CELEX: 62002TJ0367
Közösségi védjegy
SnTEM, SnPUR és SnMIX szóvédjegyek
Feltétlen kizáró okok
Leíró jelleg
A 40/94/EK rendelet 7. cikk (1) bekezdés c) pontja

A jogvita előzményei
1       1999. december 14-én a felperes a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94 módosított tanácsi rendelet (HL 1994. L 11.,
1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 92. o.) alapján három közösségi védjegybejelentést nyújtott be a Belső
Piaci Harmonizációs Hivatalnál (védjegyek és formatervezési minták) (a továbbiakban: OHIM).
2       A lajstromoztatni kívánt védjegyek az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX szómegjelölések voltak.
3       A bejelentést a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított,
1957. június 15-i Nizzai Megállapodás szerinti 6. osztályba tartozó árukkal kapcsolatban tették, az alábbi leírással:
„Különösen színesfémből (rézből vagy rézötvözetből) készült, egyik vagy mindkét oldalukon fémmel (különösen ónnal vagy ónötvözettel)
rétegezett félkész fémtermékek, úgymint bádoglemezek, szalagok, huzalok, sodronyok, csövek, profilok, rudak vagy hasonló termékek.”
4       2000. február 10-i leveleiben az elbíráló arról tájékoztatta a felperest, hogy a szóban forgó megjelölések a 40/94 rendelet
7. cikke (1) bekezdésének b), c) és g) pontja alapján nem lajstromozhatók, mivel a lajstromozással érintett áruk vonatkozásában
leíró jellegűek, nem rendelkeznek megkülönböztető képességgel, és megtéveszthetik a vásárlóközönséget. Az elbíráló szerint
ugyanis az „Sn” elem az ón vegyjelét jelöli. A „TEM” szóelem a „tempered” kifejezés tudományos és műszaki rövidítéseként használatos,
amely az ötvözetek terén az „öntött” kifejezés megfelelője. Ezért az SnTEM megjelölés „tempered tin” (öntött ón) jelentéssel
bírna. A „PUR” szóelem jelentése „tiszta”, az SnPUR megjelölésé pedig „tiszta ón”. Végül az elbíráló szerint a „MIX” szóelem
németül a „keverék” szóval egyenértékű, ennélfogva az SnMIX megjelölés jelentése „ónötvözet”. Az elbíráló azt is megállapította,
hogy a bejelentett megjelölések alkalmasak a vásárlóközönség megtévesztésére, mivel a kérelemben szereplő áruk nem felelnek
meg ezeknek az összetételeknek.
5       2000. április 3-i levelében a felperes előadta észrevételeit az elbíráló kifogásainak vonatkozásában. Ezen túlmenően korlátozta
a védjegybejelentésben szereplő áruk jegyzékét, elhagyva az „ónnal vagy ónötvözettel” mondatrész előtti második „különösen”
szót, így az árujegyzék a következőképpen módosult:
„Különösen színesfémből (rézből vagy rézötvözetből) készült, egyik vagy mindkét oldalukon fémmel (ónnal vagy ónötvözettel)
rétegezett félkész fémtermékek, úgymint bádoglemezek, szalagok, huzalok, sodronyok, csövek, profilok, rudak vagy hasonló termékek.”
6       2001. február 7-én és 8-án hozott három határozatával az elbíráló a 40/94 rendelet  7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja
alapján elutasította a védjegy-bejelentési kérelmeket.
7       2001. április 4-én a felperes a 40/94 rendelet 57-62. cikke alapján három fellebbezést nyújtott be az OHIM-hoz.
8       2002. szeptember 25-én hozott, a felperessel 2002. október 10-én közölt R 338/2001‑1., R 337/2001‑1. és R 335/2001‑1. sz.
határozataival (a továbbiakban: megtámadott határozatok) az első fellebbezési tanács elutasította a fellebbezéseket. A fellebbezési
tanács lényegében úgy ítélte meg, hogy mivel a szakmai körök ismerik az „Sn” vegyjel, valamint a „TEM”, „PUR” és „MIX” rövidítések
jelentését, a bejelentett megjelölések öntött ónra, tiszta ónra, illetve ónötvözetre utalnak. Ezért a fellebbezési tanács
szerint a szóban forgó megjelölések a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) és b) pontja értelmében leíró jellegűek
a védjegybejelentésben szereplő áruk tekintetében, és nem rendelkeznek megkülönböztető képességgel.

A felek kérelmei
9       A felperes azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
–       helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatokat;
–       az OHIM-ot kötelezze a költségek viselésére.
10     Az OHIM azt kéri, hogy az Elsőfokú Bíróság:
–       utasítsa el a keresetet;
–       a felperest kötelezze a költségek viselésére.

Indokolás
11     Keresetei alátámasztására a felperes két jogalapot jelöl meg. Az első a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának
megsértésén alapul. A második a rendelet 7. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére vonatkozik.
12     Meg kell vizsgálni az első jogalapot.
13     A felperes vitatja, hogy az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX megjelölések tisztán leíró jellegűek lennének a védjegybejelentésben
szereplő áruk vonatkozásában, és kifejti, hogy ezek a megjelölések az érintett körök számára nem jelzik közvetlenül és konkrétan
a kérelemben szereplő áruk minőségét vagy más jellemzőit.
14     Az OHIM megerősíti, hogy a fellebbezési tanács megtámadott határozataiban helyesen jutott arra a megállapításra, hogy a szóban
forgó megjelölések lajstromozását meg kell tagadni.
15     Az Elsőfokú Bíróság hivatkozik arra, hogy a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében a megjelölés nem
részesülhet védjegyoltalomban, ha „kizárólag olyan jelekből vagy adatokból áll, amelyeket a forgalomban az áru vagy a szolgáltatás
fajtája, minősége, mennyisége, rendeltetése, értéke, földrajzi származása, előállítási vagy teljesítési ideje, illetve egyéb
jellemzője feltüntetésére használhatnak”. Ezenkívül a 40/94 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy „az (1) bekezdést
akkor is alkalmazni kell, ha a kizáró ok csak a Közösség egy részében áll fenn”.
16     A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja kizárja, hogy ilyen jeleket vagy adatokat védjegyként lajstromozzanak,
és ezáltal egyetlen vállalkozás számára fenntartsanak. Ez a rendelkezés tehát azt a közérdekű célt szolgálja, hogy az ilyen
jeleket vagy megjelöléseket bárki szabadon használhassa (lásd a Bíróság C‑191/01. P. sz., OHIM kontra Wrigley ügyben 2003.
október 23-án hozott ítéletének [EBHT 2003., I‑12447. o.] 31. pontját).
17     Valamely védjegy leíró jellegét egyrészt a bejelentéssel érintett áruk és szolgáltatások vonatkozásában kell megítélni (az
Elsőfokú Bíróság T 135/99. sz., Taurus-Film kontra OHIM [Cine Action] ügyben 2001. január 31-én hozott ítéletének [EBHT 1999.,
II 379. o.] 25. pontja és a T 136/99. sz., Taurus-Film kontra OHIM [CineComedy] ügyben 2001. január 31-én hozott ítéletének
[EBHT 2001., II 397. o.] 25. pontja), másrészt pedig az alapján, hogy milyen képet alkot róla a célzott vásárlóközönség, amely
az ezen áruk és szolgáltatások fogyasztóiból áll (az Elsőfokú Bíróság T-219/00. sz., Ellos kontra OHIM [Ellos] ügyben 2002.
február 27-én hozott ítéletének [EBHT 2000., II-753. o.] 29. pontja).
18     A jelen ügyben mindenekelőtt azt kell megjegyezni, hogy a védjegybejelentésben szereplő áruk félkész – különösen színesfémből
készült fémtermékek, úgymint bádoglemezek, szalagok, huzalok, sodronyok, csövek, profilok, rudak vagy hasonló termékek, amelyeknek
egyik vagy mindkét oldala ónnal vagy ónötvözettel van bevonva.
19     A szóban forgó áruk jellegét figyelembe véve tehát megállapítható, hogy a célzott vásárlóközönséget a fémgyártásban jártas
szakemberek alkotják.
20     Másfelől pedig amennyiben ezek a szakemberek ismerik a tevékenységi területükön használatos tudományos kifejezéseket és rövidítéseket,
függetlenül ezen kifejezéseknek és rövidítéseknek a nyelvi eredetétől megállapítható, hogy a célzott vásárlóközönséget az
Európai Unió különböző országainak fémipari szakemberei alkotják.
21     A 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának alkalmazásakor ezért a szóban forgó szómegjelöléseknek tulajdonított
jelentés alapján azt kell vizsgálni, hogy a célzott fogyasztói kör szempontjából fennáll-e kellően közvetlen és konkrét összefüggés
a megjelölések és a bejelentéssel érintett áru- vagy szolgáltatástípusok között (lásd ebben az értelemben az Elsőfokú Bíróság
T‑355/00. sz., DaimlerChrysler kontra OHIM [TELE AID] ügyben 2002. március 20-án hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑1939. o.]
28. pontját).
22     A bejelentett megjelölések értelmét illetően meg kell említeni, hogy az SnTEM, SnPUR és SnMIX szómegjelölések mindegyike két
különálló alkotóelemből áll: az „Sn”, illetve a „TEM”, a „PUR” és a „MIX” szóelemekből.
23     Először is az „Sn” alkotóelem, amely mindhárom szóban forgó megjelölésben szerepel, az ón vegyjele. A felperes által megnevezett
valamennyi áru „egyik vagy mindkét oldala fémmel – ónnal vagy ónötvözettel – van bevonva”. Tehát a felperes által megnevezett
valamennyi áru tartalmaz ónt, ennélfogva az „Sn” alkotóelem az áruk egyik jellemzője vonatkozásában leíró jellegű.
24     Másodszor, meg kell vizsgálni a lajstromoztatni kívánt három megjelölésben szereplő második alkotóelem értelmét.
25     A „TEM” alkotóelem az angol „temper” (kezel) szóra utal – ezt nem is vitatta senki –, amely a hőkezelésre vonatkozik, amely
pedig a szóban forgó áruk egyik jellemzője. Nem helytálló a felperes azon érve, miszerint a „temper” szó nem az áru anyagi
minőségét, hanem annak gyártási eljárását jelöli. Valójában az áru gyártási eljárásának jelzése is az áru egyik jellemzőjére
vonatkozik.
26     Következésképpen a „TEM” alkotóelem az igényelt áruk egyik jellemzője vonatkozásában leíró jellegűnek tekintendő.
27     A „PUR” alkotóelemet illetően szintén leíró jellegűnek kell tekinteni az érintett áruk egyik jellemzőjét, tudniillik annak
„tisztaságát”.
28     A „MIX” alkotóelem – ezt a felperes nem vitatta – keverékre utal.
29     Ez az alkotóelem tehát az érintett áruk egyik jellemzője vonatkozásában leíró jellegű, mivel azt jelzi, hogy a szóban forgó
áruk, illetve azok egy része különböző fémek ötvözetéből készült.
30     Harmadszor, meg kell vizsgálni a szóban forgó megjelölések együttes értelmét.
31     Meg kell ugyanis jegyezni, hogy neologizmusból vagy különböző alkotóelemek kombinációjából képzett szóból álló megjelölés
még nem tekinthető a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerint leíró jellegűnek, ha csupán az egyes alkotóelemek
tekintetében lehet megállapítani a leíró jelleget. A leíró jelleget a neologizmusnál vagy magánál a szónál is meg kell állapítani
(lásd analógia útján a Bíróság C‑265/00. sz., Campina Melkunie ügyben 2004. február 12-én hozott ítéletének [EBHT 2004., II.‑0000. o.]
37. pontját és a C‑363/99. sz., Koninklijke KPN Nederland ügyben 2004. február 12-én hozott ítéletének [EBHT 2004., II‑0000. o.]
96. pontját).
32     Az olyan neologizmusból vagy összetett szóból álló megjelölés, amelyben a lajstromoztatni kívánt áruk vagy szolgáltatások
jellemzői tekintetében az alkotóelemek mindegyike leíró jellegű, önmagában is leírja ezeket a jellemzőket a 40/94 rendelet
7. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében, hacsak nincs érzékelhető eltérés a neologizmus vagy az azt alkotó elemek egyszerű
összessége között. Ez azt feltételezi, hogy mivel a kombináció szokatlan jellegű a hivatkozott áruk és szolgáltatások vonatkozásában,
a neologizmus vagy a szó által keltett benyomás elegendően távol esik attól, amit az alkotóelemek egyszerű egybeírása kelt,
és így többletértelmet hordoz a hivatkozott alkotóelemek összességéhez képest (lásd analógia útján a Campina Melkunie ítélet
[hivatkozás fent] 43. pontját és a Koninklijke KPN Nederland ítélet [hivatkozás fent] 104. pontját).
33     A jelen ügyben az SnTEM és SnPUR megjelöléseket illetően az OHIM válaszához fűzött – a felperes által nem vitatott – mellékletekből
az tűnik ki, hogy a jelen ügyben szereplő fémtermékek terén teljesen szokványos magyarázó kiegészítéssel megjelölni az adott
anyagot, amikor megemlítésre kerül az e termékeknél használt anyag pontos minősége. Következésképpen – ellentétben azzal,
amit a felperes állít – az SnTEM és az SnPUR megjelölések nem tekinthetők újonnan kitaláltnak. Ráadásul, mint arra az OHIM
is jogosan mutatott rá, a „pur” melléknevet gyakran teszik a kapcsolódó főnév mögé, egyértelműen kifejezendő annak tisztaságát.
34     Így tehát figyelembe véve a védjegybejelentésben szereplő áruk jellegét, az érintett vásárlóközönség az SnPUR szómegjelölést
közvetlenül a tiszta ónból készült áruk megnevezéseként fogja érteni.
35     Ami az SnTEM szómegjelölést illeti, azt az érintett vásárlóközönség (fémipari szakemberek) a védjegybejelentésben szereplő
áruk jellegére tekintettel úgy fogja érteni, hogy a szóban forgó áruk öntött ónból készültek. E tekintetben maga a felperes
is elismeri, hogy „esetleg fel lehet ismerni egy halvány utalást az ón hőkezelésére (»öntött ón«)”, mégis úgy véli, hogy a
megjelölést nem lehet rögtön ebben az értelemben felfogni, hiszen ehhez előbb az „Sn” vegyjel lefordítása szükséges. Meg kell
állapítani, hogy a szakemberek a kérdéses áruk vonatkozásában azonnal megérthetik, hogy az „Sn” az ónt jelöli. Mint ugyanis
az OHIM által válaszában hivatkozott internetes oldalakról kiderül, és ezt a felperes sem cáfolta, a vonatkozó ágazatban gyakori
a vegyjelek használata.
36     Ami az SnMIX szómegjelölést illeti, a védjegybejelentésben szereplő áruk jellegére tekintettel az érintett vásárlóközönség
azt úgy fogja érteni, mint amely ónötvözetből készült árukat jelöl. A felperesnek nem sikerült helytállóan alátámasztania,
hogy az SnMIX megjelölés és az érintett áruk közötti kapcsolat túl bizonytalan és határozatlan ahhoz, a megjelölést az érintett
áruk leírásának lehessen tekinteni. Ugyanis már az ónötvözetre utaló puszta jelzés is jellemzi a szóban forgó árukat, nem
is szükséges ehhez annak ismerete, hogy milyen fémmel vagy más anyaggal ötvözték az ónt. Éppígy nincsen jelentősége a felperes
azon érvének sem, miszerint az „ónkeverék” kifejezés a gyártási eljáráshoz kapcsolható, mivel az is az áru jellemzőjének részét
képezi.
37     Ezért arra a következtetésre kell jutni, hogy az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX szómegjelölések a szóban forgó áruk jellemzőinek
vonatkozásában önmagukban is leíró jellegűek, mivel nincs érzékelhető eltérés e megjelölések és az alkotóelemeik egyszerű
egybeírása között. A szóban forgó áruk vonatkozásában ugyanis az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX kombinációk nem tekinthetőek
szokatlannak (lásd ebben az értelemben és analógia útján a Campina Melkunie ítélet [hivatkozás fent] 41. pontját).
38     Az SnTEM megjelölést illetően a fellebbezési tanács a T‑367/02. sz. ügyben megtámadott határozatának 23. pontjában azt állapította
meg, hogy a szakmai körök tisztában vannak az „Sn” rövidítés értelmével, illetve hogy a „TEM” bevett angol nyelvű rövidítés,
jóllehet a két alkotóelem SnTEM-ként történő összetétele nem szerepel a szókészletben. Ugyanezen határozat 24. pontja szerint
a szakmai körök az SnTEM szómegjelölést nem „nyelvi szabályokkal ellentétes új nyelvi jelenségnek” tekintik, hanem sokkal
inkább olyan rövidítésnek, amely egyértelműen azt fejezi ki, hogy „tempered tin”-ről (öntött ónról) van szó. A fellebbezési
tanács határozata 25. pontjában tehát arra a következtetésre jutott, hogy a bejelentett megjelölés tisztán leíró jellegű a
szóban forgó áruk vonatkozásában. Ugyanilyen következtetés található a T-368/02. sz. ügyben megtámadott határozat 24-26. pontjában
és a T-369/02. sz. ügyben megtámadott határozat 24-26. pontjában.
39     Ezért a fellebbezési tanács a megtámadott határozatokban lényegében úgy ítélte meg, hogy a kérdéses megjelölések nem szokatlanok.
Következésképpen a fellebbezési tanács – a felperes állításával szemben – nem alkalmazta helytelenül a Bíróságnak a C‑383/99. P. sz.,
Procter & Gamble kontra OHIM ügyben 2001. szeptember 20-án hozott, a BABY-DRY szóvédjegyre vonatkozó ítéletében (EBHT 2001.,
I‑6251. o.) megfogalmazott elveket, figyelembe véve azt, hogy a jelen ügyben a bejelentett szómegjelölések bizonyosan nem
újonnan kitalált szavak.
40     Végül a felperes azon érvével kapcsolatban, miszerint az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX kifejezéseket nem használják maguknak
a köztes termékeknek, azok egyik lényeges jellemzőjének vagy a végrehajtott kezeléssel létrejött minőségnek a leírására, elegendő
annyit megjegyezni, hogy nem szükséges, hogy a megjelölést alkotó, a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja hatálya
alá tartozó jeleket vagy adatokat a védjegybejelentés időpontjában a kérelemben szereplő áruk vagy azok jellemzőinek leírására
ténylegesen használják. Az is elegendő, ha ezek a jelek és adatok olyan módon használhatók (lásd analógia útján a Campina
Melkunie ítélet [hivatkozás fent] 38. pontját), ahogy az OHIM által az Elsőfokú Bíróság elé terjesztett és a felperes által
sem vitatott iratokból megfelelően kitűnik. Nem hivatkozhat a felperes az Elsőfokú Bíróságnak a fent hivatkozott OHIM kontra
Wrigley ítélettel hatályon kívül helyezett, a T‑193/99. sz., Wrigley kontra OHIM (DOUBLEMINT) ügyben 2001. január 31-én hozott
ítéletére sem (EBHT 2001., II‑417. o.), ezért elegendő, ha a szóban forgó jelek – legalább egyik lehetséges értelmükben –
az érintett áruk vagy szolgáltatások egyik jellemzőjét írják le (lásd az OHIM kontra Wrigley ítélet [hivatkozás fent] 32. pontját
és a Campina Melkunie ítélet [hivatkozás fent] 38. pontját).
41     Nem kapcsolódik ide a felperes azon érve, miszerint más kifejezéssel is le lehet írni az áruk ezen jellemzőit. Lényegtelen,
hogy létezik-e szinonima a védjegybejelentésben megnevezett áruk vagy szolgáltatások jellemzőinek leírására. Jóllehet ugyanis
a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja a védjegyoltalomból kizáró ok fennállásához azt írja elő, hogy a megjelölésnek
„kizárólag” olyan jelekből vagy adatokból kell állnia, amelyeket az érintett áruk vagy szolgáltatások jellemzői feltüntetésére
használhatnak, ebből még nem következik az, hogy kizárólag ezekkel a jelekkel vagy adatokkal lehet leírni az említett jellemzőket
(lásd analógia útján a Campina Melkunie ítélet [hivatkozás fent] 42. pontját és a Koninklijke KPN Nederland ítélet [hivatkozás
fent] 57. és 101. pontját).
42     A fent kifejtettekből következik, hogy az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX szómegjelölések a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének
c) pontja értelmében alkalmasak arra, hogy a célzott vásárlóközönség számára a védjegybejelentésben szereplő árucsoportok
lényeges jellemzőit jelöljék meg.
43     Következésképpen a fellebbezési tanács nem sértette meg a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontját, amikor úgy
ítélte meg, hogy az SnTEM, az SnPUR és az SnMIX szómegjelölések nem lajstromozhatók közösségi védjegyként.
44     Ezért el kell utasítani a felperes által megjelölt első jogalapot anélkül, hogy szükséges lenne a felperes által indítványozott
tanúmeghallgatás.
45     A második jogalapot illetően, és ahogyan a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdéséből következően megállapítható, valamely megjelölés
már abban az esetben sem lajstromozható közösségi védjegyként, ha a felsorolt feltétlen kizáró okoknak csak egyike áll fenn
(a Bíróság C‑104/00. sz., DKV kontra OHIM ügyben 2002. szeptember 19-én hozott ítéletének [EBHT 2002., I‑7561. o.] 29. pontja;
az Elsőfokú Bíróság T‑331/99. sz., Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld kontra OHIM [Giroform] ügyben 2001. január 31-én hozott
ítéletének [EBHT 2001., II‑433. o.] 30. pontja és a T‑348/02. sz., Quick kontra OHIM [Quick] ügyben 2003. november 27-én hozott
ítéletének [EBHT 2003., II‑0000. o.] 37. pontja).
46     Mindent egybevetve, az ítélkezési gyakorlat szerint az a szómegjelölés, amelyik a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének
c) pontja értelmében leírja az áruk vagy szolgáltatások jellemzőit, ebből adódóan szükségszerűen nem rendelkezik megkülönböztető
képességgel ezen áruk és szolgáltatások vonatkozásában a 7. cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében (lásd analógia útján
a Campina Melkunie ítélet [hivatkozás fent] 19. pontját és a Koninklijke KPN Nederland ítélet [hivatkozás fent] 86. pontját).
47     Ilyen körülmények között nem adható hely a felperes által másodikként megjelölt, a 40/94 rendelet 7. cikke (1) bekezdése b)
pontjának megsértésére vonatkozó jogalapnak.
48     Következésképpen a keresetet egészében el kell utasítani.

A költségekről
49     Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §-a alapján az Elsőfokú Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére,
ha a pernyertes fél ezt kérte. A felperest, mivel pervesztes lett, az OHIM kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek
viselésére.
A fenti indokok alapján
AZ ELSŐFOKÚ BÍRÓSÁG (negyedik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A kereseteket elutasítja.
2)
A felperest kötelezi a költségek viselésére.
Legal
Tiili
Vilaras
Kihirdetve Luxembourgban, a 2005. január 12‑i nyilvános ülésen.
H. Jung

H. Legal
hivatalvezető

elnök
*
Az eljárás nyelve: német.