CELEX: 62004CJ0410
Pakalpojumu sniegšanas brīvība
Vietējā sabiedriskā transporta pakalpojumi
Piešķiršana bez konkursa
Valsts iestādes veiktā līguma slēgšanas tiesību piešķiršana uzņēmumam, kura kapitāls tai pieder

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par EKL 43., 49. un 86. panta interpretāciju.
2       Šis lūgums tika izteikts tiesvedībā
Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori
[Valsts sabiedriskā transporta asociācija] (turpmāk tekstā – “
ANAV
”) pret
Comune di Bari
[Bari komūna] un
AMTAB Servizio
SpA
(turpmāk tekstā – “
AMTB Servizio
”) par līguma piešķiršanu
AMTB Servizio
sabiedriskā transporta pakalpojumu sniegšanai šīs komūnas teritorijā.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
3       EKL 43. pants nosaka:
“Ievērojot še turpmāk izklāstītos noteikumus, aizliedz ierobežojumus kādas dalībvalsts pilsoņu brīvībai veikt uzņēmējdarbību
citā dalībvalstī. [..]
Brīvība veikt uzņēmējdarbību ietver tiesības sākt un izvērst darbības kā pašnodarbinātām personām, kā arī dibināt un vadīt
uzņēmumus, jo īpaši sabiedrības, kas definētas 48. panta otrajā daļā, ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus saviem pilsoņiem
paredz tās valsts tiesību akti, kurā notiek šī uzņēmējdarbība, ņemot vērā šā Līguma nodaļu par kapitālu.”
4       EKL 46. pants paredz:
“1.      Šī nodaļa un saskaņā ar to veiktie pasākumi neliedz piemērot tādus normatīvus un administratīvus aktus, kas sabiedriskās kārtības,
valsts drošības vai veselības aizsardzības interesēs ārvalstniekiem paredz īpašu režīmu.
2.      Padome saskaņā ar 251. pantā minēto procedūru pieņem direktīvas, lai koordinētu iepriekš minētos noteikumus.”
5       EKL 49. panta pirmā daļa paredz:
“Kā paredz še turpmāk izklāstītie noteikumi, Kopienā aizliedz pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumus to dalībvalstu
pilsoņiem, kas veic uzņēmējdarbību kādā Kopienas valstī, bet sniedz pakalpojumus citas dalībvalsts personai.”
6       EKL 86. panta 1. punkts ir formulēts šādi:
“Attiecībā uz publiskiem uzņēmumiem un uzņēmumiem, kam dalībvalstis piešķīrušas īpašas vai ekskluzīvas tiesības, dalībvalstis
nedz ievieš, nedz uztur spēkā tādus pasākumus, kas ir pretrunā šim Līgumam, jo īpaši noteikumiem, kas ietverti 12. pantā un
81. līdz 89. pantā.”

Valsts tiesiskais regulējums
7       Kas attiecas uz Itālijas tiesību aktiem – 2003. gada 30. septembra dekrēta-likuma Nr. 269 14. pants, kas nosaka steidzamus
noteikumus attīstības veicināšanai un valsts finanšu darbības korekcijai (
GURI
Nr. 229 2003. gada 2. oktobra parastais papildinājums, turpmāk tekstā – “dekrēts‑likums Nr. 269/2003”), ir grozījis 2000. gada
18. augusta likumdošanas dekrēta Nr. 267 113. pantu, kurā ietverts likumu par vietējo organizāciju struktūru konsolidētais
teksts (
GURI
Nr. 227 2000. gada 28. septembra parastais papildinājums, turpmāk tekstā – “likumdošanas dekrēts Nr. 267/2000”). Šā dekrēta
113. panta 5. punkta jaunā redakcija paredz:
“Pakalpojumu sniegšana notiek atbilstoši nozaru tiesiskajam regulējumam un ievērojot Eiropas Savienības tiesisko regulējumu,
pakalpojumu līgumus piešķirot:
a)      kapitālsabiedrībām, kas izvēlētas ar publiska konkursa procedūras palīdzību;
b)      jaukta (publiska un privāta) kapitāla sabiedrībām, kuru privātie akcionāri tiek izvēlēti ar publiska konkursa procedūras palīdzību,
kas garantē valsts un Kopienu tiesiskā regulējuma ievērošanu konkurences jomā atbilstoši vadlīnijām, ko kompetentās iestādes
ietvērušas īpašos tiesību aktos vai apkārtrakstos;
c)      pilnībā publiska kapitāla sabiedrībām, ar nosacījumu, ka pašvaldība vai iestādes, kam pieder akciju kapitāls, veic kontroli
pār sabiedrību, kas ir tāda pati kā kontrole pār pašas dienestiem, un ka šī sabiedrība savas darbības lielāko daļu veic kopā
ar iestādi vai iestādēm, kas to kontrolē.”

Pamata prāva un prejudiciālais jautājums
8       Atbilstoši iesniedzējtiesas lēmumam
AMTAB Servizio
ir akciju sabiedrība, kuras akciju kapitāls pilnībā pieder Bari komūnai un kuras vienīgā darbība ir sabiedriskā transporta
pakalpojumu sniegšana šīs komūnas teritorijā. Bari komūna pilnībā kontrolē minēto sabiedrību.
9       Atbilstoši šim pašam lēmumam
ANAV
uz statūtu pamata pārstāv uzņēmumus, kas sniedz valsts un starptautiskos transporta, ceļojumu, kā arī transporta pakalpojumiem
pielīdzināmus pakalpojumus un šajā statusā nodrošina tostarp efektīvu pilsētas un piepilsētas sabiedriskā transporta pakalpojumu
sniegšanu to sabiedrību interesēs, kas nodrošina šos pakalpojumus.
10     Ar 2003. gada 17. jūlija lēmumu Bari komūna uzsāka publiska konkursa procedūru, lai noslēgtu līgumu par sabiedriskā transporta
pakalpojumu sniegšanu šīs komūnas teritorijā.
11     Pēc likumdošanas dekrēta Nr. 267/2000 113. panta 5. punkta grozījumiem, kas izdarīti ar dekrēta-likuma Nr. 269/2003 14. pantu,
Bari komūna ar 2003. gada 9. oktobra lēmumu atteicās no šīs konkursa procedūras.
12     Ar 2003. gada 18. decembra lēmumu minētā komūna piešķīra līgumu par šo pakalpojumu sniegšanu laika posmā no 2004. gada 1. janvāra
līdz 2012. gada 31. decembrim tieši
AMTAB Servizio
.
13     Ar prasību, par ko tika paziņots 2004. gada 1. martā un kas celta
Tribunale amministrativo regionale per la Puglia
[Apūljas Regionalā administratīvā tiesa] 2004. gada 9. martā,
ANAV
lūdza atcelt minēto lēmumu, kā arī visus turpmāk pieņemtos vai saistītos aktus, jo tie pārkāpj Kopienu tiesības un it īpaši
EKL 3., 16., 43., 49., 50., 51., 70.–72., 81., 82., 86. un 87. pantu.
14     Ņemot vērā šos argumentus,
Tribunale amministrativo regionale per la Puglia
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālo jautājumu:
“Vai likumdošanas dekrēta Nr. 267/2000 113. panta 5. punkts, ko groza dekrēta-likuma Nr. 269/2003 14. pants, ir saderīgs ar
Kopienu tiesībām un it īpaši ar pārskatāmības un brīvas konkurences nodrošināšanas pienākumu, ko paredz EKL [43.], 49. un
86. pants, ciktāl tajā pašvaldībai nav noteikta izvēles brīvības robeža, izvēloties starp dažādām metodēm publisko pakalpojumu
līgumu piešķiršanai un it īpaši starp līguma piešķiršanu ar publiska konkursa procedūras palīdzību un tiešu līguma piešķiršanu
konkrētai sabiedrībai, ko šī iestāde pilnībā kontrolē?”

Par prejudiciālo jautājumu
15     Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa pēc būtības jautā, vai Kopienu tiesības, it īpaši pārskatāmības un brīvas konkurences nodrošināšanas
pienākums, ko paredz EKL 43., 49. un 86. pants, nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, tādu kāds šajā gadījumā ir pamata prāvā,
kurā pašvaldībai nav noteikta izvēles brīvības robeža, izvēloties starp dažādām publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanas metodēm,
it īpaši starp līguma piešķiršanu ar publiska konkursa procedūras palīdzību un tiešu līguma piešķiršanu konkrētai sabiedrībai,
kuras kapitāls ir pilnībā šās iestādes kontrolē.
16     No pamata lietas materiāliem izriet, ka sabiedriskā transporta pakalpojumi Bari komūnas teritorijā vismaz daļēji tiek apmaksāti,
lietotājiem pērkot transporta biļetes. Šis apmaksas veids ir raksturīgs publisko pakalpojumu koncesijām (2005. gada 13. oktobra
spriedums lietā C‑458/03
Parking Brixen
, Krājums, I‑8612. lpp., 40. punkts).
17     Netiek apstrīdēts, ka publisko pakalpojumu koncesijām nav piemērojama Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīva 92/50/EEK par
procedūru koordinēšanu publisko pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) (iepriekš minētais spriedums lietā
Parking Brixen
, 42. punkts). Šo direktīvu nomainīja Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt
būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (OV L 134,
114. lpp.), kuras 17. pants skaidri paredz to, ka šī direktīva nav piemērojama pakalpojumu koncesijām.
18     Neskatoties uz to, ka Direktīva 92/50, ko aizvieto Direktīva 2004/18, publisko pakalpojumu koncesiju līgumiem nav piemērojama,
pašvaldībām, noslēdzot šos līgumus, tomēr vispār ir jāievēro EK līguma pamatnoteikumi un it īpaši diskriminācijas pilsonības
dēļ aizlieguma princips (šajā sakarā skat. 2000. gada 7. decembra spriedumu lietā C‑324/98
Telaustria
un
Telefonadress
,
Recueil
, I‑10745. lpp., 60. punkts; 2005. gada 21. jūlija spriedumu lietā C‑231/03
Coname
, Krājums, I‑7287. lpp., 16. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā
Parking Brixen
, 46. punkts).
19     Līguma noteikumi, kas ir īpaši piemērojami publisko pakalpojumu koncesijām, ietver tostarp EKL 43. un 49. pantu (iepriekš
minētais spriedums lietā
Parking Brixen
, 47. punkts).
20     Tāpat kā diskriminācijas pilsonības dēļ aizlieguma princips, arī vienlīdzīgas attieksmes pret konkursa dalībniekiem princips
ir piemērojams publisko pakalpojumu koncesijām, pat ja nepastāv diskriminācija pilsonības dēļ (iepriekš minētais spriedums
lietā
Parking Brixen
, 48. punkts).
21     Vienlīdzīgas attieksmes princips un diskriminācijas pilsonības dēļ aizlieguma princips ietver tostarp pārskatāmības pienākumu,
kas ļauj koncedējošajai pašvaldībai nodrošināt šo principu ievērošanu. Šis minētajai iestādei saistošais pārskatāmības pienākums
nozīmē garantēt adekvātu publicitāti jebkuram potenciālam pretendentam, tādējādi ļaujot īstenot konkurenci attiecībā uz pakalpojumu
koncesijām, kā arī kontrolēt piešķiršanas procedūru objektivitāti (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Teleaustria
un
Telefonadress
, 61. un 62. punkts).
22     Parasti pilnīga konkurences neīstenošana tādas publisko pakalpojumu koncesijas piešķiršanas gadījumā, kāda ir pamata prāvā,
nav saderīga ar EKL 43. un 49. panta prasībām un vienlīdzīgas attieksmes, nediskriminācijas un pārskatāmības principiem (iepriekš
minētais spriedums lietā
Parking Brixen
, 50. punkts).
23     Turklāt no EKL 86. panta 1. punkta izriet, ka dalībvalstis nevar atstāt spēkā tādus valsts tiesību aktus, kas ļauj piešķirt
publisko pakalpojumu koncesijas, neīstenojot konkurenci, jo, šādi piešķirot, tiek pārkāpts EKL 43. vai 49. pants vai vienlīdzīgas
attieksmes, nediskriminācijas un pārskatāmības principi (iepriekš minētais spriedums lietā
Parking Brixen
, 52. punkts).
24     Tomēr publisko pakalpojumu koncesiju jomā EKL 12., 43. un 49. pantā minēto noteikumu, kā arī vispārīgo principu, kas ir šo
noteikumu īpašā izpausme, piemērošana nav iespējama, ja pašvaldības, kas piešķir koncesiju, veiktā kontrole pār koncesionāru
ir tāda pati kā tā, ko šī pašvaldība veic pār saviem dienestiem, un ja vienlaikus šis koncesionārs īsteno lielāko savas darbības
daļu kopā ar iestādi, kura to kontrolē (iepriekš minētais spriedums lietā
Parking Brixen
, 62. punkts).
25     Valsts tiesību akti, kuru tekstā ir pārņemti nosacījumi, kas minēti iepriekšējā punktā, kā arī likumdošanas dekrēta Nr. 267/2000
113. panta 5. punkts, ko groza dekrēta-likuma Nr. 269/2003 14. pants, principā ir saderīgi ar Kopienu tiesībām, precizējot,
ka šo tiesību aktu interpretācijai tāpat ir jābūt saderīgai ar Kopienu tiesību prasībām.
26     Ir jāprecizē, ka, tā kā šī ir atkāpe no vispārīgiem Kopienu tiesību noteikumiem, abi šī sprieduma 24. punktā minētie nosacījumi
ir jāinterpretē šauri un ka personai, kas atsaucas uz ārkārtējiem apstākļiem, kuri attaisno šo atkāpi, ir jāpierāda, ka tie
patiešām pastāv (skat. 2005. gada 11. janvāra spriedumu lietā C‑26/03
Stadt Halle
un
RPL Lochau
, Krājums, I‑1. lpp., 46. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā
Parking Brixen
, 63. punkts).
27     Saskaņā ar rakstveida apsvērumiem, ko Tiesā iesniedza
AMTAB Servizio
, 2002. gada 27. decembrī Bari komūna nolēma nodot 80 % akciju, kas tai piederēja sabiedrības kapitālā, un 2004. gada 21. maijā
nolēma šajā sakarā uzsākt konkursa procedūru, lai atlasītu vairākuma privātakcionāru. Tiesā
ANAV
apstiprināja šo informāciju tiesas sēdes laikā.
28     Tomēr tās pašas tiesas sēdes laikā Bari komūna apgalvoja, ka tā nolēma nenodot to akciju daļu, kas ietilpst
AMTAB Servizio
kapitālā. 2005. gada 13. janvārī tā nolēma neizpildīt savu iepriekšējo lēmumu un vairs šo sabiedrību neprivatizēt. Šis lēmums
netika iesniegts kopā ar iesniedzējtiesas lietas materiāliem, jo tas pieņemts pēc lēmuma lūgt prejudiciālu nolēmumu pieņemšanas.
29     Jautājums par to, vai Bari komūna paredz atvērt
AMTAB Servizio
kapitālu privātajiem akcionāriem, ir jāizvērtē minētajai tiesai, nevis Kopienu Tiesai. Tomēr, lai sniegtu šai tiesai lietderīgu
padomu, kas ļautu izspriest izskatīšanai saņemto lietu, ir jāveic turpmāk minētie precizējumi.
30     Ja pamata prāvā esošā attiecīgā līguma spēkā esamības laikā
AMTAB Servizio
kapitāls tiktu atvērts privātiem akcionāriem, valsts līgums būtu uzskatāms par piešķirtu uzņēmumam ar jauktu (privātu un
publisku) kapitālu, neradot konkurenci, kas apdraudētu Kopienu tiesību noteikto mērķu sasniegšanu (šajā sakarā skat. 2005. gada
10. novembra spriedumu lietā C‑29/04 Komisija/Austrija, Krājums, I‑9705. lpp., 48. punkts).
31     Privātuzņēmuma dalība – pat mazākuma dalība – tās sabiedrības kapitālā, kurā dalība ir arī koncedējošajai pašvaldībai, jebkurā
gadījumā izslēdz šīs pašvaldības iespēju kontrolēt šo sabiedrību tādā veidā, kādā tā kontrolē pašas dienestus (šajā sakarā
skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Stadt Halle
un
RPL Lochau
, 49. punkts).
32     Līdz ar to, ja koncesionāre sabiedrība ir sabiedrība, kura vismaz daļēji ir atvērta privātajam kapitālam, to nevar uzskatīt
par pašvaldības dienesta “iekšējo” pārvaldes vienību, kuras šādas sabiedrības kontrolē (šajā sakarā skat. iepriekš minēto
spriedumu lietā
Coname
, 26. punkts).
33     Ņemot vērā iepriekš minēto, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka EKL 43., 49. un 86. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes,
diskriminācijas pilsonības dēļ aizlieguma un pārskatāmības principi neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, kas ļauj pašvaldībai
piešķirt publisko pakalpojumu līgumu tieši konkrētai sabiedrībai, kuras kapitāls tai pilnībā pieder, ar nosacījumu, ka pašvaldība
šo sabiedrību kontrolē tāpat kā savus dienestus un ka šī sabiedrība veic lielāko savas darbības daļu kopā ar pašvaldību, kurai
pieder tās kapitāls.

Par tiesāšanās izdevumiem
34     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
EKL 43., 49. un 86. pants, kā arī vienlīdzīgas attieksmes, diskriminācijas pilsonības dēļ aizlieguma un pārskatāmības principi
neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, kas ļauj pašvaldībai piešķirt publisko pakalpojumu līgumu tieši konkrētai sabiedrībai,
kuras kapitāls tai pilnībā pieder, ar nosacījumu, ka pašvaldība šo sabiedrību kontrolē tāpat kā savus dienestus un ka šī sabiedrība
veic lielāko savas darbības daļu kopā ar pašvaldību, kura to kontrolē.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – itāļu.