CELEX: 62008CJ0158
Colný kódex Spoločenstva
Nariadenie (ES) č. 384/96
Ochrana pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva
Nariadenie (ES, Euratom) č. 2988/95
Ochrana finančných záujmov Európskych spoločenstiev
Spracovanie v režime aktívneho zošľachťovacieho styku
Protiprávne konanie

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 13 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (
Ú. v. ES L 56, 1996, s. 1
; Mim. vyd. 11/010, s. 45), ako aj článkov 4, 114 a nasl., 202, 204, 212 a 214 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z , ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (
Ú. v. ES L 302, s. 1
; Mim. vyd. 02/004, s. 307, ďalej len „Colný kódex Spoločenstva“).
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste (Colný úrad v Trieste) a Pometon SpA vo veci dovozu ingotov zo surového horčíka pôvodom z Číny, ktoré boli deklarované v režime aktívneho zošľachťovacieho styku.
Právna úprava Spoločenstva
Článok 13 nariadenia č. 384/96, v znení účinnom v čase vzniku skutkových okolností vo veci samej, stanovoval:
„1.   Antidumpingové clá uložené v zmysle tohto nariadenia môžu byť rozšírené na dovozy podobných výrobkov z tretích krajín alebo ich častí v prípade, že dochádza k obchádzaniu opatrení. Obchádzanie je vymedzené ako zmena v štruktúre obchodu medzi tretími krajinami a spoločenstvom, ktorá je výsledkom praxe, postupu alebo činnosti, pre ktoré neexistuje iný dostatočný dôvod alebo hospodárske odôvodnenie než uloženie cla, a ak existuje dôkaz o tom, že nápravné účinky cla sú oslabované cenami, resp. množstvami obdobných výrobkov a že neexistuje žiadny dôkaz o dumpingu vo vzťahu k normálnym hodnotám predtým určeným pre takýto alebo podobný výrobok.
2.   Montážna činnosť v spoločenstve alebo v tretej krajine sa považuje za obchádzanie platných opatrení, ak:
a)
sa táto činnosť začala alebo podstatne vzrástla od začatia antidumpingového prešetrovania alebo tesne pred jeho začatím a príslušné diely pochádzajú z krajiny, na ktorú sa vzťahujú opatrenia; a
b)
príslušné diely tvoria 60% alebo viac z celkovej hodnoty zmontovaného výrobku s výnimkou prípadov, kedy v žiadnom prípade nemožno uvažovať, že dochádza k obchádzaniu, ak sa hodnota, ktorá je pridaná privezeným dielom počas montážnej alebo kompletizačnej činnosti je vyššia než 25% výrobných nákladov; a
c)
nápravné účinky cla sú vážne oslabené z hľadiska cien a/alebo množstiev podobného zmontovaného výrobku a existujú dôkazy o dumpingu vo vzťahu k predtým stanoveným normálnym hodnotám na takéto alebo podobné výrobky.
3.   Prešetrovanie sa začne podľa tohto článku v prípade, že žiadosť obsahuje dostatok dôkazov o faktoroch uvedených v odseku 1. Podnet sa po konzultácii s poradným výborom zadá vo forme nariadenia Komisie, ktoré tiež nariadi colným orgánom, aby podrobili dovozy registrácii v súlade s článkom 14 ods. 5, alebo aby požiadali o záruky. Prešetrovanie vykoná Komisia, ktorej môžu pomáhať colné orgány, a ukončí sa do deviatich mesiacov. Ak sa na základe zistených skutočností ukáže, že rozšírenie opatrení je opodstatnené, vykoná ho Rada uznášajúca sa kvalifikovanou [nadpolovičnou —
neoficiálny preklad
] väčšinou na návrh Komisie, a to počínajúc dňom uloženia povinnosti registrácie v zmysle článku 14 ods. 5 alebo odo dňa, kedy sa požaduje záruka. Príslušné procesné ustanovenia tohto nariadenia, ktoré sa týkajú začatia a priebehu prešetrovania, sa uplatňujú v súlade s týmto článkom.
…“
Podľa článku 114 Colného kódexu Spoločenstva:
„1.   Bez toho, aby tým bol dotknutý článok 115, režim aktívny zušľachťovací styk umožňuje, aby pre účely jednej alebo niekoľkých spracovateľských operácií na colnom území spoločenstva bol použitý:
a)
tovar, ktorý nie je tovarom spoločenstva a ktorý má byť spätne vyvezený z colného územia spoločenstva vo forme zošľachtených výrobkov bez toho, aby podliehal dovoznému clu alebo obchodno-politickým opatreniam;
b)
tovar prepustený do voľného obehu s vrátením alebo odpustením dovozného cla, ktorému tento tovar podlieha, ak je vyvezený z colného územia spoločenstva vo forme zošľachtených výrobkov.
2.   Nasledujúcim výrazmi sa rozumie:
a)
podmienečný systém: aktívny zošľachťovací styk podľa odseku 1 písmeno a);
…“
Článok 551 ods. 1 nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex spoločenstva (
Ú. v. ES L 253, s. 1
; Mim. vyd. 02/006, s. 3), v znení účinnom v čase vzniku skutkových okolností vo veci samej, okrem iného stanovoval:
„Povolenie na použitie podmienečného systému bude udelené len vtedy, ak má žiadateľ [skutočne v úmysle —
neoficiálny preklad
] opätovne vyviezť hlavné náhradné výrobky [zošľachtené výrobky —
neoficiálny preklad
] z colného územia spoločenstva. V tomto prípade môže byť použitie podmienečného systému povolené pre všetok tovar, ktorý má byť prepracovaný.“
Článok 4 ods. 3 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (
Ú. v. ES L 312, s. 1
; Mim. vyd. 01/001, s. 340) stanovuje:
„Činy, o ktorých sa zistí, že boli úmyselne vykonané na získanie výhody v protiklade s cieľmi práva spoločenstva platného v danom prípade tým, že sa umelo vytvorili podmienky potrebné na získanie výhody, majú za následok neposkytnutie výhody alebo jej zrušenie.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu Pometon SpA kúpil od konca roka 1998 do roku 2001 od Pometon doo, príbuznej spoločnosti založenej v roku 1998 so sídlom v Sezane (Slovinsko), ingoty zo surového horčíka pôvodom a pochádzajúce z Číny, pričom ich dovoz do Spoločenstva mal podliehať uloženiu antidumpingového cla na základe nariadenia Rady (ES) č. 2402/98 z 3. novembra 1998, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz nelegovaného surového horčíka pochádzajúceho z Čínskej ľudovej republiky a s konečnou platnosťou vyberá dočasné clo (
Ú. v. ES L 298, s. 1
). Tento tovar bol dovážaný v rámci zmlúv o úprave veci s príkazcom Pometon doo, usadeným v tretej krajine. Pometon SpA požiadal a získal povolenie, aby bol tento tovar podrobený režimu aktívneho zošľachťovacieho styku s podmienečným oslobodením od cla na šesť mesiacov. Uvedený tovar bol prepracovaný spoločnosťou Pometon SpA do horčíkových granúl nepodliehajúcich antidumpingovému clu a bol spätne vyvezený cez colný priechod vo Fernetti (Taliansko).
Rozhodnutie vnútroštátneho súdu spresňuje, že sporný tovar vo veci samej bez toho, aby bol doručený závodu v Slovinsku, bol len uskladnený na nákladnom termináli a spätne dovezený do Talianska ako tovar predaný spoločnosťou Pometon doo spoločnosti Pometon SpA. Súd vo svojom rozhodnutí ďalej uvádza, že z vykonaných šetrení vyplynulo, že asi 87% tovaru vyvezeného spoločnosťou Pometon SpA sa okamžite vrátilo do Talianska a bolo uvedené na európsky trh.
Vzhľadom na tieto skutočnosti sa Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste domnievala, že dočasné dovozy ingotov zo surového horčíka pôvodom a pochádzajúce z Číny, deklarované v režime aktívneho zošľachťovacieho styku, predstavovali v skutočnosti konečné dovozy tohto tovaru. V dôsledku toho Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste vydala dodatočné a opravné výmery, proti ktorým podal Pometon SpA žalobu a Commissione tributaria provinciale di Trieste jej vyhovela.
Agenzia Dogane Ufficio delle Dogane di Trieste sa proti tomuto rozsudku odvolala, pričom Pometon SpA podal vzájomnú žalobu. Za týchto okolností Commissione Tributaria Regionale di Trieste rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je odôvodnené domnievať sa, že režim aktívneho zošľachťovacieho styku, tak ako bol vykonaný spoločnosťou Pometon SpA, môže porušiť zásady colnej politiky Spoločenstva a predovšetkým zásady všeobecnej a osobitnej právnej úpravy v oblasti antidumpingu, ako aj zásady Colného kódexu Spoločenstva…? Predovšetkým sa kladie otázka, či sa článok 13 nariadenia (ES) č. 384/[96] má vykladať ako všeobecná zásada, ktorú možno uplatniť ako všeobecné ustanovenie právneho poriadku Spoločenstva, priamo záväzné aj na vzťahy medzi vnútroštátnymi orgánmi a dlžníkmi, ako aj na konanie o uložení antidumpingového cla; je možné odvolať sa naň napríklad pri výkone colných kontrol v zmysle pojmu stanoveného článkom 4 ods. 1 bod 14 Colného kódexu Spoločenstva…?
2.
Majú sa ustanovenia článku 13 nariadenia (ES) č. 384/[96] týkajúce sa obchádzania právnej úpravy v oblasti antidumpingu, v spojení s článkami 114 a nasledujúcimi článkami Colného kódexu Spoločenstva… z oblasti režimu aktívneho zošľachťovacieho styku a s článkami 202, 204, 212 a 214, ktoré sa týkajú vzniku colného dlhu, vykladať v tom zmysle, že uloženie antidumpingového cla na tovar nie je vylúčené v prípade vopred dohodnutej kúpy tohto tovaru subjektom, ktorý je štátnym príslušníkom krajiny nepodliehajúcej antidumpingovému clu, ktorý tento tovar nadobudol z krajiny podliehajúcej tomuto opatreniu, a bez toho, žeby tovar nejakým spôsobom zmenil, ho dočasne doviezol do Spoločenstva v režime aktívneho zošľachťovacieho styku, aby ho potom spracovaný spätne doviezol, ale len dočasne a na niekoľko hodín, a okamžite ho predal tej istej spoločnosti v štáte Spoločenstva, ktorá zabezpečila aktívny zošľachťovací styk?
3.
V prípade absencie sankčných ustanovení Spoločenstva, ktoré tento súd nezistil, môže súd členského štátu uplatniť ustanovenia vlastného právneho poriadku, ktoré za splnených podmienok umožňujú vyhlásiť neplatnosť zmlúv o zverení do režimu aktívneho zošľachťovacieho styku a o predaji zošľachteného výrobku, akými sú články 1343 (protiprávnosť plnenia), 1344 (zmluva uzatvorená pre obídenie zákona) a 1345 (nezákonný dôvod) talianskeho občianskeho zákonníka a články 1414 a nasledujúce talianskeho občianskeho zákonníka týkajúce sa simulácie, v prípade domnelého a preukázaného porušenia vyššie uvedených zásad Spoločenstva?
4.
Je vyššie opísaná operácia, prípadne aj na základe iných dôvodov alebo výkladových kritérií, ktoré určí Súdny dvor, v súlade s režimom aktívneho zošľachťovacieho styku, pokiaľ bola vopred určená na obídenie antidumpingového cla, alebo porušuje colné zásady týkajúce sa uloženia antidumpingového cla, ktoré uvedie Súdny dvor?
5.
Predstavuje predmetná operácia, aj na základe iných dôvodov alebo výkladových kritérií, ktoré určí Súdny dvor, konečný dovoz tovaru podliehajúceho antidumpingovému clu?“
O prejudiciálnych otázkach
O prípustnosti
Pometon SpA v podstate tvrdí, že položené otázky sú neprípustné, keďže sa nimi vnútroštátny súd snaží získať od Súdneho dvora právnu konzultáciu, a nie výklad práva Spoločenstva, že boli položené súdu, ktorý nemá právomoc prejednávať a rozhodovať vo veci, a že vnútroštátny súd neuviedol právne predpisy Spoločenstva, ktorých výklad žiada, ani všeobecné zásady, na ktoré sa odvoláva.
Túto argumentáciu nemožno prijať.
Podľa ustálenej judikatúry pri otázkach týkajúcich sa výkladu práva Spoločenstva položených vnútroštátnym súdom v právnom a skutkovom rámci, ktorý vymedzí na svoju zodpovednosť a ktorého presnosť Súdnemu dvoru neprináleží preverovať, platí prezumpcia ich relevantnosti. Súdny dvor môže zamietnuť návrh vnútroštátneho súdu na začatie prejudiciálneho konania len vtedy, ak je zjavné, že požadovaný výklad práva Spoločenstva nemá nijakú súvislosť s existenciou alebo predmetom sporu vo veci samej, pokiaľ ide o hypotetický problém alebo ak Súdny dvor nedisponuje skutkovými a právnymi podkladmi potrebnými na to, aby mohol dať užitočnú odpoveď na otázky, ktoré mu boli položené (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 7. júna 2007, van der Weerd a i.,
C-222/05 až C-225/05, Zb. s. I-4233
, bod 22 a citovanú judikatúru).
V prejednávanej veci sa nezdá, že by požadovaný výklad nemal nijakú súvislosť s právom Spoločenstva takým spôsobom, že by Súdny dvor nemal právomoc prejednávať a rozhodovať vo veci alebo že by požadovaný výklad nemal zjavne žiaden vzťah k realite alebo predmetu sporu vo veci samej. Skutkové a právne podklady nevyhnutné na to, aby Súdny dvor užitočne zodpovedal otázky, ktoré sú mu položené, sú navyše uvedené v rozhodnutí vnútroštátneho súdu. Ten okrem toho označil ustanovenia, ktorých výklad žiada.
Z uvedeného vyplýva, že prejudiciálne otázky sú prípustné.
O prvej a druhej otázke
Svojou prvou a druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta Súdneho dvora na rozsah, v akom sú ustanovenia článku 13 nariadenia č. 384/96 uplatniteľné v spore, o ktorom rozhoduje.
Článok 13 ods. 3 nariadenia č. 384/96 stanovuje, že v prípade dostatočných dôkazov o obchádzaní antidumpingových opatrení Komisia prijme rozhodnutie o začatí prešetrovania vo forme nariadenia. Ak je na základe tohto prešetrovania možné s konečnou platnosťou stanoviť skutočnosti odôvodňujúce rozšírenie uplatňovania antidumpingových ciel, o tomto rozšírení rozhodne jednoduchou väčšinou Rada na návrh Komisie.
V prejednávanej veci stačí konštatovať, že neexistovalo nariadenie Komisie, ktorým by táto inštitúcia rozhodla o začatí prešetrovania, ani rozhodnutie Rady o rozšírení uplatňovania antidumpingových opatrení.
Z uvedeného vyplýva, že ustanovenia článku 13 nariadenia č. 384/96 sú v každom prípade neuplatniteľné na konanie vo veci samej bez toho, aby bolo potrebné zaoberať sa otázkou, či sa znenie uvedeného článku 13 ods. 1, v znení účinnom v čase vzniku skutkových okolností vo veci samej, vzťahovalo na operácie vykonané spoločnosťou Pometon SpA.
V dôsledku toho treba na prvú a druhú otázku odpovedať, že článok 13 nariadenia č. 384/96 nie je uplatniteľný v prípade, že Rada na základe návrhu Komisie neprijala rozhodnutie o rozšírení uplatňovania antidumpingových ciel na dovozy podobných výrobkov z tretích krajín alebo ich častí.
O tretej až piatej otázke
Tretia až piata otázka sa v podstate vzťahujú na otázku, či musí byť považovaná ako konečný dovoz na colné územie Spoločenstva operácia, ktorou spoločnosť dovezie v režime aktívneho zošľachťovacieho styku tovar, na ktorý sa vzťahuje antidumpingové clo, spracuje ho na tovar nepodliehajúci takému clu a spätne ho vyvezie v prospech spoločnosti, ktorá je s ňou spojená, nachádzajúcej sa v susednom štáte, pričom táto spoločnosť tovar ďalej spätne vyvezie do Spoločenstva tak, že ho predá spoločnosti uvedenej ako prvej.
Podľa článku 114 Colného kódexu Spoločenstva režim aktívneho zošľachťovacieho styku umožňuje nakladať na colnom území Spoločenstva s tovarom nepochádzajúcim z územia Spoločenstva, ktorý je určený na spätný vývoz mimo tohto územia. Použitie spočíva v podrobení tohto tovaru „zušľachteniu [zošľachteniu —
neoficiálny preklad
]“, t. j. najmä spracovaniu. Spätne vyvezené tovary sa potom označujú výrazom „zošľachtené výrobky“.
Spätný vývoz tovaru v podobe zošľachtených výrobkov mimo colného územia Spoločenstva je podmienkou uplatnenia režimu aktívneho zošľachťovacieho styku. Z uvedeného vyplýva, že tento režim môže byť legálne uplatnený, len ak je tovar skutočne určený na spätný vývoz mimo colného územia Spoločenstva, ako to stanovujú aj vyššie uvedené ustanovenia článku 551 ods. 1 nariadenia č. 2454/93, podľa ktorých ten, kto požiada o jeho priznanie, musí mať „[skutočne v úmysle —
neoficiálny preklad
] opätovne vyviezť“ daný tovar.
Zo všetkých pravidiel tvoriacich právny režim aktívneho zošľachťovacieho styku totiž vyplýva, že jeho cieľom je oslobodiť od ciel iba ten tovar, ktorý je na colné územie Spoločenstva dovezený len dočasne, s cieľom, aby bol prepracovaný, opravený alebo spracovaný a následne spätne vyvezený tak, aby tým neutrpela hospodárska činnosť štátov Spoločenstva.
Z toho zákonite vyplýva, že konanie, ako bolo opísané v bode 8 tohto rozsudku, ktoré spočíva v prechode tovaru cez hranice, bez skutočného úmyslu spätného vývozu, a v jeho spätnom dovoze v krátkom čase, je v rozpore so samotným cieľom režimu aktívneho zošľachťovacieho styku a škodí účinnosti právnej úpravy Spoločenstva.
Len vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či skutkové okolnosti, ktoré viedli k sporu vo veci samej, predstavujú takú protiprávnosť.
Čo sa týka dôsledkov, ktoré treba vyvodiť v prípade zistenia takej protiprávnosti, článok 4 ods. 3 nariadenia č. 2988/95, ktorý má všeobecnú pôsobnosť, stanovuje, že „činy, o ktorých sa zistí, že boli úmyselne vykonané na získanie výhody v protiklade s cieľmi práva spoločenstva platného v danom prípade tým, že sa umelo vytvorili podmienky potrebné na získanie výhody, majú za následok neposkytnutie výhody alebo jej zrušenie“.
Súdny dvor už rozhodol, že povinnosť vrátiť výhodu neoprávnene získanú v dôsledku protiprávneho konania neporušuje zásadu zákonnosti. Táto povinnosť totiž nie je sankciou, ale len dôsledkom zistenia, že podmienky požadované na získanie výhody vyplývajúcej z právnej úpravy Spoločenstva boli vytvorené umelo, pričom sa tým poskytnutá výhoda stala neoprávnenou, a teda povinnosť vrátiť ju je odôvodnená (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. decembra 2000, Emsland-Stärke,
C-110/99, Zb. s. I-11569
, bod 56).
Rovnako dovozca, ktorý neoprávnene deklaroval tovar v režime aktívneho zošľachťovacieho styku a získal z toho výhodu tým, že umelo vytvoril podmienky požadované na jeho uplatnenie, je povinný zaplatiť clá vzťahujúce sa na dotknutý tovar bez toho, aby to malo vplyv na prípadné správne, občianskoprávne alebo trestnoprávne sankcie podľa vnútroštátneho práva.
Preto je potrebné na tretiu až piatu otázku odpovedať, že operácia, ktorá spočíva v prechode tovaru cez hranicu po tom, ako bol spracovaný na tovar nepodliehajúci antidumpingovým clám, bez skutočného úmyslu spätného vývozu, a v jeho spätnom dovoze v krátkom čase, nemôže legálne podliehať režimu aktívneho zošľachťovacieho styku. Dovozca, ktorý by neoprávnene deklaroval tovar v tomto režime a získal by z toho výhodu, by bol povinný zaplatiť clá vzťahujúce sa na dotknutý tovar bez toho, aby to malo vplyv na prípadné správne, občianskoprávne alebo trestnoprávne sankcie podľa vnútroštátneho práva. Príslušnému vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či sa má alebo nemá operácia, o ktorú ide vo veci samej, vzhľadom na vyššie uvedené úvahy považovať za protiprávnu z hľadiska práva Spoločenstva.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 13 nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, nie je uplatniteľný v prípade, že Rada Európskej únie na základe návrhu Komisie Európskych spoločenstiev neprijala rozhodnutie o rozšírení uplatňovania antidumpingových ciel na dovozy podobných výrobkov z tretích krajín alebo ich častí.

2.
Operácia, ktorá spočíva v prechode tovaru cez hranicu po tom, ako bol spracovaný na tovar nepodliehajúci antidumpingovým clám, bez skutočného úmyslu spätného vývozu, a v jeho spätnom dovoze v krátkom čase, nemôže legálne podliehať režimu aktívneho zošľachťovacieho styku. Dovozca, ktorý by neoprávnene deklaroval tovar v tomto režime a získal by z toho výhodu, bol by povinný zaplatiť clá vzťahujúce sa na dotknutý tovar bez toho, aby to malo vplyv na prípadné správne, občianskoprávne alebo trestnoprávne sankcie podľa vnútroštátneho práva. Príslušnému vnútroštátnemu súdu prináleží posúdiť, či sa má alebo nemá operácia, o ktorú ide vo veci samej, považovať za protiprávnu z hľadiska práva Spoločenstva.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.