CELEX: 62002TJ0138
Dumping
Dovoz feromolybdénu s pôvodom v Číne
Odňatie štatútu podniku pôsobiaceho v podmienkach trhového hospodárstva
Článok 2 ods. 7 písm. b) a c) a článok 6 ods. 1 nariadenia (ES) č. 384/96

Právny rámec
Článok 2 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi
Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1; Mim. vyd. 11/010, s. 45, ďalej len „základné nariadenie“), je nazvaný
„Vymedzenie dumpingu“.
Na účely vymedzenia dumpingu článok 2 základného nariadenia stanovuje vo svojich odsekoch 1 až 6 všeobecné pravidlá týkajúce
sa metódy určenia výšky „normálnej hodnoty“ v zmysle článku 1 ods. 2 základného nariadenia.
Článok 2 ods. 7 základného nariadenia stanovuje osobitné pravidlo v súvislosti s metódou určenia tejto normálnej hodnoty pre
dovoz pochádzajúci z krajín, ktoré nemajú trhové hospodárstvo. Písmeno a) tohto ustanovenia zmeneného a doplneného nariadením
Rady (ES) č. 905/98 z 27. apríla 1998 (Ú. v. ES L 128, s. 18; Mim. vyd. 11/010, s. 111) a nariadenia Rady (ES) č. 2238/2000
z 9. októbra 2000 (Ú. v. ES L 257, s. 2; Mim. vyd. 11/010, s. 116), v čase začatia konania, ktoré viedlo k vydaniu nariadenia
napadnutého v tejto veci, znie takto:
„V prípade dovozov z krajín s iným ako trhovým hospodárstvom sa normálna hodnota určí na základe ceny alebo vytvorenej hodnoty
v tretej krajine s trhovým hospodárstvom alebo na základe ceny z takejto tretej krajiny voči iným krajinám vrátane spoločenstva,
alebo ak toto nie je možné, na inom odôvodnenom základe…“
Ustanovenia odseku 7 písm. b) a c) článku 2 základného nariadenia predstavujú výnimku z ustanovení článku 7 písm. a) tohto
nariadenia. Tieto ustanovenia stanovujú, že:
„b)      V antidumpingovom prešetrovaní, ktoré sa týka dovozu tovarov z… Čínskej ľudovej republiky…, sa normálna hodnota určí v súlade
s odsekmi 1 až 6 [článku 2 základného nariadenia], ak sa na základe riadne preukázateľných tvrdení jedného alebo niekoľkých
výrobcov, ktorí podliehajú prešetrovaniu a v súlade s kritériami a postupmi ustanovenými v písmene c) preukáže, že u tohto
výrobcu resp. výrobcov prevládajú… podmienky trhového hospodárstva. V opačnom prípade sa uplatňujú pravidlá, ktoré sú ustanovené
v písmene a).
c)      Tvrdenie v zmysle [odseku 7, písmena b)] musí byť v písomnej forme a musí obsahovať dostatok dôkazov o tom, že výrobca pôsobí
v podmienkach trhového hospodárstva, t. j. ak:
–        rozhodnutia firiem, ktoré sa týkajú cien, nákladov a vstupov, vrátane napr. surovín, nákladov na technológiu a mzdových nákladov,
výstupov, tržieb a investícií, sú prijaté ako odozvy na signály trhu, ktoré odrážajú ponuku a dopyt a bez podstatného vplyvu
štátu v tomto ohľade a náklady na hlavné vstupy podstatným spôsobom odrážajú trhové hodnoty;
–        …
Určenie, či výrobca spĺňa vyššie uvedené kritériá [pod písmenom c)], sa prijme do troch mesiacov od začatia prešetrovania
na základe osobitných konzultácií Poradného výboru a potom, ako výrobné odvetvie Spoločenstva dostalo príležitosť vyjadriť
svoje pripomienky. Toto určenie zostane v platnosti až do konca prešetrovania.“
Ďalej článok 6 ods. 1 základného nariadenia stanovuje, že:
„Po začatí konania Komisia… začne prešetrovanie na úrovni Spoločenstva. Toto prešetrovanie sa vzťahuje na dumping aj ujmu,
pričom obe tieto skutočnosti sa skúmajú súčasne. Na účely reprezentatívneho zistenia sa stanoví obdobie prešetrovania, ktoré
v prípade dumpingu trvá bežne najmenej šesť mesiacov bezprostredne pred začatím konania. Informácie vzťahujúce sa na obdobie,
ktoré nasleduje po období prešetrovania, sa nezohľadnia.“
Nakoniec článok 11 ods. 3 základného nariadenia uvádza:
„Potrebu pokračovať v ukladaní opatrení možno taktiež preskúmať, ak je to opodstatnené, z podnetu Komisie alebo na žiadosť
členského štátu, alebo za predpokladu, že uplynulo primerané obdobie, alebo minimálne jeden rok od uloženia konečného opatrenia,
na žiadosť ľubovoľného vývozcu alebo dovozcu, alebo výrobcov Spoločenstva, ktorá obsahuje dostatočné dôkazy odôvodňujúce potrebu
takéhoto predbežného preskúmania.
Predbežné preskúmanie sa začne, ak… existujúce opatrenie nie je alebo už nie je odôvodnené na kompenzáciu dumpingu, ktorý
spôsobuje ujmu…“

Okolnosti predchádzajúce sporu
Žalobkyňa je čínskou spoločnosťou, ktorá vyrába a vyváža feromolybdén, a to najmä do Európskeho spoločenstva.
Dňa 9. novembra 2000 uverejnila Komisia oznámenie o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozu feromolybdénu s pôvodom
v Číne (Ú. v. ES C 320, s. 3).
Prešetrovanie začaté v rámci tohto konania sa vzťahovalo na obdobie od 1. októbra 1999 do 30. septembra 2000 (ďalej len „obdobie
prešetrovania“).
Pri začatí konania zaslala Komisia dotknutým podnikom dotazník týkajúci sa štatútu podniku pôsobiaceho v podmienkach trhového
hospodárstva podľa článku 2 ods. 7 písm. b) a c) základného nariadenia. Žalobkyňa vyplnila takýto dotazník a žiadala o priznanie
tohto štatútu. Listom z 21. marca 2001 Komisia vyhovela tejto žiadosti.
Dňa 3. augusta 2001 prijala Komisia nariadenie (ES) č. 1612/2001, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovozy feromolybdénu
s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. ES L 214, s. 3, ďalej len „dočasné nariadenie“). Odôvodnenie č. 24 tohto nariadenia
uvádzalo, že výlučne žalobkyňa spĺňala podmienky na priznanie štatútu podniku pôsobiaceho v podmienkach trhového hospodárstva.
Sadzba dočasného cla stanoveného na základe článku 1 dočasného nariadenia bola v prípade žalobkyne určená na 3,6 %. V prípade
troch ďalších dotknutých podnikov bola sadzba dočasného cla stanovená na 9,8, 12,7 a 17,2 %. V prípade všetkých ostatných
dotknutých podnikov bola sadzba stanovená na 26,3 %.
Dňa 28. januára 2002 prijala Rada na návrh Komisie nariadenie (ES) č. 215/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ukladá konečné
antidumpingové clo na dovozy feromolybdénu s pôvodom v Čínskej ľudovej republike (Ú. v. ES L 35, s. 1; Mim. vyd. 11/040, s. 360,
ďalej len „napadnuté nariadenie“). Odôvodnenia č. 11 až 17 napadnutého nariadenia uvádzajú:
„(11) Bolo zistené, že Čínska komora pre obchod a minerálne kovy (CCCMC) zorganizovala stretnutie krátko po uverejnení dočasného
nariadenia, na ktorom bolo vytvorené zoskupenie čínskych výrobcov feromolybdénu… Posudzovaným výrobcom boli udelené osobitné
vývozné kvóty, ktoré boli pravdepodobne určené podľa úrovne ich dočasných antidumpingových ciel… Spoločnosti, ktorej bolo
udelené MET [bol udelený štatút trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
] a mala najnižšie clo (3,6 %) [teda žalobkyni], bola udelená vývozná kvóta, ktorá prevyšovala jej výrobnú kapacitu… Okrem
toho skupina uviedla ako svoj cieľ vyhnúť sa antidumpingovým clám.
(12) Všetkým posudzovaným stranám… bola… poskytnutá príležitosť reagovať na tieto zistenia. Odpovede boli následne obdržané
od všetkých strán okrem obchodnej komory…
(13) Príslušné dojednanie… evidentne nie je v súlade s kritériom voľného určovania vývozných cien a množstiev, ktoré musí
byť splnené pre udelenie alebo zachovanie IT [štatútu trhového hospodárstva… –
neoficiálny preklad
]. Okrem toho tieto vývozné obmedzenia, ktoré boli prijaté pod záštitou obchodnej komory na základe dohody s viacerými štátnymi
podnikmi, jasne naznačujú významný štátny vplyv a vážne riziko obchádzania ciel. Takáto dohoda je jasným a vedomým pokusom
o smerovanie vývozu jednej spoločnosti cez inú spoločnosť s nižším antidumpingovým clom s cieľom vyhýbania sa týmto clám…
(15) Pokiaľ ide o MET [o štatút trhového hospodárstva… –
neoficiálny preklad
] udelené[ý] jednej spolupracujúcej spoločnosti, treba pripomenúť, že spoločnosť vo svojej odpovedi v dotazníku uviedla, že
jej rozhodnutia týkajúce sa okrem iného cien, produkcie a predaja boli prijaté v reakcii na trhové signály, ktoré naznačovali
ponuku a dopyt bez významného štátneho zásahu. Taktiež treba zdôrazniť, že udelenie MET [štatútu trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
] musí byť v súlade s uplatňovanými ustanoveniami článku 2 ods. 7 základného nariadenia a založené na dôkazoch, že výrobca
pôsobí v podmienkach trhovej ekonomiky. V tomto prípade však [žalobkyňa] prispôsobuje svoje operácie a obchodné rozhodnutia
nielen spoločnostiam, ktoré nespĺňajú kritéria MET [udelenia štatútu trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
], ale aj štátnym podnikom, ktoré nespolupracovali pri skúmaní… Toto je evidentne v rozpore s jej predchádzajúcimi vyhláseniami
a v nesúlade s jedným z hlavných kritérií pre udelenie MET [štatútu trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
], podľa ktorých okrem iného sa rozhodnutia o cenách, produkcii a predaji prijímajú v reakcii na trhové signály.
(16) Pri posudzovaní, či má byť spoločnosti udelené MET [udelený štatút trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
] alebo nie, závery Komisie vychádzajú väčšinou zo situácie počas obdobia skúmania (IP) [počas obdobia prešetrovania –
neoficiálny preklad
]. Ak počas tohto obdobia boli splnené kritéria uvedené v článku 2 ods. 7 základného nariadenia, Komisia môže odôvodnene predpokladať,
že táto spoločnosť bude v budúcnosti pôsobiť s dostatočným stupňom nezávislosti od štátu a podľa štandardov trhovej ekonomiky.
V tomto prípade však spoločnosť, ktorá počas IP [počas obdobia prešetrovania –
neoficiálny preklad
] pôsobila v súlade so štandardmi trhovej ekonomiky, zmenila svoje konanie, pretože dostala individuálne dumpingové rozpätie.
Z toho vyplýva, že táto spoločnosť už nepôsobí v súlade s princípmi trhovej ekonomiky v súlade s článkom 2 ods. 7 základného
nariadenia, ale že podlieha vonkajším zásahom a že sa zúčastňuje na vývozných obmedzeniach týkajúcich sa cien a množstiev.
Taktiež sa zdá, že táto spoločnosť nepôsobí bez významného štátneho zásahu. Zatiaľ čo informácie týkajúce sa obdobia nasledujúceho
po IP [po období prešetrovania –
neoficiálny preklad
] sa bežne nemajú zohľadňovať, za týchto výnimočných okolností je primerané zohľadňovať tento nový vývoj, v dôsledku ktorého
sú predchádzajúce závery preukázateľne nepodložené.
(17) Vzhľadom na tieto nové informácie bol teda vyvodený záver, že zistenia o MET [o udelení štatútu trhového hospodárstva
–
neoficiálny preklad
] týkajúceho sa tejto spoločnosti nemôžu ďalej platiť. Okrem toho pre túto spoločnosť už nie je primerané individuálne clo.
MET, ktoré bolo predtým udelené [Štatút trhového hospodárstva, ktorý bol predtým udelený –
neoficiálny preklad
] spoločnosti Nanjing Metalink sa týmto ruší a spoločnosť bude odteraz podliehať celoštátnemu rozpätiu pre Čínu.“
Články 1 a 2 napadnutého nariadenia stanovujú:
„Článok 1
1.      Týmto sa zavádza konečné antidumpingové clo na dovozy feromolybdénu… s pôvodom v Čínskej ľudovej republike.
2.      Sadzba konečného antidumpingového cla uplatňovaná na čistú franko cenu na hranici Spoločenstva pred zaplatením cla je 22,5 %
pre výrobok popísaný v odseku 1.
…
Článok 2
Sumy zabezpečené dočasným antidumpingovým clom uloženým podľa dočasného nariadenia Komisie budú s konečnou platnosťou vybrané
podľa sadzby uloženého cla uvedeného v článku 1 alebo podľa sadzby dočasného cla, ak je nižšia. Sumy zabezpečené nad rámec
konečných ciel budú uvoľnené. [Sumy uložené ako zábezpeka úhrady dočasného antidumpingového cla podľa dočasného nariadenia
budú s konečnou platnosťou vybrané podľa sadzby cla stanovenej v článku 1 alebo podľa sadby dočasných ciel, ak by tieto sadzby
boli nižšie. Sumy uložené ako zábezpeka za výrobky, ktoré nepodliehajú clu, a sumy presahujúce konečnú sadbu antidumpingového
cla budú uvoľnené. –
neoficiálny preklad
]“

Konanie
Žalobkyňa návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 26. apríla 2002 podala žalobu, na základe ktorej sa začalo toto
konanie.
Dňa 4. júla 2002 podala Rada svoje vyjadrenie k žalobe.
Dňa 6. augusta 2002 podala Komisia návrh na vstup vedľajšieho účastníka do konania na podporu Rady.
Dňa 3. septembra 2002 podala žalobkyňa repliku.
Uznesením zo 7. októbra 2002 predseda rozšírenej druhej komory Súdu prvého stupňa vyhovel návrhu na vstup Komisie ako vedľajšieho
účastníka do konania. Komisia sa však vzdala svojho práva podať vyjadrenie vedľajšieho účastníka konania.
Dňa 23. októbra 2002 podala Rada dupliku.
Listami z 27. novembra a 19. decembra 2003 Rada na žiadosť Súdu prvého stupňa doručila prílohy vyjadrenia k žalobe. Predseda
druhej komory Súdneho dvora následne stanovil lehotu, v ktorej bolo žalobkyni umožnené doplniť repliku v prípade, že by tieto
prílohy obsahovali nové skutočnosti. Žalobkyňa však svoje pripomienky nepodala.
Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na písomné a ústne otázky Súdu prvého stupňa boli vypočuté počas pojednávania 16. novembra
2004.

Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–        zrušil článok 1 napadnutého nariadenia v časti, kde zavádza antidumpingové clo na dovozy feromolybdénu podchádzajúceho z jej
výroby,
–        zaviazal Radu na náhradu trov konania.
Rada podporovaná Komisiou navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
–        zamietol žalobu,
–        zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.

Právny stav
Na podporu svojej žaloby uvádza žalobkyňa dva žalobné dôvody. Prvý sa delí na dve časti, z ktorých jedna sa zakladá na porušení
článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a druhá na porušení článku 6 ods. 1 základného nariadenia. Druhý žalobný dôvod
sa zakladá na skutočnosti, že Rada prekročila svoje právomoci.

Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyňa úvodom zdôrazňuje, že namieta proti skutočnostiam opísaným v napadnutom nariadení vo vzťahu k štatútu podniku pôsobiaceho
v trhovom hospodárstve. Skutočnosť, že im nevenovala žalobný dôvod, nemožno vykladať ako uznanie týchto skutočností.
Rada podporovaná Komisiou odpovedá, že skutočnosti opísané v napadnutom nariadení je potrebné považovať za presné, keďže žalobkyňa
neprikladá ich napadnutiu žiadne právne následky.
O prvom žalobnom dôvode
–       O prvej časti založenej na porušení článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia
Žalobkyňa tvrdí, že Rada tým, že jej odňala štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, ktorý jej bol priznaný počas
prešetrovania, porušila článok 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia, pretože posledná veta tohto ustanovenia bez výnimky
stanovuje, že riešenie prijaté vo vzťahu k štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve ostáva účinné počas celého prešetrovania.
Žalobkyňa tvrdí, že článok 11 ods. 3 základného nariadenia upravuje zjavne primeraný spôsob postupu pri preskúmaní predchádzajúcich
opatrení, a to kedykoľvek a na návrh inštitúcií, ktorý by mal zaručovať dodržanie procesných pravidiel základného nariadenia.
Rada podporovaná Komisiou napáda dôvodnosť tejto časti.
–       O druhej časti založenej na porušení článku 6 ods. 1 základného nariadenia
Žalobkyňa tvrdí, že Rada tým, že pri odňatí štatútu podniku pôsobiaceho v podmienkach trhového hospodárstva žalobkyni a pri
stanovení mierne zvýšených antidumpingových ciel na dovozy feromolybdénu pochádzajúceho z jej výroby vychádzala zo skutkových
okolností, ktoré nastali po období prešetrovania, porušila článok 6 ods. 1 základného nariadenia.
Rozsudky Súdu prvého stupňa z 11. júla 1996, Sinochem Heilongjiang/Rada (T‑161/94, Zb. s. II‑695), a z 20. júna 2001, Euroalliages/Komisia
(T‑188/99, Zb. s. II‑1757), uvádzajú, že pojem „bežne“ nachádzajúci sa v článku 6 ods. 1 základného nariadenia sa týka len
prípadov, keď sa na účely zavedenia alebo zachovania antidumpingových ciel zohľadnia údaje získané po prešetrení.
Žalobkyňa upresňuje, že z týchto rozsudkov vyplýva, že Súd prvého stupňa prikladá najväčšiu dôležitosť tomu, že na to, aby
antidumpingové clá mohli byť zavedené alebo zachované, je potrebné, aby v rámci prešetrenia došlo k zisteniu relevantných
skutočností, čo sa v prejednávanom prípade nestalo.
Rada podporovaná Komisiou napáda dôvodnosť tejto časti.
O druhom žalobnom dôvode založenom na skutočnosti, že Rada údajne prekročila svoje právomoci
Žalobkyňa tvrdí, že Rada tým, že jej odňala štatút podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, ktorý jej bol priznaný počas
prešetrovania, prekročila svoje právomoci, keďže základné nariadenie neupravuje konanie týkajúce sa takéhoto odňatia počas
prešetrovania, ba práve naopak, článok 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia výslovne zakazuje takéto odňatie.
Rada podporovaná Komisiou napáda dôvodnosť tohto žalobného dôvodu.

Posúdenie Súdom prvého stupňa
Úvodné pripomienky
Je potrebné konštatovať, že prvá časť prvého žalobného dôvodu vyplýva zo skutočnosti, že Rada sa tým, že odňala štatút priznaný
žalobkyni, mala dopustiť porušenia článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia, a že druhý žalobný dôvod vyplýva zo skutočnosti,
že Rada údajne týmto svojím konaním prekročila svoje právomoci.
Hoci, ak by sa dospelo k záveru, že Rada tým, že žalobkyni odňala priznaný štatút, porušila článok 2 ods. 7 písm. c) základného
nariadenia, muselo by sa taktiež dospieť k záveru, že týmto konaním prekročila svoje právomoci. A naopak, ak by sa zistilo,
že Rada neporušila toto ustanovenie, vyplývalo by z toho, že v tomto prípade ani neprekročila svoje právomoci.
V dôsledku toho, keďže druhý žalobný dôvod, tak ako podotýka Rada, ničím nedopĺňa prvú časť prvého žalobného dôvodu, je potrebné
ich skúmať spoločne.
O výhradách uvedených v rámci prvej časti prvého žalobného dôvodu a druhého žalobného dôvodu, založených na porušení článku
2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a prekročení právomoci
Najskôr je potrebné zdôrazniť, že z článku 2 ods. 7 písm. b) základného nariadenia vyplýva, že metóda určenia normálnej hodnoty
sa líši v závislosti od toho, či dotknutí výrobcovia preukážu alebo nepreukážu, že spĺňajú kritériá uvedené v článku 2 ods. 7
písm. c) tohto nariadenia, a teda že podmienky trhového hospodárstva v súvislosti s nimi prevažujú. Preto, pokiaľ sa zistí,
že výrobca pôsobí v podmienkach trhového hospodárstva, normálna hodnota jeho výrobkov sa určuje v súlade s pravidlami, ktoré
sa uplatňujú v krajinách s trhovým hospodárstvom, uvedenými v článku 2 ods. 1 až 6 základného nariadenia. Naopak, ak sa nezistí,
že výrobca pôsobí v podmienkach trhového hospodárstva, určí sa normálna hodnota podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného
nariadenia.
V tomto ohľade je potrebné zdôrazniť, že metóda určenia normálnej hodnoty výrobku, ktorá je upravená v článku 2 ods. 7 písm. b)
základného nariadenia, je výnimkou z osobitnej metódy stanovenej na tieto účely v článku 2 ods. 7 písm. a), pričom táto osobitná
metóda sa v zásade uplatňuje v prípade dovozov do tuzemska z krajín, ktoré nemajú trhové hospodárstvo (rozsudok Súdu prvého
stupňa z 28. októbra 2004, Shanghai Teraoka Electronic/Rada, T‑35/01, Zb. s. II‑3663, bod 50).
Pôvodné znenie článku 2 ods. 7 základného nariadenia bolo zmenené nariadením č. 905/98, neskôr nariadením č. 2238/2000, keďže
Rada zistila, že reformy uskutočnené v niektorých krajinách, medzi ktoré patrí aj Čína, podstatným spôsobom zmenili hospodárstvo
týchto krajín a viedli k objaveniu sa podnikov podliehajúcich podmienkam trhového hospodárstva. Preto piate odôvodnenie preambuly
nariadenia č. 905/98 kladie dôležitosť na preskúmanie antidumpingovej praxe uskutočňovanej vo vzťahu k týmto krajinám, pričom
upresňuje, že normálnu hodnotu výrobku možno určiť v súlade s pravidlami uplatňovanými v krajinách s trhovým hospodárstvom
v prípade, keď možno preukázať, že u jedného alebo viacerých výrobcov, ktorí sú predmetom vyšetrovania týkajúceho sa výroby
a predaja dotknutého výrobku, prevažujú podmienky trhového hospodárstva. Podľa šiesteho odôvodnenia tohto nariadenia „zisťovanie,
či prevládajú trhové podmienky, sa vykoná na základe riadne preukázateľných tvrdení jedného alebo viacerých výrobcov, ktorí
podliehajú prešetrovaniu a chcú využívať možnosť určenia normálnej hodnoty [dotknutého výrobku] na základe pravidiel uplatňovaných
pre krajiny s trhovým hospodárstvom“ (rozsudok Shanghai Teraoka Electronic/Rada, už citovaný, bod 51).
Tak ako poukazuje Rada, akonáhle rozhodne o výbere metódy používanej na výpočet normálnej hodnoty, riešenie otázky, či predmetný
výrobca vykonáva svoju činnosť v podmienkach trhového hospodárstva, má vplyv na výpočet dumpingovej marže, a teda na výšku
konečného antidumpingového cla uloženého Radou. Navyše udelenie štatútu spoločnosti pôsobiacej v trhovom hospodárstve zahŕňa
taktiež dôsledky týkajúce sa spôsobu, ktorým je prešetrovanie vedené, keďže akonáhle sa uplatňujú odseky 1 až 6 článku 2 základného
nariadenia, Komisia stanoví normálnu hodnotu na základe informácií poskytnutých predmetným vývozcom, pričom môže na tento
účel overiť ich správnosť. Inak je tomu však v prípade, keď normálna hodnota je určená podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného
nariadenia.
To je dôvodom, prečo posledný pododsek článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia stanovuje, že o otázke, či predmetný
výrobca vykonáva svoju činnosť v podmienkach trhového hospodárstva, musí byť rozhodnuté do troch mesiacov od začatia konania
a že prijaté riešenie musí ostať platné počas celého prešetrovania. Cieľom tohto ustanovenia je najmä zabezpečiť, aby o tejto
otázke nebolo rozhodnuté v závislosti od jej vplyvu na výpočet dumpingovej marže. Preto posledná veta článku 2 ods. 7 písm. c)
základného nariadenia odporuje tomu, aby inštitúcie prehodnocovali informácie, ktorými disponovali už pri pôvodnom určovaní
štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve.
Z tohto dôvodu posledná veta článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia nemôže viesť k tomu, aby bola normálna hodnota
určovaná podľa pravidiel uplatňovaných v krajinách s trhovým hospodárstvom, ak sa počas prešetrovania, prípadne po stanovení
prechodných opatrení, ukáže, že dotknutý účastník konania nepôsobí v podmienkach trhového hospodárstva v zmysle článku 2 ods. 7
písm. c) základného nariadenia.
Odsek 7 písm. a) článku 2 základného nariadenia stanovuje osobitnú metódu na určenie normálnej hodnoty v prípade dovozov do
tuzemska z krajín, ktoré nemajú trhové hospodárstvo, práve z dôvodu, že informácie, na ktorých sa zakladalo určenie normálnej
hodnoty, tak ako ju upravujú odseky 1 až 6 tohto článku, nie sú považované za spoľahlivé dôkazy na účely výpočtu normálnej
hodnoty. Aj keď odsek 7 písm. b) článku 2 základného nariadenia upravuje pre určité krajiny výnimku zo spôsobu určovania normálnej
hodnoty uvedenej v odseku 7 písm. a), táto výnimka musí byť vykladaná prísne (rozsudok Shanghai Teraoka Electronic/Rada, už
citovaný, bod 50), a preto ju nemožno uplatniť v prípade, keď sa v dôsledku zmien skutkových okolností alebo objavenia sa
nových dôkazov, ktoré nemohli byť Komisii rozumne známe počas určovania štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve,
v priebehu troch mesiacov od začatia antidumpingového konania ukáže, že predmetný výrobca nespĺňa podmienky, ktorým musí vyhovieť
podnik vykonávajúci svoju činnosť v podmienkach trhového hospodárstva.
Vzhľadom na predchádzajúce je potrebné poslednú vetu článku 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia vykladať v tom zmysle,
že zakazuje inštitúciám prehodnocovať dôkazy, ktorými disponovali v rámci pôvodného určovania štatútu podniku pôsobiaceho
v trhovom hospodárstve. Toto ustanovenie v žiadnom prípade však neodporuje tomu, aby sa priznanie štatútu podniku pôsobiaceho
v trhovom hospodárstve nezachovalo, pokiaľ v dôsledku zmeny skutkových okolností, na základe ktorých bol tento štatút priznaný,
nemožno dospieť k zisteniu, že predmetný výrobca vykonáva svoju činnosť v podmienkach trhového hospodárstva.
V prejednávanej veci je potrebné zdôrazniť, že v napadnutom nariadení sa konštatovalo, že zanedlho po uložení dočasných antidumpingových
ciel sa žalobkyňa zúčastnila na zoskupení čínskych výrobcov feromolybdénu zorganizovanom pod záštitou Čínskej komory pre obchod
a minerálne kovy, v rámci ktorého boli posudzovaným výrobcom udelené osobitné vývozné kvóty, ktoré boli pravdepodobne určené
podľa úrovne ich dočasných antidumpingových ciel.
V odôvodnení č. 15 napadnutého nariadenia Rada zdôraznila, že napriek tomu, že žalobkyňa uvádzala, „že jej rozhodnutia týkajúce
sa okrem iného cien, produkcie a predaja boli prijaté v reakcii na trhové signály… bez významného štátneho zásahu“, žalobkyňa
týmito rozhodnutiami predsa len „[prispôsobila] svoje operácie a obchodné rozhodnutia nielen spoločnostiam, ktoré nespĺňajú
kritéria MET [udelenia štatútu trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
], ale aj štátnym podnikom, ktoré nespolupracovali pri skúmaní“, a „okrem toho sa [zdalo], že [bola] ochotná súhlasiť s vývozom
výrobkov, na ktoré [nemala] výrobné kapacity, za minimálne ceny určené skupinou“. Rada sa preto domnievala, že „toto [bolo]
evidentne v rozpore s jej predchádzajúcimi vyhláseniami a v nesúlade s jedným z hlavných kritérií na udelenie MET [udelenie
štatútu trhového hospodárstva –
neoficiálny preklad
], podľa ktorých okrem iného sa rozhodnutia o cenách, produkcii a predaji prijímajú v reakcii na trhové signály“.
V odôvodnení 16 napadnutého nariadenia Rada ďalej uviedla:
„[Žalobkyňa], ktorá počas IP [počas obdobia prešetrovania –
neoficiálny preklad
] pôsobila v súlade so štandardmi [uvedenými v článku 2 ods. 7 základného nariadenia], zmenila svoje konanie, pretože dostala
individuálne dumpingové rozpätie. Z toho vyplýva, že táto spoločnosť už nepôsobí v súlade s princípmi trhovej ekonomiky v súlade
s článkom 2 ods. 7 [písm. c)] základného nariadenia, ale že podlieha vonkajším zásahom a že sa zúčastňuje na vývozných obmedzeniach
týkajúcich sa cien a množstiev. Taktiež sa zdá, že táto spoločnosť nepôsobí bez významného štátneho zásahu.“
Z napadnutého rozhodnutia teda vyplýva, že skutkový stav, z ktorého Komisia vychádzala pri priznaní štatútu podniku pôsobiaceho
v trhovom hospodárstve, sa zmenil až po uložení dočasných antidumpingových ciel v dôsledku účasti žalobkyne na zoskupení čínskych
výrobcov feromolybdénu.
Ak žalobkyňa namieta proti správnosti skutkových okolností tak, ako sú opísané v odôvodneniach č. 11 až 17 napadnutého nariadenia,
na ktorých sa zakladá odňatie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, je v každom prípade potrebné konštatovať,
že nepredložila žiaden dôkaz, ktorý by bol spôsobilý spochybniť ich hodnovernosť. Preto je potrebné túto námietku zamietnuť
a oprieť sa o skutkové okolnosti, tak ako boli uvedené v napadnutom rozhodnutí.
Navyše je potrebné zdôrazniť, že odňatie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve je len zohľadnením dôsledkov zistenej
zmeny relevantných okolností do budúcna. Keďže však odňatie štatútu má len dôsledky
ex nunc
, ničím nepredstavuje zásah do práv získaných žalobkyňou (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 24. júna 1976, Elz/Komisia,
56/75, Zb. s. 1097, bod 18, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 30. novembra 1994, Dornonville de la Cour/Komisia, T‑498/93, Zb.
VS s. I‑A‑257 a II‑813, bod 48).
V súvislosti s tvrdením založeným na skutočnosti, že odňatie štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve sa malo uskutočniť
v rámci konania upraveného v článku 11 ods. 3 základného nariadenia, je potrebné zdôrazniť, tak ako na to upozornila aj Rada,
že toto ustanovenie sa vzťahuje na preskúmanie konečných opatrení zavedených počas antidumpingového konania. Cieľom konania
o preskúmaní je teda prispôsobiť uložené clá vývoju skutkových okolností, na základe ktorých došlo k uloženiu ciel, následne
po ich zavedení (rozsudok Súdu prvého stupňa z 29. júna 2000, Medici Grimm/Rada, T‑7/99, Zb. s. II‑2671, bod 82) a jeho bežným
dôsledkom je použitie obdobia prešetrovania, ktoré nasleduje po zavedení konečných opatrení, ktoré sú predmetom opätovného
preskúmania. Na druhej strane však cieľom konania o preskúmaní nie je preskúmavať dôkazy, na základe ktorých došlo k uloženiu
ciel, keďže ostali nezmenené a takéto preskúmanie by v skutočnosti bolo opätovným začatím pôvodného konania (pozri v tomto
zmysle rozsudok Medici Grimm/Rada, už citovaný, bod 85).
V tomto prípade je preukázané, že Komisia sa oboznámila s novými dôkazmi týkajúcimi sa organizácie zoskupenia čínskych výrobcov
feromolybdénu predtým, ako sa v rámci antidumpingového konania dospelo k stanoveniu konečných ciel. Komisia a Rada preto boli
oprávnené, dokonca mali povinnosť, vyvodiť dôsledky z takéhoto nového skutkového stavu už v štádiu počiatočného prešetrovania,
pričom konanie o preskúmaní upravené v článku 11 ods. 3 základného nariadenia nepredstavovalo v tomto ohľade primeraný rámec.
Ďalej je potrebné poznamenať, že ak by malo byť prijaté tvrdenie žalobkyne, viedlo by to k tomu, že by sa od Rady požadovalo,
aby zaviedla konečné antidumpingové clá určené v závislosti od normálnej hodnoty, pri ktorej výpočte došlo k porušeniu článku
2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia. Takýto dôsledok však nemožno pripustiť.
Okrem toho, keďže žalobkyňa zamýšľa preukázať porušenie práv na obranu, je potrebné zdôrazniť, že v každom prípade z odôvodnenia
č. 12 napadnutého nariadenia a písomností pripojených Radou k jej vyjadreniu k žalobe vyplýva, že žalobkyni bolo umožnené
podať svoje pripomienky vo vzťahu k dôsledkom, ktoré Komisia zamýšľala vyvodiť z nových dôkazov, s ktorými sa oboznámila.
Preto sa žalobkyňa nemôže odvolávať na porušenie práv na obranu uznávaných v rámci základných zásad práva Spoločenstva a vykonaných
prostredníctvom článku 20 základného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora zo 7. mája 1991, Nakajima/Rada,
C‑69/89, Zb. s. I‑2069, bod 108, a rozsudky Súdu prvého stupňa z 18. septembra 1996, Climax Paper/Rada, T‑155/94, Zb. s. II‑873,
bod 116, a Shanghai Teraoka Electronic/Rada, už citovaný, body 288 až 290).
Preto je potrebné dospieť k záveru, že Rada tým, že v štádiu počiatočného prešetrovania odňala žalobkyni štatút podniku pôsobiaceho
v trhovom hospodárstve, ktorý jej bol pôvodne priznaný, neporušila článok 2 ods. 7 písm. c) základného nariadenia a z tohto
dôvodu neprekročila ani právomoci, ktoré jej boli prostredníctvom základného nariadenia zverené.
O druhej časti prvého odvolacieho dôvodu založenej na porušení článku 6 ods. 1 základného nariadenia
Žalobkyňa tvrdí, že Rada tým, že pri odňatí štatútu podniku pôsobiaceho v trhovom hospodárstve žalobkyni a pri stanovení mierne
zvýšených antidumpingových ciel na dovozy feromolybdénu pochádzajúceho z jej výroby vychádzala zo skutkových okolností, ktoré
nastali po období prešetrovania, porušila poslednú vetu článku 6 ods. 1 základného nariadenia.
V tomto ohľade mal Súd prvého stupňa príležitosť poukázať na to, že stanovenie obdobia prešetrovania a zákaz zohľadniť dôkazy
z obdobia nasledujúceho po ňom majú za cieľ zaručiť, aby výsledky prešetrovania boli reprezentatívne a spoľahlivé (rozsudok
Euroalliages/Komisia, už citovaný, bod 74). Preto obdobie prešetrovania upravené v článku 6 ods. 1 základného nariadenia má
za cieľ najmä zabezpečiť, aby dôkazy, na základe ktorých sa určuje dumping, a ujma neboli ovplyvňované správaním dotknutých
výrobcov po začatí antidumpingového konania, a teda aby konečné clo uložené v dôsledku konania bolo schopné účinne zabrániť
ujme vyplývajúcej z dumpingu.
Rovnako je potrebné si uvedomiť, že uloženie antidumpingových ciel nepredstavuje sankciu za predchádzajúce správanie, ale
obranné a ochranné opatrenie proti nekalej hospodárskej súťaži vyplývajúcej z dumpingových praktík. Je preto nutné viesť prešetrovanie
na základe natoľko aktuálnych informácií, ako je to len možné, s cieľom stanoviť antidumpingové clá, ktoré budú vhodné na
ochranu priemyslu Spoločenstva proti dumpingovým praktikám (rozsudok Súdneho dvora z 3. októbra 2000, Industrie des poudres
sphériques/Rada, C‑458/98 P, Zb. s. I‑8147, body 91 a 92).
Z toho vyplýva, že použitím pojmu „bežne“ článok 6 ods. 1 základného nariadenia umožňuje výnimky zo zákazu zohľadniť informácie
týkajúce sa obdobia nasledujúceho po období prešetrovania. V súvislosti s okolnosťami v prospech podnikov dotknutých prešetrovaním
bolo rozhodnuté, že inštitúcie Spoločenstva nemožno nútiť, aby zohľadnili dôkazy týkajúce sa obdobia nasledujúceho po období
prešetrovania, ibaže by tieto dôkazy odhalili také nové skutočnosti, v dôsledku ktorých by sa predpokladané zavedenie dumpingového
cla javilo ako zjavne neprimerané (pozri v tomto zmysle rozsudky Sinochem Heilongjiang/Rada, už citovaný, bod 88, a Euroalliages/Komisia,
už citovaný, bod 75). Ak sa naopak v dôsledku dôkazov týkajúcich sa obdobia nasledujúceho po období prešetrovania vzhľadom
na skutočnosť, že odzrkadľujú súčasné správanie dotknutých podnikov, zdá byť uloženie alebo zvýšenie antidumpingového cla
odôvodnené, je nutné na základe predchádzajúceho konštatovať, že inštitúcie majú právo, dokonca povinnosť, tieto dôkazy zohľadniť.
V prejednávanej veci, tak ako to bolo konštatované v bodoch 48 až 51 vyššie, z napadnutého nariadenia vyplýva, že žalobkyňa
v dôsledku svojej účasti na zoskupení čínskych výrobcov feromolybdénu potom, ako došlo k stanoveniu dočasných antidumpingových
ciel, prestala spĺňať podmienky na to, aby mohla byť považovaná za podnik pôsobiaci v trhovom hospodárstve. Tieto dôkazy,
ktoré pochádzajú z obdobia nasledujúceho po období prešetrovania, museli Komisia a Rada nutne zohľadniť vzhľadom na to, že
ich nezohľadnenie by viedlo k stanoveniu zjavne neprimeraných antidumpingových ciel, keďže tieto clá by boli určované v závislosti
od normálnej hodnoty, pri ktorej výpočte došlo k porušeniu článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia.
Z toho vyplýva, že Rada správne uplatnila článok 6 ods. 1 základného nariadenia, keď zohľadnila účasť žalobkyne na zoskupení
čínskych výrobcov feromolybdénu, ku ktorej došlo po období prešetrovania, a v dôsledku toho jej odňala výhodu štatútu podniku
pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, aby tým zabránila uloženiu zjavne neprimeraných konečných opatrení.
V súvislosti s tvrdením, ktoré v kontexte výhrady týkajúcej sa porušenia článku 6 ods. 1 základného nariadenia vyplýva zo
skutočnosti, že nedošlo k druhému prešetrovaniu vedenému v rámci predbežného preskúmania na základe článku 11 ods. 3 základného
nariadenia, je potrebné zdôrazniť, tak ako to už bolo naznačené v bodoch 55 a 56, že na jednej strane možno nové dôkazy týkajúce
sa organizácie zoskupenia čínskych výrobcov feromolybdénu zohľadniť pred uložením konečných opatrení, pričom konanie o predbežnom
preskúmaní nepredstavuje v tomto ohľade vhodný rámec, a na druhej strane, že procesné záruky boli rešpektované, keďže bola
žalobkyni poskytnutá možnosť podať v súvislosti s novými dôkazmi pripomienky. Z písomností pripojených k vyjadreniu k žalobe
taktiež vyplýva, že Komisia pristúpila k overovaniu informácií, ktoré jej boli oznámené, o čom svedčí faxová správa delegácie
Komisie v Číne z 5. februára 2002. Okrem toho je potrebné si opätovne uvedomiť, že ak aj žalobkyňa napáda na Súde prvého stupňa
správnosť skutkových okolností, tak ako boli opísané v napadnutom nariadení, nepredložila žiaden dôkaz spôsobilý spochybniť
ich hodnovernosť.
Z predchádzajúceho vyplýva, že druhá časť prvého odvolacieho dôvodu musí byť zamietnutá.
Keďže nemožno prijať žiaden z dôvodov alebo tvrdení uvádzaných žalobkyňou, žaloba musí byť zamietnutá.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Ďalej podľa článku 87 ods. 4 tohto rokovacieho poriadku inštitúcie, ktoré vstúpili do
konania ako vedľajší účastníci, znášajú vlastné trovy konania.
Keďže Rada navrhla zaviazať žalobkyňu na náhradu trov konania a žalobkyňa nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené
zaviazať ju na náhradu vlastných trov konania, ako aj trov konania Rady. Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (druhá rozšírená komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Žaloba sa zamieta.
2.
Žalobkyňa znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania Rady.
3.
Komisia znáša svoje vlastné trovy konania.
Pirrung
Meij
Forwood
Pelikánová

Papasavvas
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 14. novembra 2006.
Tajomník

Predseda komory
E. Coulon

J. Pirrung
*
Jazyk konania: angličtina.