CELEX: 62009CJ0226
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Smernica 2004/18/ES
Zadávacie konanie
Zadanie verejnej zákazky na tlmočnícke a prekladateľské služby
Služby patriace do prílohy II B uvedenej smernice
Služby, ktoré nepodliehajú všetkým požiadavkám tejto smernice
Váha kritérií pre zadanie zákazky určená po predložení ponúk
Zmena váhy po úvodnom preskúmaní predložených ponúk
Dodržiavanie zásady rovnosti zaobchádzania a povinnosti transparentnosti

Vo svojej žalobe Komisia Európskych spoločenstiev navrhuje, aby Súdny dvor určil, že Írsko si tým, že určilo váhu kritérií
na zadanie zákazky na tlmočnícke a prekladateľské služby po uplynutí lehoty na predloženie ponúk a tým, že túto váhu zmenilo
po úvodnom preskúmaní predložených ponúk, nesplnilo svoje povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo zásady rovnosti zaobchádzania
a zásady transparentnosti, tak ako ich vykladá Súdny dvor Európskej únie.

Právny rámec
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce,
verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby (Ú. v. EÚ L 134, s. 114; Mim. vyd. 06/007, s. 132, ďalej
len „smernica“) stanovuje v hlave II kapitole III pre verejné zákazky na služby prístup „na dvoch úrovniach“.
Podľa článku 20 smernice sa zákazky, ktorých predmetom sú služby uvedené v jej prílohe II A, zadávajú v súlade s článkami
23 až 55 tejto smernice.
Tieto články uvádzajú osobitné pravidlá týkajúce sa špecifikácií a zadávacích podkladov (články 23 až 27), pravidlá týkajúce
sa konaní (články 28 až 34), pravidlá uverejňovania oznámení a transparentnosti (články 35 až 43) a pravidlá týkajúce sa priebehu
konania (články 44 až 55).
Naopak v zmysle článku 21 smernice „na zákazky, ktorých predmetom sú služby uvedené v prílohe II B, sa vzťahujú len článok
23 a článok 35 ods. 4“.
Keďže tlmočnícke a prekladateľské služby sa nenachádzajú v prílohe II A smernice, spadajú do kategórie 27 nazvanej „Ostatné
služby“ v prílohe II B smernice.
Článok 23 smernice upravuje pravidlá týkajúce sa technických špecifikácií, ktoré sa majú uviesť v dokumentácii k zadávaciemu
konaniu.
Článok 35 ods. 4 smernice stanovuje, že po zadaní zákazky verejní obstarávatelia, ktorí verejnú zákazku zadali, pošlú Komisii
oznámenie o výsledkoch zadávacieho konania.
Podľa článku 37 smernice:
„Verejní obstarávatelia môžu podľa článku 36 uverejňovať oznámenia o verejných zákazkách, ktoré nepodliehajú požiadavke na
uverejnenie ustanovenej v tejto smernici.“
Článok 53 smernice, ktorý sa nazýva „Kritériá pre zadanie zákazky“ a ktorý sa neuplatňuje na verejné zákazky spadajúce do
prílohy II B smernice, vo svojom odseku 2 stanovuje:
„Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia tretieho pododseku v prípade [zadania zákazky na základe ekonomicky najvýhodnejšej
ponuky] verejný obstarávateľ v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania alebo v zadávacích podkladoch… presne určí relatívne
váhy, ktoré priradí každému z kritérií zvolených na určenie ekonomicky najvýhodnejšej ponuky.
…
Ak podľa názoru verejného obstarávateľa nie je možné z preukázateľných dôvodov stanoviť váhy, verejný obstarávateľ uvedie
v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania alebo v zadávacích podkladoch… kritériá v klesajúcom poradí podľa významu.“

Skutkové okolnosti a konanie pred podaním žaloby
Dňa 16. mája 2006 uverejnilo ministerstvo spravodlivosti, rovnosti a reformy írskeho práva (ďalej len „verejný obstarávateľ“)
v
Úradnom vestníku Európskej únie
(Ú. v. EÚ S 92) pod číslom 2006/S 92‑098663 oznámenie o vyhlásení zadávacieho konania na prekladateľské a tlmočnícke služby
pre viaceré úrady príslušné pre otázky týkajúce sa azylu (ďalej len „sporná verejná zákazka“).
V tomto oznámení bolo v bode IV.2.1 uvedené, že bude vybraná ekonomicky najvýhodnejšia ponuka, a to na základe týchto siedmich
kritérií:
„1.      Úplnosť predloženej dokumentácie.
2.      Vyhlásenie o schopnosti splniť požiadavky.
3.      Počet častí [verejná zákazka bola rozdelená na viacero častí], služieb a jazykov.
4.      Kvalifikácie a pracovné skúsenosti v príslušnej oblasti.
5.      Cena.
6.      Vhodnosť navrhovaných podmienok.
7.      Referenčné miesta.“
V bode VI.3 uvedeného oznámenia bolo upresnené, že uvádzané kritériá nie sú uvedené v klesajúcom poradí podľa významu.
Vo výzve na predloženie ponuky boli uvedené kritériá prezentované rovnakým spôsobom a označené číslami 1 až 7. Tento dokument
však na rozdiel od oznámenia o vyhlásení zadávacieho konania výslovne neuvádzal, že kritériá nie sú uvedené v klesajúcom poradí
podľa významu.
Relatívna váha každého zo siedmich kritérií vybraných na určenie ekonomicky najvýhodnejšej ponuky z hľadiska verejného obstarávateľa
teda nebola upresnená ani v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania, ani vo výzve na predloženie ponuky. V uvedených dokumentoch
nebolo uvedené ani to, či sa váha týchto kritérií určí neskôr.
Pred skončením stanovenej lehoty 9. júna 2006, predložilo ponuky 12 spoločností, z ktorých tri boli spoločnosti so sídlom
mimo územia Írska.
V rovnaký deň členovia hodnotiacej komisie dostali prehľad váh na účely posúdenia, v ktorom sa odporúčalo uplatnenie nasledujúcich
relatívnych váh na sedem dotknutých kritérií:
„1.      Úplnosť predloženej dokumentácie: 0 %.
2.      Vyhlásenie o schopnosti splniť požiadavky: 7 %.
3.      Počet častí, služieb a jazykov: 25 %.
4.      Kvalifikácie a pracovné skúsenosti v príslušnej oblasti: 30 %.
5.      Cena: 20 %.
6.      Vhodnosť navrhovaných podmienok: 10 %.
7.      Referenčné miesta: 8 %.“
Tento prehľad váh na účely posúdenia mal umožniť každému členovi hodnotiacej komisie na individuálnej báze predbežne preskúmať
predložené ponuky.
Po tom, ako jeden v členov hodnotiacej komisie preskúmal vyššie uvedeným spôsobom časť ponúk, zaslal 13. júna 2006 osobe pracujúcej
pre verejného obstarávateľa, ktorá vypracovala prehľad váh na účely posúdenia a zaslala predložené ponuky hodnotiacej komisii,
e-mail, v ktorom navrhoval zmenu váh pridelených kritériám na zadanie zákazky.
Hodnotiaca komisia na svojom prvom zasadnutí 22. júna 2006 rozhodla pred kolektívnym preskúmaním jednotlivých predložených
ponúk o zmene relatívnej váhy kritérií tak, že váhu pridelenú kritériu uvedenému pod č. 4 znížila na 25 % (predtým bola stanovená
na 30 %) a váhu pridelenú kritériu uvedenému pod č. 6 zvýšila na 15 % (predtým bola stanovená na 10 %). Váha ostatných kritérií
zostala nezmenená.
Uvedená komisia následne posúdila ponuky a zadala verejnú zákazku, uplatňujúc novú relatívnu váhu siedmich kritérií, ktorú
práve schválila.
V nadväznosti na sťažnosť pristúpila Komisia v máji 2007 k výmene korešpondencie s Írskom.
Komisia dospela k záveru, najmä s ohľadom na odpovede Írska jednak na výzvu zo 17. októbra 2007 a jednak na odôvodnené stanovisko
z 18. septembra 2008, že sporné zadávacie konanie sa uskutočnilo v rozpore so zásadou rovnosti zaobchádzania a s povinnosťou
transparentnosti, ktorá z nej vyplýva, a z toho dôvodu podala túto žalobu.

O žalobe
Na úvod je potrebné konštatovať, že žiaden z účastníkov konania nespochybňuje, že sporná verejná zákazka spadá do pôsobnosti
smernice a že dotknuté tlmočnícke a prekladateľské služby patria do skupiny neprioritných služieb uvedených v prílohe II B
tejto smernice.
Je potrebné pripomenúť, že podľa článku 21 smernice „na zákazky, ktorých predmetom sú služby uvedené v prílohe II B, sa vzťahujú
len článok 23 a článok 35 ods. 4“.
Z článkov 21, 23 a článku 35 ods. 4 smernice chápaných v ich vzájomných súvislostiach vyplýva, že ak sa verejné zákazky týkajú
služieb patriacich do prílohy II B, ako je to v prejednávanej veci, sú verejní obstarávatelia povinní rešpektovať len technické
špecifikácie a odoslať Komisii oznámenie o výsledkoch príslušného zadávacieho konania.
Naopak ostatné pravidlá týkajúce sa koordinácie konaní, ktoré sú stanovené touto smernicou, najmä pravidlá týkajúce sa povinnosti
vytvorenia súťažného prostredia zverejnením predchádzajúceho oznámenia a pravidlá uvedené v článku 53 smernice o kritériách
na zadanie zákazky, sa na tieto zákazky nevzťahujú.
Pokiaľ totiž ide o služby patriace do prílohy II B smernice, ako vyplýva z odôvodnenia č. 19 smernice, jej úplne uplatňovanie
sa musí na prechodné obdobie obmedziť na verejné zákazky, pri ktorých jej ustanovenia umožnia využitie úplného potenciálu
pre nárast cezhraničného obchodu.
Aj keď na verejných obstarávateľov, ktorí zadajú verejné zákazky patriace do uvedenej prílohy II B, sa nevzťahujú pravidlá
vyplývajúce zo smernice a týkajúce sa povinnosti vytvorenia súťažného prostredia zverejnením predchádzajúceho oznámenia, sú
podriadení základným pravidlám práva Únie a najmä zásadám zakotveným v ZFEÚ v súvislosti s právom usadiť sa a slobodným poskytovaním
služieb (rozsudok z 13. novembra 2007, Komisia/Írsko, C‑507/03, Zb. s. I‑9777, bod 26).
Podľa ustálenej judikatúry má koordinácia zadávacích konaní na úrovni Únie za cieľ odstrániť prekážky voľného pohybu tovarov
a služieb a tým chrániť záujmy hospodárskych subjektov so sídlom v inom členskom štáte (rozsudok Komisia/Írsko, už citovaný,
bod 27 a citovaná judikatúra).
Z toho vyplýva, že režim upravený normotvorcom Únie pre verejné zákazky patriace do prílohy II B smernice nemožno vykladať
tak, že znemožňuje uplatnenie zásad vyplývajúcich z článkov 49 ZFEÚ a 56 ZFEÚ za predpokladu, že takéto zákazky predstavujú
nepochybný cezhraničný záujem (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Írsko, už citovaný, bod 29), a teda aj uplatnenie povinností
zameraných na zabezpečenie transparentnosti zadávacích konaní a rovnosti zaobchádzania s uchádzačmi (pozri v tomto zmysle
rozsudok z 13. apríla 2010, Wall, C‑91/08, Zb. s. I‑2815, bod 37).
Povinnosť transparentnosti sa vzťahuje na prípad, v ktorom dotknutá verejná zákazka na služby môže vzbudiť záujem podniku
nachádzajúceho sa v inom členskom štáte, ako v ktorom je táto zákazka zadávaná (pozri v tomto zmysle rozsudok Komisia/Írsko,
už citovaný, bod 29).
Skutočnosť, že v prejednávanej veci mohli mať o spornú verejnú zákazku záujem podniky nachádzajúce sa v inom členskom štáte,
ako je Írsko, vyplýva tak z oznámenia o vyhlásení tohto zadávacieho konania v
Úradnom vestníku Európskej únie
, ako aj zo skutočnosti, že traja uchádzači boli podniky so sídlom v inom členskom štáte, ako je Írsko (pozri v tomto zmysle
rozsudok Wall, už citovaný, bod 35).
Práve vo svetle týchto skutočností je potrebné preskúmať dôvodnosť dvoch výhrad Komisie, ktoré sa netýkajú ani jedného z dvoch
ustanovení smernice, podľa ktorých sa zadanie verejnej zákazky patriacej do prílohy II B tejto smernice má uskutočniť, teda
ani článku 23, ani článku 35 ods. 4 uvedenej smernice, ale sú založené na dvoch požiadavkách vyplývajúcich z primárneho práva
Únie, a to na dodržiavaní zásady rovnosti zaobchádzania a z nej vyplývajúcej povinnosti transparentnosti.

O prvej výhrade založenej na skutočnosti, že váha kritérií na zadanie zákazky bola určená po uplynutí lehoty na predloženie
ponúk
Argumentácia účastníkov konania
Komisia tvrdí, že Írsko porušilo zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu transparentnosti tým, že relatívnu váhu siedmich kritérií
na zadanie spornej zákazky určilo až po uplynutí lehoty na predloženie ponúk.
Domnieva sa, že toto oneskorené určenie váh výrazne zmenilo relatívny význam kritérií v porovnaní s významom kritérií uverejnených
na začiatku a s významom, ktorý uchádzači mohli rozumne očakávať vzhľadom na zadávacie podklady.
V tejto súvislosti Írsko na úvod upresňuje, že na rozdiel od tvrdenia Komisie v návrhu na začatie konania verejný obstarávateľ
pred predložením ponúk implicitne ani explicitne nevyhlásil, že kritériá na zadanie zákazky uvedené v oznámení o vyhlásení
zadávacieho konania a vo výzve na predloženie ponuky sú uvedené v klesajúcom poradí podľa významu.
Naopak v oznámení o vyhlásení zadávacieho konania bolo uvedené, že kritériá na zadanie zákazky nie sú uvedené v klesajúcom
poradí podľa významu a verejný obstarávateľ následne neuviedol nič, z čoho by bolo možné vyvodiť, že tento prístup sa zmenil.
Okrem toho aj keď Írsko pripúšťa, že hodnotiaca Komisia určená verejným obstarávateľom stanovila relatívnu váhu kritérií po
uplynutí lehoty na predloženie ponúk, namieta proti tvrdeniu, že týmto stanovením váhy jednotlivých kritérií bola porušená
zásada rovnosti zaobchádzania a zásada transparentnosti.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod je potrebné konštatovať, že zo skutočnosti, že Írsko požiadalo o uverejnenie oznámenia o vyhlásení dotknutého zadávacieho
konania v
Úradnom vestníku Európskej únie
, ako to umožňuje článok 36 smernice, nevyplýva povinnosť tohto členského štátu zadať spornú verejnú zákazku podľa článkov
tejto smernice, ktoré sa uplatňujú na verejné zákazky patriace do jej prílohy II A (pozri v tomto zmysle analogicky v súvislosti
s verejnými zákazkami, ktoré nespadajú do pôsobnosti smernice, rozsudok z 22. septembra 1988, Komisia/Írsko, 45/87, Zb. s. 4929,
body 9 a 10).
Aby bolo možné pripustiť dôvodnosť prvej výhrady, bolo by nevyhnutné, aby sa osobitné pravidlo týkajúce sa predchádzajúceho
pridelenia váh kritériám na zadanie zákazky spadajúcej do prílohy II A smernice mohlo pokladať za priamy dôsledok toho, že
verejní obstarávatelia sú povinní dodržiavať zásadu rovnosti zaobchádzania a povinnosť transparentnosti, ktorá z nej vyplýva.
V tejto súvislosti z judikatúry týkajúcej sa verejných zákaziek, ktoré boli zadané v súlade so všetkými ustanoveniami jednotlivých
smerníc v danej oblasti prijatých pred smernicou 2004/18, nepochybne vyplýva, že povinnosť vopred informovať uchádzačov o kritériách
na zadanie zákazky a ak je to možné o ich relatívnej váhe, má za cieľ zabezpečiť dodržiavanie zásady rovnosti zaobchádzania
a zásady transparentnosti (pozri najmä rozsudky z 12. decembra 2002, Universale-Bau a i., C‑470/99, Zb. s. I‑11617, bod 98,
ako aj z 24. novembra 2005, ATI EAC e Viaggi di Maio a i., C‑331/04, Zb. s. I‑10109, body 22 až 24).
Aj keď povinnosť uviesť relatívnu váhu každého kritéria na zadanie zákazky v štádiu uverejnenia oznámenia o vyhlásení zadávacieho
konania, ako to v súčasnosti stanovuje článok 53 ods. 2 smernice, zodpovedá požiadavke zabezpečenia dodržiavania zásady rovnosti
zaobchádzania a z nej vyplývajúcej povinnosti transparentnosti, nie je odôvodnené dospieť k záveru, že z rozsahu uvedenej
zásady a povinnosti v prípade neexistencie osobitného ustanovenia smernice v tomto zmysle vyplýva požiadavka, aby v rámci
verejných zákaziek, na ktoré sa nevzťahuje ustanovenie, akým je článok 53 tejto smernice, bola relatívna váha kritérií použitých
verejným obstarávateľom vopred určená a oznámená potenciálnym uchádzačom, keď sú vyzvaní na predloženie svojich ponúk. Ako
totiž Súdny dvor naznačil použitím výrazu „ak je to možné“ v judikatúre citovanej v predchádzajúcom bode, uvedenie váhy kritérií
na zadanie zákazky v prípade verejnej zákazky, na ktorú sa nevzťahuje ustanovenie, akým je článok 53 ods. 2 smernice, nie
je povinnosťou verejného obstarávateľa.
Z toho vyplýva, že Írsko, ktoré potenciálnym uchádzačom sprístupnilo pred dátumom na predloženie ponúk potrebné informácie
o spornej verejnej zákazke, neporušilo zásadu rovnosti zaobchádzania, ani z nej vyplývajúcu povinnosť transparentnosti, keď
určilo váhu kritérií na zadanie zákazky bez toho, aby uvedených uchádzačov s týmito váhami oboznámilo pred uplynutí lehoty
na predloženie ponúk.
Konkrétne v zadávacom konaní, ktoré je dôvodom tejto veci, verejný obstarávateľ poskytol viac informácií, ako vyžaduje smernica,
pričom kritériá na zadanie spornej zákazky neboli v súvisiacich dokumentoch formulované tak, že by bolo možné konštatovať
rozdiel v zaobchádzaní na úkor podnikov, ktoré sa mohli o uvedenú zákazku zaujímať a nachádzali sa v inom členskom štáte,
ako je Írsko.
Verejný obstarávateľ tým, že určil váhu týchto kritérií, len upresnil spôsob, akým sa predložené ponuky majú posúdiť, pričom
nijako neporušil povinnosť dodržiavať rovnaký výklad kritérií na zadanie zákazky, keďže tieto kritériá neboli uvedené v klesajúcom
poradí podľa významu.
V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že skutočnosť, že kritériá na zadanie zákazky boli uvedené bez uvedenia ich
relatívnej váhy, nevedie ani k predpokladu, že ich uvedenie bolo nevyhnutne v klesajúcom poradí podľa významu, ani k predpokladu,
že tieto kritériá mali rovnakú váhu.
Okrem toho relatívna váha kritérií na zadanie zákazky oznámená členom hodnotiacej komisie vo forme prehľadu, by jednak v prípade,
že by ju potenciálni uchádzači poznali pri príprave ponúk, neposkytla týmto uchádzačom informácie, ktoré by mohli prípravu
významne ovplyvniť, a jednak nepredstavovala zmenu týchto kritérií (pozri v tomto zmysle rozsudok ATI EAC e Viaggi di Maio
a i., bod 32).
Je potrebné dodať, že táto žaloba v podobe, v akej bola predložená Súdnemu dvoru, neobsahuje informácie, z ktorých by bolo
možné vyvodiť, že relatívna váha kritérií na zadanie zákazky bola určená po otvorení obálok obsahujúcich predložené ponuky.
Za týchto okolností musí byť prvá výhrada Komisie uvedená na podporu jej žaloby zamietnutá ako nedôvodná.

O druhej výhrade založenej na zmene váhy kritérií po úvodnom preskúmaní
Argumentácia účastníkov konania
Komisia tvrdí, že Írsko tým, že po úvodnom preskúmaní predložených ponúk zmenilo relatívnu váhu kritérií na zadanie spornej
verejnej zákazky, tak ako bola prezentovaná v prehľade váh na účely posúdenia, porušilo zásadu rovnosti zaobchádzania a zásadu
transparentnosti.
Tvrdí, že takáto zmena, ku ktorej došlo po úvodnom preskúmaní ponúk, predstavuje porušenie zásady rovnosti zaobchádzania bez
toho, aby bolo potrebné vedieť, či prvé preskúmanie ponúk uskutočnili na individuálnej báze jednotliví členovia hodnotiacej
komisie alebo či išlo o kolektívne preskúmanie všetkými členmi tejto komisie.
Írsko tvrdí, že uvedená zmena váhy sa uskutočnila iba raz a predtým, ako hodnotiaca komisia pristúpila ku kolektívnemu posúdeniu
hoci len jednej z ponúk.
Z toho podľa neho vyplýva, že takto určená váha kritérií bola uplatňovaná nepretržite počas celého dotknutého zadávacieho
konania, a preto týmto konaním nebola porušená zásada rovnosti zaobchádzania.
Írsko okrem toho zdôrazňuje, že zmena relatívnej váhy kritérií na zadanie zákazky bola minimálna a nemohla zakladať diskrimináciu
niektorého z uchádzačov. Spätná analýza by potvrdila, že úspešný uchádzač by verejnú zákazku získal, aj keby sa jej zadanie
uskutočnilo na základe kritérií s pôvodne určenou váhou.
Posúdenie Súdnym dvorom
Komisia Súdnemu dvoru navrhuje, aby určil, že zmena relatívnej váhy kritérií na zadanie zákazky porušuje zásadu rovnosti zaobchádzania,
tak ako vyplýva z ustanovení ZFEÚ.
Pokiaľ ide predovšetkým o priebeh dotknutého zadávacieho konania, je potrebné upresniť, že zmena váhy kritérií na zadanie
spornej verejnej zákazky sa uskutočnila až po tom, ako verejný obstarávateľ oznámil členom hodnotiacej komisie relatívne váhy
týchto kritérií vo forme prehľadu váh na účely posúdenia, aby mohli pristúpiť k úvodnému preskúmaniu predložených ponúk.
Členovia hodnotiacej komisie mali nielen možnosť preskúmať ponuky na individuálnej báze pred prvým zasadnutím komisie ako
kolektívneho orgánu, ale boli k takémuto preskúmaniu vyzvaní s cieľom uľahčiť kolektívne preskúmanie v rámci tejto komisie.
Ďalej je potrebné poukázať na to, že ako už Súdny dvor rozhodol, v takomto skutkovom rámci zo zásady rovnosti zaobchádzania
a zásady transparentnosti zadávacích konaní vyplýva pre verejných obstarávateľov povinnosť dodržiavať počas celého konania
rovnaký výklad kritérií na zadanie zákazky (pozri analogicky rozsudok zo 4. decembra 2003, EVN a Wienstrom, C‑448/01, Zb.
s. I‑14527, bod 92).
Pokiaľ ide o samotné kritériá na zadanie zákazky, je potrebné ešte dôraznejšie uznať, že nemôžu byť v priebehu zadávacieho
konania predmetom nijakej zmeny (pozri analogicky rozsudok EVN a Wienstrom, už citovaný, bod 93).
Fáza, počas ktorej členovia hodnotiacej komisie pred jej zasadnutím preskúmajú predložené ponuky na individuálnej báze, je
neoddeliteľnou súčasťou dotknutého zadávacieho konania.
Za týchto okolností by zmena váhy kritérií na zadanie zákazky po uplynutí tejto fázy, keď boli ponuky preskúmané prvýkrát,
predstavovala zmenu kritérií, na základe ktorých sa úvodné preskúmanie uskutočnilo. Takéto konanie nedodržiava zásadu rovnosti
zaobchádzania a z neho vyplývajúcu povinnosť transparentnosti.
Napokon je potrebné v prvom rade upresniť, že na rozdiel od tvrdenia Írska je druhá výhrada Komisie dôvodná aj bez toho, aby
bolo potrebné preukázať, či má zmena relatívnej váhy diskriminačný účinok na jedného z uchádzačov. V tejto súvislosti je dostačujúce,
ak v momente, keď došlo k uvedenej zmene, nemožno vylúčiť, že by takýto účinok mohla mať.
V druhom rade, keďže konštatovanie nesplnenia povinnosti členského štátu nie je viazané na konštatovanie škody, ktorá z neho
vyplynula (rozsudok z 18. decembra 1997, Komisia/Belgicko, C‑263/96, Zb. s. I‑7453, bod 30), Írsko sa nemôže odvolávať na
skutočnosť, že žiaden uchádzač neutrpel škodu z dôvodu, že aj na základe pôvodnej váhy kritérií na zadanie zákazky, by sporná
zákazka nebola zadaná inému uchádzačovi ako tomu, ktorý bol na konci konania vybraný.
Druhá výhrada, ktorú Komisia uviedla na podporu svojej žaloby, preto musí byť prijatá.
Vzhľadom na predchádzajúce úvahy je potrebné konštatovať, že Írsko si tým, že zmenilo váhu kritérií na zadanie spornej verejnej
zákazky po úvodnom preskúmaní predložených ponúk, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo zásady rovnosti zaobchádzania
a z nej plynúcej povinnosti transparentnosti, ako ich vykladá Súdny dvor.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.

O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Podľa odseku 3 tohto článku môže Súdny dvor rozdeliť náhradu trov konania medzi účastníkov
konania alebo rozhodnúť tak, že každý z účastníkov konania znáša svoje vlastné trovy konania, ak účastníci konania mali úspech
len v časti predmetu konania.
Keďže Komisia mala úspech len v časti svojej žaloby, je opodstatnené rozhodnúť tak, že každý účastník konania znáša svoje
vlastné trovy konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol a vyhlásil:
1.
Írsko si tým, že zmenilo váhu kritérií na zadanie zákazky na tlmočnícke a prekladateľské služby po úvodnom preskúmaní predložených
ponúk, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú zo zásady rovnosti zaobchádzania a z nej plynúcej povinnosti transparentnosti,
ako ich vykladá Súdny dvor Európskej únie.
2.
V zostávajúcej časti sa žaloba zamieta.
3.
Európska komisia a Írsko znášajú svoje vlastné trovy konania.
Podpisy
*
Jazyk konania: angličtina.