CELEX: 62005CJ0273
Recurs
Marcă comunitară
Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94
Cerere de înregistrare a mărcii verbale CELLTECH
Motive absolute de refuz
Lipsa caracterului distinctiv
Caracter descriptiv

Prin recursul său, Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) solicită
anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 14 aprilie 2005, Celltech/OAPI (CELLTECH)
(T‑260/03, Rec., p. II‑1215, denumită în continuare „hotărârea atacată”), prin care s‑a admis acțiunea formulată de Celltech
R&D Ltd (denumită în continuare „Celltech”) și s‑a anulat decizia Camerei a doua de recurs a OAPI din 19 mai 2003 (cauza R 659/2002‑2)
prin care a fost respinsă cererea de înregistrare a mărcii verbale CELLTECH (denumită în continuare „decizia în litigiu”).

Cadrul juridic
Articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind
marca comunitară (JO 1994, L 11, p. 1, Ediție specială, 17/vol.1, p. 146) prevede:
„Se respinge înregistrarea următoarelor:
[…]
b)      mărci care sunt lipsite de caracter distinctiv;
c)      mărci care sunt compuse exclusiv din semne sau indicații ce pot să servească, în comerț, pentru a desemna specia, calitatea,
cantitatea, destinația, valoarea, provenința geografică sau data fabricației produsului sau a prestării serviciului sau alte
caracteristici ale acestora.”
În sensul articolului 73 din același regulament:
„Hotărârile [OAPI] sunt motivate. Acestea nu se pot întemeia decât pe motive sau dovezi asupra cărora părțile interesate au
avut posibilitatea de a formula observații.”
Conform articolului 74 alineatul (1) din regulamentul menționat „[î]n cursul procedurii, [OAPI] procedează la examinarea din
oficiu a faptelor”.

Istoricul cauzei
La 30 iunie 2000, Celltech a adresat OAPI o cerere de înregistrare ca marcă comunitară a mărcii verbale CELLTECH, în temeiul
Regulamentului nr. 40/94.
Produsele și serviciile pentru care s‑a solicitat înregistrarea sunt „produse, compuși și substanțe farmaceutice, de uz veterinar
și sanitare”, „aparate și instrumente chirurgicale, medicale, stomatologice și de uz veterinar” și „servicii de cercetare
și dezvoltare, servicii de consultanță, toate referitoare la științele biologiei, medicinei și chimiei”, ce fac parte din
clasele 5, 10 și, respectiv, 42 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor
în vederea înregistrării mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost revizuit și modificat.
Prin decizia din 4 iunie 2002, examinatorul OAPI a respins cererea de înregistrare a mărcii în temeiul articolului 7 alineatul
(1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94. Acesta a considerat că marca în cauză este compusă dintr‑o combinație
de doi termeni, corectă din punct de vedere gramatical: „cell” (celulă) și „tech” [prescurtarea de la „technical” (tehnic)
sau de la „technology” (tehnologie)] și, în consecință, nu putea indica originea produselor și serviciilor pentru care s‑a
solicitat înregistrarea, dat fiind că ambii termeni aparțin domeniului tehnologiei celulare.
Prin decizia în litigiu, Camera a doua de recurs a OAPI a respins recursul formulat de Celltech împotriva deciziei examinatorului.
În esență, camera de recurs a considerat că, marca a cărei înregistrare s‑a solicitat fiind susceptibilă să fie percepută
imediat și neechivoc ca un termen ce desemnează activități din domeniul tehnologiei celulare, precum și produse, aparate și
materiale folosite în cadrul acestor activități sau care rezultă din aceste activități, legătura dintre produsele și serviciile
acoperite de cererea de înregistrare și de respectiva marcă nu era suficient de indirectă pentru a conferi acesteia din urmă
nivelul minim de caracter distinctiv intrinsec cerut la articolul 7 alineatul (1) literele (b) și (c) din Regulamentul nr. 40/94.

Procedura în fața Tribunalului și hotărârea atacată
Celltech a introdus o acțiune în fața Tribunalului în vederea anulării deciziei în litigiu.
După ce a constatat, la punctele 25 și 26 din hotărârea atacată, că s‑a reținut de către camera de recurs faptul că marca
solicitată este lipsită de caracter distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94,
pentru motivul că ar fi percepută de publicul relevant ca un termen descriptiv pentru tipul de produse și servicii vizate
prin cererea de înregistrare, la punctul 27 din aceeași hotărâre, Tribunalul a considerat că trebuie verificat în primul rând
dacă s‑a demonstrat de către camera de recurs că această marcă este descriptivă pentru respectivele produse sau servicii în
sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din același regulament.
La punctele 29-31 din hotărârea atacată, Tribunalul a statuat că publicul țintă este compus atât din ansamblul specialiștilor
din domeniul medical care cunosc termenii științifici din domeniul lor de activitate, oricare ar fi limba maternă a acestora,
cât și din consumatorul mediu anglofon.
La punctele 32 și 33 din hotărârea atacată, Tribunalul a apreciat că cel puțin una dintre semnificațiile mărcii CELLTECH este
aceea de „cell technology” (tehnologie celulară).
La punctul 34 din hotărârea atacată, Tribunalul a constatat că s‑a apreciat de către camera de recurs că termenul „celltech”
„desemnează activități din domeniul tehnologiei celulare, precum și produse, aparate și materiale utilizate în cadrul acestor
activități sau rezultând din aceste activități”, iar apoi, la punctele 35-41 din aceeași hotărâre, Tribunalul a examinat dacă
s‑a demonstrat de către camera de recurs faptul că marca solicitată este descriptivă pentru produsele și serviciile vizate
prin cererea de înregistrare. Tribunalul a concluzionat în sens negativ pentru următoarele motive:
„36      În această privință, trebuie notat că nici camera de recurs, nici OAPI nu au arătat semnificația științifică a tehnologiei
celulare. Într‑adevăr, OAPI a furnizat doar în anexa la memoriul său în răspuns un extras din
Collins English Dictionary
conținând definițiile termenilor «cell» și «tech ».
37      Or, nici camera de recurs, nici OAPI nu au explicat cum anume oferă acești termeni informații cu privire la destinația și
natura produselor și serviciilor vizate prin cererea de înregistrare, în special modul în care aceste produse și servicii
se aplică sau rezultă din tehnologia celulară.
38      Desigur, este adevărat că produsele și serviciile vizate prin cererea de înregistrare sunt, în general, produse și servicii
farmaceutice și au, prin aceasta, o legătură cu structurile care sunt alcătuite din celule. Totuși, camera de recurs nu a
demonstrat că publicul relevant stabilește imediat și fără nicio reflecție suplimentară un raport concret și direct între
produsele și serviciile farmaceutice vizate și sensul semnului verbal CELLTECH [a se vedea în acest sens hotărârea Tribunalului
din 7 iunie 2001, DKV/OAPI (EuroHealth), T‑359/99, Rec., p. II‑1645, punctul 35].
39      Mai mult, chiar presupunând că produsele și serviciile vizate pot fi utilizate într‑un context funcțional care implică tehnologia
celulară, acest lucru nu ar fi suficient pentru a se putea concluziona că semnul verbal CELLTECH poate servi la desemnarea
destinației lor. În realitate, o astfel de utilizare ar putea constitui cel mult unul dintre multiplele domenii de aplicare,
dar nu o funcționalitate tehnică (hotărârea [Tribunalului din 20 martie 2002, DaimlerChrysler/OAPI (CARCARD), T‑356/00, Rec.,
p. II‑1963,] punctul 40).
40      Din considerațiile precedente rezultă că nu s‑a demonstrat de către camera de recurs faptul că termenul «celltech», chiar
considerând că înseamnă tehnologie celulară, este susceptibil să fie perceput imediat și neechivoc ca un termen care desemnează
activități din domeniul tehnologiei celulare, precum și produse, aparate și materiale utilizate în cadrul acestor activități
sau rezultând din aceste activități. Aceasta nu a stabilit nici că publicul țintă îl va percepe doar ca pe un indicator al
tipului de produse și servicii pe care semnul le desemnează.
41      În consecință, trebuie considerat că nu s‑a demonstrat de către camera de recurs că semnul verbal CELLTECH este descriptiv
pentru produsele și serviciile pentru care s‑a solicitat înregistrarea.”
La punctele 42-44 din hotărârea atacată, Tribunalul a examinat, în al doilea rând, dacă au fost prezentate de către camera
de recurs și alte argumente care să demonstreze că semnul verbal în cauză era lipsit de caracter distinctiv în sensul articolului
7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 și a constatat că nu au fost prezentate.
Ca urmare, Tribunalul a anulat decizia în litigiu și a obligat OAPI la plata cheltuielilor de judecată.

Recursul
În recursul său, în susținerea căruia au fost invocate cinci motive, OAPI a solicitat Curții:
–        anularea hotărârii atacate;
–        în principal, respingerea acțiunii formulate de Celltech în primă instanță și obligarea acesteia la plata cheltuielilor de
judecată efectuate atât în fața Tribunalului, cât și a Curții;
–        în subsidiar, retrimiterea cauzei Tribunalului.
Celltech solicită Curții respingerea recursului și obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată.
Cu titlu preliminar, trebuie relevat faptul că nici OAPI, nici Celltech nu contestă analiza făcută de Tribunal la punctele
25-27 din hotărârea atacată, potrivit căreia, dacă s‑a considerat de către camera de recurs că marca CELLTECH nu este distinctivă
în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, această apreciere a fost motivată de faptul că
marca este percepută de publicul relevant ca un termen descriptiv pentru produsele și serviciile vizate prin cererea de înregistrare,
în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c).

Cu privire la admisibilitatea recursului
Celltech susține că înregistrarea mărcii solicitate a fost refuzată de camera de recurs doar în temeiul articolului 7 alineatul
(1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 și că, în fața Tribunalului, obiecțiile ridicate de OAPI împotriva înregistrării
acestei mărci s‑au întemeiat de asemenea pe această dispoziție. Dimpotrivă, OAPI își întemeiază în prezent recursul aproape
exclusiv pe articolul 7 alineatul (1) litera (c) din același regulament.
Potrivit Celltech, recursul OAPI trebuie să fie declarat inadmisibil, întrucât o parte nu are dreptul să invoce un motiv pentru
prima dată în fața Curții.
În această privință, potrivit jurisprudenței constante, a permite unei părți să invoce pentru prima dată în fața Curții un
motiv pe care nu l‑a invocat în fața Tribunalului ar echivala cu a‑i permite să sesizeze Curtea, a cărei competență în materie
de recurs este limitată, cu un litigiu mai extins decât cel cu care a fost învestit Tribunalul. În cadrul unui recurs, competența
Curții este, prin urmare, limitată la aprecierea soluției legale pronunțate asupra motivelor dezbătute în fața primei instanțe
(a se vedea în special hotărârea din 11 noiembrie 2004, Ramondín și alții/Comisia, C‑186/02 P și C‑188/02 P, Rec., p. I‑10653,
punctul 60, și hotărârea din 22 iunie 2006, Storck/OAPI, C‑25/05 P, Rec., p. I‑5719, punctul 61).
Totuși, trebuie constatat că, în speță, recursul introdus de OAPI vizează doar contestarea soluției legale pronunțate de Tribunal
în hotărârea atacată.
Într‑adevăr, pe de o parte, camera de recurs a refuzat înregistrarea mărcii solicitate doar în temeiul articolului 7 alineatul
(1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, iar pe de altă parte, recursul introdus împotriva deciziei atacate de Celltech
s‑a întemeiat pe încălcarea aceleiași dispoziții. În aceste condiții, doar prin intermediul recursului OAPI este în măsură
să conteste interpretarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 pe care a Tribunalul reținut‑o
în hotărârea atacată pentru a anula decizia în litigiu.
Prin urmare, recursul trebuie să fie declarat admisibil.

Cu privire la primul motiv
Argumentele părților
Potrivit OAPI, în mod nelegal Tribunalul a pretins atât acestuia, cât și camerei de recurs să prezinte semnificația științifică
a expresiei „cell technology” pentru a dovedi „cum anume oferă acești termeni informații cu privire la destinația și natura
produselor și serviciilor vizate prin cererea de înregistrare, în special modul în care aceste produse și servicii se aplică
sau rezultă din tehnologia celulară”.
În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept la punctul 36 din hotărârea atacată, criticând camera de recurs pentru
lipsa explicațiilor cu privire la semnificația științifică a expresiei „cell technology” și făcând din această explicație
o condiție pentru a putea refuza marca solicitată ca fiind descriptivă.
Potrivit OAPI, dacă este necesară explicarea de către camera de recurs a motivelor pentru care apreciază că o marcă verbală
este descriptivă, o asemenea cerință de motivare nu îi impunea, în speță, furnizarea unei definiții științifice pentru expresia
„cell technology”.
Din coroborarea articolului 73 prima teză și a articolului 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 rezultă că, dacă organele
OAPI sunt obligate să își motiveze deciziile, în schimb, ele nu sunt ținute să menționeze faptele pe care le‑au luat în considerare.
Așadar, un raționament, fie el și abstract, este suficient dacă este corect și nu este contrazis de vreo dovadă prezentată
de vreuna dintre părți. Această interpretare este confirmată de jurisprudența Curții (hotărârea din 21 octombrie 2004 KWS
Saat/OAPI, C‑447/02 P, Rec., p. I‑10107, punctele 44-49) și a Tribunalului [hotărârea din 8 iunie 2005, Wilfer/OAPI (ROCKBASS),
T‑315/03, Rec., p. II‑1981, punctul 21].
Raționamentul juridic al camerei de recurs, potrivit căruia, pe de o parte, marca solicitată semnifică „cell technology”,
iar pe de altă parte, această semnificație va fi percepută de consumatorul pertinent ca „desemnând activități din domeniul
tehnologiei celulare, precum și produse, aparate și materiale utilizate în cadrul acestor activități sau rezultând din aceste
activități”, este suficient pentru a sprijini refuzul înregistrării în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din
Regulamentul nr. 40/94.
De altfel, expresia „cell technology”, care înseamnă aplicația practică a cercetării științifice asupra celulelor, este suficient
de explicită pentru a fi înțeleasă atât de consumatorul mediu, cât și de specialiști, care constituie publicul relevant. Orice
explicație suplimentară, și în special una științifică, ar fi superfluă.
În al doilea rând, Tribunalul a mai săvârșit o eroare de drept criticând camera de recurs, la punctul 37 din hotărârea atacată,
pentru că nu a explicat modul în care expresia „cell technology” ar putea furniza o informație cu privire la destinația și
natura produselor și serviciilor vizate prin cererea de înregistrare.
Într‑adevăr, potrivit OAPI, dacă Tribunalul a dorit să exprime ideea unei obligații a camerei de recurs de a face referire
la o definiție științifică a acestei expresii, atunci acesta a săvârșit o eroare de drept pentru motivele prezentate la punctele
26-30 din prezenta hotărâre.
Dacă, dimpotrivă, a vrut să exprime ideea unei obligații a camerei de recurs de a demonstra că produsele comercializate și
serviciile furnizate de Celltech se aplică într‑adevăr la tehnologia celulară sau rezultă într‑adevăr din aceasta, Tribunalul
a comis de asemenea o eroare de drept. Modul în care persoana care a solicitat înregistrarea unei mărci comunitare are intenția
să comercializeze sau comercializează produsele și serviciile sale este lipsit de importanță în ceea ce privește aprecierea
împrejurării dacă marca este sau nu descriptivă ori este sau nu lipsită de caracter distinctiv, o astfel de apreciere fiind
necesar a fi efectuată în cadrul unei examinări
a priori
, fără referire la o utilizare efectivă.
Celltech recunoaște că OAPI nu trebuie să facă dovada sensului unui termen în toate cauzele în care este sesizat. Totuși,
el este ținut să o facă atunci când în cauză este o expresie compusă din mai multe cuvinte, în special o expresie de ordin
tehnic, care în mod normal nu este folosită cu valoare descriptivă.
Acesta este cazul în speță. Celltech invocă faptul că expresia „cell technology” – despre care amintește că este diferită
de marca solicitată CELLTECH – nu are o semnificație științifică stabilită. Nu ar fi vorba despre o expresie tehnică. Lipsa
definiției acestei expresii din dicționare ar demonstra că tehnologia celulară nu există pe plan științific. Expresia menționată
nu este niciunde definită, nici utilizată astfel. La acest aspect ar fi făcut aluzie Tribunalul atunci când constata că OAPI
nu a furnizat nicio explicație științifică a expresiei „cell technology”.
Celltech contestă afirmația OAPI potrivit căreia sensul acestei expresii este clar, și anume aplicația practică a cercetărilor
științifice asupra celulelor. Nu s‑a stabilit niciunde că vreo persoană din cadrul publicului relevant ar percepe marca CELLTECH
în acest sens. Într‑adevăr, nu ar exista niciun motiv să se presupună că marca solicitată ar fi descompusă de consumatorul
mediu într‑un asemenea mod încât să fie apreciată astfel.
Aprecierea Curții
În primul rând, contrar interpretării pe care OAPI a făcut‑o hotărârii atacate, Tribunalul nu a anulat decizia atacată pentru
lipsa motivării, ci pentru motivul că OAPI nu a stabilit că marca CELLTECH, înțeleasă ca semnificând „cell technology”, este
descriptivă pentru produsele și serviciile vizate în cererea de înregistrare.
În sensul articolului 74 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94, examinatorii OAPI, iar, în recurs, camera de
recurs a OAPI trebuie să examineze din oficiu faptele pentru a stabili dacă marca a cărei înregistrare se solicită se încadrează
sau nu în vreunul dintre motivele de refuz al înregistrării prevăzute la articolul 7 din același regulament. Rezultă că organele
competente ale OAPI pot fi determinate să își întemeieze deciziile pe fapte care nu au fost invocate de către solicitant (hotărârea
Storck/OAPI, citată anterior, punctul 50).
Dacă, în principiu, le revine acestor organe obligația de a stabili în deciziile lor exactitatea unor astfel de fapte, situația
nu este aceeași atunci când acestea invocă fapte notorii (hotărârea Storck/OAPI, citată anterior, punctul 51).
În speță, la punctul 12 din decizia în litigiu, camera de recurs a indicat faptul că „sintagma «CELLTECH» va fi percepută
de consumatorul interesat, imediat și neechivoc, ca un termen ce desemnează activități din domeniul tehnologiei celulare,
precum și produse, aparate și materiale utilizate în cadrul acestor activități sau rezultând din aceste activități”.
Implicit, camera de recurs a considerat, pe de o parte, că tehnologia celulară este o realitate științifică notorie, iar pe
de altă parte, că activitățile care aparțin acestei metode științifice sau care o aplică permit producerea sau fabricarea
de produse, compuși ori substanțe farmaceutice, de uz veterinar sau sanitare, precum și de aparate sau instrumente chirurgicale,
medicale, stomatologice sau veterinare, și/sau că aceste activități necesită utilizarea unor astfel de produse, de compuși
sau de substanțe, precum și a unor astfel de aparate sau de instrumente.
Procedând astfel, camera de recurs și‑a întemeiat decizia pe fapte pe care le‑a examinat din oficiu.
Tribunalul a relevat la punctele 36-38 din hotărârea atacată că, deoarece camera de recurs nu a prezentat vreo probă conform
căreia tehnologia celulară are semnificația științifică care îi este atribuită prin decizia atacată, ea nu a stabilit exactitatea
constatărilor rezumate la punctele 40 și 41 din prezenta hotărâre, în temeiul cărora a concluzionat că marca CELLTECH are
caracter descriptiv. De fapt, este necesar să se arate faptul că în niciun fel camera de recurs nu a încercat să stabilească
temeinicia acestor constatări, spre exemplu făcând referire la literatura științifică.
OAPI invocă faptul că expresia „cell technology” este suficient de explicită și că, prin urmare, orice explicație suplimentară,
și în special o explicație științifică, ar fi superfluă.
Totuși, considerând că existența și natura tehnologiei celulare nu constituie un fapt notoriu și că îi revine, prin urmare,
camerei de recurs competența să stabilească exactitatea constatărilor sale în această privință, Tribunalul a realizat o apreciere
faptică, apreciere care, cu excepția cazului în care există o denaturare, nu este supusă controlului exercitat de Curte în
cadrul unui recurs (a se vedea în acest sens hotărârea Storck/OAPI, citată anterior, punctul 53).
În consecință, Tribunalul nu a comis nicio eroare de drept atunci când a constatat că, nestabilind semnificația științifică
a tehnologiei celulare, camera de recurs nu a demonstrat că marca CELLTECH este descriptivă pentru produsele și serviciile
vizate prin cererea de înregistrare.
În al doilea rând, niciun element din hotărârea atacată nu este susceptibil de a susține interpretarea alternativă pe care
OAPI a făcut‑o la punctul 37 din hotărârea atacată, expusă la punctul 33 din prezenta hotărâre. În consecință, Tribunalul
nu a comis eroarea de drept invocată în acest sens de OAPI.
Prin urmare, primul motiv trebuie înlăturat.

Cu privire la cel de al treilea motiv
Argumentele părților
OAPI afirmă că Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a statuat la punctul 39 din hotărârea atacată că, în principiu,
un domeniu de aplicare pentru produse și servicii nu se numără printre caracteristicile acestor servicii sau produse a căror
descriere printr‑o marcă a cărei înregistrare este solicitată pentru respectivele produse sau servicii este interzisă în temeiul
articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94.
Într‑adevăr, această dispoziție nu stabilește o distincție între, pe de o parte, „destinația” sau „funcționalitatea tehnică”,
reprezentând caracteristici ale produselor și serviciilor, și, pe de altă parte, „domeniul de aplicare”, care nu este o astfel
de caracteristică. Dimpotrivă, referirea la „alte caracteristici” din dispoziția menționată demonstrează că orice eventuale
caracteristici ale produselor și serviciilor vizate fac parte din interdicția edictată. Această analiză este confirmată de
jurisprudența Curții potrivit căreia natura esențială sau accesorie a caracteristicilor descrise este lipsită de importanță
(hotărârea din 12 februarie 2004, Koninklijke KPN Nederland, C‑363/99, Rec., p. I‑1619, punctele 101 și 102).
Prin urmare, Tribunalul trebuia să cerceteze dacă marca CELLTECH este susceptibilă de a fi percepută imediat și neechivoc
de către consumatorul relevant ca un termen care desemnează activități din domeniul tehnologiei celulare și/sau produse utilizate
în cadrul acestor activități.
Celltech răspunde că Tribunalul nu a statuat în niciun mod că un domeniu de aplicare nu poate face parte dintre caracteristicile
produselor sau serviciilor a căror descriere printr‑o marcă este interzisă în temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (c)
din Regulamentul nr. 40/94. La punctele 39 și 40 din hotărârea atacată, Tribunalul s‑a limitat să aprecieze că nu s‑a demonstrat
de către camera de recurs faptul că termenul „celltech” este susceptibil să fie perceput, imediat și neechivoc, ca desemnând
caracteristicile produselor și serviciilor pentru care se solicită înregistrarea.
Aprecierea Curții
La punctele 36 și 38 din hotărârea atacată, Tribunalul a criticat camera de recurs pentru că nu a stabilit existența și natura
tehnologiei celulare.
În aceste condiții, Tribunalul nu era
a fortiori
în măsură să aprecieze dacă produsele și serviciile vizate în cererea de înregistrare pot fi utilizate într‑un context funcțional
ce implică tehnologia celulară.
Așadar, în mod ipotetic a presupus Tribunalul, la punctul 39 din hotărârea atacată, că exista această posibilitate, astfel
cum o demonstrează folosirea termenilor „chiar presupunând” din prima frază de la acest punct.
Prin urmare, cel de al treilea motiv apare ca fiind îndreptat împotriva unui considerent neesențial din hotărârea atacată
și, în consecință, chiar presupunând că este întemeiat, nu este de natură să determine anularea acestei hotărâri.
În consecință, acest motiv trebuie înlăturat ca fiind inoperant.

Cu privire la cel de al patrulea motiv
Argumentele părților
Potrivit OAPI, Tribunalul a omis să motiveze afirmația de la punctul 40 din hotărârea atacată conform căreia marca solicitată
nu este susceptibilă de a fi percepută, imediat și neechivoc, ca un termen ce desemnează activități din domeniul tehnologiei
celulare, precum și produse, aparate și materiale din cadrul acestor activități. Într‑adevăr, hotărârea atacată nu permite
înțelegerea rațiunii pentru care termenii „celltech” sau „cell technology” nu descriu caracteristica ce constă în metoda științifică
urmată pentru obținerea produselor și serviciilor în cauză.
Celltech răspunde că, pe de o parte, îi incumbă OAPI obligația de a stabili dacă termenul „celltech” (sau chiar expresia „cell
technology”) va fi perceput de consumatorul mediu ca descriind o astfel de caracteristică. Pe de altă parte, Tribunalul a
motivat corect aprecierea sa la punctele 35-41 din hotărârea atacată.
Aprecierea Curții
Astfel cum rezultă din examinarea primului motiv, Tribunalul a motivat corespunzător cerințelor legale, la punctele 35-38
din hotărârea atacată, aprecierea sa, formulată la punctul 40 din aceeași hotărâre, potrivit căreia camera de recurs nu a
demonstrat că marca solicitată este descriptivă pentru produsele și serviciile în cauză.
Așadar, cel de al patrulea motiv trebuie înlăturat.

Cu privire la cel de al cincilea motiv
Argumentele părților
Potrivit OAPI, Tribunalul a comis o eroare de drept negând faptul că indicarea unei metode științifice pentru obținerea de
produse sau servicii este descriptivă în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94.
Termenul „celltech”, în sensul de „cell technology”, ar fi perceput prin raportare la produse și servicii ale căror caracteristici
derivă din îmbunătățiri obținute în domeniul bioștiințelor prin utilizarea sau modificarea celulelor, respectiv în sectorul
cercetării asupra tehnologiei celulare. Prin urmare, metoda științifică pentru producerea de produse sau furnizarea de servicii
ar fi percepută ca fiind o caracteristică importantă, concretă și directă din punctul de vedere al consumatorului relevant.
Celltech susține că Tribunalul a respins în mod corect propunerea conform căreia expresia „cell technology” descrie procesul
științific de fabricare a produselor sau de furnizare a serviciilor vizate. OAPI nu ar fi fost în măsură să prezinte cu privire
la această expresie nici cea mai neînsemnată referire la literatura științifică sau de altă natură, deoarece aceasta nu este
folosită de niciun om de știință pentru a descrie ceva. În consecință, nu ar fi susceptibilă să ofere nici cea mai mică informație
cu privire la produsele vizate.
Aprecierea Curții
Contrar celor susține de OAPI, Tribunalul nu a statuat niciodată că un cuvânt sau o expresie ce desemnează o metodă științifică
care permite fabricarea de produse, compuși sau substanțe farmaceutice, de uz veterinar sau sanitare sau furnizarea de servicii
referitoare la domeniile biologiei, medicinei și chimiei nu este descriptivă pentru produsele și serviciile obținute prin
intermediul acestei metode.
Astfel cum s‑a relevat în cadrul examinării primului motiv, Tribunalul a anulat decizia atacată pentru motivul că nu fusese
stabilit de către camera de recurs în special faptul că tehnologia celulară constituie o metodă de producere a produselor
sau de furnizare a serviciilor vizate în cererea de înregistrare.
Prin urmare, cel de al cincilea motiv trebuie înlăturat.

Cu privire la cel de al doilea motiv
Argumentele părților
Potrivit OAPI, rezultă de la punctul 98 din hotărârea Koninklijke KPN Nederland, citată anterior, că o marcă verbală ce constituie
o simplă combinație de elemente, fiecare dintre acestea fiind descriptive pentru caracteristicile produselor sau serviciilor
pentru care se solicită înregistrarea, este prezumată ea însăși a fi descriptivă pentru aceste caracteristici în sensul articolului
7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94, iar această prezumție nu poate fi înlăturată decât dacă respectiva
combinație introduce o modificare neobișnuită, în special de ordin sintactic sau semantic.
Tribunalul era, prin urmare, obligat să verifice dacă termenii „cell” și „tech”, luați individual, sunt intrinsec descriptivi
pentru produsele și serviciile vizate și, dacă ajungea la această concluzie, trebuia să explice modul în care combinația acestor
doi termeni descriptivi introduce o modificare neobișnuită în ceea ce privește sintaxa sau sensul termenului „celltech”, care
să permită acestuia din urmă să nu fie el însuși descriptiv pentru produsele și serviciile respective. Prin urmare, neprocedând
la o astfel de verificare, acesta ar fi încălcat articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94.
OAPI adaugă faptul că analiza Tribunalului nu ar putea fi justificată în temeiul hotărârii Curții din 16 septembrie 2004,
SAT.1/OAPI (C‑329/02 P, Rec., p. I‑8317), avută în vedere la punctul 43 din hotărârea atacată. Într‑adevăr, în hotărârea SAT.1/OAPI,
citată anterior, este în discuție caracterul distinctiv al unei mărci constituite din combinația unui element descriptiv și
a unui element nedistinctiv, iar nu caracterul descriptiv al unei mărci constituite din combinația a două elemente, fiecare
fiind susceptibil de a fi descriptiv, ca în speță. Mai mult, această hotărâre privește interpretarea articolului 7 alineatul
(1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, și nu a articolului 7 alineatul (1) litera (c).
Celltech contestă faptul că s‑ar fi stabilit de către Curte o prezumție a lipsei caracterului distinctiv al mărcii constituite
din combinația a două elemente nedistinctive. În hotărârea Koninklijke KPN Nederland, citată anterior, Curtea ar fi indicat
doar „ca regulă generală” faptul că simpla combinație de elemente, fiecare dintre acestea fiind descriptive pentru caracteristicile
produselor, este ea însăși descriptivă pentru respectivele caracteristici. Totuși, rezultă din jurisprudența constantă a Curții,
și mai ales din hotărârea SAT.1/OAPI, citată anterior, că este necesar ca marca să fie apreciată în ansamblul său, întrucât
consumatorul nu o descompune în diferitele elemente care o compun.
Prin urmare, Tribunalul a apreciat în mod corect marca CELLTECH în ansamblul său.
Aprecierea Curții
În sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94, se respinge înregistrarea mărcilor compuse exclusiv
din semne sau indicații ce pot să servească, în comerț, pentru a desemna specia, calitatea, cantitatea, destinația, valoarea,
proveniența geografică sau data fabricației produsului sau a prestării serviciului sau alte caracteristici ale acestora.
Diferitele motive de refuz al înregistrării enumerate la articolul 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 trebuie interpretate
în lumina interesului general care se află la baza fiecăruia dintre acestea (hotărârea din 15 septembrie 2005, BioID/OAPI,
C‑37/03 P, Rec., p. I‑7975, punctul 59 și jurisprudența citată).
Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94 urmărește un scop de interes general, care impune ca semnele
sau indicațiile ce pot să servească, în comerț, pentru a desemna caracteristici ale produselor sau serviciilor pentru care
se solicită înregistrarea să poată fi utilizate în mod liber de către toți. Această dispoziție împiedică, prin urmare, ca
aceste semne sau indicații să fie rezervate unei singure întreprinderi, întrucât au fost înregistrate ca marcă (hotărârea
din 12 ianuarie 2006, Deutsche SiSi‑Werke/OAPI, C‑173/04 P, Rec., p. I‑551, punctul 62 și jurisprudența citată).
Pentru ca o marcă constituită dintr‑un cuvânt ce rezultă dintr‑o combinație de elemente, precum marca solicitată, să fie considerată
ca fiind descriptivă în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94, nu este suficient ca un
eventual caracter descriptiv să fie constatat pentru fiecare din aceste elemente. Un astfel de caracter trebuie să fie constatat
pentru cuvântul însuși [a se vedea, în legătură cu articolul 3 alineatul (1) litera (c) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului
din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (JO 1989, L 40, p. 1, Ediție specială,
17/vol. 1, p. 92), dispoziție care, în esență, este identică cu cea a articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul
nr. 40/94, hotărârea Koninklijke KPN Nederland, citată anterior, punctul 96, și hotărârea din 12 februarie 2004, Campina Melkunie,
C‑265/00, Rec., p. I‑1699, punctul 37].
Astfel cum a amintit OAPI, rezultă din jurisprudența Curții, ca regulă generală, faptul că simpla combinație de elemente,
fiecare dintre acestea fiind descriptive pentru caracteristicile produselor sau serviciilor pentru care se solicită înregistrarea,
este ea însăși descriptivă pentru respectivele caracteristici în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul
nr. 40/94 (hotărârile citate anterior Koninklijke KPN Nederland, punctul 98, și Campina Melkunie, punctul 39).
Totuși, Curtea a adăugat faptul că o astfel de combinație poate să nu fie descriptivă în sensul aceleiași dispoziții, cu condiția
să creeze o impresie suficient de îndepărtată de aceea produsă prin simpla reunire a respectivelor elemente (hotărârile citate
anterior Koninklijke KPN Nederland, punctul 99, și Campina Melkunie, punctul 40).
Prin urmare, dacă un eventual caracter descriptiv, în cazul unei mărci compuse din cuvinte, poate fi examinat, parțial, pentru
fiecare dintre elementele sale luate separat, acesta trebuie, în orice caz, să depindă de o examinare a ansamblului pe care
îl alcătuiesc cuvintele [a se vedea, prin analogie, cu privire la articolul 7 alineatul (1) litera (b) din regulament, hotărârile
citate anterior SAT.1/OAPI, punctul 28, și BioID/OAPI, punctul 29].
Contrar celor susținute de OAPI, rezultă din considerațiile precedente că din jurisprudența Curții nu reiese faptul că analiza
prealabilă a fiecărui element din componența unei mărci constituie o etapă obligatorie. În schimb, camerele de recurs ale
OAPI și, în cadrul acțiunii în anulare, Tribunalul sunt obligate să evalueze caracterul descriptiv al mărcii în ansamblul
său.
În speță, trebuie constatat că Tribunalul a procedat în mod corect la evaluarea caracterului descriptiv al mărcii CELLTECH
în ansamblul său, concluzionând că nu s‑a stabilit că această marcă, chiar înțeleasă ca semnificând „cell technology”, este
descriptivă pentru produsele și serviciile vizate în cererea de înregistrare. Prin urmare, articolul 7 alineatul (1) litera
(c) din Regulamentul nr. 40/94 nu a fost încălcat.
În consecință, cel de al doilea motiv trebuie înlăturat și, în consecință, recursul OAPI trebuie respins.

Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 69 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, aplicabil procedurii de recurs în temeiul articolului
118 din același regulament, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât
Celltech a solicitat obligarea OAPI la plata cheltuielilor de judecată, iar acesta a căzut în pretenții în ceea ce privește
recursul său, se impune obligarea acestuia la plata cheltuielilor de judecată.
Pentru aceste motive, Curtea (Camera întâi) declară și hotărăște:
1)
Respinge recursul.
2)
Obligă Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (OAPI) la plata cheltuielilor
de judecată.
Semnături
*
Limba de procedură: engleza.