CELEX: 62002TJ0348
Gemenskapsvarumärke
Varumärke som består av ordet Quick
Absoluta registreringshinder
Beskrivande karaktär
Artikel 7.1 c i förordning (EG) nr 40/94
Delvis avslag på registreringsansökan

Bakgrund till tvisten
Quick restaurants SA (nedan kallat sökandebolaget) ingav den 4 oktober 1996, med stöd av rådets förordning (EG) nr 40/94 av
den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3) i ändrad
lydelse, en ansökan om registrering av ett gemenskapsvarumärke till Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken,
mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån).
Registreringsansökan avsåg det nedan återgivna varumärket, vilket i ansökan betecknades som ”figurmärke”:
iVBORw0KGgoAAAANSUhEUgAAAMsAAABZCAMAAACniyBJAAAAAXNSR0IArs4c6QAAAutQTFRF
AAAAAAAAAwMDEBAQDg4OAQEBAgICFBQUGxsbCgoKCQkJGhoaCAgIHh4eDw8PBAQEHBwcFxcX
DQ0NBgYGERERHx8fHR0dGBgYEhISFRUVBQUFBwcHDAwMGRkZExMTCwsLFhYWPT09Ozs7NDQ0
KSkpKioqNjY2JiYmPj4+JycnJCQkODg4JSUlMDAwPz8/ICAgPDw8MzMzIiIiMjIyLy8vIyMj
ISEhNTU1OTk5LCwsLi4uKysrLS0tMTExOjo6Nzc3KCgoTExMUlJSQEBAQUFBREREWFhYTk5O
XV1dSUlJWlpaQ0NDR0dHSkpKUFBQS0tLXl5eQkJCVlZWUVFRVFRUU1NTVVVVRkZGV1dXRUVF
XFxcSEhIT09PW1tbX19fWVlZTU1NbGxsenp6c3NzY2NjampqZ2dncHBwbm5uYWFhZGRkfHx8
aWlpb29vdnZ2dHR0eHh4fn5+ZWVld3d3ZmZme3t7a2treXl5cXFxYmJidXV1bW1tf39/cnJy
fX19YGBgaGhomJiYjo6Oj4+Pm5ubh4eHl5eXgYGBlJSUi4uLiIiIkZGRkJCQlZWVjY2NlpaW
mpqamZmZioqKhoaGnJycjIyMhISEg4ODgICAk5OTnZ2dn5+fhYWFgoKCra2toaGht7e3rq6u
r6+vu7u7o6OjqampoKCgurq6p6entra2sLCwubm5oqKipKSksbGxrKysvr6+qKiopaWlq6ur
uLi4vLy8tbW1vb29v7+/s7Ozzs7O1tbWw8PDysrKzMzMwMDA1NTU2dnZycnJ0dHRxMTE2NjY
2tra3Nzc29vb1dXV3t7eyMjIx8fHxsbG0tLS19fX0NDQwsLCzc3Ny8vL09PT3d3dz8/PwcHB
39/fxcXF/v7+/f395+fn8fHx+Pj49PT07u7u5ubm4uLi/Pz8+/v79fX15OTk4+Pj9/f3+vr6
9vb26+vr7+/v6urq7e3t7Ozs6Ojo+fn56enp8PDw5eXl8/Pz8vLy4eHh////LrPZXgAAAAF0
Uk5TAEDm2GYAAAAJcEhZcwAADsQAAA7EAZUrDhsAAAAZdEVYdFNvZnR3YXJlAE1pY3Jvc29m
dCBPZmZpY2V/7TVxAAAKsElEQVR4Xu1ae3gVxRVnQu4NISQhNEJ4U2II4RGJmPCw2gIRJAJV
gqGoJQWlRQUsYlNapT54RkEoWBW0IYWCBLABKbYg1oBBrBRsK7GySUgkPG4g3ARI6PzZ2Z3Z
OXN3Z+/dbFk+Pr47H497d+ecOb/5nTNz5sxtg2+Z1qbNLQMFh7HcnFyGeQnz4vYMhH3M7Rl2
pj/Mi7N5c1sqzIvbM+xM/w3lRSE2qn9dajcUC8b7P3IJh6r2RmKpfPm7KGLGK66hsYXlwKi+
o5PHzJyZXeTcDqVyxu1Ia4/b87OqxUuWfrxs4/IVxUuq7Q0bEsvfPrkvpS01AqHIlH7FZfYU
m3qdikTIQ/54vMtsaTioD4rQH+yhD46lpvYJqpEYQazQPnpnHXIUwZsidOOivrUD5qeA5Wd2
+oeIl9Op7UAhfPKO/dSecrFX3ThQMDu0uILvv65YzoyXIVE5ii4ObY2hR7nGLW2FoaUVvIx3
jzoYun/QdUzBZf2lULSH7Tfac2EwonoMaMuxY9uTvH+ane5B1+TDMcJMmlB1sDlXYMZToOMB
O8Y9zfsPqLTTP0i8fBZLI57GewfS2rfn2smLgR+1khlmm6pzuR3bXuWjDfo/sZxNFQyPKztH
2vlznwwWqIo7Ysci6OObQ6cFpW+uDy2p4LncgDsuhO5vHS8KLtaXYKIxfoKu62JHwdmeaBUx
JA+bl6BKT7RnGH6GDxX5uT0Ri/3FN0TX5EGd9vu4riNxAjN/tDcE9GpYMW7ca7U2pUaBj9nM
Ry2wbBHmX4hUBZcPgqX15zatctKtEs+4TrF/IYNPf8TAleBLioK36m88KOGSEyvtySh46fXi
ZRJX1OHvgYPXxABlq3SU/ka/2mq/OErQqq3S33ixwef3X/A3YPqI/OOnr3BA6NP+l947sq3s
UFPJP1hX8t8P+Th3XuYmcG+TuZ3cx06lc0XfORCARcEPApaH2KttibRFRd92hj662Dkxscug
xMTUpK6vM8DbhyRNmpw7ZsrQ9CENBm5KVqehaNQNtUXdV695j2V78/k4PQ7b41KO5bdg71qj
nh0QMKuZmetgCtlWcKU7fzSaKqh7gD/pSQliFBx7eIIQnORj8nZt0rP50/bHtb5Nhc/mvbF2
p9reGF8ugSfH8j5oNx9Z7uIvE/5Eqf6dKUyvdOKP7mejPsufZF4FQyrneQORkG9pZD9R8FT+
vNdpbc7eFDp6j9rGUgpiGw1CCl4AL9+iLwFLFuOlCXIEM5aoi1znlmEmJAiN117P5G+ytHjZ
GQ8OgaRJh5SX5jSmx4Midpkm4Ed8EM/7RizDGZbLfa158W7lKlV/FSxkMpnaFgT52yCF8PKl
0M+7RsKKRT52iRwBteZB6eZcqDMMz06Ii7nhI+rYKFOCYGmmfYjfTJOw4kFjiBIFLw903Eeg
a+/dUijy2kVLAhecZBZ7DrS+Tt/+gj+5k2GpGWmNJfK8rhNSrgBMasqkYHaiJW/UPLlA6DFE
DiUkllFmuX/CGsVqKk9ypnLZuu+DODDFS9I5pvNlwT7R02j697bIi9h1gLYJSZo0XgReJFia
uvJRGJb1/MHdukuODuJjLMFujBJjJWNlyS8Xrv/XbCJHs084i2Xiqmihq+UBXYrlGsSLxMcO
9eZ2ssMurGOZzMeE3UTn5Ve6VPwXdFs6LjrWej0ZOPB23FDt8yr++nvfEo/ViYufS0PNJi9K
3UKup12zSXAg2LCBagQsscykpmgTL78WsGjmHBWwPCWYdiBKWxzm89f3zCWnHr0VWDgYeSzf
K0t0SQ961SQL7uP5txHLo4yXlrtNWHYHYsHCZoje1Jc/Td9R7RukUbycpWr4iuV3NnnB+ANu
SYS5zgZLFGIJDvByrx4vudbxEs9SmAzg5YTEsudFF9Q/99xiTYuUFwW/w/X0rjAKX7sDBmF7
FmCJYbllLRxA9Xjhe593Kc17wVfTWiQBINRt+ICRNDOzaHIfq0/m4tuNgl8DlJGXjfnYY4yX
C4OteUHotKpzG19COuyRBfMLEl76BoNiVefP44pyAsdR8AoYox9TDbxMZBNcBWudzgvklsO1
BQIKiakSCwPSPj5ihswZubTFGRk2XUTOE2Kr7wxYlpqwjGS8nL2LL6JmLDR3XMn1dN9jBiOe
KwWCftx6H8N+PbtEqGNgBagINEfrycgr3PBF2liEnCCxj6ZqnVpIAY61e83lKUXAKpSEIkzH
KQGcVZ0fvLU7iX49NBVcNQ124Md1PYv4+r+QdfUlBImXbLoC81IPQqWm6VaEnD8gl54DB2aj
kByLgpt6MWM86OEqqLVVZAGUEVoIq60Q6fcRMXTH8RdAN7OPJWv6BF7Qhkaz78DRq/N0cRmw
ysaC1GD/DPJR03RePssUtP6Hj/9pPH8cVVqJy+aI3cxYaLxUThdyrAzhSL/lPq3wxnMelIJJ
ws9uf7STmkW9zPouCWrTCC3Yu/fw2c17n9bJUk2fBGRX3yaG5zrIo9XHZizp1MeuQI6KUOyJ
8m9O+XwVvykgJSCtIncP15mJK3ojL0vIPGgsO/+YqAxyL7ZkAj3o0hmJ0bJ4SM1frIHp+dKw
FfA5lGMZpvmYgks4neqVDuoUGxvbQ5XwasdVyAnJ+eUgxJ8HWe0yQe/43g2wPsBgfTnWJqc+
wKENwHRe4M6Ol6e3Q1VAEPJ6P1SraHDkU89ih6GMgxAcsgO4CYrlal6SwTD2tevYUwFaKrrJ
+wm81MGyNU2XrYmSiHk83Uh41+FZ/B3BouAPRbSyilLI+/0zoBF0DRhMjkNi/CmY3kfojWTo
4IyMFyWfv6axr4Z/KVn/zLULtFNVDwd87S6J11NUNSNqTMFCHgS/R95RPMMYCtE9v7+VJZC6
PkVR6hcJ/TyobRf4avaxobDG75Z68XxVM6Se9F7s/GRhiOQqCZggWC6tkRSvPAVHoOpI9ZX7
VJIeEkZq9/lf4FsOG/VFePQNnwW8+wcSN5unvofbUpavnZkqUCi7L7HGsk68N4IBe/Ts8/xO
rcasedmFTXnov+qH+lKetjxWhs9Oz2NtADsyVo5NYi2uj7gzXi7pzy/+2SijtOIGrMnoBB3L
L8LO5Ts1Z8gSy37pGsO0RfTPfbR/Rt6U7Dzyu5Dn9PNX+Z7f94pdsmczCQSIJl81+1xTy9qV
rw3+cSwnXy8wdO3Vb0Mp3bh27aGtdPYjzVRF/eL8wgfzc9I65uTkD0PPmLzMEgvUVoxOELB7
kJfEdq2pkBpoULKbC9NokgfUzLKioqJVRcv+etV4BUAlAjZ6v3rtU1fUCl6qUySOLHsU/7Ed
k29EH+t4YSXwdgve2bdv39pU/vseI57sVl3BuonJGsvB4WTpz3rhGh29vvndiSoKj3E/6POV
m+a1SrclFgU3kjuUgGxh12tZpOxl2NtSLJLWVllxfTpb86LgeWg27GqayZePz4IDJ3W2wYHZ
zPWxypmWYPt+9U/g0odrb1nfEU4rHtRlh7Nx3ZAK+bs+w6CEnqYTxz7gBYxNN03kh8rHLGev
ovAlNYWOnezoJ35ukEJ0tpYXMOPcyZMnW1yyyplax1hunuWLA3eMxdnUuSoVxuLq9DpWHubF
8dS5KhjmxdXpdaw8zIvjqXNVMMyLq9PrWHmYF8dT56pgmBdXp9ex8jAvjqfOVcE2t1L7H+Rx
pVCLcizmAAAAAElFTkSuQmCC
De varor och tjänster som ansökan om varumärkesregistrering avser omfattas av klasserna 29?32 och 42 i Niceöverenskommelsen
om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juli 1957, med ändringar och tillägg,
och motsvarar för var och en av klasserna följande beskrivning:
?
klass 29: ”Kött, fisk, fjäderfä och vilt; köttextrakt; konserverade, torkade och tillagade frukter och grönsaker; geléer,
sylter, fruktkompotter; ägg, mjölk och andra mjölkprodukter; ätliga oljor och fetter; konserver av livsmedelsprodukter ingående
i denna klass; pickles; livsmedel, tillagade maträtter ingående i denna klass”.
?
klass 30: ”Kaffe, te, kakao, socker, ris, tapioka, sagogryn, kaffeersättning; mjöl och näringspreparat tillverkade av spannmål,
bröd, kex, mjuka kakor, bakelser, tårtor, konditorivaror och godsaker, glass; honung, sirap; jäst, bakpulver; salt, senap;
peppar, vinäger, såser (smaktillsatser); salladsdressing; kryddor; isglass; konserver av livsmedelsprodukter ingående i denna
klass; livsmedel, tillagade maträtter ingående i denna klass.”
?
klass 31: ”Jordbruks-, trädgårds- och skogsbruksprodukter samt spannmål, ej ingående i andra klasser; levande djur; färska
frukter och grönsaker; fröer och utsäden, levande plantor, växter och blommor; djurfoder, malt; livsmedel, tillagade maträtter
ingående i denna klass.”
?
klass 32: ”Öl, ale och porter; mineral- och kolsyrat vatten samt andra icke alkoholhaltiga drycker; safter och andra koncentrat
för framställning av drycker; tillredda drycker ingående i denna klass.”
?
klass 42: ”Distribution av livsmedel och drycker färdiga för konsumtion; tjänster tillhandahållna av tesalonger, snackbarer,
smörgåsbarer, lunchserveringar, pommes frites-kiosker, restauranger, självserveringar, snabbmatsrestauranger, drive-in-restauranger,
barer, kaféer och liknande inrättningar; livsmedelstjänster, tillredda maträtter och drycker för avhämtning; cateringtjänster.”
Granskaren avslog genom beslut av den 18 september 2000, med stöd av artikel 7.1 b och c i förordning nr 40/94, ansökan om
registrering av det nämnda märket för alla angivna varor och tjänster. Enligt granskaren består det sökta varumärket endast
av ett ord som i handeln visar de ovannämnda varornas och tjänsternas kvalitet (quick = snabb). Eftersom ordet ”quick” beskriver
precis hurdana de angivna varorna och tjänsterna är ansåg granskaren även att märket i fråga saknade särskiljningsförmåga
för samtliga de varor och tjänster som ansökan om varumärkesregistrering avsåg.
Sökandebolaget ingav den 17 november 2000 till harmoniseringsbyrån, med stöd av artikel 59 i förordning nr 40/94, ett överklagande
av granskarens beslut. I sin inlaga begränsade bolaget sin registreringsansökan till att omfatta endast de varor  i ansökan
som omfattas av klasserna 29, 30, 31 och 32 i Niceöverenskommelsen.
Andra överklagandenämnden fastställde genom beslut av den 17 september 2002, vilket delgavs sökandebolaget den 7 oktober 2002
(nedan kallat det ifrågasatta beslutet), granskarens beslut i den del denne hade avslagit ansökan i fråga om följande varor:
?
klass 29: ”Livsmedel, tillagade maträtter ingående i denna klass”,
?
klass 30: ”Kaffe, te, kakao, kaffeersättning, livsmedel, tillagade maträtter ingående i denna klass”,
?
klass 31: ”Livsmedel, tillagade maträtter ingående i denna klass”,
I detta avseende ansåg överklagandenämnden att det sökta varumärket saknade särskiljningsförmåga i den mening som avses i
artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 för varorna i fråga, eftersom märket, när det tillämpas på dessa varor, omedelbart kan
inge engelskspråkiga konsumenter föreställningen att det rör sig om varor som kan tillagas och serveras snabbt. Nämnden ansåg
dessutom att kännetecknet Quick består i en upplysning som i handeln visar en väsentlig kvalitet hos de berörda varorna, det
vill säga den snabbhet med vilken de kan tillagas och serveras, och att detta tecken således även var av beskrivande karaktär
i den mening som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94. Överklagandenämnden upphävde däremot granskarens beslut beträffande
de andra varor och tjänster som omfattades av varumärkesansökan.
Förfarandet och parternas yrkanden
Sökandebolaget har väckt förevarande talan genom ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 26 november 2002.
Harmoniseringsbyrån inkom med svaromål till förstainstansrättens kansli den 26 februari 2003.
Genom skrivelse som inkom till förstainstansrättens kansli den 17 mars 2003 ansökte sökandebolaget, med stöd av artikel 135.2
i förstainstansrättens rättegångsregler, om att få inkomma med replik.
Förstainstansrätten (fjärde avdelningen) beslutade att det inte var nödvändigt med en andra skriftväxling, eftersom sökandebolaget
kunde utveckla sina grunder och argument och replikera på harmoniseringsbyråns svaromål vid den muntliga förhandlingen.
Efter det att referenten hade avgett sin rapport beslutade förstainstansrätten (fjärde avdelningen) att inleda det muntliga
förfarandet.
Parterna utvecklade sin talan och svarade på förstainstansrättens frågor vid förhandling den 10 juli 2003.
Sökandebolaget har yrkat att förstainstansrätten skall
?
ogiltigförklara det ifrågasatta beslutet i den del ansökan om gemenskapsvarumärke delvis avslås,
?
fastställa det ifrågasatta beslutet i övrigt,
?
förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att förstainstansrätten skall
?
ogilla talan,
?
förplikta sökandebolaget att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig prövning
Inledande anmärkningar
Förstainstansrätten konstaterar att förevarande talan gäller ogiltigförklaring till viss del av det ifrågasatta beslutet,
eftersom detta innebär att granskarens beslut av den 18 september 2000 fastställs i den del ansökan om gemenskapsvarumärke
avslogs i fråga om de varor som nämns ovan i punkt 6 och som omfattas av klasserna 29?31 i Niceöverenskommelsen.
Sökandebolaget har i sin ansökan anfört en enda grund till stöd för talan, nämligen att artikel 7.1 c i förordning nr 40/94
har åsidosatts. Vid den muntliga förhandlingen förklarade bolaget, som svar på en fråga från rätten, att det inte gör gällande
att artikel 7.3 i förordning nr 40/94 har åsidosatts. Denna bestämmelse avser det fallet att det sökta varumärket har förvärvat
särskiljningsförmåga genom användning.  Förstainstansrätten behöver således inte pröva frågan huruvida det sökta varumärket
har förvärvat särskiljningsförmåga genom användning. Sökandebolaget har emellertid anfört att det sökta varumärket delvis
sammanfaller med bolagets firma, varför detta märke har förvärvat en andra betydelse (secondary meaning). Enligt bolaget utgör
denna betydelse en omständighet som skall beaktas vid bedömningen av märkets särskiljningsförmåga, även om bolaget inte formellt
i ansökan har gjort gällande att artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 har åsidosatts.
Huruvida artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 har åsidosatts
Parternas argument
Sökandebolaget anser att överklagandenämnden har gjort en felaktig tolkning av artikel 7.1 c i förordning nr 40/94. Bolaget
anser att man i denna bestämmelse mer eller mindre ordagrant har överfört innehållet i artikel 6 quinquies B.2 i Pariskonventionen
för skydd av den industriella äganderätten av den 20 mars 1883, senast ändrad i Stockholm den 14 juli 1967. I den sistnämnda
bestämmelsen föreskrivs att registrering av varumärken får avslås endast ”… när de …uteslutande [är] sammansatta av tecken
eller benämningar, vilka i handeln kan tjäna till att angiva varors art, beskaffenhet, mängd, bestämmelse, värde, ursprungsort
eller tidpunkten för deras framställande”. Enligt bolaget syftar artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 till att förhindra att
ett enda företag lägger beslag på ett ord som alla, även allmänheten, måste kunna använda för att på ett exakt och precist
sätt kunna beteckna det som säljs eller utbjuds till försäljning under kännetecknet i fråga. Denna tolkning har för övrigt
bekräftats av domstolens dom av den 20 september 2001 i mål C-383/99 P, Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån (REG 2001,
s. I-6251), punkterna 37 och 39, och av förstainstansrättens dom av den 27 februari 2002 i mål T-34/00, Eurocool Logistik
mot harmoniseringsbyrån (EUROCOOL) (REG 2002, s. II-683), punkt 45, samt av flera avgöranden av nationella domstolar.
Enligt sökandebolaget är detta emellertid inte fallet med livsmedel, tillagade maträtter och drycker (sallader, pommes frites
eller andra maträtter som tillagas av kött, ägg eller mjölkprodukter), som är försedda med en förpackning med kännetecknet
Quick. I motsats till vad överklagandenämnden har ansett utgör detta kännetecken ett ”suggestivt” kännetecken i förhållande
till tillagade maträtter och det kan inte på något sätt tolkas på så sätt att det betecknar ”en väsentlig kvalitet, det vill
säga den snabbhet med vilken dessa maträtter kan tillagas och serveras”. Det kan således inte tolkas som ett beskrivande kännetecken.
När ordet ”quick” associeras med tillagade maträtter är det arbiträrt och kan mycket väl särprägla dessa maträtter i förhållande
till de varor för avhämtning av samma slag som konkurrenterna erbjuder. Ordet utgör inte ett vanligt sätt att beteckna maträtter
för avhämtning eller dessas egenskaper. Dessutom har sökandebolaget gjort gällande att snabbheten i tillagningen av de angivna
varorna, som ordet Quick leder in tankarna på, inte alls påverkar de tillagade och serverade livsmedlens inneboende kvalitet.
Sallader eller pommes frites ser likadana ut och smakar likadant oavsett om de tillagas och serveras snabbt eller långsamt.
Harmoniseringsbyrån har erinrat om den rättspraxis enligt vilken det följer av artikel 7.1 c i kombination med artikel 12
i förordning nr 40/94 att syftet med förbudet att registrera uteslutande deskriptiva kännetecken eller upplysningar som varumärken
är att undvika att registrera sådana kännetecken eller upplysningar som varumärken som till följd av deras likhet med vanliga
sätt att beskriva varorna eller tjänsterna i fråga eller deras karakteristiska egenskaper inte kan fylla funktionen att identifiera
det företag som saluför dem (domen i det ovannämnda målet Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån, punkt 37). Dessutom följer
det av samma rättspraxis att de kännetecken och upplysningar som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 endast är de
som, vid ett normalt användande från konsumentens synpunkt, antingen direkt eller genom att nämna en av dess väsentliga egenskaper,
kan användas för att beskriva en sådan vara eller tjänst som den för vilken ansökan om registrering har gjorts (domen i det
ovannämnda målet Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån, punkt 39).
Harmoniseringsbyrån har även anfört att sökandebolaget inte har bestritt vare sig det semantiska innehåll som ordet ”quick”
har på engelska eller det förhållandet att varumärket Quick, för vilket en registreringsansökan har ingetts, inte har någon
grafisk del som är utformad på ett sådant sätt att den lämnar ett bestående intryck hos konsumenten och särskiljer märket
från ett ordmärke. Med hänsyn till detta skall bedömningen av varumärkets beskrivande karaktär ske uteslutande på grundval
av huruvida ordet ”quick” kan uppfattas som ett normalt sätt att med vanligt engelskt språkbruk beskriva en av de angivna
varornas väsentliga egenskaper.
Härvid har harmoniseringsbyrån för det första påpekat att de matvaror för vilka registrering av varumärket avslogs har det
gemensamt att de är tillagade. Det kan visserligen inte uteslutas att vissa av dem (kaffe, kakao, cikoriakärnor och te i lösvikt)
kan serveras under förhållanden som inte innebär någon tillagning eller snabbservering och att varumärket Quick därmed inte
är beskrivande för dessa varor. Sökandebolaget har emellertid gjort en allmän ansökan om registrering av ordet Quick för dessa
varukategorier, utan att göra någon åtskillnad. Överklagandenämnden har därför helt riktigt bedömt kännetecknet i förhållande
till dessa varukategorier, däribland de kategorier av dessa varor som omfattas av snabbmatsindustrin (se, för ett liknande
resonemang, förstainstansrättens dom av den 7 juni 2001 i mål T-359/99, DKV mot harmoniseringsbyrån (EuroHealth), REG 2001,
s. II-1645, punkt 33, och av den 20 mars 2002 i mål T-355/00, DaimlerChrysler mot harmoniseringsbyrån (TELE AID), REG 2002,
s. II-1939, punkt 34).
För det andra har harmoniseringsbyrån gjort gällande följande. När ordet Quick tillämpas på de berörda varorna kommer framför
allt engelskspråkiga konsumenter att inges föreställningen att dessa varor kan tillagas och serveras snabbt, eftersom denna
snabbhet ? och lätthet ? mycket väl kan utgöra en avgörande kvalitetsegenskap för målgruppen. Sökandebolaget kan således inte
med framgång hävda att den snabbhet i tillagningen som beskrivs av kännetecknet i fråga inte spelar någon som helst roll för
resultatet eller för den inneboende kvaliteten hos de berörda varorna. Det har nämligen fastställts att det förhållandet att
tillagningen går snabbt (och lätt) kan utgöra ett urvalskriterium, ett resultat som de potentiella köparna av dessa varor
förväntar sig, varför detta kriterium faktiskt utgör en väsentlig kvalitet, som inte alla livsmedel har. Det är således av
underordnad betydelse att varumärket Quick varken beskriver de angivna varornas utseende eller smak.
Sökandebolaget kan inte heller med framgång hävda att varumärket Quick endast leder tankarna till de tillagade maträtter som
angetts i registreringsansökan. Ordet ”quick” hänvisar inte alls på ett indirekt sätt till vissa egenskaper hos de berörda
varorna, och det budskap som det förmedlar fordrar ingen tankeansträngning från de berörda konsumenternas sida. Ordet ”quick”
är inte endast suggererande, utan det är direkt och omedelbart beskrivande för denna egenskap. Detta bekräftas av sökningar
som gjorts på Internet, av vilka det framgår att ordet ”quick” på många webbplatser inom livsmedelssektorn är ett vanligt
sätt att ange en avgörande kvalitet. Varumärket Quick är således förknippat med hur sådana livsmedelsberedningar som avses
i registreringsansökan vanligen betecknas.
Slutligen har harmoniseringsbyrån påpekat att det ifrågasatta beslutet är förenligt med harmoniseringsbyråns fasta praxis
att inte registrera lovprisande ord inom livsmedelsområdet (se beslut av andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån
av den 23 april 2002 i ärende R 414/2001-2, Quick, och av den 2 juli 2001 i ärende R 680/1999-2, PURE PROTEIN, och beslut
av första överklagandenämnden av den 30 april 2001 i ärende R 517/200-1, CREMINO).
Förstainstansrättens bedömning
Enligt artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 föreligger hinder för registrering av ”[v]arumärken som endast består av kännetecken
eller upplysningar vilka i handeln visar varornas eller tjänsternas art, kvalitet, kvantitet, avsedda användning, värde, geografiska
ursprung, tiden för deras framställande eller andra egenskaper hos varorna eller tjänsterna”. I artikel 7.2 i förordning nr
40/94 föreskrivs dessutom att ”punkt 1 skall tillämpas även om registreringshindren endast finns i ... en del av gemenskapen”.
Det följer av rättspraxis att artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 utgör hinder för att kännetecken eller upplysningar som
avses i denna bestämmelse förbehålls ett enda företag genom att de registreras som varumärke. Bestämmelsen tjänar således
ett syfte av allmänintresse, nämligen att sådana kännetecken och upplysningar skall kunna användas fritt av alla (se förstainstansrättens
dom av den 27 februari 2002 i mål T-219/00, Ellos mot harmoniseringsbyrån (ELLOS), REG 2002, s. II-753, punkt 27, och där
angiven rättspraxis).
Dessutom är de kännetecken som avses i artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 kännetecken som inte anses kunna fylla ett varumärkes
väsentliga funktion, nämligen den att identifiera varans eller tjänstens kommersiella ursprung, för att göra det möjligt för
de konsumenter som köper den vara eller den tjänst som varumärket avser att göra samma val vid ett senare köp, om erfarenheten
varit positiv, eller att göra ett annat val, om den varit negativ (domen i det ovannämnda målet ELLOS, punkt 28).
Ett varumärkes beskrivande karaktär skall bedömas dels i förhållande till de varor eller tjänster för vilka registrering av
kännetecknet begärs (förstainstansrättens dom av den 31 januari 2001 i mål T-135/99, Taurus-Film mot harmoniseringsbyrån (Cine
Action), REG 2001, s. II-379, punkt 25, och i mål T‑36/99, Taurus-Film mot harmoniseringsbyrån (Cine Comedy), REG 2001, s. II‑97,
punkt 25), dels i förhållande till hur en målgrupp, vilken utgörs av konsumenterna av dessa varor eller tjänster, uppfattar
varumärket (domen i det ovannämnda målet ELLOS, punkt 28).
I förevarande fall skall bedömningen av hur ordet ”quick” uppfattas ske i förhållande till de engelskspråkiga konsumenterna
i gemenskapen, eftersom detta ord kommer från engelskan och ofta används i detta språk (se, för ett liknande resonemang, domen
i det ovannämnda målet Procter & Gamble mot harmoniseringsbyrån, punkt 42). För övrigt anses målgruppen vara en engelskspråkig
genomsnittskonsument i gemenskapen som är normalt informerad samt skäligen uppmärksam och upplyst (se, för ett liknande resonemang,
domstolens dom av den 22 juni 1999 i mål C-342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, REG 1999, s. I-3819, punkt 26, och domarna i de
ovannämnda målen DKV mot harmoniseringsbyrån (EuroHealth), punkt 27, och ELLOS, punkt 30). Med hänsyn till vilken slags varor
det är fråga om (livsmedel) får de anses vara avsedda för allmänheten.
Under dessa förhållanden skall det inom ramen för tillämpningen av det absoluta registreringshinder som anges i artikel 7.1
c i förordning nr 40/94 fastställas huruvida det för denna målgrupp finns ett direkt och konkret samband mellan ordet ”quick”
och de varor beträffande vilka registreringsansökan har avslagits, det vill säga ”livsmedel, tillagade maträtter, kaffe, te,
kakao och kaffeersättning,” ingående i klasserna 29?31 i Niceöverenskommelsen.
När det gäller frågan huruvida det för målgruppen finns ett direkt och konkret samband mellan det sökta varumärket och de
aktuella varorna kan det konstateras att överklagandenämnden med rätta har fastställt att ordet ”quick” endast består av en
upplysning som i handeln visar en väsentlig kvalitet hos de berörda varorna, det vill säga den snabbhet med vilken de kan
tillagas och serveras. När detta ord tillämpas på de berörda varorna kommer det omedelbart att inge engelskspråkiga konsumenter
inom gemenskapen föreställningen att det är fråga om varor som kan tillagas och serveras snabbt.
Härav följer att ordet Quick gör det möjligt för målgruppen att omedelbart och utan ytterligare analys se ett konkret och
direkt samband mellan detta kännetecken och de varor som avses i registreringsansökan.
Det är visserligen riktigt att vissa av de varor som anges i varumärkesansökan, bland annat de varor som benämns ”kaffe, te,
kakao och kaffeersättning”, eventuellt kan serveras under förhållanden som inte innebär någon tillagning eller snabbservering
och ordet Quick är därmed inte beskrivande för dessa varor. Sökandebolaget har emellertid ansökt om registrering av det aktuella
kännetecknet för var och en av de angivna varukategorierna i sin helhet utan åtskillnad. Överklagandenämndens bedömning skall
därför fastställas, eftersom den rör dessa varukategorier i sin helhet (se, för ett liknande resonemang, domarna i de ovannämnda
målen EuroHealth, punkt 33, och TELE AID, punkt 34, samt dom av den 20 mars 2002 i mål T-356/00, DaimlerChrysler mot harmoniseringsbyrån
(CARCARD), REG 2002, s. II-1963, punkterna 33 och 36), och särskilt eftersom sökandebolaget i sin ansökan inte har framfört
några argument för att bestrida denna bedömning.
Under dessa omständigheter är sambandet mellan ordet Quick, å ena sidan, och de aktuella varorna i klasserna 29, 30 och 31
i Niceöverenskommelsen, å andra sidan, tillräckligt nära för att omfattas av förbudet i artikel 7.1 c och 7.2 i förordning
nr 40/94 (domen i det ovannämnda målet ELLOS, punkt 37).
Härav följer att det var riktigt av överklagandenämnden att med stöd av artikel 7.1 c i förordning nr 40/94 fastställa att
ordet Quick inte kunde utgöra ett gemenskapsvarumärke.
Det framgår av artikel 7.1 i förordning nr 40/94 att det är tillräckligt att ett av de absoluta registreringshindren föreligger
för att ett kännetecken inte skall kunna registreras såsom gemenskapsvarumärke (domstolens dom av den 19 september 2002 i
mål C-104/00 P, DKV mot harmoniseringsbyrån, REG 2002, s. I-7561, punkt 29, och förstainstansrättens dom av den 31 januari
2001 i mål T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld mot harmoniseringsbyrån (Giroform), REG 2001, s. II-433, punkt 30).
Talan skall följaktligen ogillas, och det är mot bakgrund av artikel 21 i domstolens stadga, vilken enligt artikel 53 i samma
stadga skall tillämpas på förfarandet vid förstainstansrätten, och av artiklarna 44.1 c och 130.1 i rättegångsreglerna inte
nödvändigt att pröva huruvida grunden om åsidosättande av artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 skall tas upp till sakprövning,
vilket harmoniseringsbyrån har motsatt sig.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 87.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att sökandebolaget skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom bolaget har
tappat målet, skall harmoniseringsbyråns yrkande bifallas.
På dessa grunder beslutar
FÖRSTAINSTANSRÄTTEN
följande dom:
1)
Talan ogillas.
2)
Sökandebolaget skall ersätta rättegångskostnaderna.
Tiili
Mengozzi
Vilaras
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 27 november 2003.
H. Jung
V. Tiili
Justitiesekreterare
Ordförande
–
Rättegångsspråk: franska.