CELEX: 62003CJ0468
Bendrasis muitų tarifas
Importo muitai
Deklaruota muitinės vertė, įskaitant pirkimo komisinius
Muito taikymas visai deklaruotai sumai
Muitinės deklaracijos pakartotinas patikrinimas
Sąlygos
Už pirkimo komisinius sumokėtų muitų grąžinimas

1       Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio
Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1, toliau – Muitinės kodeksas), 29, 32, 33, 78 ir 236 straipsnių išaiškinimo.
2       Šis prašymas pateiktas byloje
Overland Footwear Ltd
(toliau –
Overland
)
prieš
Commissioners of Customs & Excise
(toliau –
Commissioners
) dėl importo muito, sumokėto už pirkimo komisinius, įskaitytus į deklaruotą muitinės vertę, grąžinimo. Jis pateiktas po ankstesnio
to paties teismo toje pačioje byloje pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą, dėl kurio priimtas 2002 m. gruodžio 5 d.
sprendimas
Overland Footwear
(C‑379/00, Rink. p. I‑11133).

Teisinis pagrindas
3       Muitinės kodekso 29 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Importuojamų prekių muitine verte laikoma sandorio vertė, tai yra kaina, faktiškai sumokėta arba mokėtina už prekes, parduodamas
eksportui į Bendrijos muitų teritoriją, prireikus patikslinta vadovaujantis 32 ir 33 straipsniais <…>“.
4       Šio kodekso 32 straipsnis skelbia:
„1.      Nustatant muitinę vertę pagal 29 straipsnį, prie faktiškai sumokėtos arba mokėtinos importuojamų prekių kainos pridedama:
a)      toliau išvardytos išlaidos, neviršijant atitinkamų pirkėjo išlaidų, neįskaitytų į faktiškai sumokėtą arba mokėtiną prekių
kainą, dydžio:
i)      komisiniai ir apmokėjimas tarpininkams, išskyrus pirkimo komisinius,
<…>
3.      Nustatant muitinę vertę, prie faktiškai sumokėtos arba mokėtinos kainos nepridedamos jokios pinigų sumos, išskyrus kai numatyta
šiame straipsnyje.
4.      Šiame skyriuje sąvoka „pirkimo komisiniai“ reiškia importuotojo atlygį savo agentui, mokamą už atstovavimo paslaugas, suteiktas
perkant prekes, kurių vertė nustatinėjama.
<...>“
5       33 straipsnio e punktas nurodo:
„Jeigu jie nurodyti atskirai nuo faktiškai sumokėtos arba mokėtinos kainos, į muitinę vertę neįskaitomi;
<…>
e)      pirkimo komisiniai;
<…>“.
6       65 straipsnis numato:
„Deklaranto prašymu jam gali būti leista padaryti vieną arba daugiau muitinės priimtos deklaracijos duomenų pakeitimų. Šie
pakeitimai negali pakeisti deklaracijos tiek, kad ji galėtų būti taikoma ne toms prekėms, kurios iš pradžių buvo joje nurodytos.
Tačiau jokių pakeitimų daryti neleidžiama, jeigu atitinkamo leidimo buvo paprašyta po to, kai muitinė:
<…>
c)      išleido prekes.“
7       78 straipsnis poskirsnyje „Deklaracijų tikrinimas išleidus prekes“ nurodo:
„1.      Muitinė turi teisę savo iniciatyva arba deklaranto prašymu padaryti pakeitimus deklaracijoje po to, kai prekės jau išleistos.
2.      Muitinė, norėdama po prekių išleidimo įsitikinti deklaracijoje pateiktų duomenų tikslumu, turi teisę tikrinti prekybos dokumentus
ir duomenis, susijusius su atitinkamų prekių importo arba eksporto operacijomis arba su paskesnėmis prekybos šiomis prekėmis
operacijomis. Tokie patikrinimai gali būti atliekami deklaranto arba bet kurio kito asmens, tiesiogiai arba netiesiogiai per
verslą susijusio su minėtomis operacijomis, arba dėl verslo turinčio minėtus dokumentus, patalpose. Ši institucija taip pat
turi teisę tikrinti ir prekes, jeigu jas vis dar įmanoma pateikti tikrinti.
3.      Jeigu, pakartotinai patikrinus deklaraciją arba atlikus tikrinimą po prekių išleidimo, paaiškėja, kad atitinkamos muitinės
procedūros atlikimo tvarką reglamentuojančios nuostatos buvo taikomos remiantis neteisinga arba neišsamia informacija, muitinė,
remdamasi naujai surinkta informacija, laikydamasi nustatytų nuostatų, imasi priemonių, būtinų susidariusiai padėčiai sureguliuoti.“
8       236 straipsnis numato:
„1.      Importo <…> muitai grąžinami nustačius, kad tada, kai jie buvo sumokėti, tokių muitų suma nebuvo teisiškai privaloma sumokėti
arba kad ši suma buvo įtraukta į apskaitą nesivadovaujant 220 straipsnio 2 dalimi.
<…>
Muitai negrąžinami <…>, jeigu įvykių, dėl kurių buvo sumokėta <…> teisiškai neprivaloma sumokėti pinigų suma, priežastis buvo
tyčiniai suinteresuoto asmens veiksmai.
2.      Importo <…> muitai grąžinami <…>, jeigu per trejus metus nuo skolininko informavimo apie tokių muitų sumą dienos atitinkamai
muitinės įstaigai pateikiamas prašymas.
Šis laikotarpis pratęsiamas, jeigu suinteresuotas asmuo pateikia įrodymus, kad pateikti tokį prašymą per nustatytą laikotarpį
jam sukliudė ypatingos aplinkybės arba
force majeure
.“

Pagrindinė byla, ankstesnis prašymas priimti prejudicinį sprendimą ir prejudiciniai klausimai
9       Bylos faktinių aplinkybių metu
Overland
, Jungtinėje Karalystėje įsteigta bendrovė, pirko už Bendrijos ribų pagamintas prekes, daugiausia avalynę, kurias importavo
į Bendriją ir joje platino.
Wolverine Far East
(toliau –
Wolverine
) buvo jos pirkimo tarpininkė Tolimuosiuose Rytuose.
10
Overland
už
Wolverine
pirkimo tarpininko paslaugas jai mokėjo pirkimo komisinius, kurie sudarė 4 % prekių pardavimo kainos.
Overland
šiuos komisinius mokėjo gamintojui, kuris jos vardu juos pervesdavo
Wolverine
.
11     Iki 1998 m. sausio 1 d. importo deklaracijose, kurias
Overland
pateikdavo išleisdama nagrinėjamas prekes į laisvą apyvartą, nurodoma muitinė vertė atitiko gamintojo sąskaitose nurodytą
sumą. Į šią sumą įskaityti pirkimo komisiniai nebuvo nurodomi atskirai. Importo muitas buvo apskaičiuojamas bei sumokamas
ir už pirkimo komisinius.
12     Nuo 1998 m. sausio 1 d.
Commissioners
sutikus
Overland
importo deklaracijose pirkimo komisinius ir importuojamų prekių kainą nurodo atskirai. Nuo šios datos
Commissioners
netaikė muito pirkimo komisinių sumai.
13     Remdamasi Muitinės kodekso 236 straipsniu,
Overland
pateikė
Commissioners
keturis prašymus grąžinti iš viso 38 085,45 GBP importo muito, sumokėto iki 1998 m. importuotų prekių atžvilgiu. Ji tvirtino,
kad dalį kiekvienoje importo deklaracijoje nurodytos sumos sudarė pirkimo komisiniai, kurie turėjo būti neapmokestinti.
14     Pirmi trys prašymai, kuriais iš viso buvo prašoma grąžinti 4 384,26 GBP, buvo patenkinti 1998 m. gegužės 1 d., liepos 1 d.
ir 24 d. laiškais ir prašoma suma grąžinta. Tačiau po pakartotinio patikrinimo
Commissioners
nustatė, kad jų sprendimas grąžinti
Overland
sumokėtą muitą buvo klaidingas, nes nagrinėjamą muitą sumokėti buvo teisiškai privaloma. 1998 m. lapkričio 30 d. ir gruodžio
16 d. sprendimais
Commissioners
pareikalavo, kad
Overland
grąžintų visą 4 384,29 GBP sumą. Jie patvirtino šį reikalavimą 1999 m. vasario 4 d. ir 5 d. sprendimais.
15     Be to,
Commissioners
1998 m. spalio 29 d. laišku atmetė ketvirtą
Overland
prašymą grąžinti 33 701,16 GBP. Antru 1999 m. vasario 5 d. sprendimu jie patvirtino šį atmetimą.
16
Overland
apskundė 1999 m. vasario 4 d. sprendimą ir du 1999 m. vasario 5 d. sprendimus
VAT and Duties Tribunal
,
London
.
17     2000 m. kovo 24 d. nutartimi
VAT and Duties Tribunal
,
London
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos klausimus:
„Pagal Tarybos reglamento Nr. 2913/92 (toliau – Muitinės kodeksas) 29, 32 ir 33 straipsnius ir Teisingumo Teismo praktiką,
jei importuotojas, pateikęs prekes muitinei, deklaruodamas už prekes faktiškai sumokėtą arba mokėtiną kainą netyčia nurodo
sumą, į kurią įskaityti pirkimo komisiniai, ir netyčia importo deklaracijoje šių pirkimo komisinių nenurodo atskirai nuo už
prekes faktiškai sumokėtos arba mokėtinos kainos, tačiau išleidus prekes į laisvą apyvartą muitinės įstaigai įrodo, kad į
deklaruotą už prekes faktiškai sumokėtą arba mokėtiną kainą įskaityti faktiškai sumokėti pirkimo komisiniai, kurie importuojant
galėjo būti teisėtai atskaityti, ir per trejus metus nuo muito sumokėjimo pateikia prašymą grąžinti už pirkimo komisinius
sumokėtą muitą:
1)      ar pirkimo komisiniai gali būti apmokestinami kaip už prekes faktiškai sumokėtos arba mokėtinos kainos dalis pagal Muitinės
kodekso 29 straipsnį?
2)      jei atsakymas į pirmą klausimą neigiamas, ar galima faktinius pirkimo komisinius išskaityti iš deklaruojamos sandorio vertės,
atsižvelgiant į Muitinės kodekso 32 straipsnio 3 dalį ir į 33 straipsnį?
3)      ar tokiomis aplinkybėmis muitinės įstaiga turi pritarti už importuotas prekes faktiškai sumokėtos arba mokėtinos kainos pakeitimui
ir, atitinkamai, muitinės vertės sumažinimui, atsižvelgiant į Muitinės kodekso78 straipsnio 3 dalį?
4)      ar tokiu atveju importuotojas turi teisę pagal Muitinės kodekso 236 straipsnį atgauti už pirkimo komisinius sumokėtą muitą?“
18     Šios nutarties įžanginėje dalyje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas paaiškino, kad
Overland
pateikė ieškinį dėl trijų
Commissioners
sprendimų, „kurių kiekvienas patvirtino sprendimą pagal (Muitinės kodekso) 242 straipsnį reikalauti sumokėti anksčiau, remiantis
to paties kodekso 236 straipsniu, per klaidą (
Overland
) grąžintą muitą“. Jis pridūrė, kad visus „ginčijamus klausimus“ reglamentuoja Bendrijos teisė.
19     Apibūdinęs aplinkybes, dėl kurių iškelta byla, jis nurodė, kad
Commissioners
patenkino tris pirmus
Overland
prašymus grąžinti nagrinėjamą muitą. Jis nurodė, kad ketvirtas prašymas buvo atmestas.
20     Tada jis nurodė 1998 m. lapkričio 30 d. ir gruodžio 16 d.
Commissioners
sprendimus, kuriais reikalaujama, kad
Overland
grąžintų pagal jos pirmus tris prašymus grąžintas sumas.
21     Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas galiausiai apibendrino šalių argumentus dėl taikytinų nuostatų.
22     Dėl jo prašymo priimtas minėtas prejudicinis sprendimas
Overland Footwear
, kuriuo Teisingumo Teismas nusprendė, kad:
–       Muitinės kodekso 29, 32 ir 33 straipsniai turi būti aiškinami taip: pirkimo komisiniai, įskaityti į deklaruotą muitinę vertę
ir importo deklaracijoje nenurodyti atskirai nuo prekių pardavimo kainos, laikytini sandorio vertės dalimi pagal to paties
kodekso 29 straipsnį ir todėl apmokestintini;
–       kai muitinės įstaiga sutinka pakartotinai patikrinti importo deklaraciją ir priima sprendimą, leidžiantį „sureguliuoti padėtį“
pagal Muitinės kodekso 78 straipsnio 3 dalį, atsižvelgiant į tai, kad deklaracija buvo neišsami dėl netyčinės deklaranto klaidos,
ji negali keisti šio sprendimo.
23     Šio sprendimo 22 punkte Teisingumo Teismas nustatė, kad nebūtina apibrėžti, ar ir, jei taip, kokiomis sąlygomis deklarantų
prašymu muitinė privalo pakartotinai patikrinti deklaracijas pagal Muitinės kodekso 78 straipsnį.
24     Šiuo aspektu jis pažymėjo sprendimo 23 punkte, kad, pakartotinai patikrinę muitinės deklaraciją, atsižvelgdami į jos pateiktus
naujus duomenis,
Commissioners
pirmiausia patenkino
Overland
prašymą grąžinti muitą. Jis iš to padarė išvadą, kad ši įstaiga sutiko pakartotinai patikrinti deklaracijas ir remdamasi šio
patikrinimo rezultatais priėmė sprendimus, būtinus „sureguliuoti padėtį“ pagal Muitinės kodekso 78 straipsnio 3 dalį, atsižvelgdama
į tai, kad deklaracijos buvo neišsamios dėl netyčinės deklaranto klaidos.
25     Sprendimo 24 punkte Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad šiomis aplinkybėmis minėta įstaiga negalėjo pakeisti savo sprendimo.
26     2003 m. rugsėjo 29 d. nutartimi
VAT and Duties Tribunal
,
London
, nusprendė dar kartą sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą.
27     Šioje nutartyje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad Teisingumo Teismas ne dėl savo kaltės pagrindė
minėtą sprendimą
Overland Footwear
netiksliais duomenimis ir pateikė bylos sprendimui nenaudingus atsakymus į pateiktus klausimus.
28     Jis nurodo, kad 1999 m. liepos 7 d. ir 8 d. laiškais
Commissioners
pranešė
Overland
, kad jie panaikina sprendimus, kuriais reikalauta grąžinti 4 384,29 GBP, nes pagal Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalį
pranešimas skolininkui apie muito sumą nebegali būti pateikiamas pasibaigus trejų metų laikotarpiui nuo skolos muitinei atsiradimo
dienos.
29     Ji pažymėjo, kad dėl šios priežasties pirmos nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą priėmimo dieną šalių ginčas
buvo tik dėl šiame teisme ginčijamo sprendimo atmesti
Overland
ketvirtą prašymą grąžinti 33 701,16 GBP.
30     Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pastebi, kad Teisingumo Teismas nebuvo pakankamai supažindintas su
šiais duomenimis.
31     Jis konstatuoja, jog prielaidomis, kuriomis Teisingumo Teismas rėmėsi minėto sprendimo
Overland Footwear
23 punkte,
–       kad
Commissioners
pirmiausia patenkino
Overland
prašymą grąžinti muitą ir
–       kad muitinės įstaiga sutiko pakartotinai patikrinti deklaracijas ir priėmė sprendimus, būtinus „sureguliuoti padėtį“,
nebuvo galima remtis ketvirto prašymo grąžinti muitą atžvilgiu, nes
Commissioners
jį atmetė ir prašomos sumos negrąžino.
32     Šiomis aplinkybėmis
VAT and Duties Tribunal
,
London
, nusprendė, kad būtina Teisingumo Teismui vėl pateikti visiškai tokius pačius klausimus, kokie buvo pateikti 2000 m. kovo
24 d. nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą.

Dėl prejudicinių klausimų

Pirminės pastabos
33     Pirmojoje 2000 m. kovo 24 d. nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodyta, kad
Overland
pateikė ieškinį dėl trijų
Commissioners
sprendimų, kurių kiekvienas patvirtino sprendimą reikalauti sumokėti anksčiau, remiantis Muitinės kodekso 236 straipsniu,
per klaidą ieškovei grąžintą importo muitą.
34     Ketvirto prašymo grąžinti muitą atmetimas buvo paminėtas tik tarp kitko, nurodant faktinių aplinkybių, dėl kurių iškelta pagrindinė
byla, chronologinę tvarką. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nutartyje aiškiai nenurodyta, kad sprendimas
atmesti prašymą buvo vienas iš ginčijamų sprendimų.
35     Galiausiai ta pati nutartis nenurodė, kad nagrinėjant bylą buvo nuspręsta panaikinti sprendimus, kuriais reikalauta grąžinti
4 384,29 GBP muitą.
36     Todėl konstatuotina, jog nacionalinio teismo antroje nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodytos priežastys
lėmė, kad minėtas sprendimas
Overland Footwear
nepateikė naudingo atsakymo, kuris leistų priimti sprendimą pagrindinėje byloje, atsižvelgiant į jos aplinkybes pirmo prejudicinio
sprendimo priėmimo metu.
37     Todėl tuos pačius klausimus reikia išnagrinėti, atsižvelgiant į dabar Teisingumo Teismui paaiškėjusias faktines aplinkybes.

Dėl pirmo ir antro klausimų
38     Minėtame sprendime
Overland Footwear
Teisingumo Teismas, atsakydamas į pirmus du prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimus, nusprendė,
kad Muitinės kodekso 29, 32 ir 33 straipsnius reikia aiškinti taip: pirkimo komisiniai, įskaityti į deklaruotą muitinę vertę
ir importo deklaracijoje nenurodyti atskirai nuo pardavimo kainos laikytini sandorio vertės dalimi pagal to paties kodekso
29 straipsnį ir todėl apmokestintini.
39     Kaip pažymi generalinis advokatas savo išvados 23–25 punktuose, aplinkybė, kad pagrindinėje byloje ginčijamas tik
Commissioners
sprendimas atmesti
Overland
prašymą grąžinti 33 701,16 GBP muitą ir kad pirma šios sumos muitinės įstaiga negrąžino, neturi jokios reikšmės prielaidoms,
kuriomis remdamasis Teisingumo Teismas pateikė atsakymą.
40     Ši aplinkybė keturių
Overland
prašymų grąžinti muitą atžvilgiu atsirado vėliau nei kitos susijusios aplinkybės, t. y. muitinės deklaracija ir importo muito
taikymas.
41     Klausimas, ar importuotojo įskaitytus į muitinę vertę ir atskirai nuo pardavimo kainos nenurodytus pirkimo komisinius galima
įskaityti nustatant importo muitą, kyla ir pirmų trijų prašymų grąžinti muitą, ir ketvirto prašymo atžvilgiu.
42     Šiuo aspektu, kadangi:
–       pagal Muitinės kodekso 62 straipsnio 1 dalį deklarantas privalo deklaracijoje nurodyti visus duomenis, reikalingus „nuostatoms,
reglamentuojančioms muitinės procedūros, kuriai deklaruojamos prekės, atlikimo tvarką, taikyti“,
–       pagal to paties kodekso 71 straipsnį nuostatos, reglamentuojančios prekėms įformintos muitinės procedūros atlikimo tvarką,
taikomos remiantis deklaracijoje pateiktais duomenimis, jei deklaracija nebuvo patikrinta arba atliktas patikrinimas nekėlė
abejonių dėl šių duomenų,
muitinė gali teisėtai apmokestinti prekes, remdamasi deklaruota muitine verte, taip pat ir bet kokius pirkimo komisinius,
kuriuos deklarantas per klaidą įskaitė į šią vertę, ir todėl nesant reikiamų duomenų muitinė negalėjo žinoti, kad jie yra.
43     Šiomis aplinkybėmis, nepaisant antroje nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą Teisingumo Teismui pateiktų duomenų,
į pirmus du prejudicinius klausimus pateiktinas toks pats atsakymas kaip minėtame sprendime
Overland Footwear
, pacituotas šio sprendimo 38 punkte.

Dėl trečio ir ketvirto klausimų
44     Trečiu ir ketvirtu klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės
klausia, ar Muitinės kodekso 78 ir 236 straipsniai aiškintini taip: išleidus importuotas prekes į laisvą apyvartą muitinės
įstaiga, gavusi deklaranto prašymą pakartotinai patikrinti jo muitinės deklaraciją šių prekių atžvilgiu, privalo atlikti prašomą
patikrinimą ir, jei po patikrinimo nustato, kad pirkimo komisiniai per klaidą įskaityti į deklaruotą muitinę vertę, privalo
sureguliuoti padėtį, grąžindama už komisinius sumokėtą importo muitą.
45     Muitinės kodekso 78 straipsnio 1 dalis nurodo, kad muitinė „turi teisę“ savo iniciatyva arba deklaranto prašymu padaryti pakeitimus
deklaracijoje, t. y. pakartotinai ją patikrinti.
46     Jei deklarantas kreipiasi dėl pakartotinio patikrinimo, muitinė turi išnagrinėti jo prašymą bent dėl būtinybės šį pakartotinį
patikrinimą atlikti.
47     Muitinė atlikdama šį pirminį įvertinimą atsižvelgia į galimybę peržiūrėti duomenis tikrintinoje deklaracijoje ir prašyme dėl
pakartotinio patikrinimo.
48     Pavyzdžiui, ji gali atsisakyti atlikti pakartotinį patikrinimą, jei tikrintinus duomenis būtina patikrinti fiziškai ir jei
išleidus prekes į laisvą apyvartą muitinei jų pateikti nebegalima.
49     Tačiau jei patikrinimui nebūtina pateikti prekių, pavyzdžiui, kai reikia patikrinti tik sąskaitas arba sutartis, pakartotinis
patikrinimas iš esmės galimas.
50     Įvertinusi muitinė turi motyvuotu sprendimu, kurį galima apskųsti teismui, atmesti deklaranto prašymą arba atlikti prašomą
patikrinimą.
51     Jei prašymas patenkinamas, muitinė pakartotinai patikrina deklaraciją ir atsižvelgdama į pateiktus duomenis įvertina, ar deklaranto
reikalavimai pagrįsti.
52     Jei pakartotinai patikrinus deklaraciją paaiškėja, kad atitinkamos muitinės procedūros atlikimo tvarką reglamentuojančios
nuostatos buvo taikomos remiantis neteisinga arba neišsamia informacija, muitinė pagal Muitinės kodekso 78 straipsnio 3 dalį,
remdamasi naujai surinkta informacija, imasi priemonių, būtinų susidariusiai padėčiai sureguliuoti.
53     Jei galiausiai paaiškėja, kad deklarantas sumokėjo didesnę importo muito sumą nei buvo teisiškai privaloma sumokėti muito
mokėjimo metu, susidariusiai padėčiai sureguliuoti būtinos priemonės gali būti tik permokos grąžinimas.
54     Ši suma grąžinama taikant Muitinės kodekso 236 straipsnį, jei įvykdytos šia nuostata numatytos sąlygos, t. y. nebuvo deklaranto
apgaulės ir laikytasi nustatyto termino, būtent trejų metų, per kurį reikia pateikti prašymą grąžinti muitą.
55     Vokietijos ir Jungtinės Karalystės vyriausybės tvirtina, kad Muitinės kodekso 78 straipsnio 3 dalis taikoma tik klaidingo
prekių klasifikavimo, aritmetinių klaidų, netikslaus valiutos kodo naudojimo arba netikslaus kiekio nurodymo atvejais.
56     Jų manymu, ši nuostata netaikoma, kai pirkimo komisiniai nenurodomi atskirai nuo prekių kainos. Šiuo atveju komisiniai yra
muitinės vertės dalis, taigi šiems komisiniams taikyti importo muitai buvo teisiškai privalomi.
57     Vokietijos vyriausybės nuomone,
Overland
pati pasirinko atskirai nenurodyti pirkimo komisinių muitinės deklaracijoje. Kadangi ūkio subjektas turėjo teisę pasirinkti,
jis nepadarė klaidos.
58     Jungtinės Karalystės vyriausybė tvirtina, kad Muitinės kodekso 78 straipsnio 3 dalies taikymas pagrindinės bylos aplinkybėmis
pažeistų to paties kodekso 65 straipsnį. 78 straipsnis nukrypsta nuo 65 straipsniu numatyto draudimo, tačiau šis nukrypimas
yra riboto pobūdžio.
59     Vokietijos ir Jungtinės Karalystės vyriausybės mano, kad Muitinės kodekso 236 straipsnis taip pat netaikomas pagrindinės bylos
aplinkybėmis. Iš tiesų pirkimo komisiniams taikyti importo muitai pagal šią nuostatą buvo teisiškai privalomi jų mokėjimo
metu.
60     Negalima atsižvelgti į šiuos argumentus.
61     Primintina, kad pagal Muitinės kodekso 65 straipsnį deklarantui neleidžiama daryti jokių pakeitimų deklaracijoje po to, kai
prekės išleistos. Šis draudimas buvo numatytas prieš 1994 m. sausio 1 d. įsigaliojant Muitinės kodeksui.
62     Muitinės kodekso 78 straipsnyje nuo minėtos datos aiškiai numatyta, kad muitinė turi teisę pakartotinai patikrinti muitinės
deklaraciją deklarantui pateikus prašymą po to, kai prekės jau išleistos.
63     Šios nuostatos 3 dalis nedaro skirtumo tarp klaidų arba trūkumų, kuriuos galima pataisyti, ir kitų, kurių pataisyti negalima.
Sąvokos „neteisinga arba neišsami informacija“ turi būti aiškinamos kaip apimančios ir fakto klaidas arba trūkumus, ir taikomos
teisės aiškinimo klaidas.
64     Todėl negalima manyti, kad Muitinės kodekso 78 straipsnio taikymas pagrindinės bylos aplinkybėmis visiškai arba iš dalies
prieštarauja šio kodekso 65 straipsniui. Iš tiesų abi nuostatos numato dvi skirtingas tvarkas, taikomas duomenų, kuriais remiantis
nustatoma muitinė vertė, pagal kurią apskaičiuojamas importo muitas, galimiems pakeitimams atitinkamai prieš ir po prekių
išleidimo į rinką.
65     Pagal muitinės kodekso 65 straipsnį deklarantas turi teisę pats vienašališkai pakeisti muitinės deklaracijos duomenis prieš
prekių išleidimą į rinką. Ši teisė aiškinama tuo, kad iki prekių išleidimo į rinką muitinė gali, jei reikia, lengvai patikrinti
pakeitimų tikslumą fiziškai patikrinusi prekes. Be to, pakeitimas gali būti atliktas muitinei dar nenustačius importo muito
sumos.
66     Muitinės kodekso 78 straipsnis numato siauresnę tvarką. Jis taikomas po to, kai prekės išleistos į rinką, kai prekių pateikimas
gali būti neįmanomas ir importo muito suma jau nustatyta. Pagal šį straipsnį deklaranto prašomas patikrinimas pavedamas muitinės
įstaigai, suteikiant jai teisę įvertinti ir jo principą, ir rezultatą.
67     Be to, pažymėtina, jog formaliai aplinkybė, kad muitinės deklaracijoje nėra išskirti pirkimo komisiniai, kurie vienaip ar
kitaip nėra prekių kainos dalis, gali reikšti tik tai, kad šie komisiniai teisėtai buvo laikomi apmokestinamais, ir todėl
jiems taikytas muitas buvo teisėtai surinktas.
68     Kadangi numatyta galimybė deklaranto prašymu pakartotinai patikrinti muitinės deklaraciją, minėta aplinkybė nereiškia, kad
teisėtai pagal paprastas įrodinėjimo taisykles surinkti muitai gali būti
a posteriori
sutapatinti su teisiškai privalomais sumokėti muitais pagal Muitinės kodekso 236 straipsnio 1 dalį, nepaisant pateiktų pakankamų
įrodymų.
69     Galiausiai konstatuotina, kad klaida, padaryta netyčia nepateikus išsamios informacijos, negali būti laikoma pasirinkimu,
kuris iš esmės yra sąmoningas.
70     Iš išdėstytų argumentų darytina išvada, kad Muitinės kodekso 78 ir 236 straipsniai taikomi, kai muitinės deklaracijoje per
klaidą į muitinę vertę įskaitomi pirkimo komisiniai.
71     Todėl į trečią ir ketvirtą klausimus atsakytina, kad Muitinės kodekso 78 ir 236 straipsnius reikia aiškinti taip:
–       po to, kai importuotos prekės jau išleistos į apyvartą, muitinės įstaiga, gavusi deklaranto prašymą pakartotinai patikrinti
jo muitinės deklaraciją šių prekių atžvilgiu, turi motyvuotu sprendimu, kurį galima apskųsti teismui, atmesti deklaranto prašymą
arba atlikti prašomą patikrinimą;
–       jei pakartotinai patikrinusi deklaraciją muitinės įstaiga nustato, kad į deklaruotą muitinę vertę per klaidą įtraukti pirkimo
komisiniai, ji turi sureguliuoti susidariusią padėtį grąžindama už šiuos komisinius sumokėtus importo muitus.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
72     Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje
byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti pastarasis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:
1.
1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 29, 32 ir 33 straipsnius
reikia aiškinti taip: pirkimo komisiniai, įskaityti į deklaruotą muitinę vertę ir importo deklaracijoje nenurodyti atskirai
nuo pardavimo kainos, laikytini sandorio vertės dalimi pagal to paties kodekso 29 straipsnį, ir todėl apmokestintini.
2.
Reglamento 2913/92 78 ir 236 straipsnius reikia aiškinti taip:
–
po to, kai importuotos prekės jau išleistos į apyvartą, muitinės įstaiga, gavusi deklaranto prašymą pakartotinai patikrinti
jo muitinės deklaraciją šių prekių atžvilgiu, turi motyvuotu sprendimu, kurį galima apskųsti teismui, atmesti deklaranto prašymą
arba atlikti prašomą patikrinimą;
–
jei pakartotinai patikrinusi deklaraciją muitinės įstaiga nustato, kad į deklaruotą muitinę vertę per klaidą įtraukti pirkimo
komisiniai, ji turi sureguliuoti susidariusią padėtį grąžindama už šiuos komisinius sumokėtus importo muitus.
Parašai.
*
Proceso kalba: anglų.