CELEX: 62003CJ0153
Ģimenes pabalsti
Bērna kopšanas pabalsts
Tiesību uz pabalstu pārtraukšana nodarbinātības valstī
Tiesības uz tādu pašu pabalstu dzīvesvietas valstī

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz to, kā interpretēt Padomes 1971. gada 14. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1408/71
par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā,
redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97 (OV 1997, L 28, 1. lpp., turpmāk
tekstā – “Regula Nr. 1408/71”).
2       Šis lūgums tika iesniegts prāvā starp
Caisse nationale des prestations familiales du Grand-Duché de Luxembourg
[Luksemburgas Lielhercogistes Nacionālo ģimenes pabalstu kasi] (turpmāk tekstā – “
CNPF
”) un Veidi [
Weide
], Vācijas pilsoni, jautājumā par Luksemburgas tiesiskajā regulējumā paredzēto bērna kopšanas pabalsta izmaksu.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
3       Regulas Nr. 1408/71 1. panta u) apakšpunkta i) daļā noteikts:
“Šajā regulā:
[..]
u)      i)     termins “ģimenes pabalsti” nozīmē visus pabalstus natūrā vai naudā, kas paredzēti, lai segtu ģimenes izdevumus saskaņā ar
4. panta 1. punkta h) apakšpunktā paredzētajiem tiesību aktiem, izņemot II pielikumā minētos īpašos bērna piedzimšanas vai
adopcijas pabalstus.”
4       Saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 4. panta 1. punkta h) apakšpunktu tā attiecas uz visiem tiesību aktiem, kas skar “ģimenes pabalstu”
sociālā nodrošinājuma jomu.
5       Minētās regulas 13. pants nosaka:
“1. Ievērojot 14.c pantu, personas, uz kurām attiecas šī regula, ir pakļautas tikai vienas dalībvalsts tiesību aktiem. Šos
tiesību aktus nosaka saskaņā ar šo sadaļu.
2. Ievērojot 14.–17. pantu:
a)      persona, kas ir nodarbināta vienā dalībvalstī, ir pakļauta šīs valsts tiesību aktiem arī tad, ja tā dzīvo citā dalībvalstī
vai ja citā dalībvalstī atrodas tā uzņēmuma vai indivīda juridiskā adrese vai uzņēmējdarbības vieta, kurš nodarbina šo personu;
[..].”
6       Regulas Nr. 1408/71 73. pants paredz:
“Darbiniekiem vai pašnodarbinātai personai [
travailleurs salariés ou non salariés
: algots darba ņēmējs vai pašnodarbināts darba ņēmējs], uz kuru attiecas kādas dalībvalsts tiesību akti, saskaņā ar VI pielikumu
ir tiesības par tādiem viņa ģimenes locekļiem, kas dzīvo kādā citā dalībvalstī, uz ģimenes pabalstiem, ko paredz pirmās še
minētās dalībvalsts tiesību akti, tā, it kā viņi dzīvotu šajā valstī.”
7       Šīs pašas Regulas 76. pants ar nosaukumu “Prioritātes noteikumi gadījumos, kad pārklājas tiesības uz ģimenes pabalstiem saskaņā
ar kompetentās valsts tiesību aktiem un saskaņā ar ģimenes locekļu dzīvesvietas valsts tiesību aktiem” nosaka:
“1. Ja vienā un tajā pašā laika posmā par vienu un to pašu ģimenes locekli sakarā ar darbu kādā profesijā tās dalībvalsts
tiesību aktos, kurā ģimenes locekļi dzīvo, ir paredzēti ģimenes pabalsti, tad tiesības uz ģimenes pabalstiem, kas maksājami
saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, attiecīgā gadījumā saskaņā ar 73. vai 74. pantu, tiek apturētas līdz tādai summai,
kas paredzēta pirmās dalībvalsts tiesību aktos.
2. Ja tajās dalībvalstīs, kurās dzīvo ģimenes locekļi, nav iesniegts pieteikums uz pabalstiem, tad otras dalībvalsts kompetentā
institūcija var piemērot 1. punktu tā, it kā pabalsti būtu piešķirti pirmajā dalībvalstī.”
8       Saskaņā ar 10. panta 1. punktu Padomes 1972. gada 21. marta Regulā (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai
Nr. 1408/71, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97 (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 574/72”), “Noteikumi, kas piemērojami
gadījumos, kad pārklājas darbinieku vai pašnodarbinātu personu [
travailleurs salariés ou non salariés
: algots darba ņēmējs vai pašnodarbināts darba ņēmējs] tiesības uz ģimenes pabalstiem vai ģimenes piemaksām”:
“a)      Tiesības uz pabalstiem vai ģimenes piemaksām, kas pienākas saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem, kuros tiesību iegūšana uz
šiem pabalstiem vai piemaksām netiek pakļauta nosacījumam par apdrošināšanu, darbu vai pašnodarbinātību, tiek apturētas, ja
tā paša laika posma laikā un par to pašu ģimenes locekli pienākas pabalsti vienīgi atbilstīgi citas dalībvalsts attiecīgajiem
tiesību aktiem vai, piemērojot regulas 73., 74., 77. vai 78. pantu, līdz šo pabalstu summai.
b)      Ja tomēr pirmajā še nosauktajā dalībvalstī tiek veikta profesionāla darbība:
i)      tādu pabalstu gadījumā, kas – vai nu vienīgi saskaņā ar citas dalībvalsts tiesību aktiem, vai saskaņā ar regulas 73. vai 74. pantu
– pienākas personai, kura ir tiesīga uz ģimenes pabalstiem, vai personai, kurai tos izmaksā, tad tiesības uz ģimenes pabalstiem,
kas pienākas vai nu vienīgi saskaņā ar šīs otras dalībvalsts tiesību aktiem, vai saskaņā ar šiem pantiem, tiek apturētas līdz
tādai ģimenes pabalstu summai, kāda ir paredzēta tās dalībvalsts tiesību aktos, kurā šis ģimenes loceklis dzīvo. To pabalstu
izmaksas, ko veic dalībvalsts, kurā šis ģimenes loceklis dzīvo, sedz šī dalībvalsts;
[..].”
9       Saskaņā ar Regulas Nr. 574/72 114. pantu ar nosaukumu “Pabalstu provizoriska izmaksa, ja rodas strīdi par to, kuras valsts
tiesību akti jāpiemēro vai kurai institūcijai jānodrošina pabalsts”:
“Ja, rodoties strīdam starp divu vai vairāku dalībvalstu institūcijām vai kompetentajām iestādēm par to, kuras valsts tiesību
akti būtu jāpiemēro darbiniekam saskaņā ar regulas II sadaļu vai kurai institūcijai būtu jānodrošina pabalsti, ieinteresētā
persona, kura varētu pieprasīt pabalstu, ja nebūtu radies strīds, provizoriski saņem pabalstus, kas paredzēti tiesību aktos,
kurus piemēro dzīvesvietas institūcija, vai, viņam nedzīvojot vienā no attiecīgajām dalībvalstīm, pabalstus, kas paredzēti
tiesību aktos, kurus piemēro institūcija, kurai pirmajai iesniegts viņa pieprasījums.”

Valsts tiesiskais regulējums
Luksemburgas tiesiskais regulējums
10     2. panta 1. punkts 1988. gada 1. augusta likumā, ar ko nosaka bērna kopšanas pabalstu, redakcijā ar grozījumiem, kas ir piemērojama
pamata prāvā (turpmāk tekstā – “1988. gada likums”), nosaka:
“Bērna kopšanas pabalsts tiek piešķirts visām personām:
a)      kuru juridiskā un faktiskā dzīvesvieta ir Luksemburgas Lielhercogistes teritorijā;
b)       kuras savā ģimenē audzina vienu vai vairākus bērnus, par kuriem pieprasītājam vai ar to kopā dzīvojošam laulātajam tiek izmaksāts
ģimenes pabalsts, un kuras atbilst 2. panta nosacījumiem, kas paredzēti likumā “Par ģimenes pabalstiem un Ģimenes pabalstu
valsts kases izveidošanu” redakcijā ar 1985. gada 19. jūnija grozījumiem;
c)       kuras galvenokārt velta laiku bērnu audzināšanai ģimenē un neveic profesionālu darbību vai nesaņem ienākumus no citas personas
aizstāšanas profesionālā darbā.
[..]”
Vācijas tiesiskais regulējums
11     Saskaņā ar 1. panta 1. punktu 1985. gada 25. jūlija likumā “Par bērna kopšanas pabalsta un atvaļinājuma piešķiršanu” (
Bundeserziehungsgeldgesetz
) 1994. gada 31. janvāra redakcijā (
BGBl. 1994

I
, 180. lpp.), ko groza 1997. gada 24. marta likums (
BGBl. 1997 I
, 594. lpp., turpmāk tekstā – “
BErzGG
”), jebkura persona ar dzīvesvietu vai parasto dzīvesvietu Vācijā, kura dzīvo kopā ar tās aprūpē esošu bērnu, nodrošinot šī
bērna kopšanu un audzināšanu, un neveic profesionālo darbību vai nestrādā pilnu slodzi, var saņemt bērna kopšanas pabalstu.

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
12     Veide strādāja Luksemburgā no 1993. gada oktobra līdz 1998. gada maijam, visu šo laiku dzīvojot Vācijā kopā ar savu vīru un
vecāko bērnu. Pēc dzemdību atvaļinājuma un otrā bērna piedzimšanas 1998. gada 11. maijā, un īsa neapmaksāta atvaļinājuma viņa
nolēma pilnībā veltīt laiku otrā bērna audzināšanai laikposmā no 1998. gada 1. oktobra līdz 2000. gada 15. maijam. Šajā laikposmā
saskaņā ar Luksemburgas Sociālās apdrošināšanas kodeksa 171. pantu Veide bija apdrošināta nodarbinātības dalībvalstī. No lietas
materiāliem turklāt izriet, ka viņa vēlreiz bija nodarbināta pie sava agrākā darba devēja Luksemburgā laikā no 2000. gada
16. līdz 30. septembrim.
13     Vācijas kompetentā iestāde noraidīja Veides 1998. gada jūnija pieteikumu bērna kopšanas pabalsta saņemšanai saskaņā ar
BErzGG
. Gan
Sozialgericht für das Saarland
[Sārzemes Sociālā tiesa] (Vācija), gan
Landessozialgericht für das Saarland
[Federalās zemes Sārzemes Sociālā tiesa] (Vācija), attiecīgi, pirmajā un otrajā instancē apstiprināja šo lēmumu, ar ko pieteikums
bija noraidīts.
14     Šīs tiesas uzskata, ka Veide atbilst bērnu kopšanas pabalsta piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar
BErzGG
, bet saskaņā ar Regulas Nr. 1408/71 13. un 73. pantu Luksemburgas Lielhercogistei kā Veides nodarbinātības dalībvalstij ir
jāizmaksā tās tiesiskajā regulējumā paredzētais bērna kopšanas pabalsts. Faktiski Regulas Nr. 1408/71 76. panta piemērošanas
nosacījumi šajā gadījumā nav izpildīti.
Sozialgericht für das Saarland
šajā sakarā norāda, ka Veides tiesības saņemt Vācijas bērna kopšanas pabalstu izriet no viņas dzīvesvietas Vācijā, nevis
no tā, ka viņa veiktu profesionālo darbību šajā dalībvalstī, pretēji šīs normas prasībām, kura attiecas uz gadījumu, kad pabalsts
tiek paredzēts sakarā ar profesionālas darbības veikšanu.
Landessozialgericht für das Saarland
norāda – ja Veides vīrs veic profesionālu darbību, viņš neatbilst Vācijas pabalsta piešķiršanas nosacījumiem. Tādējādi Regulas
Nr. 1408/71 76. pants šajā lietā nav piemērojams.
15     Veide iesniedza
CNPF
pieteikumu izmaksāt bērna kopšanas pabalstu atbilstoši 1988. gada likumam, un tas tika noraidīts ar 2000. gada 30. novembra
lēmumu. Taču
CNPF
piešķīra Veidei piemaksu, kas bija līdzvērtīga starpībai starp bērna kopšanas pabalsta summu, ko viņa varēja saņemt Vācijā,
un lielāku bērna kopšanas pabalsta summu, ko paredz 1988. gada likums.
16     Veide apstrīdēja šo spriedumu
Conseil arbitral des assurances sociales
(Luksemburgas Sociālās apdrošināšanas arbitrāžas padomē), kas 2001. gada 7. decembrī grozīja spriedumu un atzina Veides pieteikumu
1988. gada likumā paredzētā bērna kopšanas pabalsta saņemšanai. Pēc
CNPF
iesniegtās apelācijas sūdzības
Conseil supérieur des assurances sociales
(Luksemburgas Sociālās apdrošināšanas Augstākā padome) apstiprināja šo spriedumu ar 2002. gada 27. maija spriedumu. Saskaņā
ar šo spriedumu Regulas Nr. 1408/71 76. pants ir piemērojams tikai tad, ja Veidei ir tiesības uz ģimenes pabalstu Vācijā,
kas tā nav šajā lietā, jo viņa nekad nav strādājusi Vācijā, nedz arī veikusi sociālās apdrošināšanas iemaksas. Tādējādi saskaņā
ar Regulas Nr. 1408/71 13. un 73. pantu nodarbinātības valstij ir pienākums izmaksāt bērna kopšanas pabalstu.
17
CNPF
vērsās
Cour de cassation
(Kasācijas tiesā), kura nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)       Vai Regulas Nr. 1408/71 [..] 76. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas attiecas tikai uz gadījumu, kad migrējošam darba ņēmējam
ir tiesības uz ģimenes pabalstu saskaņā ar nodarbinātības valsts tiesību aktiem un viņa ģimenes locekļu dzīvesvietas valsts
tiesību aktiem?
2)       Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai nodarbinātības valsts iestādes var apturēt tiesības uz ģimenes pabalstu,
ja tās uzskata, ka ģimenes pabalsta piešķiršanas pieteikuma noraidīšana dzīvesvietas valstī nav saderīga ar Kopienu tiesībām?
3)       Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noraidoša, vai iepriekš minētais 76. pants atļauj nodarbinātības valstij piemērot pabalstu
pārklāšanās novēršanas principu gadījumā, kad migrējošā darba ņēmēja laulātais saņem vai tam ir tiesības saņemt tādu pašu
ģimenes pabalstu atbilstoši viņa ģimenes locekļu dzīvesvietas valsts likumiem?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem
18     Uzreiz ir jānorāda, ka gan
BErzGG
paredzētais bērna kopšanas pabalsts (1996. gada 10. oktobra Tiesas spriedums apvienotajās lietās C‑245/94 un C‑312/94
Hoever
un
Zachow
,
Recueil
, I‑4895. lpp., 18.–27. punkts), gan bērna kopšanas pabalsts saskaņā ar 1988. gada likumu, kas ir līdzīgs Vācijas bērna kopšanas
pabalstam, atbilst nosacījumiem, kas vajadzīgi, lai tos varētu uzskatīt par “ģimenes pabalstiem” Regulas Nr. 1408/71 4. panta
1. punkta h) apakšpunkta nozīmē.
19     Tiesa jau ir nospriedusi, ka Regulas Nr. 1408/71 13. pantā noteiktais princips, saskaņā ar kuru personai ir piemērojami tikai
nodarbinātības dalībvalsts tiesību akti, neizslēdz to, ka atsevišķu pabalstu izmaksu var reglamentēt šīs pašas regulas speciālās
normas (skat. it īpaši 1992. gada 9. decembra spriedumu lietā C‑119/91
McMenamin
,
Recueil
, I‑6393. lpp., 14. punkts).
20     Attiecībā uz ģimenes pabalstiem Regulas Nr. 1408/71 73. pants nosaka, ka darbiniekam vai pašnodarbinātai personai, uz kuru
attiecas kādas dalībvalsts tiesību akti, ir tiesības par citā dalībvalstī dzīvojošiem savas ģimenes locekļiem saņemt pirmās
še minētās dalībvalsts tiesību aktos paredzētos ģimenes pabalstus tā, it kā viņi dzīvotu šajā valstī.
21     Šīs pašas regulas 76. pants, uz kuru attiecas prejudiciālie jautājumi, jau nosaukumā ietver norādi – “Prioritātes noteikumi
gadījumos, kad pārklājas tiesības uz ģimenes pabalstiem saskaņā ar kompetentās valsts tiesību aktiem un saskaņā ar ģimenes
locekļu dzīvesvietas valsts tiesību aktiem”.
22     Īpaši šī norma skar situāciju, “ja vienā un tajā pašā laika posmā par vienu un to pašu ģimenes locekli sakarā ar darbu kādā
profesijā tās dalībvalsts tiesību aktos, kurā ģimenes locekļi dzīvo, ir paredzēti ģimenes pabalsti”. Šīs normas piemērošana
nozīmētu, ka personai pienāktos ģimenes pabalsts no dzīvesvietas dalībvalsts, ja tā tur veic profesionālo darbību.
23     Taču gan no lietas materiāliem, gan no Tiesai iesniegtajiem apsvērumiem izriet, ka persona, kas atrodas tādā pašā situācijā
kā Veide, var, atsaucoties uz Regulas Nr. 1408/71 73. pantu, pieteikties uz 1988. gada likumā paredzēto ģimenes pabalstu,
ja tai ir darbinieka statuss Luksemburgā, kas savukārt pastāv, ja tā ir apdrošināta vienā no Luksemburgas sociālās drošības
sistēmas nozarēm (šajā sakarā skat. 2005. gada 7. jūnija spriedumu lietā C‑543/03
Dodl
un
Oberhollenzer
, Krājums, I‑5049. lpp., 30. punkts) un ja tā atbilst bērna kopšanas pabalsta piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar dzīvesvietas
dalībvalsts tiesību aktiem, proti, Vācijas Federatīvās Republikas tiesību aktiem, kas šādu pabalsta piešķiršanu piesaista
nevis iepriekšējai profesionālās darbības veikšanai, bet gan dzīvesvietai šajā valstī.
24     Savukārt uz šo pēdējo minēto gadījumu, kurā tiesības uz ģimenes pabalstu dzīvesvietas dalībvalstī nav atkarīgas no apdrošināšanas
nosacījumiem, nodarbinātības vai pašnodarbinātā statusa, bet gan no dzīvesvietas nosacījuma, attiecas Regulas Nr. 574/72 10. pants.
25     Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nolūkā sniegt iesniedzējtiesai lietderīgu atbildi uz prejudiciālo jautājumu Tiesa var ņemt
vērā tās Kopienu tiesību normas, uz kurām valsts tiesa savos prejudiciālajos jautājumos nav atsaukusies (skat. it īpaši 2004. gada
12. oktobra spriedumu lietā C‑60/03
Wolff & Muller
, Krājums, I‑9553. lpp., 24. punkts).
26     Šādos apstākļos šī lieta ir jāizskata, ņemot vērā Regulas Nr. 574/72 10. pantā noteiktās pabalstu pārklāšanās normas.
27     Vispirms ir svarīgi atgādināt – lai arī kāda būtu atbilde uz uzdotajiem jautājumiem, ja tādos gadījumos kā šajā pamata prāvā
pastāv šaubas, tad saskaņā ar Regulas Nr. 574/72 114. pantu dzīvesvietas dalībvalsts iestādei ir provizoriski jāizmaksā tās
piemērojamos tiesību aktos paredzētais pabalsts, proti, minētajā lietā –
BErzGG
paredzētais bērna kopšanas pabalsts, kamēr tiek gaidīts galīgais prāvas iznākums starp šo iestādi un tāda paša veida iestādi
nodarbinātības valstī.
28     Kā norādīja Tiesa iepriekš minētā sprieduma lietā
McMenamin
17. un 18. punktā, ja saskaņā ar Regulas Nr. 574/72 10. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto pabalstu pārklāšanās novēršanas
principu nodarbinātības dalībvalsts izmaksātais pabalsts ir primārs, salīdzinot ar dzīvesvietas dalībvalsts izmaksāto pabalstu,
kas ir apturēts gadījumā, kad dzīvesvietas dalībvalstī tiek veikta profesionāla darbība, šīs pašas Regulas 10. panta 1. punkta
b) apakšpunkta i) daļa paredz pretēju atrisinājumu, proti – ka tiesības uz dzīvesvietas dalībvalsts izmaksāto bērna kopšanas
pabalstu gūst virsroku pār nodarbinātības dalībvalsts izmaksātiem pabalstiem, kas līdz ar to tiek apturēti.
29     Šī paša sprieduma 19. punktā Tiesa uzsvēra, ka saskaņā ar šo normu šīs prioritāšu maiņas pamatā esošā profesionālā darbība
dzīvesvietas dalībvalstī ir jāveic “personai, kurai ir tiesības uz ģimenes pabalstiem vai piemaksām, vai personai, kurai tie
tiek izmaksāti”.
30     Šo teikuma daļu, ņemot vērā tās autora mērķi, Tiesa interpretēja šādi: ja persona, kuras aprūpē ir bērni un uz kuru attiecas
Regulas Nr. 1408/71 73. pants, vai arī tās laulātais veic profesionālo darbību bērnu dzīvesvietas dalībvalstī, tad saskaņā
ar Regulas Nr. 574/72 10. pantu šādas darbības veikšana aptur tiesības uz minētajā 73. pantā paredzēto pabalstu līdz šāda
paša pabalsta apmēram, ko izmaksā dzīvesvietas dalībvalsts neatkarīgi no tā, kura persona tieši saņem dzīvesvietas dalībvalsts
tiesību aktos noteikto ģimenes pabalstu (iepriekš minētā sprieduma lietā
McMenamin
20.–27. punkts).
31     Kā to norādīja ģenerāladvokāte savu secinājumu 39. punktā un kā tas izriet no iepriekš minētā sprieduma lietā
Dodl
un
Oberhollenzer
60. punkta, Regulas Nr. 574/72 10. pantā veiktie grozījumi attiecībā uz šīs normas redakciju versijā, kas ir piemērojama
iepriekš minētajā
McMenamin
lietā, nevar būt pamatā šīs interpretācijas apstrīdējumam.
32     Tādējādi iepriekš minētā sprieduma
Dodl
un
Oberhollenzer
64. punktā Tiesa nolēma – ja darba ņēmējas, kuras aizbildnībā ir bērns vai kurai gan saskaņā ar nodarbinātības dalībvalsts
tiesību aktiem, gan ar dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktiem vienlaicīgi ir tiesības uz ģimenes pabalstu par šo pašu ģimenes
locekli, laulātais vai faktiskais dzīvesbiedrs veic profesionālo darbību dzīvesvietas dalībvalstī, šai dalībvalstij ģimenes
pabalsts ir jāizmaksā, piemērojot šīs pašas regulas 10. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļu neatkarīgi no tā, kura persona
tieši saņem minētās valsts tiesību aktos noteikto pabalstu. Atbilstoši šim pieņēmumam ģimenes pabalsta izmaksa no nodarbinātības
dalībvalsts puses ir ierobežota līdz ģimenes pabalsta apmēram, ko paredz dzīvesvietas dalībvalsts tiesību akti.
33     No tā izriet, ka pamata prāvas gadījumā Regulas Nr. 574/72 10. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļa nozīmē – ja tādas personas
laulātais, kurai ir tiesības uz 1988. gada likumā paredzēto bērna kopšanas pabalstu, piemērojot Regulas Nr. 1408/71 73. pantu,
veic profesionālu darbību bērnu dzīvesvietas dalībvalstī, šajā gadījumā – Vācijas Federatīvajā Republikā, tad tas aptur tiesības
uz šajā normā paredzēto pabalstu līdz tam bērna kopšanas pabalsta apmēram, kas ir paredzēts dzīvesvietas dalībvalsts tiesību
aktos, pat tad, ja tas pienākas Luksemburgas pabalsta saņēmējam, nevis viņas laulātajam.
34     Tādējādi uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild šādi: Regulas Nr. 574/72 10. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļa ir jāinterpretē
tādējādi, ka gadījumā, ja tādas personas laulātais, kura saņem ģimenes pabalstu, piemērojot Regulas Nr. 1408/71 73. pantu,
veic profesionālu darbību bērnu dzīvesvietas dalībvalstī, tad šādas darbības veikšana aptur tiesības uz šajā normā paredzēto
pabalstu attiecībā uz bērna kopšanas pabalsta summu, kas ir paredzēta dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktos, neatkarīgi no
tā, kura persona tieši saņem šīs valsts tiesību aktos noteikto ģimenes pabalstu.

Par tiesāšanās izdevumiem
35     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
10. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļa Padomes 1972. gada 21. marta Regulā (EEK) Nr. 574/72, ar kuru nosaka īstenošanas
kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un
viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, redakcijā, kas grozīta un atjaunināta ar Padomes 1996. gada 2. decembra Regulu (EK) Nr. 118/97,
ir jāinterpretē tādējādi, ka gadījumā, ja tādas personas laulātais, kura saņem ģimenes pabalstu, piemērojot Padomes 1971. gada
14. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1408/71 73. pantu, kas grozīta un atjaunināta ar Regulu Nr. 118/97, veic profesionālu darbību
bērnu dzīvesvietas dalībvalstī, tad šādas darbības veikšana aptur tiesības uz šajā normā paredzēto pabalstu attiecībā uz bērna
kopšanas pabalsta summu, kas ir paredzēta dzīvesvietas dalībvalsts tiesību aktos, neatkarīgi no tā, kura persona tieši saņem
šīs valsts tiesību aktos noteikto ģimenes pabalstu.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – franču.