CELEX: 62006FJ0107
Javni uslužbenci
Uradniki
Napredovanje

Uradniki – Napredovanje – Primerjalna ocena uspešnosti
Kadar organ za imenovanja, opravi primerjalno oceno uspešnosti kandidatov za napredovanje na podlagi člena 45 Kadrovskih predpisov,
mora skrbno in nepristransko preučiti vse upoštevne elemente o vsakem uradniku.
Dejstvo, da je bil uradnik predlagan za napredovanje v prejšnjih napredovalnih obdobjih, vendar brez učinka, je element, ki
ga je treba upoštevati. To dejstvo je namreč pomemben element delovne uspešnosti, če se zasluge uradnika med tem niso zmanjšale.
Obveznost tega upoštevanja je potrjena s Splošnimi določbami za izvajanje člena 45 Kadrovskih predpisov, ki jih je sprejela
Komisija in v katerih je določeno, da je treba napredovanje odobriti po primerjavi individualne delovne uspešnosti, ocenjene
v daljšem obdobju.
Sicer bi neupoštevanje teh prejšnjih predlogov lahko povzročilo, da bi se različni položaji obravnavali enako.
Če bi se izkazalo, da merila za dodelitev prednostnih točk, ki jih je upošteval odbor za napredovanja, ovirajo upoštevanje
tega posebnega vidika delovne uspešnosti, bi moral organ za imenovanja, ki mora upoštevati višja pravna pravila, zavrniti
uporabo navedenih meril.
(Glej točke 67, 68, od 71 do 76 in 103.)
Napotitev na:
Sodišče: 21. november 1991, Technische Universität München, C-269/90, Recueil, str. I-5469, točka 14;
Sodišče prve stopnje: 11. december 1991, Frederiksen proti Parlamentu, T‑169/89, Recueil, str. II‑1403, točka 69; 4. maj 2005,
Sena proti EASA, T‑30/04, ZOdl. JU, str. I‑A‑113 in II‑519, točka 80; 15. september 2005, Casini proti Komisiji, T‑132/03,
ZOdl. JU, str. I‑A‑253 in II‑1169, točka 69; 6. junij 2007, Parlante proti Komisiji, T‑432/04, še neobjavljena v ZOdl. JU,
točka 97.