CELEX: 62004TJ0466
Ochranná známka Společenství
Slovní ochranná známka GERONIMO STILTON
Námitky
Přerušení řízení
Omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou
Zpětvzetí námitek

Skutečnosti předcházející sporu
1       Dne 13. října 1999 podala žalobkyně Elisabetta Dami u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
přihlášku ochranné známky Společenství podle nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství
(Úř. věst. L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146), ve znění pozdějších předpisů.
2       Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je slovní ochranná známka GERONIMO STILTON.
3       Výrobky a služby, pro které byl zápis požadován, spadají do tříd 16, 25, 28, 29, 30 a 41 podle Niceské dohody o mezinárodním
třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků.
4       Výrobky spadající do tříd 29 a 30 odpovídají pro každou z těchto tříd následujícímu popisu:
–       třída 29: „Maso; ryby; neživí měkkýši a korýši; drůbež a zvěřina; masové výtažky; maso v konzervách; ovoce a zelenina konzervované,
sušené a zavařené; želé; džemy; vejce; mléko; mléčné výrobky; mléčné pokrmy; sýry; máslo; jogurty; mléčné nápoje; oleje a tuky
jedlé; zeleninové směsi v nálevu; konzervy ovocné; konzervy zeleninové; konzervy masové; konzervy rybí“;
–       třída 30: „Těsta moučníková; těsta potravinářská, karamely; káva; čaj; kakao; cukr; rýže; tapioka; kávové náhražky; mouka;
přípravky z obilnin; chléb; sušenky; dorty; jemné pečivo; pralinky; jedlé zmrzliny a mražené krémy; med; sirup; pepř; ocet;
nálevy; koření; led pro osvěžení; nápoje na bázi kávy, kakaa nebo čokolády“.
5       Dne 5. června 2000 byla přihláška ochranné známky zveřejněna ve
Věstníku ochranných známek Společenství
č. 45/00.
6       Dne 5. září 2000 podala The Stilton Cheese Makers Association na základě čl. 8 odst. 1 písm. b) a čl. 8 odst. 4 nařízení č. 40/94
námitky proti zápisu přihlašované ochranné známky pro výrobky spadající do tříd 16, 29 a 30. Na podporu svých námitek osoba,
která podává námitky, uplatňovala ochranné známky zapsané v několika členských státech a odpovídající slovu „stilton“, které
se všechny týkají mléčných výrobků.
7       Rozhodnutím ze dne 30. září 2002 námitkové oddělení OHIM vyhovělo námitkám, co se týče výrobků spadajících do tříd 29 a 30,
a zamítlo námitky ve zbývající části.
8       Dne 29. listopadu 2002 podala žalobkyně na základě článku 59 nařízení č. 40/94 proti tomuto rozhodnutí odvolání, které obdrželo
číslo věci R 982/2002‑2 a bylo přiděleno druhému odvolacímu senátu OHIM. Žalobkyně žádala odvolací senát o zamítnutí námitek
nejen pro výrobky spadající do třídy 16, ale rovněž pro výrobky spadající do tříd 29 a 30.
9       Stejného dne osoba, která podává námitky, rovněž podala proti tomuto rozhodnutí odvolání, které obdrželo číslo věci R 973/2002‑2
a bylo stejně tak přiděleno druhému odvolacímu senátu OHIM. Uvedený odvolací senát žádala, aby vyhověl námitkám nejen pro
výrobky spadající do tříd 29 a 30, ale rovněž pro výrobky spadající do třídy 16.
10     Účastníci řízení čtyřikrát předložili společné návrhy na přerušení řízení ve věci R 973/2002‑2. Odvolací senát těmto návrhům
vyhověl. I když formálně nebyly věci odvolacím senátem spojeny, společné návrhy na přerušení odvolacího řízení předložené
ve věci R 973/2002‑2 byly posuzovány jako vztahující se rovněž na odvolací řízení ve věci R 982/2002‑2. Pokud se týká čtvrtého
návrhu na přerušení, odvolací senát ve svém oznámení účastníkům řízení ze dne 2. dubna 2004 uvedl následující:
„Potvrzujeme, že odvolací řízení je přerušeno na dobu dvou měsíců, a to do 5. června 2004. S ohledem na předchozí návrhy bude
tato doba přerušení považována za konečnou, ledaže by účastníci řízení mohli doložit výjimečné důvody pro další přerušení.“
11     Dopisem ze dne 3. června 2004 žalobkyně požadovala, aby seznam výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou byl omezen
tak, že by byl jednak odstraněn odkaz na „mléčné pokrmy a sýry“, co se týče třídy 29, a jednak že by bylo přidáno upřesnění
„[s] výjimkou veškerých potravin a nápojů na bázi sýru“, pokud jde o třídu 30.
12     Dopisem ze dne 4. června 2004 účastníci řízení společně navrhli odvolacímu senátu přerušit řízení. Podle tohoto dopisu účastníci
řízení rovněž prohlásili, že žalobkyně jednak „požadovala změnu specifikace výrobků pro uvedenou přihlášku ochranné známky“,
když se odvolávali na obsah jejího dopisu ze dne 3. června 2004, a jednak že „situace [osoby, která podává námitky, je] následující:
po [změně] […] specifikace výrobků pro tuto přihlášku, [co se týče] třídy 29, [odstranit odkaz na] ,sýry, [na] mléčné výrobky‘
a na ,výrobky, které zahrnuje široký pojem »mléčné výrobky«, zejména mléko, výrobky na bázi mléka, máslo, mléčné a jogurtové
nápoje‘, a [co se týče] ‚třídy 30 […], [odstranit odkaz na] veškeré potraviny a nápoje obsahující sýr a na bázi sýru, dojde
ke zpětvzetí námitek‘“.
13     Dopisem ze dne 15. června 2004 odvolací senát informoval účastníky řízení, že si dopis ze dne 4. června 2004 vyložil jako
společný návrh na omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou, a předložil tak účastníkům řízení seznam
omezený podle tohoto návrhu. V tomto dopise odvolací senát rovněž dodal, že „[v] případě, že by [osoba, která podává námitky,]
vzala námitky zpět“, účastníci řízení budou vyzváni, aby do 14. července 2004 uvedli, zda se dohodli na rozdělení nákladů,
které vznikly v rámci námitkového a odvolacího řízení. Odvolací senát upřesnil, že v případě neexistence takové dohody rozhodne
o rozdělení nákladů řízení.
14     Dopisem ze dne 16. června 2004 žádala žalobkyně odvolací senát, aby přehodnotil výklad, který zřejmě obsahoval dopis ze dne
15. června 2004, a potvrdil, že jediným omezením seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou je omezení uvedené
v jejím dopise ze dne 3. června 2004. Tvrdila, že dopis ze dne 4. června 2004 byl pouze společným návrhem na přerušení odvolacího
řízení z důvodu rozdílných vůlí účastníků řízení, jelikož osoba, která podává námitky, požadovala více změn, než které byly
uvedeny v dopise ze dne 3. června 2004.
15     Dopisem ze dne 23. června 2004 odvolací senát tuto žádost zamítl. Nejprve připomněl, že návrh na omezení seznamu výrobků označených
přihlašovanou ochrannou známkou nemůže být vzat zpět, jelikož se stal závazným. Dále měl za to, že formulace společného dopisu
účastníků řízení ze dne 4. června 2004, a sice, že „po změně specifikace […] budou námitky vzaty zpět“, může být chápána pouze
jako návrh na omezení uvedeného seznamu. Navíc pro učinění závěru, že žalobkyně písemně projevila svůj souhlas s touto podmínkou,
zohlednil skutečnost, že účastníci řízení dopis podepsali a zaslali společně. Odvolací senát proto měl za to, že pouze vyhověl
společné žádosti účastníků řízení o to, aby obdrželi potvrzení, že omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou
známkou bylo schváleno beze změn.
16     Dopisem ze dne 1. července 2004 osoba, která podává námitky, odvolacímu senátu připomněla, že má v úmyslu vzít své námitky
zpět, pouze pokud nebude změněn seznam výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou uvedený v dopise odvolacího senátu
ze dne 15. června 2004.
17     Dopisem ze dne 23. července 2004 osoba, která podává námitky, vyzvala odvolací senát, aby potvrdil, že uvedený seznam byl
s konečnou platností omezen podle dopisu odvolacího senátu ze dne 15. června 2004.
18     Dopisem ze dne 29. července 2004 odvolací senát potvrdil, že schválené omezení uvedeného seznamu odpovídá omezení uvedenému
v jeho dopise ze dne 15. června 2004, a že námitky jsou tak považovány za vzaté zpět.
19     V rozhodnutích vydaných v obou věcech dne 20. září 2004 (dále jen „napadená rozhodnutí“) měl odvolací senát za to, že vzhledem
k tomu, že zpětvzetí námitek řízení ukončilo, jedinou otázkou, o níž mělo být rozhodnuto, bylo rozdělení nákladů řízení, jelikož
dohoda mezi účastníky řízení nebyla uzavřena. V tomto ohledu se rozhodl uložit každému účastníku řízení, aby nesl vlastní
náklady vynaložené v rámci námitkového a odvolacího řízení, podle čl. 81 odst. 2 a odst. 3 nařízení č. 40/94.

Návrhová žádání účastníků řízení
20     Žalobkyně v každé věci navrhuje, aby Soud:
–       určil, že dopis ze dne 4. června 2004, společně zaslaný OHIM a podepsaný žalobkyní a osobou, která podává námitky, neobsahuje
prohlášení směřující k ukončení řízení před odvolacím senátem, ale pouze návrh na přerušení tohoto řízení;
–       zrušil napadená rozhodnutí a vrátil věc odvolacímu senátu OHIM;
–       uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
21     OHIM v každé věci navrhuje, aby Soud:
–       zrušil napadená rozhodnutí;
–       uložil každému z účastníků řízení před Soudem náhradu vlastních nákladů řízení.

Právní otázky

Argumenty účastníků řízení
22     Žalobkyně uplatňuje, že odvolací senát měl neprávem za to, že účastníci řízení projevili společnou vůli ukončit řízení před
OHIM. V tomto ohledu tvrdí, že společný dopis účastníků řízení ze dne 4. června 2004 tvořil pouhý návrh na přerušení řízení
za účelem dosažení dohody o uzavření smíru ve věci výrobků, které mají být odstraněny ze seznamu výrobků označených přihlašovanou
ochrannou známkou.
23     Naproti tomu uvedený dopis neobsahuje žádné prohlášení směřující k ukončení řízení před odvolacím senátem. Naopak z něho jasně
vyplývá, že účastníci řízení se na ukončení řízení nedohodli. Jednak tento dopis vysvětluje, že žalobkyně předala dopisem
ze dne 3. června 2004 odvolacímu senátu návrh na omezení seznamu označených výrobků, v souladu s dohodou o uzavření smíru
s osobou, která podává námitky, dne 22. prosince 2003. Jednak vysvětluje, že osoba, která podává námitky, ačkoli bere na vědomí
tento návrh na omezení, uvedla, že se vzdá námitek, jen pokud by z dotčeného seznamu byly odstraněny rovněž některé další
výrobky, na něž se uvedený smír nevztahuje.
24     Žalobkyně z toho vyvozuje, že odvolací senát špatně vyložil návrh na přerušení řízení, který účastníci řízení předložili OHIM.
25     OHIM má za to, že žaloba je opodstatněná a že napadená rozhodnutí musejí být zrušena. Uplatňuje, že judikatura uznala přípustnost
takových návrhových žádání [rozsudky Soudu ze dne 30. června 2004, GE Betz v. OHIM – Atofina Chemicals (BIOMATE), T‑107/02,
Sb. rozh. s. II‑1845, body 32 až 36, a ze dne 4. května 2005, Reemark v. OHIM – Bluenet (Westlife), T‑22/04, Sb. rozh. s. II‑1559,
body 16 až 19].
26     Pokud jde o věc samu, má za to, obdobně jako žalobkyně, že dopis ze dne 4. června 2004 obsahoval pouze společný návrh účastníků
řízení na přerušení řízení. Proto se domnívá, že odvolací senát porušil čl. 44 odst. 1 nařízení č. 40/94, když omezil seznam
výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou.

Závěry Soudu
K přípustnosti návrhových žádání účastníků řízení
27     Úvodem je třeba uvést, že žalobkyně svým prvním bodem návrhového žádání Soudu navrhuje, aby určil, že dopis ze dne 4. června
2004, společně zaslaný OHIM a podepsaný účastníky řízení, neobsahuje prohlášení směřující k ukončení řízení před odvolacím
senátem, ale pouze návrh na přerušení tohoto řízení. Tento návrh není nezávislý na druhém bodě návrhového žádání žalobkyně,
směřujícímu ke zrušení napadených rozhodnutí, jelikož představuje argument na jeho podporu. Není tudíž namístě rozhodovat
o tomto bodě návrhového žádání jako takovém.
28     Pokud jde o OHIM, ten svým prvním bodem návrhového žádání navrhuje Soudu, aby zrušil napadená rozhodnutí.
29     V tomto ohledu je namístě připomenout, že v řízení týkajícím se žaloby proti rozhodnutí odvolacího senátu rozhodujícího v rámci
námitkového řízení nemá OHIM pravomoc změnit svým postojem, který zaujme před Soudem, podmínky sporu tak, jak vyplývají z návrhů
a tvrzení přihlašovatele a osoby, která podává námitky [rozsudek Soudního dvora ze dne 12. října 2004, Vedial v. OHIM, C‑106/03 P,
Sb. rozh. s. I‑9573, bod 26, potvrzující po kasačním opravném prostředku rozsudek Soudu ze dne 12. prosince 2002, Vedial v. OHIM
– France Distribution (HUBERT), T‑110/01, Recueil, s. II‑5275; výše uvedený rozsudek Soudu Westlife, bod 16, a rozsudek ze
dne 15. června 2005, Spa Monopole v. OHIM – Spaform (SPAFORM), T‑186/04, Sb. rozh. s. II‑2333, bod 19].
30     Z této judikatury nicméně nevyplývá, že OHIM je povinen navrhnout zamítnutí žaloby podané proti rozhodnutí jednoho ze svých
odvolacích senátů. I když totiž OHIM není aktivně legitimován k podání žaloby proti rozhodnutí odvolacího senátu, nemůže po
něm být naproti tomu vyžadováno, aby systematicky hájil každé napadené rozhodnutí odvolacího senátu nebo aby povinně navrhoval,
že každá žaloba proti takovému rozhodnutí má být zamítnuta (výše uvedené rozsudky BIOMATE, bod 34; Westlife, bod 17, a SPAFORM,
bod 20).
31     Nic tedy nebrání tomu, aby se OHIM připojil k návrhovému žádání žalobkyně, nebo aby řešení ponechal na úvaze Soudu a zároveň
předložil všechny argumenty, které považuje za vhodné pro objasnění věci Soudu [výše uvedený rozsudek Soudu BIOMATE, bod 36,
a rozsudek ze dne 25. října 2005, Peek & Cloppenburg v. OHIM (Cloppenburg), T‑379/03, Sb. rozh. s. II‑4633, bod 22].
32     Naproti tomu nemůže požadovat zrušení nebo změnu rozhodnutí odvolacího senátu v otázce, která nebyla vznesena v žalobě, nebo
předložit důvody, které nebyly v žalobě obsaženy (výše uvedené rozsudky Vedial v. OHIM, bod 34, a Cloppenburg, bod 22).
33     V projednávaném případě je nutno konstatovat, že OHIM předložil výhradně argumenty na podporu návrhového žádání žalobkyně,
podle níž se odvolací senát dopustil nesprávného posouzení, když měl za to, že účastníci řízení projevili společnou vůli ukončit
řízení před OHIM. Proto jsou bod návrhového žádání předložený OHIM a argumenty předložené na jeho podporu přípustné, jelikož
nevybočují z rámce návrhového žádání a argumentů předložených žalobkyní.
K věci samé
34     Na podporu své žaloby žalobkyně podporovaná OHIM tvrdí, že odvolací senát měl neprávem za to, že účastníci řízení projevili
společnou vůli ukončit řízení před OHIM. V tomto ohledu je namístě uvést, že napadená rozhodnutí výslovně neuvádějí, že řízení
bylo ukončeno.
35     Nicméně tím, že odvolací senát rozhodl o rozdělení nákladů řízení před OHIM na základě předpokladu, podle něhož „zpětvzetí
námitek řízení ukončilo“ (viz důvod uvedený v bodech 20 a 21 odůvodnění napadených rozhodnutí), je nutné mít za to, že odvolací
senát nepřímo rozhodl o ukončení řízení.
36     Zatímco výše uvedený důvod neobsahuje žádné upřesnění, stručný popis skutkového stavu týkajícího se průběhu řízení a zejména
výměny dopisů mezi účastníky řízení a odvolacím senátem (viz body 9 až 18 a 10 až 19 napadených rozhodnutí) je dostatečně
podrobný na to, aby umožnil Soudu pochopit a ověřit důvody, pro které se odvolací senát domníval, že žalobkyně omezila svou
přihlášku ochranné známky a náhradou za to osoba, která podává námitky, své námitky vzala zpět.
37     Je tedy namístě posoudit, zda odvolací senát mohl v projednávaném případě právoplatně dojít k závěru o společné vůli účastníků
řízení ukončit řízení před ním. V tomto ohledu je namístě uvést, že pokud jde o podmínky a pravidla návrhu na částečné nebo
úplné zpětvzetí přihlášky ochranné známky k zápisu nebo námitek u OHIM, čl. 44 odst. 1 nařízení č. 40/94 stanoví, že přihlašovatel
může v jakýkoli okamžik svou přihlášku ochranné známky Společenství vzít zpět nebo omezit seznam výrobků nebo služeb, který
obsahuje.
38     Mimoto podle pravidla 20 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 2868/95 ze dne 13. prosince 1995, kterým se provádí nařízení Rady
(ES) č. 40/94 (Úř. věst. L 303, s. 1; Zvl. vyd. 17/01 s. 189), omezí‑li přihlašovatel podle čl. 44 odst. 1 nařízení seznam
výrobků a služeb, sdělí to OHIM osobě, která podala námitky, a vyzve ji, aby ve lhůtě, kterou jí stanoví, předložila vyjádření,
zda trvá na námitkách, a pokud ano, aby upřesnil, ve vztahu ke kterým zbývajícím výrobkům a službám na námitkách trvá.
39     Podle judikatury přísluší možnost omezit seznam výrobků a služeb stanovená tímto ustanovením pouze přihlašovateli ochranné
známky Společenství, který může v jakémkoli okamžiku zaslat OHIM návrh v tomto smyslu. V tomto kontextu musí být úplné nebo
částečné zpětvzetí přihlášky ochranné známky Společenství provedeno výslovně a bezpodmínečně [rozsudek Soudu ze dne 27. února
2002, Ellos v. OHIM (ELLOS), T‑219/00, Recueil, s. II‑753, bod 61].
40     Konečně, ačkoli je pravda, že zákonodárce neupravil výslovně možnost zpětvzetí námitek, jelikož čl. 44 odst. 1 nařízení č. 40/94
uvádí pouze zpětvzetí přihlášky ochranné známky, Soud rozhodl, že jelikož podle struktury tohoto nařízení přihlašovatel ochranné
známky a osoba, která podává námitky, jsou si v námitkovém řízení rovni, je namístě mít za to, že tato rovnost platí i pro
možnost zpětvzetí podání [usnesení Soudu ze dne 3. července 2003, Lichtwer Pharma v. OHIM – Biofarma (Sedonium), T‑10/01,
Recueil, s. II‑2225, bod 15, a ze dne 9. února 2004, Synopharm v. OHIM – Pentafarma (DERMAZYN), T‑120/03, Recueil, s. II‑509,
bod 19].
41     V projednávaném případě Soud uvádí, že tvrzení odvolacího senátu, podle něhož účastníci řízení vyjádřili společnou vůli ukončit
řízení, je skutkově nepodložené.
42     Je totiž namístě nejprve uvést, že jediným výslovným a bezpodmínečným návrhem na omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou
ochrannou známkou je návrh předaný dopisem žalobkyně ze dne 3. června 2004.
43     Dále, na rozdíl od výše uvedenou judikaturou připomenutých požadavků, společný dopis účastníků řízení ze dne 4. června 2004
neobsahuje žádný výslovný a bezpodmínečný návrh na částečné zpětvzetí přihlášky ochranné známky nebo na zpětvzetí námitek.
44     S ohledem na jeho znění žalobkyně a OHIM oprávněně tvrdí, že uvedený dopis obsahuje pouze společný návrh na přerušení řízení
před odvolacím senátem. Jediný výslovný návrh zaslaný odvolacímu senátu v tomto dopise je totiž následující:
„Jménem obou účastníků řízení navrhujeme odvolací řízení přerušit.“
45     Mimoto uvedený dopis obsahuje pouze projev neexistence shody mezi stanoviskem žalobkyně vyjádřeným v jejím dopise ze dne 3. června
2004 a stanoviskem osoby, která podává námitky, ve věci omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou.
46     Krom toho je sporné mít za to, že dopis ze dne 4. června 2004 obsahoval společný návrh účastníků řízení na přerušení řízení
a současně návrh na ukončení řízení, vzhledem k tomu, že návrh na přerušení řízení ztrácí v případě zpětvzetí námitek jakýkoli
účel.
47     Závěr, podle něhož dopis ze dne 4. června 2004 obsahoval pouze návrh na přerušení, podporují události předcházející uvedenému
návrhu. Ze spisu totiž vyplývá, že účastníci řízení již opakovaně využili přerušení řízení za účelem dosažení dohody. Ve svém
sdělení ze dne 2. dubna 2004, kterým počtvrté povolil přerušení řízení, odvolací senát zdůraznil, že „s ohledem na předchozí
návrhy bude tato doba přerušení považována za konečnou, ledaže by účastníci řízení mohli doložit výjimečné důvody pro další
přerušení“. V tomto kontextu je tedy nutno vykládat dopis ze dne 4. června 2004, a sice, že jelikož odvolací senát sdělil
účastníkům řízení, že v zásadě nevyhoví dalším návrhům na přerušení řízení, účastníci řízení měli v úmyslu uvést výjimečné
důvody pro další přerušení v projednávaném případě.
48     Mimoto žádný poznatek ze spisu neumožňuje usuzovat na existenci pozdější dohody odůvodňující ukončení řízení. Naopak, korespondence
účastníků řízení následující po dopise ze dne 4. června 2004 a předcházející přijetí napadených rozhodnutí svědčí o přetrvávající
neshodě, pokud jde o omezení seznamu výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou, k němuž by žalobkyně musela přistoupit,
aby osoba, která podává námitky, souhlasila se zpětvzetím svých námitek.
49     Ve svém dopise ze dne 15. června 2004 v odpověď na společný dopis účastníků řízení ze dne 4. června 2004 jim odvolací senát
sdělil to, co pochopil jako společné stanovisko týkající se omezení výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou, v souladu
se stanoviskem osoby, která podává námitky, ale aniž by požádal žalobkyni o souhlas s tímto výkladem.
50     Žalobkyně tak ve svém dopise OHIM ze dne 16. června 2004 zpochybnila, že by souhlasila s omezením, tak jak vyplývalo ze sdělení
odvolacího senátu ze dne 15. června 2004. Připomněla, že nesouhlasila s jinými omezeními, než která byla uvedena v jejím dopise
ze dne 3. června 2004, a žádala tak odvolací senát, aby přehodnotil svůj dopis ze dne 15. června 2004.
51     Navzdory tomuto zpochybnění odvolací senát dopisem ze dne 23. června 2004 potvrdil svůj výklad, podle něhož se jedná o návrh
na omezení označených výrobků, aniž by konzultoval účastníky řízení, aby došlo k osvětlení přesného dosahu dopisu ze dne 4. června
2004. Uvedl, že uvedený dopis mohl být díky své formulaci a díky skutečnosti, že byl podepsán účastníky řízení, pochopen pouze
jako návrh na omezení označených výrobků a že takový návrh, jakmile se stane závazným, nemůže být odvolán.
52     Neexistence výslovné a bezpodmínečné dohody mající za účel ukončení řízení je rovněž zdůrazněna skutečností, že osoba, která
podává námitky, připomněla dopisem ze dne 1. července 2004, že své námitky hodlá vzít zpět pouze pod „formální podmínkou“,
že seznam výrobků označených přihlašovanou ochrannou známkou, tak jak vyplývá z dopisu odvolacího senátu ze dne 15. června
2004, nebude změněn. Dopisem ze dne 23. července 2004 osoba, která podává námitky, rovněž žádala odvolací senát, aby potvrdil,
že uvedené omezení bylo skutečně provedeno a že námitky jsou považovány za vzaté zpět.
53     Dále, navzdory výslovnému odmítnutí žalobkyně, vyjádřenému v jejím dopise ze dne 16. června 2004, omezit seznam výrobků označených
přihlašovanou ochrannou známkou podle znění vyžadovaného osobou, která podává námitky, odvolací senát potvrdil posledně uvedené
dopisem ze dne 29. července 2004, zaslaným v kopii žalobkyni, následující: „Schváleným omezením je omezení specifikované v našem
dopise ze dne [15. června 2004], a […] v důsledku toho jsou námitky považovány [za] vzaté zpět.“ Přitom vzhledem ke stanovisku,
které žalobkyně vyjádřila ve svém dopise ze dne 16. června 2004, a při neexistenci pozdějšího předložení výslovného návrhu
v opačném smyslu z její strany neměl odvolací senát žádný podklad pro takový závěr.
54     Z výše uvedeného vyplývá, že napadená rozhodnutí jsou stižena nesprávným skutkovým zjištěním, a musejí být tedy zrušena.

K nákladům řízení
55     Podle čl. 87 odst. 2 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to
účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Jelikož rozhodnutí odvolacího senátu byla zrušena a OHIM musí být na
tomto základě považován za toho, kdo neměl ve věci úspěch, bez ohledu na smysl jeho návrhového žádání, je namístě uložit mu
náhradu nákladů žalobkyně v souladu s jejím návrhovým žádáním.
Z těchto důvodů
SOUD (čtvrtý senát)
rozhodl takto:
1)
Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 20. září
2004 (věci R 973/2002‑2 a R 982/2002‑2) se zrušují.
2)
OHIM se ukládá náhrada nákladů řízení.
Legal
Lindh
Vadapalas
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 1. února 2006.
Vedoucí soudní kanceláře

Předseda
E. Coulon

H. Legal
*
Jednací jazyk: francouzština.