CELEX: 61996CJ0171
Henkilöiden vapaa liikkuvuus
Vuoden 1972 liittymisasiakirja
Pöytäkirja N:o 3 Kanaalisaarista ja Mansaaresta
Jersey

Tuomion perustelut
1 Royal Court of Jersey on esittänyt yhteisöjen tuomioistuimelle 11.4.1996 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 20.5.1996, EY:n perustamissopimuksen 177 artiklan nojalla kolme ennakkoratkaisukysymystä Tanskan kuningaskunnan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön sekä perustamissopimusten mukautuksista tehdyn liittymisasiakirjan (EYVL 1972, L 73, s. 14) liitteenä olevan Kanaalisaaria ja Mansaarta koskevan pöytäkirjan N:o 3 (EYVL 1972, L 73, s. 164; jäljempänä pöytäkirja N:o 3) 4 artiklan tulkinnasta.
2 Nämä kysymykset on esitetty oikeudenkäynnissä, jossa asianosaisina ovat Pereira Roque ja His Excellency the Lieutenant Governor of Jersey (jäljempänä Lieutenant Governor) ja jossa on kyse viimeksi mainitun tekemästä Pereira Roqueta koskevasta karkotuspäätöksestä.
3 Jersey on toinen Kanaalisaarten kahdesta piirikunnasta.
Yhteisön oikeus
4 EY:n perustamissopimuksen 227 artiklan 4 kohdassa määrätään seuraavaa:
"Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan niihin Euroopassa sijaitseviin alueisiin, joiden suhteista ulkovaltioihin huolehtii jäsenvaltio."
5 Saman artiklan 5 kohdassa määrätään seuraavaa:
"Poiketen siitä, mitä edellä olevissa kohdissa määrätään, noudatetaan seuraavaa:
- -
c) Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Kanaalisaariin ja Mansaareen vain siltä osin kuin uusien jäsenvaltioiden liittymisestä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön 22 päivänä tammikuuta 1972 allekirjoitetussa sopimuksessa tarkoitetun mainittuja saaria koskevan sääntelyn toteuttamisen turvaamiseksi on tarpeen;
- - ".
6 Tässä määräyksessä tarkoitetut säännökset ovat pöytäkirjassa N:o 3. Tämän pöytäkirjan 1 artiklassa määrätään muun muassa, että tulleja ja määrällisiä rajoituksia koskevia yhteisön säännöksiä sovelletaan Kanaalisaarilla samoin edellytyksin kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
7 Pöytäkirjan N:o 3  2 artikla kuuluu seuraavasti:
"Näiltä alueilta kotoisin olevien henkilöiden oikeuksiin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei puututa liittymisasiakirjalla. Kyseisiin henkilöihin ei kuitenkaan sovelleta henkilöiden ja palvelujen vapaata liikkuvuutta koskevia yhteisön säännöksiä."
8 Pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrätään seuraavaa:
"Näiden alueiden viranomaiset kohtelevat samalla tavoin kaikkia yhteisön luonnollisia tai oikeushenkilöitä."
9 Pöytäkirjan N:o 3  6 artiklassa määrätään lopuksi seuraavaa:
"Tässä pöytäkirjassa tarkoitettuna Kanaalisaarilta tai Mansaarelta kotoisin olevana pidetään jokaista Yhdistyneen kuningaskunnan ja sen siirtomaiden kansalaista, jolla on tämä kansalaisuus siitä johtuen, että hän itse tai toinen hänen vanhemmistaan tai isovanhemmistaan on syntynyt, adoptoitu, kansalaistettu tai merkitty siviilirekisteriin jollain kyseisistä saarista; tällaista henkilöä ei kuitenkaan pidetä tässä suhteessa kyseisiltä alueilta kotoisin olevana, jos hän itse tai toinen hänen vanhemmistaan tai isovanhemmistaan on syntynyt, adoptoitu, kansalaistettu tai merkitty siviilirekisteriin Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Häntä ei pidetä kyseisiltä alueilta kotoisin olevana myöskään siinä tapauksessa, jos hän on milloin tahansa oleskellut normaalisti Yhdistyneessä kuningaskunnassa viiden vuoden ajan.
Henkilön tunnistamisessa tarvittavat hallinnolliset määräykset toimitetaan komissiolle."
10 Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen julistuksessa, joka annettiin vuoden 1981 British Nationality Actin tultua voimaan (vuonna 1981 annettu Ison-Britannian kansalaisuuslaki), ilmaisun "kansalaiset" määritelmästä (EYVL 1983, C 23, s. 1) Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus toteaa pöytäkirjan N:o 3 osalta, että "kun 22.1.1972 allekirjoitetun liittymisasiakirjan liitteenä olevan Kanaalisaaria ja Mansaarta koskevan pöytäkirjan N:o 3  6 artiklassa käytetään ilmaisua 'jokainen Yhdistyneen kuningaskunnan ja sen siirtomaiden kansalainen', sillä tarkoitetaan 'jokaista Ison-Britannian kansalaista'".
Kansallinen oikeus
11 Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että Jersey on Isoon-Britanniaan kuuluva puoli-autonominen alue ja että Isoa-Britanniaa edustaa siellä Lieutenant Governor. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on vastuussa sen puolustuksesta ja kansainvälisistä suhteista Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan nimissä.
12 Vuoden 1981 British Nationality Actia sovellettaessa Kanaalisaarten katsotaan kuuluvan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Näin ollen sekä Jerseyssä syntynyt henkilö että tällaisen henkilön lapsi saavat Ison-Britannian kansalaisuuden samoin edellytyksin kuin Isossa-Britanniassa syntynyt henkilö ja tämän lapsi.
13 Kanaalisaaret, Yhdistynyt kuningaskunta, Mansaari ja Irlanti muodostavat Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1971 Immigration Actia (maahanmuuttolaki; jäljempänä vuoden 1971 laki) sovellettaessa yhteisen liikkumisalueen (common travel area), jolla ei ole tarpeen järjestelmällisesti valvoa maahanmuuttoa.
14 Order of the Queen in Council -nimisellä toimenpiteellä, jonka nimikkeenä on Immigration (Jersey) Order 1993 (jäljempänä vuoden 1993 määräys), vuoden 1971 lain merkittävimmät säännökset tulivat voimaan ja niitä alettiin soveltaa Jerseyssä. Myös Yhdistyneen kuningaskunnan vuoden 1988 Immigration Actin (maahanmuuttolaki, jäljempänä vuoden 1988 laki) merkittävimmät säännökset tulivat voimaan saarella ja niitä alettiin soveltaa siellä vuoden 1993 määräyksen perusteella.
15 Vuoden 1971 lain 1 §:n 1 momentti ja 2 §:n 1 momentti, sellaisina kuin niitä sovelletaan Jerseyyn, kuuluvat seuraavasti:
"1. (1) Jokaisella, jolla on tämän lain perusteella oikeus asua [Jerseyn piirikunnassa], on vapaus rajoituksitta oleskella [Jerseyn piirikunnassa], saapua [Jerseyn piirikuntaan] ja poistua [sieltä], mikäli tässä laissa säädetyistä näiden oikeuksien valvontaan liittyvistä tai kaikkia henkilöitä koskevista lakiin perustuvista rajoituksista ei muuta johdu.
- -
2. (1) Henkilöllä on tämän lain perusteella oikeus asua [Jerseyn piirikunnassa], jos
a) hän on Ison-Britannian kansalainen - - ".
16 Sellaisten henkilöiden saapumis- ja oleskeluoikeuden osalta, jotka eivät ole Ison-Britannian kansalaisia, vuoden 1988 lain 7 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
"[Vuoden 1971 lain] säännöksiä, jotka koskevat saapumis- ja oleskelulupaa Jerseyn piirikuntaan, ei sovelleta henkilöön, jolla samoissa olosuhteissa olisi yhteisön oikeuden nojalla oikeus saapua Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja oleskella siellä - - ".
17 Vuoden 1971 lain 3 §:n 5 momentin b alakohdassa säädetään muun muassa seuraavaa:
"henkilö, joka ei ole Ison-Britannian kansalainen, voidaan karkottaa Jerseyn piirikunnasta - - , jos Lieutenant Governor katsoo, että tämä karkottaminen on yleisen edun mukaista".
18 Vuoden 1971 lain 5 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa:
"(1) Jos henkilö voidaan 3 §:n 5 momentin mukaan - - karkottaa, Lieutenant Governor voi, mikäli tässä laissa ei jäljempänä ole toisin säädetty, tehdä tämän henkilön karkottamista koskevan päätöksen, jolla tämä määrätään poistumaan piirikunnasta ja jolla tätä kielletään palaamasta sinne - - ".
19 Ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee myös, että Jerseyssä tehty karkottamispäätös voidaan rajata koskemaan vain tätä saarta (eli se ei välttämättä vaikuta henkilön oikeuteen saapua Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Guernseyn saareen ja Mansaareen). Vuoden 1971 lain liitteessä 4 olevan 3 §:n 2 momentin mukaan, sellaisena kuin se on voimassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, sisäasiainministeriö voi päättää, ettei henkilöä ole karkotettu Yhdistyneestä kuningaskunnasta Jerseyssä, Guernseyssä tai Mansaarella tehdyn karkottamispäätöksen perusteella. Vuoden 1971 lain, sellaisena kuin sitä sovelletaan Guernseyssä ja Mansaarella, liitteessä 4 olevan 3 §:n 2 momentin säännökset ovat samanlaiset.
20 Ennakkoratkaisupyynnön esittänyt tuomioistuin toteaa, että jos henkilön on todettu syyllistyneen rikokseen ja jos muuta rangaistusta ei tuomita, Jerseyn rikostuomioistuimilla on oikeus vaatia tätä henkilöä sitoutumaan poistumaan Jerseystä ja olemaan palaamatta sinne tietyn, yleensä kahden tai kolmen vuoden pituisen ajanjakson aikana. Jos kyseinen henkilö ei suostu antamaan tällaista sitoumusta, tuomioistuin voi tuomita hänet rangaistukseen rikoksesta. Jos tällaisen sitoumuksen antanut henkilö palaa saarelle tuomioistuimen määräyksen vastaisesti, hänen asiansa voidaan saattaa sen tuomioistuimen käsiteltäväksi, joka on antanut kyseisen määräyksen, ja häntä voidaan rangaista siitä rikoksesta, johon hänen sitoumuksensa perustui.
Pääasian oikeudenkäynti
21 Portugalin kansalainen Pereira Roque saapui 18.2.1992 Jerseyyn. Vuoden 1988 lain 7 §:n 1 momentin mukaisesti hänen saapumiselleen ja oleskelulleen ei asetettu minkäänlaisia rajoituksia.
22 Pereira Roque sai elokuussa 1993 töitä yövartijana eräässä Jerseyssä sijaitsevassa hotellissa. Saman vuoden lokakuussa hän syyllistyi varkauteen tässä hotellissa, ja tämän seurauksena hänet tuomittiin yhden vuoden pituiselle koetusajalle ja suorittamaan 80 tuntia yhdyskuntapalvelua.
23 Työnantajana olleen hotellin erotettua Pereira Roquen hänellä oli vaikeuksia löytää vakituista työtä aina huhtikuuhun 1994 saakka, jolloin hänet palkattiin ovenvartijaksi erääseen toiseen Jerseyssä sijaitsevaan hotelliin. Pereira Roquen todettiin 20.10.1994 pidetyssä oikeudenkäynnissä syyllistyneen koetusaikana tässä hotellissa kesäkuussa 1994 tehtyihin kolmeen varkauteen. Hänet tuomittiin yhteensä neljäntoista viikon pituiseen ehdottomaan vankeusrangaistukseen ja koetusaika määrättiin menetetyksi.
24 Lieutenant Governor teki 22.12.1994 vuoden 1971 lain 3 §:n 5 momentin b alakohtaan perustuvan päätöksen, jolla hän määräsi Pereira Roquen karkotettavaksi. Päätös annettiin 29.12.1994 tiedoksi Pereira Roquelle.
25 Pereira Roque nosti 3.1.1995 kanteen Royal Court of Jerseyssä vaatien, että karkotuspäätös kumotaan tai julistetaan pätemättömäksi ja että sen täytäntöönpano keskeytetään, kunnes asiasta päätetään. Royal Court päätti samana päivänä ilmoittaa kanteesta Lieutenant Governorille ja määrätä karkottamispäätöksen täytäntöönpanon keskeytettäväksi.
26 Koska Royal Court arveli pääasian ratkaisemisen edellyttävän yhteisön oikeuden tulkintaa, se päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
"1) Kun otetaan huomioon, että Ison-Britannian kansalaiset on Jerseyssä vapautettu maahantulovalvonnasta eikä heitä voida karkottaa sieltä, onko Yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä Euroopan yhteisöön tehdyn liittymisasiakirjan pöytäkirjan N:o 3  4 artiklalla se vaikutus, että toisenkaan jäsenvaltion kansalaista ei voida karkottaa Jerseystä?
2) Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, estääkö edellä mainittu 4 artikla Jerseyn toimivaltaisia viranomaisia karkottamasta toisen jäsenvaltion kansalaista, paitsi jos karkotus on perusteltu yleisen järjestyksen, yleisen turvallisuuden tai kansanterveyden vuoksi?
3) Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi, estääkö edellä mainittu 4 artikla Jerseyn toimivaltaisia viranomaisia karkottamasta toisen jäsenvaltion kansalaista Jerseystä, jos näiden viranomaisten käsitys yleisestä järjestyksestä on sellainen, että sen perusteella kyseistä henkilöä ei käytännössä karkotettaisi Yhdistyneestä kuningaskunnasta?"
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
27 Ensimmäisellä ennakkoratkaisukysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa pääasiallisesti selvittää, vaikuttaako pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrätty yhdenvertaisen kohtelun periaate siten, että muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista ei voida karkottaa Jerseystä, koska Ison-Britannian kansalaisia - niitäkään, jotka eivät ole pöytäkirjan N:o 3  6 artiklassa tarkoitettuja Kanaalisaarten kansalaisia - ei voida sieltä karkottaa.
28 Pereira Roquen mukaan asiassa C-355/89, Barr ja Montrose Holdings, 3.7.1991 annetusta tuomiosta (Kok. 1991, s. I-3479) ilmenee, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklaa sovelletaan kaikissa yhteisön kansalaisia koskevissa yhteisön oikeuden soveltamisalaan kuuluvissa tilanteissa, eikä ainoastaan saman pöytäkirjan 1 artiklassa mainituilla aloilla. Hän toteaa tältä osin, että pääasiaan liittyneiden tosiseikkojen tapahtuma-aikaan hänellä oli työntekijänä ja/tai työntekijästä riippuvaisena henkilönä yhteisön oikeuteen perustuva oikeus saapua Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja oleskella siellä ja että hänen tilanteensa kuului tästä syystä pöytäkirjan N:o 3  4 artiklan soveltamisalaan.
29 Pereira Roque väittää, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrättyä kieltoa sovelletaan, koska muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen voidaan karkottaa Jerseystä, kun taas Ison-Britannian kansalaista ei voida, vaikkei hän olisikaan pöytäkirjan N:o 3  6 artiklassa tarkoitettu Kanaalisaarten kansalainen. Hän toteaa, että yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattamista on arvioitava suhteessa tällaiseen Ison-Britannian kansalaiseen.
30 Muut yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksia esittäneet asianosaiset katsovat sitä vastoin, että vaikka Ison-Britannian kansalaista ei voidakaan karkottaa Jerseystä, tämä ei vaikuta oikeuteen karkottaa muiden jäsenvaltioiden kansalaisia.
31 Lieutenant Governor ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus väittävät tältä osin pääasiallisesti, että karkottamisasiat, jotka liittyvät kiinteästi kansalaisuuden käsitteeseen, eivät kuulu pöytäkirjan N:o 3  4 artiklan soveltamisalaan.
32 Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus väittää toissijaisesti, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklaa ei voida soveltaa pääasiassa esillä olevan kaltaisessa tilanteessa siitä syystä, että Ison-Britannian kansalaisten oikeus saapua Jerseyyn ja oleskella siellä ei perustu yhteisön oikeuteen vaan kansalliseen oikeuteen. Hallituksen mukaan muiden jäsenvaltioiden kansalaisia kohdellaan joka tapauksessa samalla tavalla, koska Jerseyn rikostuomioistuimilla on oikeus vaatia Ison-Britannian kansalaista sitoutumaan poistumaan Jerseystä ja olemaan palaamatta sinne tietyn ajanjakson aikana sen sijaan, että tämä henkilö tuomittaisiin rangaistukseen.
33 Lopuksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ja Lieutenant Governor pyytävät yhteisöjen tuomioistuinta harkitsemaan uudelleen, voidaanko edellä mainitusta asiassa Barr ja Montrose Holdings annetusta tuomiosta ilmeneviä periaatteita soveltaa nyt esillä olevassa asiassa, jos pöytäkirjan N:o 3  4 artikla, kun sitä tulkitaan mainittu tuomio ja erityisesti sen 17 kohta huomioon ottaen, johtaisi niiden ehdotuksesta poikkeavaan ratkaisuun.
34 Ensiksi on syytä muistuttaa, että edellä mainitussa asiassa Barr ja Montrose Holdings annetun tuomion 16 kohdasta ilmenee, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrättyä sääntöä ei voida tulkita siten, että sitä käytettäisiin välillisenä perusteena sellaisten yhteisön säännösten (kuten esim. työntekijöiden vapaaseen liikkuvuuteen liittyvien sääntöjen) soveltamiselle Kanaalisaarilla, joita niillä ei perustamissopimuksen 227 artiklan 5 kohdan c alakohdan ja pöytäkirjan N:o 3  1 artiklan perusteella voida soveltaa.
35 Kuten yhteisöjen tuomioistuin on edellä mainitun tuomion 17 kohdassa todennut, pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrättyä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ei sovelleta ainoastaan saman pöytäkirjan 1 artiklassa tarkoitetuilla yhteisön lainsäädännön aloilla, vaan 4 artiklalla on tästä riippumaton soveltamisalansa. Tätä määräystä on tulkittava siten, että sen vastaista on kaikenlainen jäsenvaltioiden luonnollisten tai oikeushenkilöiden välinen syrjintä tilanteissa, joihin koko perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla sovelletaan yhteisön oikeutta.
36 Tästä seuraa, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrättyä sääntöä sovelletaan Pereira Roqueen muun muassa siltä osin kuin hänen tilanteensa kuuluu sellaisten sääntöjen soveltamisalaan, jotka koskevat työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koko perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla alueilla, vaikka yhteisön kansalaiset eivät näin saisikaan Kanaalisaarilla työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevien sääntöjen tarjoamaa etua (ks. tältä osin em. asia Barr ja Montrose Holdings, tuomion 18 kohta). Pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrättyä sääntöä sovelletaan erityisesti tilanteessa, jossa Jerseyn viranomaiset ovat ryhtyneet toimenpiteisiin hänen karkottamisekseen.
37 Kun arvioidaan niitä vaikutuksia, joita pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrätyn yhdenvertaisen kohtelun periaatteella on pääasiassa esillä olevan kaltaisessa tilanteessa, on ensin muistutettava yhteisöjen tuomioistuimen todenneen, että EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 3 kohtaan sisältyvän varauman perusteella jäsenvaltiot saavat toteuttaa muiden jäsenvaltioiden kansalaisten osalta tässä määräyksessä mainituista syistä ja erityisesti yleisen järjestyksen suojaamiseksi toimenpiteitä, joita ne eivät voi soveltaa omiin kansalaisiinsa, koska niillä ei ole valtaa karkottaa omia kansalaisiaan alueeltaan eikä kieltää heitä saapumasta sinne (ks. tältä osin asia 41/74, Van Duyn, tuomio 4.12.1974, Kok. 1974, s. 1337, 22 kohta; Kok. Ep. II, s. 395; yhdistetyt asiat 115/81 ja 116/81, Adoui ja Cornuaille, tuomio 18.5.1982, Kok. 1982, s. 1665, 7 kohta; asia C-370/90, Singh, tuomio 7.7.1992, Kok. 1992, s. I-4265, 22 kohta ja yhdistetyt asiat C-65/95 ja C-111/95, Shingara ja Radiom, tuomio 17.6.1997, Kok. 1997, s. I-3343, 28 kohta).
38 Tämä omien kansalaisten ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisten erilainen kohtelu perustuu kansainvälisen oikeuden periaatteeseen, jota EY:n perustamissopimuksessa ei voida jättää huomiotta jäsenvaltioiden välisissä suhteissa ja jonka vastaista on se, että valtio epää omilta kansalaisiltaan oikeuden saapua maahan tai oleskella siellä (ks. em. asia Van Duyn, tuomion 22 kohta).
39 Tätä periaatetta on noudatettava myös pöytäkirjan N:o 3 4 artiklaa sovellettaessa.
40 Niiden Pereira Roquen esittämien väitteiden osalta, joiden mukaan Yhdistyneen kuningaskunnan niitä kansalaisia, jotka eivät ole Kanaalisaarten kansalaisia, ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisia on kohdeltava samalla tavalla, on kiistatta totta, että pöytäkirjassa N:o 3 tehdään ero sellaisten Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten, joilla on tiettyjä siteitä Kanaalisaariin, ja muiden Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten välillä.
41 On kuitenkin todettava, että koska Kanaalisaarilta kotoisin olevat henkilöt ovat Ison-Britannian kansalaisia, heidän erottamistaan muista Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisista ei voida samaistaa siihen eroon, joka on kahden eri jäsenvaltion kansalaisen kansalaisuuden välillä.
42 Kanaalisaarten asemaan liittyvien muidenkaan seikkojen perusteella ei voida katsoa, että näiden saarten ja Yhdistyneen kuningaskunnan väliset suhteet olisivat samanlaiset kuin kahden jäsenvaltion väliset suhteet.
43 Edellä esitetystä seuraa, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklalla ei kielletä erilaista kohtelua, joka perustuu siihen, että toisen jäsenvaltion kansalainen voidaan kansallisen lainsäädännön perusteella karkottaa Jerseystä, kun taas Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, niitäkään, jotka eivät ole pöytäkirjan N:o 3  6 artiklassa tarkoitettuja Kanaalisaarten kansalaisia, ei voida karkottaa.
44 Ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen on siis vastattava siten, että pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrätty yhdenvertaisen kohtelun periaate ei estä karkottamasta Jerseystä muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, vaikka Ison-Britannian kansalaisia, niitäkään, jotka eivät ole pöytäkirjan N:o 3 6 artiklassa tarkoitettuja Kanaalisaarten kansalaisia, ei voida sieltä karkottaa.
Toinen ennakkoratkaisukysymys
45 Toisella ennakkoratkaisukysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa pääasiallisesti selvittää, onko pöytäkirjan N:o 3  4 artiklaa tulkittava siten, että muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen voidaan karkottaa Jerseystä ainoastaan yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvien syiden perusteella.
46 Perustamissopimuksen 48 artiklan 3 kohdassa määrätyllä varaumalla, joka koskee erityisesti oikeutta oleskella jäsenvaltioiden alueilla, asetetaan tälle oikeudelle yleiseen järjestykseen tai turvallisuuteen taikka kansanterveyteen perustuvia rajoituksia. Ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25 päivänä helmikuuta 1964 annetulla neuvoston direktiivillä 64/221/ETY (EYVL 1964, 56, s. 850) täsmennetään näiden perusteiden soveltamista.
47 Työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevia määräyksiä ei perustamissopimuksen 227 artiklan 5 kohdan c alakohdan ja pöytäkirjan N:o 3 perusteella sovelleta Kanaalisaarilla. Lisäksi, kuten tämän tuomion 34 kohdassa on jo todettu, pöytäkirjan N:o 3  4 artiklaa ei voida tulkita siten, että sitä käytettäisiin välillisenä perusteena näiden määräysten soveltamiselle näillä alueilla.
48 Tästä seuraa, ettei perustamissopimuksen 48 artiklan 3 kohdassa eikä direktiivin 64/221/ETY säännöksissä määritetä niitä syitä, joiden perusteella Jerseyn viranomaiset voivat karkottaa toisen jäsenvaltion kansalaisen.
49 Vaikka onkin myönnettävä, että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia kohdellaan eri tavoin kuin muiden jäsenvaltioiden kansalaisia, pöytäkirjan N:o 3  4 artiklassa määrätty yhdenvertaisen kohtelun periaate estää kuitenkin Jerseyn viranomaisia käyttämästä toimivaltaansa sellaisten seikkojen perusteella, jotka johtaisivat muiden jäsenvaltioiden kansalaisten mielivaltaiseen erotteluun (ks. tältä osin em. asia Adoui ja Cornuaille, tuomion 7 kohta).
50 Tällaista mielivaltaista erottelua tapahtuu silloin, kun toisen jäsenvaltion kansalainen karkotetaan sellaisen menettelyn vuoksi, jonka perusteella valtion omaa kansalaista ei rangaistaisi eikä ryhdyttäisi muihin sellaisiin todellisiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin, joilla tällainen toiminta pyrittäisiin estämään (ks. tältä osin em. asia Adoui ja Cornuaille).
51 Jerseyn tapauksessa tämä vertailu on tehtävä pääasiassa kyseessä olevan karkotustoimenpiteen ja niiden toimenpiteiden välillä, joihin ryhdytään Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisen toimittua samalla tavoin.
52 Toiseen ennakkoratkaisukysymykseen on siis vastattava siten, että pöytäkirjan N:o 3 4 artiklaa on tulkittava niin, ettei sillä estetä sitä, että muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen voidaan karkottaa Jerseystä myös muiden kuin perustamissopimuksen 48 artiklan 3 kohdassa määrättyjen ja direktiivillä 64/221/ETY täsmennettyjen yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvien syiden perusteella. Pöytäkirjan N:o 3  4 artiklalla kielletään kuitenkin Jerseyn viranomaisia karkottamasta toisen jäsenvaltion kansalaista sellaisen toiminnan perusteella, jonka vuoksi Jerseyn viranomaiset eivät rankaisisi Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista eivätkä ryhtyisi muihin sellaisiin todellisiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin, joilla tällainen toiminta pyritään estämään.
Kolmas ennakkoratkaisukysymys
53 Kolmannella ennakkoratkaisukysymyksellään kansallinen tuomioistuin haluaa pääasiallisesti selvittää, kielletäänkö Jerseyn viranomaisia pöytäkirjan N:o 3  4 artiklalla karkottamasta toisen jäsenvaltion kansalaista, jos näiden viranomaisten käsitys yleisestä järjestyksestä on sellainen, että sen perusteella kyseistä henkilöä ei karkotettaisi Yhdistyneestä kuningaskunnasta.
54 Vaikka kansallinen tuomioistuin esittääkin tämän kysymyksen vain siltä varalta, että toiseen ennakkoratkaisukysymykseen annettava vastaus olisi myöntävä, erästä tähän kysymykseen liittyvää seikkaa on käsiteltävä, jotta kansalliselle tuomioistuimelle voitaisiin antaa sitä hyödyttävä vastaus.
55 On todettava, että - kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee - vuoden 1971 lain liitteessä 4 säädetään, että Kanaalisaarten viranomaisten suorittamalla karkotustoimenpiteellä on vaikutuksia myös Yhdistyneen kuningaskunnan alueella, paitsi jos sisäasiainministeriö nimenomaisesti tietyssä yksittäistapauksessa rajoittaa sen vaikutukset vain näiden saarten alueelle. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on todennut, että tällaisia rajoittavia päätöksiä ei käytännössä ole koskaan tehty.
56 Koska Kanaalisaarten alueelliset viranomaiset voivat toisen jäsenvaltion kansalaisen karkottaakseen nojautua muihin kuin yhteisön oikeudessa säädettyihin perusteisiin, karkottamistoimen vaikutusten ulottaminen Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle saattaisi välillisesti aiheuttaa sen, että yhteisön oikeuden mukaisia henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevia säännöksiä ei enää sovellettaisi täydellisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
57 Perustamissopimuksen 227 artiklan 5 kohdan c alakohdasta ja pöytäkirjasta N:o 3 ilmenee selkeästi, että näillä määräyksillä ei pyritä vaikuttamaan niihin yhteisön oikeuden säännöksiin, jotka koskevat muun muassa muiden jäsenvaltioiden kansalaisten vapaata liikkumisoikeutta Yhdistyneen kuningaskunnan alueella. Niitä ei siis voida tulkita siten, että niissä säädetyllä järjestelmällä heikennettäisiin muiden jäsenvaltioiden kansalaisten oikeutta saapua Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja oleskella siellä.
58 Näin ollen kolmanteen ennakkoratkaisukysymykseen on vastattava siten, että pöytäkirjan N:o 3 määräyksiä ei voida tulkita niin, että Jerseyn viranomaisten suorittamalla muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista koskevalla karkottamistoimella estettäisiin tätä henkilöä saapumasta Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle tai oleskelemasta siellä muiden kuin sellaisten syiden perusteella, joilla Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset voivat yhteisön oikeuden perusteella muutoin rajoittaa henkilöiden vapaata liikkuvuutta.
Päätökset oikeudenkäyntikuluista
Oikeudenkäyntikulut
59 Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneille Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksille ja Euroopan yhteisöjen komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi. Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Päätöksen päätösosa
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN
on ratkaissut Royal Court of Jerseyn 11.4.1996 tekemällään päätöksellä esittämät ennakkoratkaisukysymykset seuraavasti:
1) Tanskan kuningaskunnan, Irlannin ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan liittymisestä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön sekä perustamissopimuksien mukautuksista tehdyn liittymisasiakirjan liitteenä olevan Kanaalisaarista ja Mansaaresta tehdyn pöytäkirjan N:o 3  4 artiklaa on tulkittava siten, että siinä määrätty yhdenvertaisen kohtelun periaate ei estä karkottamasta Jerseystä muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia, vaikka Ison-Britannian kansalaisia - niitäkään, jotka eivät ole pöytäkirjan N:o 3  6 artiklassa tarkoitettuja Kanaalisaarten kansalaisia - ei voida sieltä karkottaa.
2) Pöytäkirjan N:o 3  4 artiklaa on tulkittava niin, ettei sillä estetä sitä, että muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen voidaan karkottaa Jerseystä myös muiden kuin EY:n perustamissopimuksen 48 artiklan 3 kohdassa määrättyjen ja ulkomaalaisten liikkumista ja oleskelua koskevien, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen sekä kansanterveyteen perustuvien erityistoimenpiteiden yhteensovittamisesta 25.2.1964 annetulla direktiivillä 64/221/ETY täsmennettyjen yleiseen järjestykseen, yleiseen turvallisuuteen tai kansanterveyteen liittyvien syiden perusteella. Pöytäkirjan N:o 3  4 artiklalla kielletään kuitenkin Jerseyn viranomaisia karkottamasta toisen jäsenvaltion kansalaista sellaisen toiminnan perusteella, jonka vuoksi Jerseyn viranomaiset eivät rankaisisi Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista eivätkä ryhtyisi muihin sellaisiin todellisiin ja tehokkaisiin toimenpiteisiin, joilla tällainen toiminta pyritään estämään.
3) Pöytäkirjan N:o 3 määräyksiä ei voida tulkita siten, että Jerseyn viranomaisten suorittamalla muun jäsenvaltion kuin Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaista koskevalla karkottamistoimella estettäisiin tätä henkilöä saapumasta Yhdistyneen kuningaskunnan alueelle tai oleskelemasta siellä muiden kuin sellaisten syiden perusteella, joilla Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset voivat yhteisön oikeuden perusteella muutoin rajoittaa henkilöiden vapaata liikkuvuutta.