CELEX: 62006FJ0074
Közszolgálat
Újrabeosztás
Elbocsátás
Indokolás

1.
Tisztviselők – Ideiglenes alkalmazottak – Határozatlan időre szóló szerződés megszüntetése – Indokolási kötelezettség – Terjedelem
(Személyzeti szabályzat, 25. cikk, második bekezdés; az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek, 11. cikk és
47. cikk, c) pont)
2.
Tisztviselők – Ideiglenes alkalmazottak – Határozatlan időre szóló szerződés megszüntetése – Az adminisztráció mérlegelési
jogköre
(Az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek, 47. cikk, c) pont és 49. cikk, (1) bekezdés)
3.
Tisztviselők – A szervezeti egységek szervezése – A személyi állomány beosztása
(Személyzeti szabályzat, 7. cikk)
1.
Semmilyen kényszerítő indok alapján nincs lehetőség az ideiglenes alkalmazottaknak – különösen, ha határozatlan időre szóló
szerződéssel rendelkeznek – az indokolatlan elbocsátás elleni védelemből történő kizárására, vagy – amennyiben szerződésük
határozott időre szól – a szerződés lejárta előtt történő elbocsátásukra. E tekintetben tehát a megfelelő védelem biztosítása
céljából lehetővé kell tenni egyrészt, hogy az érdekelt felek megbizonyosodhassanak jogos érdekeik tiszteletben tartásáról
vagy azok megsértéséről, és mérlegelhessék a jogorvoslat lehetőségét, másrészt hogy a bíróság elláthassa ellenőrző szerepét,
amelyhez viszont el kell ismerni, hogy az illetékes hatóságot indokolási kötelezettség terheli.
A határozatlan időre szóló szerződéssel foglalkoztatott alkalmazott elbocsátása esetén különös jelentősége van annak, hogy
ezen intézkedés indokolása főszabály szerint az említett határozattal azonos szövegben, írásban egyértelműen fel legyen tüntetve.
Ugyanis kizárólag e jogi aktus – amelynek jogszerűsége az elfogadás időpontjában vizsgálandó – jeleníti meg az intézmény határozatát.
Ugyanakkor az elbocsátás indokainak előadására vonatkozó kötelezettséget akkor is teljesítettnek lehet tekinteni, ha az érdekeltet
ezen indokokról a hivatali elöljárójával való megbeszélések során megfelelően tájékoztatták, és ha a munkaszerződés megkötésére
jogosult hatóság határozatát röviddel az említett megbeszélések után hozták meg. Az említett hatóság adott esetben – az érdekelt
által benyújtott panaszra adott válaszában – ki is egészítheti ezt az indokolást.
A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság igen széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik az elbocsátások terén, következésképpen
a közösségi bíróság felülvizsgálata a nyilvánvaló mérlegelési hiba és a hatáskörrel való visszaélés hiányának vizsgálatára
korlátozódik.
(lásd a 49., 51. és 84. pontot)
Hivatkozás:
az Elsőfokú Bíróság T‑223/99. sz., Dejaiffe kontra OHIM ügyben 2000. december 12‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2000., I‑A‑277. o.
és II‑1267. o.) 53. pontja; T‑7/01. sz., Pyres kontra Bizottság ügyben 2003. február 6‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2003.,
I‑A‑37. o. és II‑239. o.) 50. pontja;
a Közszolgálati Törvényszék F‑1/05. sz., Landgren kontra Európai Képzési Alapítvány ügyben 2006. október 26‑án hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2006., I‑A‑1‑123. o. és II‑A‑1‑459. o.), 73–75. és 79. pontja, az ítélettel szemben T‑404/06. P. ügyszám alatt fellebbezés
van folyamatban az Elsőfokú Bíróság előtt.
2.
A munkaszerződés megkötésére jogosult hatóság széles mérlegelési jogkörére tekintettel, olyan hiba esetén, amely igazolhatja
az ideiglenes alkalmazott elbocsátását, az említett hatóságot semmis sem kötelezi arra, hogy vele szemben fegyelmi eljárást
indítson ahelyett, hogy az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 47. cikkének c) pontjában előírt egyoldalú
szerződésbontás lehetőségéhez folyamodjon. E hatóság az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 49. cikkének
(1) bekezdése alapján kizárólag akkor köteles a személyzeti szabályzat IX. mellékletében előírt és analógia útján az ideiglenes
alkalmazottakra is alkalmazandó fegyelmi eljárás lefolytatására, ha felmondási idő nélkül kívánja elbocsátani a kötelezettségeit
súlyosan megszegő ideiglenes alkalmazottat. Ráadásul semmi sem akadályozza meg az adminisztrációt abban, hogy akár az ideiglenes
alkalmazott szerződésének felmondási idővel történő megszüntetése esetén indítson fegyelmi eljárást, ha később úgy tűnik,
hogy az érdekeltnek felrótt tények kellően súlyosak az ilyen eljárás megindításához.
(lásd a 115. és 116. pontot)
3.
A valamely tisztviselőnek megszabott feladatkör módosítása esetében a besorolási fokozat és a munkakör közötti megfelelés
szabálya nem az érintett jelenlegi és korábbi feladatkörének, hanem jelenlegi feladatköre és a hivatali szervezetbeli besorolási
fokozata összehasonlítását vonja maga után.
Ráadásul ahhoz, hogy valamely újrabesorolási intézkedés sértse a besorolási fokozat és a munkakör megfelelésének szabályát,
nem elégséges az, hogy ezen intézkedés a tisztviselő feladatainak változását vagy akár bármilyen szintű csökkenését vonja
maga után, hanem az szükséges, hogy az új feladatkör összességében nyilvánvalóan elmaradjon a besorolási fokozatának és munkakörének
megfelelő feladatkörtől, figyelembe véve annak jellegét, jelentőségét és terjedelmét.
(lásd a 142. és 143. pontot)
Hivatkozás:
a Bíróság 19/87. sz., Hecq kontra Bizottság ügyben 1988. március 23‑án hozott ítéletének (EBHT 1988., 1681. o.) 7. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑59/91. és T‑79/91. sz., Eppe kontra Bizottság egyesített ügyekben 1992. július 10‑én hozott ítéletének
(EBHT 1992., II‑2061. o.) 49. pontja; T‑78/96. és T‑170/96. sz., W kontra Bizottság egyesített ügyekben 1998. május 28‑án
hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 1998., I‑A‑239. o. és II‑745. o.) 104.pontja; T‑51/01. sz., Fronia kontra Bizottság ügyben 2002.
április 16‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2002., I‑A‑43. o. és II‑187. o.) 53. pontja; T‑325/02. sz., Soubies kontra Bizottság
2004. szeptember 21‑én hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2004., I‑A‑241. o. és II‑1067. o.) 55. pontja.