CELEX: 61994CJ0227
Social sikring
uarbejdsdygtighed
civilretlig arbejdskontrakt
beskæftigelse undergivet en ordning, der kun gælder for tjenestemænd
artikel 4, stk.4, i forordning (EØF) nr. 1408/71, punkt 4, litra a), i afsnittet om Nederlandene

Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 1. august 1994, indgaaet til Domstolen den 3. august s.aa., har Arrondissementsrechtbank, Amsterdam, i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af punkt 4, litra a), i afsnittet vedroerende Nederlandene, i bilag V til Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet (EFT 1972, s. 366, herefter "forordningen").
2 Spoergsmaalet er blevet rejst under en tvist mellem Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging og E. Olivieri-Coenen vedroerende beregningen af en ydelse ved uarbejdsdygtighed.
3 Forordningen finder i henhold til dens artikel 4, stk. 4, ikke anvendelse paa "saerlige ordninger for tjenestemaend og dermed ligestillede personer".
4 I afsnit I vedroerende Nederlandene, punkt 4, litra a), i bilag V til forordningen, som aendret ved akten vedroerende vilkaarene for Den Hellenske Republiks tiltraedelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT 1979 L 291, s. 17, herefter "afsnittet om Nederlandene") bestemmes:
"Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 46, stk. 2 (fastsaettelse af forholdsmaessige ydelser), anses ogsaa beskaeftigelsesperioder og dermed ligestillede perioder tilbagelagt i Nederlandene foer den 1. juli 1967 som forsikringsperioder, tilbagelagt efter den nederlandske lovgivning om uarbejdsdygtighed."
5 I Nederlandene finder Wet op de arbeidsongeschiktheid (lov om forsikring mod uarbejdsdygtighed, herefter "WAO"), som regulerer retten til ydelse ved invaliditet, ikke anvendelse paa tjenestemaend og dermed ligestillede personer. Disse personer henhoerer i denne sammenhaeng under Pensioenwet (lov om pensioner) af 1922, som i 1965 blev afloest af Algemene Burgelijke Pensioenwet (lov om almindelig tjenestemandspension, herefter "ABPW"). Overgangsordningen i sidstnaevnte lov opretholdt retten til opsat invalidepension i henhold til Pensioenwet i fem aar, dvs. til den 1. januar 1971, saaledes at tjenestemaend, som efter den 1. januar 1971 er blevet ude af stand til at udfoere deres arbejde, ikke kan goere krav paa opsat invalidepension gaeldende.
6 E. Olivieri-Coenen, der er foedt den 9. januar 1927 og var bosiddende i Nederlandene indtil 1959, har undervist i en privat skole i Nederlandene fra den 1. september 1946 til den 29. januar 1959 paa grundlag af en civilretlig arbejdskontrakt.
7 Mellem den 1. september 1947 og den 29. januar 1959 var E. Olivieri-Coenen omfattet af den saerlige ordning i Pensioenwet for tjenestemaend og dermed ligestillede personer.
8 Efter at have indgaaet aegteskab med en italiensk statsborger, erhvervede hun italiensk statsborgerskab og bosatte sig i 1959 i Italien, hvor hun sammen med aegtefaellen har arbejdet i en hotelvirksomhed, der tilhoerer dem. E. Olivieri-Coenen var forsikret i Italien fra marts 1960 til juli 1981.
9 Den 26. februar 1979 ophoerte hun med at arbejde paa grund af helbredsproblemer. Den kompetente italienske institution har tildelt hende invalidepension fra den 1. februar 1982. E. Olivieri-Coenen har ligeledes indgivet en ansoegning om at faa tildelt en nederlandsk ydelse ved uarbejdsdygtighed, forholdsmaessigt beregnet i henhold til forordningens artikel 46, stk. 2.
10 Den 13. marts 1991 har Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging, der er den kompetente nederlandske institution, underrettet E. Olivieri-Coenen om, at hun i henhold til WAO var blevet tildelt en ydelse ved uarbejdsdygtighed fra den 1. februar 1982, beregnet forholdsmaessigt paa grundlag af ét forsikringsaar i Nederlandene, nemlig tidsrummet mellem september 1946 og september 1947, som var det tidspunkt, hvor hun var omfattet af Pensioenwet, der gjaldt for tjenestemaend og dermed ligestillede personer. Dernaest, da E. Olivieri-Coenen var blevet uarbejdsdygtig efter den 1. januar 1971, var hun ikke omfattet af overgangsordningen i ABPW.
11 E. Olivieri-Coenen har anlagt sag til proevelse af denne afgoerelse ved Arrondissementsrechtbank, Amsterdam, og har gjort gaeldende, at hun har udoevet loennet beskaeftigelse i Nederlandene i elleve aar.
12 For Arrondissementsrechtbank er spoergsmaalet, om de perioder, hvor den paagaeldende har vaeret beskaeftiget som laererinde paa grundlag af en arbejdskontrakt, indgaaet med en privat skole, skal betragtes som perioder med loennet beskaeftigelse i den forstand, udtrykket er anvendt i forordningens artikel 46, stk. 2, ogsaa selv om hun i denne periode var forsikret ifoelge en saerlig ordning for tjenestemaend og dermed ligestillede personer. Arrondissementsrechtbank har derfor besluttet at udsaette sagen og forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"Skal afsnit H vedroerende Nederlandene, punkt 4, litra a), i bilag V til forordning nr. 1408/71, som affattet den 1. februar 1982, fortolkes saaledes, at de deri omhandlede perioder med loennet beskaeftigelse, ligeledes omfatter de perioder, hvor den paagaeldende har vaeret beskaeftiget som laererinde paa grundlag af en med en bestemt skole indgaaet arbejdskontrakt, ogsaa selv om hun i denne periode var forsikret i henhold til en saerlig ordning for tjenestemaend og dermed ligestillede personer?"
13 Indledningsvis bemaerkes, at de perioder, hvor en person er beskaeftiget som laererinde i henhold til en med en skole indgaaet arbejdskontrakt, udgoer perioder med loennet beskaeftigelse.
14 Dernaest bemaerkes, at uanset, at de saerlige ordninger for tjenestemaend eller dermed ligestillede personer ikke er omfattet af forordningens anvendelsesomraade, fremgaar det klart af teksten i punkt 4, litra a), i afsnittet vedroerende Nederlandene i bilag V til forordningen, at enhver periode med loennet beskaeftigelse altid skal anses for en forsikringsperiode ved anvendelsen af artikel 46, stk. 2.
15 I denne sammenhaeng indebaerer det forhold, at en person har vaeret undergivet en saerlig ordning gaeldende for tjenestemaend eller dermed ligestillede personer i en vis beskaeftigelsesperiode, ikke, at den paagaeldende periode ikke er en periode med loennet beskaeftigelse eller en dermed ligestillet periode, som omhandlet i punkt 4, litra a), i afsnittet om Nederlandene, i bilag V til forordningen.
16 Domstolen har nemlig i dom af 20. september 1994 (sag C-12/93, Drake, Sml. I, s. 4337, praemis 20) fremhaevet, at der ikke findes en rangorden mellem paa den ene side bestemmelserne i forordningen og paa den anden side bestemmelserne i bilag VI (tidligere bilag V), idet samtlige bestemmelser er vedtaget i medfoer af traktatens artikel 51 og saaledes skal fortolkes under ét i lyset af formaalet med denne artikel, som er at gennemfoere den stoerst mulige grad af fri bevaegelighed for vandrende arbejdstagere, hvilket er en del af Faellesskabets grundlag.
17 Endelig bemaerkes, at saafremt en periode med loennet beskaeftigelse, der er undergivet en saerlig ordning for tjenestemaend eller dermed ligestillede personer, ikke blev betragtet som en forsikringsperiode, som omhandlet i bilag V til forordningen [punkt 4, litra a), i afsnittet vedroerende Nederlandene], vil den person, som har tilbagelagt perioden, i strid med traktatens artikel 51, blive stillet ringere, naar en medregning af denne periode ikke medfoerer kumulation af forskellige rettigheder.
18 Det foelger heraf, at punkt 4, litra a), i afsnittet vedroerende Nederlandene, i bilag V til forordningen, som affattet den 1. februar 1982, skal fortolkes saaledes, at perioder med loennet beskaeftigelse omfatter perioder, hvor en person har vaeret beskaeftiget som laererinde paa grundlag af en arbejdskontrakt, indgaaet med en privat skole, selv om vedkommende i perioden var forsikret i henhold til en saerlig ordning for tjenestemaend og dermed ligestillede personer.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 De udgifter, der er afholdt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Foerste Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Arrondissementsrechtbank, Amsterdam, ved kendelse af 1. august 1994, for ret:
Punkt 4, litra a), i afsnittet vedroerende Nederlandene, i bilag V til Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, som affattet den 1. februar 1982, skal fortolkes saaledes, at perioder med loennet beskaeftigelse omfatter perioder, hvor en person har vaeret beskaeftiget som laererinde paa grundlag af en arbejdskontrakt, indgaaet med en privat skole, selv om vedkommende i perioden var forsikret i henhold til en saerlig ordning for tjenestemaend og dermed ligestillede personer.