straipsnius 31–35 punktai, kuriuose nurodoma, kad Komisija gali pateikti pastabas su EB 81 ar EB 82 straipsnių taikymu susijusiais klausimais. Iš tiesų šiame komunikate vartojama bendra sąvoka „su šių [EB 81 ar EB 82] straipsnių taikymu susijusiais klausimais“ reiškia Komisijos galimybę pateikti nacionaliniams teismams rašytines pastabas, kai to reikalauja nuoseklus EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymas. Bet kuriuo atveju Komisijos komunikato turinys negali būti viršesnis nei reglamento nuostatos.
Bendrijos teisė nustatė išbaigtą kartelių ir piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi kontrolės sistemą, kuri numato EB 81 ir EB 82 straipsniuose įtvirtintą draudimą ir remiantis EB 83 straipsniu skiriamą sankciją. Šie straipsniai turi būti suprantami kaip reikalavimų, kuriais siekiama uždrausti konkurenciją pažeidžiančius veiksmus ir skirti už juos sankcijas, visumos dalis.
Iš EB 83 straipsnio 2 dalies a punkto matyti, kad vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų, kurios gali būti skiriamos įmonėms taikant Bendrijos konkurencijos teisę, tikslas yra „užtikrinti, kad būtų laikomasi [EB] 81 straipsnio 1 dalyje ir [EB] 82 straipsnyje nurodytų draudimų“. Taigi minėto EB 83 straipsnio tikslas visų pirma yra užtikrinti kartelių ir piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi kontrolės veiksmingumą.
Komisijos diskrecija taikyti baudas įmonėms, kurios tyčia ar dėl neatsargumo pažeidžia EB 81 straipsnio 1 dalį arba EB 82 straipsnį, yra viena iš Komisijai suteiktų priemonių, leidžiančių įgyvendinti jai Bendrijos teisėje pavestą priežiūros funkciją (šia prasme žr. 1983 m. birželio 7 d. Sprendimo
Musique Diffusion française ir kt. prieš Komisiją
, 100/80–103/80, Rink. p. 1825, 105 punktą ir 2007 m. birželio 7 d. Sprendimo
Britannia Alloys & Chemicals prieš Komisiją
, C-76/06 P, Rink. p. I-4405, 22).
Todėl konkurenciją pažeidžiančių veiksmų draudimo principo ir sankcijų už jo nesilaikymą atsiejimas reikštų institucijų, kurioms pavesta prižiūrėti, kaip laikomasi šio draudimo ir skirti sankcijas už tokius veiksmus, veiksmų veiksmingumo panaikinimą. Taigi, jeigu EB 81 ir EB 82 straipsnių nuostatos būtų vienos, be EB 83 straipsnio 2 dalies a punkte numatytų prievartos priemonių, jos būtų neveiksmingos. Kaip nurodė generalinis advokatas savo išvados 38 punkte, baudas ir EB 81 ir EB 82 straipsnių taikymą sieja vidinis ryšys.
Taigi nacionalinių ar Bendrijos konkurencijos institucijų remiantis EB 83 straipsnio 2 dalies a punktu skirtų sankcijų veiksmingumas yra nuoseklaus EB 81 ir EB 82 straipsnių taikymo sąlyga.
Taigi vykstant procesui, kuris susijęs su EB 83 straipsnio 2 dalies a punkte numatytomis sankcijomis konkurenciją pažeidžiančių veiksmų srityje, sprendimas, kurį turi priimti bylą nagrinėjantis teismas, gali pažeisti šių sankcijų veiksmingumą ir dėl to kelia pavojų nuosekliam EB 81 ar EB 82 straipsnio taikymui.
Pagrindinėje byloje nagrinėjamomis aplinkybėmis yra akivaizdu, kad teisinio ginčo dėl galimybės mokesčių tikslais atskaityti dalį Komisijos skirtos baudos baigtis gali pažeisti Bendrijos konkurencijos institucijos skirtos sankcijos veiksmingumą. Iš tiesų Komisijos sprendimo, kuriuo ji skyrė baudą bendrovei, veiksmingumas gerokai sumažėtų, jeigu atitinkamai arba bent jau su ja susijusiai bendrovei būtų leista iš savo apmokestinamojo pelno atskaityti visą šios baudos sumą ar jos dalį, nes tokios galimybės pasekmė būtų dalinis tokios baudos naštos kompensavimas sumažinant mokesčių naštą.
Atsižvelgiant į visus šiuos samprotavimus matyti, jog Reglamento Nr. 1/2003 15 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos trečias sakinys turi būti aiškinamas taip, kad jis suteikia teisę Komisijai savo iniciatyva pateikti rašytines pastabas valstybės narės teismui byloje, kurioje nagrinėjama, ar baudos, kurią Komisija skyrė už EB 81 ar EB 82 straipsnio pažeidimą, arba jos dalies sumą galima atskaityti iš apmokestinamojo pelno.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo 15 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos trečias sakinys turi būti aiškinamas taip, kad jis suteikia teisę Europos Bendrijų Komisijai savo iniciatyva pateikti rašytines pastabas valstybės narės teismui byloje, kurioje nagrinėjama, ar baudos, kurią Komisija skyrė už EB 81 ar EB 82 straipsnio pažeidimą, arba jos dalies sumą galima atskaityti iš apmokestinamojo pelno.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: olandų.