CELEX: 62006CJ0207
Nařízení (ES) č. 615/98
Vývozní náhrady
Dobré životní podmínky skotu během přepravy
Směrnice 91/628/EHS
Použitelnost předpisů o ochraně zvířat během přepravy
Předpisy o délce trvání a odpočinku a o námořní přepravě skotu s místem určení mimo Společenství
Krmení a napájení zvířat během cesty

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 1 nařízení Komise (ES) č. 615/98 ze dne 18. března 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim vývozních náhrad, pokud jde o ochranu živého skotu během přepravy (
Úř. věst. L 82, s. 19
) a ustanovení směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS (
Úř. věst. L 340, s. 17
; Zvl. vyd. 03/12, s. 133), ve znění směrnice Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995 (
Úř. věst. L 148, s. 52
; Zvl. vyd. 03/17, s. 466, dále jen „směrnice 91/628“).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi Schwaninger Martin Viehhandel – Viehexport (dále jen „Schwaninger“) a Zollamt Salzburg, Erstattungen (dále jen „Zollamt“) ohledně zamítnuté žádosti o vyplacení vývozní náhrady, která byla podána po uskutečněné přepravě živého skotu do Albánie.
Právní rámec
Článek 13 odst. 9 druhý pododstavec nařízení Rady (EHS) č. 805/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (
Úř. věst. L 148, s. 24
), ve znění nařízení Rady (ES) č. 2634/97 ze dne 18. prosince 1997 (
Úř. věst. L 356, s. 13
, dále jen „nařízení č. 805/68“), stanoví, že výplata vývozní náhrady za živá zvířata je podmíněna dodržováním právních předpisů Společenství týkajících se dobrých životních podmínek zvířat a zejména ochrany zvířat během přepravy.
Nařízení č. 615/98
Nařízením č. 615/98 byla přijata prováděcí ustanovení k nařízení č. 805/68.
Článek 1 nařízení č. 615/98 stanoví, že se vývozní náhrada za živý skot vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodržena ustanovení směrnice 91/628 a tohoto nařízení.
Podle článku 2 téhož nařízení je prováděna kontrola zvířat při opuštění celního území Evropského společenství. Úřední veterinář musí ověřit a potvrdit, že zvířata jsou schopna přepravy v souladu s ustanoveními směrnice 91/628, že dopravní prostředek, ve kterém zvířata opustí celní území Společenství, je v souladu s požadavky této směrnice a že byla učiněna opatření pro péči o zvířata během přepravy v souladu s uvedenou směrnicí.
Článek 5 odst. 1 uvedeného nařízení stanoví:
„1.   Vývozce sdělí příslušnému orgánu členského státu, který přijal vývozní prohlášení, všechny potřebné podrobnosti o přepravě, a to nejpozději v době podání vývozního prohlášení.
Současně nebo nejpozději, jakmile se o tom dozví, sdělí vývozce příslušnému orgánu každou možnou změnu dopravního prostředku.“
(neoficiální překlad)
Podle čl. 5 odst. 2 nařízení č. 615/98 musí být žádost o výplatu vývozních náhrad doplněna důkazem, že byl dodržen článek 1 tohoto nařízení, přičemž tento důkaz spočívá v předložení kontrolního výtisku T5 a kontrolní zprávy společnosti pro kontrolu spolu s veterinárním osvědčením.
Článek 5 odst. 3 nařízení č. 615/98 nicméně stanoví, že vývozní náhrada se nevyplácí za zvířata, která během přepravy uhynula, nebo zvířata, u nichž příslušný orgán na základě podkladů podle odstavce 2, zpráv o kontrole podle článku 4 nebo jakékoliv jiné skutečnosti, kterou má k dispozici, týkající se dodržování ustanovení uvedených v článku 1 dospěl k závěru, že nebyla dodržena směrnice 91/628.
Směrnice 91/628
Směrnice 91/628 se podle svého čl. 1 odst. 1 písm. a) vztahuje na přepravu domácího skotu.
Podle čl. 2 odst. 2 směrnice se rozumí:
„[…]
b)
‚přepravou‘ každý pohyb zvířat prováděný dopravním prostředkem, který zahrnuje nakládku a vykládku zvířat;
[…]
h)
‚dobou odpočinku‘ se rozumí souvislé období v průběhu cesty, během něhož zvířata nejsou přemísťována pomocí dopravních prostředků.
[…]“
Článek 5 A bod 2 písm. d) téže směrnice stanoví, že členské státy zajistí, že se přepravce:
„přesvědčí:
i)
že originál plánu cesty uvedeného pod písmenem b)
—
je řádně vypracován a vyplněn příslušnými osobami v náležitém čase,
[…]
ii)
že personál pověřený přepravou:
—
zaznamená do plánu cesty časy a místa, v nichž byla přepravovaná zvířata během cesty nakrmena a napojena.
[…]“
Kapitola VII přílohy ke směrnici 91/628, která je bodem 48 této přílohy, upravuje intervaly napájení a krmení, jakož i délku trvání cesty a odpočinku. Uvedený bod 48 zejména stanoví:
„[…]
2.
Délka trvání cesty pro zvířata uvedená v odstavci 1 nesmí překročit 8 hodin.
3.
Maximální délka trvání cesty uvedená v odstavci 2 může být prodloužena, pokud dopravní prostředek splňuje tyto další požadavky:
—
na podlaze vozidla je dostatečné množství steliva,
—
spolu se zvířaty je přepravováno vhodné krmivo odpovídající druhu přepravovaných zvířat a délce trvání cesty,
—
je umožněn přímý přístup ke zvířatům,
—
ložný prostor lze větrat a intenzitu větrání je možno přizpůsobit vnitřní a zevní teplotě,
—
k dispozici jsou přenosné příčky pro vytvoření samostatných oddílů,
—
vozidlo je vybaveno přípojkou pro doplňování vody během cesty,
[…]
4.
Pokud jsou zvířata přepravována ve vozidlech splňujících požadavky uvedené v odstavci 3, jsou intervaly k napájení a krmení, délka trvání cesty a doby pro odpočinek vymezeny takto:
[…]
d)
všem ostatním druhům zvířat uvedeným v odstavci 1 musí být po 14 hodinách cesty poskytnut odpočinek v délce nejméně jedné hodiny, zejména pro nakrmení a napojení. Po této přestávce může přeprava pokračovat dalších 14 hodin.
5.
Po uplynutí stanovených dob musí být zvířata vyložena, nakrmena a napojena a musí jim být poskytnut odpočinek alespoň na 24 hodin.
[…]
7.
a)
Zvířata nesmějí být přepravována po moři, pokud by maximální délka trvání cesty překročila hodnotu uvedenou v odstavci 2. Toto ustanovení však neplatí, jsou-li splněny podmínky uvedené odstavcích 3 a 4 s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek.
b)
Pokud jsou zvířata přepravována po moři pravidelnou a přímou linkou mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství ve vozidlech naložených na plavidle, aniž by byla z vozidla vyložena, musí se jim poskytnout v přístavu určení nebo v jeho bezprostřední blízkosti odpočinek v délce alespoň 12 hodin. Toto ustanovení neplatí, pokud doba strávená na moři odpovídá obecnému schématu uvedenému v odstavcích 2 až 4.
[…]“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
Dne 23. října 2002 podala Schwaninger Martin prohlášení o vývozu 33 kusů skotu do Albánie a požadovala z tohoto titulu poskytnutí vývozní náhrady. Zvířata byla nejprve přepravována po silnici, po dobu 14 hodin z Rakouska do Itálie, kde byla vyložena v přístavu v Terstu. Poté, co byl zvířatům poskytnut odpočinek v délce 24 hodin, během něhož byla nakrmena a napojena, byla zvířata znovu vehnána do vozidla, které se následně nalodilo na trajekt. Plavba po moři z Terstu do přístavu Dürres (Albánie) trvala 41 hodin 30 minut. Nakonec byla zvířata v témže vozidle bez přestávky přepravována po silnici až do města Lushnja (Albánie), kam dorazila téhož dne a kde byla po cestě trvající celkem 46 hodin konečně vyložena.
Zollamt shledal, že plán cesty, který mu byl předložen, neobsahuje žádné záznamy personálu pověřeného přepravou o napájení a krmení zvířat během jejich přepravy po moři, a dovozuje z toho, že zvířata nebyla po dobu 46 hodin ani nakrmena, ani napojena. Dodatečně předložené místopřísežné prohlášení řidiče vozidla obsahující údaje o době krmení a napájení zvířat, které v plánu cesty chyběly, považoval Zollamt za irelevantní. Rozhodl proto, že se žádost o vývozní náhradu, která u něj byla podána, zamítá.
Poté, co byla soudem prvního stupně zamítnuta žaloba, kterou bylo napadeno toto rozhodnutí, podala Schwaninger dne 9. září 2005 odvolání k předkládajícímu soudu. Tvrdila, že v napadeném rozsudku se jako jediný důvod pro zamítnutí žádosti o vývozní náhradu uvádí to, že v plánu cesty chyběly údaje o uskutečněné přepravě.
Vzhledem k tomu, že Unabhängiger Finanzsenat Salzburg-Aigen měl za to, že řešení sporu, který mu byl předložen, závisí na výkladu ustanovení práva Společenství, rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Je třeba článek 1 nařízení […] č. 615/98 […] vykládat v tom smyslu, že [bod 48 odst. 7 písm. b)] přílohy směrnice 91/628 […] se použije obdobně při přepravě zvířat po moři pravidelnou a přímou linkou mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem na území třetího státu ve vozidlech naložených na plavidle, aniž by zvířata byla z vozidla vyložena?
2)
Je v případě kladné odpovědi na první otázku třeba vykládat [bod 48 odst. 7 písm. b)] přílohy směrnice 91/628 […] v tom smyslu, že při přepravě skotu nesplňuje délka trvání cesty po moři pravidlo uvedené v odst. 4 písm. d), pokud zvířatům není po 14 hodinách cesty poskytnut odpočinek v délce nejméně jedné hodiny?
3)
Je v případě záporné odpovědi na první otázku třeba vykládat ustanovení [bodu 48 odst. 7 písm. a)] přílohy směrnice 91/628 […], které se použije, v tom smyslu, že doba přepravy zvířat po moři pravidelnou a přímou linkou mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem na území třetího státu ve vozidlech naložených na plavidle, aniž by zvířata byla z vozidla vyložena, nehraje roli, pokud jsou zvířata pravidelně krmena a napájena, a že v takovém případě bezprostředně po vyložení kamionu v přístavu určení začíná nový časový úsek silniční přepravy o délce 29 hodin?
4)
Je v případě kladné odpovědi na třetí otázku třeba vykládat čl. 5 A odst. 2 písm. d) podbod ii) první odrážku směrnice 91/628 […] v tom smyslu, že personál pověřený přepravou musí do plánu cesty zaznamenat, kdy byla přepravovaná zvířata během přepravy po moři krmena a napájena, a že záznam během přepravy se krmení a napájení [zvířat] provádí večer‚ ráno, v poledne, večer, ráno‘ provedený předem za pomoci psacího stroje nesplňuje požadavky směrnice 91/628 s tím důsledkem, že chybějící záznamy o prováděném krmení a napájení [zvířat] vedou ke ztrátě nároku na vývozní náhradu, pokud nebude nezbytný důkaz podán jiným způsobem?“
K předběžným otázkám
K první otázce
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je to, jak je třeba chápat odkaz uvedený v nařízení č. 615/98 na směrnici 91/628, a zejména, zda se na základě tohoto odkazu vztahuje na přepravu loděmi typu ro-ro mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi bod 48 odst. 7 písm. a) přílohy této směrnice, nebo zda je třeba použít obdobně odst. 7 písm. b) téhož bodu 48.
Předkládající soud je toho názoru, že i když bod 48 odst. 7 písm. b) přílohy ke směrnici 91/628 výslovně omezuje rozsah své působnosti na přepravu po moři mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství, je nezbytné, aby byla do působnosti uvedeného bodu zahrnuta i přeprava takovou lodí typu ro-ro, o jakou se jednalo ve věci v původním řízení, která spojuje bod nacházející se na území Společenství s bodem nacházejícím se ve třetí zemi. Takovéto rozšíření působnosti je podle uvedeného soudu odůvodněno zejména odkazem na směrnici 91/628 obsaženým v článku 1 nařízení č. 615/98, který vyžaduje, aby její ustanovení byla dodržována během přepravy zvířat až do jejich první vykládky ve třetí zemi jejich konečného určení.
Úvodem je třeba podotknout, že článek 1 nařízení č. 615/98 stanoví, že pro účely použití čl. 13 odst. 9 druhého pododstavce nařízení č. 805/68 se vývozní náhrada za živý skot spadající pod položku 0102 kombinované nomenklatury vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodržena ustanovení směrnice 91/628 (viz rozsudek ze dne 17. ledna 2008, Viamex Agrar Handel a ZVK,
C-37/06 a C-58/06, Sb. rozh. s. I-69
, bod 17).
Co se týče významu obecného odkazu na směrnici 91/628 obsaženého v článku 1 nařízení č. 615/98, Soudní dvůr již judikoval, že cílem tohoto článku je zajistit, že budou pro účely naplňování čl. 13 odst. 9 nařízení č. 805/68 dodržována příslušná ustanovení uvedené směrnice v oblasti dobrých životních podmínek živých zvířat, zejména pak v oblasti ochrany zvířat během přepravy (v tomto smyslu viz výše citovaný rozsudek Viamex Agrar Handel a ZVK, bod 19).
Avšak okolnost, že článek 1 nařízení č. 615/98 odkazuje na ustanovení směrnice 91/628, která upravují podmínky vyplacení vývozních náhrad, nemůže mít za následek změnu rozsahu působnosti těchto ustanovení. Skutečnost, že zákonodárce Společenství stanovil, že se tato ustanovení použijí až do okamžiku první vykládky zvířat ve třetí zemi jejich konečného určení, nemůže být vykládána tak, že právní režim uplatňovaný na konkrétní typ přepravy mezi dvěma body uvnitř Společenství se nutně uplatní i na tutéž přepravu mezi zeměpisným bodem nacházejícím se na území Společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se na území příslušné třetí země.
I když platí, že článek 1 nařízení č. 615/98 podmiňuje vyplacení vývozních náhrad dodržením ustanovení směrnice 91/628 v jednotlivých fázích přepravy zvířat až do jejich první vykládky ve třetí zemi jejich konečného určení, je třeba uvést, že požadavky stanovené v bodě 48 odst. 7 písm. b) přílohy této směrnice se výslovně týkají přepravy v rámci Společenství, takže je nelze vztáhnout na tentýž typ přepravy směrem do třetí země.
Bod 48 přílohy směrnice 91/628 musí totiž být vykládán tak, že se ustanovení bodu 48 odst. 7 písm. b) zaprvé vztahuje na pravidelnou a přímou přepravu lodí typu ro-ro mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství, která musí být pojmově schopna splnit podmínky stanovené tímto bodem, a zadruhé, nepoužije-li se bod 48 odst. 7 písm. b), musí být splněny požadavky stanovené v bodě 48 odst. 7 písm. a).
Za těchto podmínek je třeba mít za to, že odkaz na směrnici 91/628 obsažený v článku 1 nařízení č. 615/98 nelze vykládat tak, že ustanovení bodu 48 odst. 7 písm. b) přílohy této směrnice, jehož působnost je výslovně omezena na případ přepravy po moři mezi dvěma zeměpisnými body na území Společenství, musí být použito na přepravu lodí typu ro-ro mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi.
S ohledem na výše uvedené úvahy je na první otázku třeba odpovědět tak, že článek 1 nařízení č. 615/98 nelze vykládat tak, že ustanovení bodu 48 odst. 7 písm. b) přílohy směrnice 91/628 musí být použito na námořní přepravu mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi, uskutečňovanou bez vykládky zvířat pomocí vozidel naložených na lodě.
Ke druhé otázce
Předkládající soud tuto otázku položil pro případ, že na první otázku bude odpovězeno kladně.
Vzhledem k tomu, že na první otázku byla dána záporná odpověď, není třeba na druhou otázku odpovídat.
Ke třetí otázce
Podstatou třetí otázky předkládajícího soudu je, zda na základě ustanovení bodu 48 odst. 7 písm. a) přílohy směrnice 91/628 platí, že se k době přepravy po moři mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem na území třetího státu nepřihlíží v případě, že jsou vozidla určená k přepravě naložena na loď, aniž by došlo k vykládce zvířat, a zvířata jsou pravidelně krmena a napájena, a zda tedy může v takovém případě začít nový časový úsek silniční přepravy o délce 29 hodin okamžitě po vyložení vozidla v přístavu ve třetí zemi určení.
Je třeba zdůraznit, že vzhledem k tomu, že neexistují zvláštní ustanovení upravující přepravu takovými loděmi typu ro-ro, kterých se týká původní řízení, a vzhledem k tomu, že bod 48 odst. 7 písm. b) přílohy směrnice 91/628 není na tento způsob přepravy použitelný, umožňuje určit podmínky, za nichž se musí uskutečňovat přeprava zvířat na takovémto typu lodi, pouze odstavec 7 písm. a) téhož bodu 48, který obsahuje obecná ustanovení, jimiž se řídí námořní přeprava.
Pokud jde o délku trvání této přepravy, z textu bodu 48 odst. 7 písm. a) přílohy směrnice 91/628 jasně vyplývá, že plavba po moři může trvat déle než osm hodin, jsou-li dodrženy podmínky stanovené v bodu 48 odst. 3 a 4, s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek. Je třeba uvést, že mezi předepsané podmínky patří zejména podmínky týkající se intervalů napájení a krmení zvířat.
Proto se v případě přepravy lodí typu ro-ro mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi nezapočítává doba trvání přepravy, jsou-li zvířata přepravována v souladu s podmínkami stanovenými v bodě 48 odst. 3 a 4 přílohy směrnice 91/628, s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek.
Pokud jde o otázku, zda je možné zahájit nový časový úsek silniční přepravy, aniž by tím byly porušeny podmínky stanovené v bodě 48 odst. 4 písm. d) přílohy směrnice 91/628, okamžitě po vyložení vozidla v přístavu určení ve třetí zemi, je třeba uvést, že bod 48 odst. 7 písm. a) nestanoví, že by poté, co toto vozidlo bylo z lodi vyloženo, měl novému časovému úseku silniční přepravy předcházet odpočinek přepravovaných zvířat.
Proto tedy, jestliže je přeprava lodí typu ro-ro v souladu s požadavky stanovenými v uvedeném bodě 48 odst. 7 písm. a) a byly splněny veškeré podmínky stanovené v odstavcích 3 a 4 téhož bodu, s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek, může podle odstavce 4 písm. d) téhož bodu 48 nový časový úsek silniční přepravy začít okamžitě po vyložení vozidla v přístavu třetí země určení.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba na třetí otázku odpovědět tak, že bod 48 odst. 7 písm. a) přílohy směrnice 91/628 musí být vykládán tak, že v případě námořní přepravy mezi zeměpisným bodem na území Společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi uskutečňované pomocí vozidel naložených na lodě, aniž by došlo k vykládce zvířat, se nezapočítává doba trvání přepravy, jsou-li zvířata přepravována v souladu s podmínkami stanovenými v bodě 48 odst. 3 a 4 přílohy směrnice 91/628, s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek. V takovém případě může nový časový úsek silniční přepravy začít podle odstavce 4 písm. d) uvedeného bodu 48 okamžitě po vyložení vozidla v přístavu třetí země určení.
Ke čtvrté otázce
Podstatou čtvrté otázky předkládajícího soudu je, zda poznámka, učiněná před přepravou na palubě lodi, že zvířata jsou krmena a napájena „večer, ráno, v poledne, večer, ráno“, splňuje požadavky čl. 5 A odst. 2 písm. d) podbodu ii) první odrážky směrnice 91/628 a v případě záporné odpovědi na tuto otázku, zda nedodržení tohoto ustanovení může mít za následek ztrátu nároku na vývozní náhradu.
K tomuto je třeba připomenout, že podle čl. 5 A odst. 2 písm. d) podbodů i) a ii) směrnice 91/628 členské státy zejména zajistí, že se přepravce přesvědčí, že originál plánu cesty je řádně vypracován a vyplněn příslušnými osobami v náležitém čase a že personál pověřený přepravou zaznamená do plánu cesty časy a místa, v nichž byla přepravovaná zvířata během cesty nakrmena a napojena.
Ze znění tohoto ustanovení jasně vyplývá, že nezávisle na okamžiku, kdy je plán cesty vyplněn, musí tento plán, má-li splňovat náležitosti stanovené v čl. 5 A odst. 2 písm. d) podbodu ii) první odrážce směrnice 91/628, obsahovat záznam personálu pověřeného přepravou o časech a místech krmení a napájení zvířat během cesty.
Pokud jde o následky, které by mohlo mít nedodržení těchto náležitostí, Soudní dvůr již judikoval, že, má-li příslušný orgán členského státu za to, že směrnice 91/628 nebyla dodržena, aniž by však toto nedodržení způsobilo smrt zvířat, poskytuje zákonodárce Společenství příslušnému orgánu určitý prostor pro uvážení při rozhodování, zda nedodržení ustanovení uvedené směrnice může způsobit ztrátu, snížení nebo zachování nároku na vývozní náhradu. Tento prostor pro uvážení však není neomezený, neboť je ohraničen článkem 5 nařízení č. 615/98 (viz výše citovaný rozsudek Viamex Agrar Handel a ZVK, body 38 a 39).
Soudní dvůr dále judikoval, že je na příslušném orgánu, aby posoudil, zda nedodržení ustanovení směrnice 91/628 mělo dopad na dobré životní podmínky zvířat, zda může být takové nedodržení případně napraveno a zda musí být jeho důsledkem ztráta, snížení nebo zachování nároku na vývozní náhradu (viz výše citovaný rozsudek Viamex Agrar Handel a ZVK, bod 44).
Příslušný orgán v souladu s tímto přístupem tedy může, má-li za to, že veškeré dokumenty předložené vývozcem neumožňují prokázat, že byla dodržena směrnice 91/628, nevyhovět žádosti o vývozní náhradu.
Soudní dvůr však judikoval, že podle čl. 5 odst. 3 nařízení č. 615/98 se příslušný orgán musí při přijímání takovéhoto rozhodnutí opírat o objektivní a konkrétní skutečnosti týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které mohou prokázat, že doklady, které vývozce přiložil ke své žádosti o vývozní náhradu, neumožňují prokázat, že byla během přepravy dodržena ustanovení směrnice 91/628, přičemž vývozce musí mít případně možnost prokázat, proč důkazy, na jejichž základě příslušný orgán dospěl k závěru, že došlo k nedodržení ustanovení tohoto nařízení a této směrnice, nejsou relevantní (viz rozsudek ze dne 13. března 2008, Viamex Agrar Handel,
C-96/06, Sb. rozh. s. I-1413
, bod 41).
V každém případě je příslušný orgán povinen odůvodnit své rozhodnutí tak, že uvede důvody, proč má za to, že důkazy předložené vývozcem neumožňují dojít k závěru, že ustanovení směrnice 91/628 byla dodržena. Zmíněný orgán je zejména povinen za tímto účelem provést objektivní posouzení dokladů, které mu byly předloženy, a prokázat relevanci informací, které uvádí pro účely prokázání toho, že dokumentace přiložená k žádosti o vývozní náhradu nemůže prokázat dodržení relevantních ustanovení směrnice 91/628 (viz výše citovaný rozsudek Viamex Agrar Handel, bod 42).
I když je pravda, že poznámka, že zvířata jsou během přepravy po moři krmena a napájena „večer, ráno, v poledne, večer, ráno“, přesně neodpovídá požadavkům čl. 5 A odst. 2 písm. d) podbodu ii) první odrážky směrnice 91/628, nelze z toho dovodit, že zvířata nebyla nakrmena ani napojena.
Záznam učiněný před přepravou na palubě lodi o tom, že zvířata jsou krmena a napájena v dostatečně určitelných okamžicích, může splňovat požadavky směrnice 91/628, prokáže-li se, že se tyto úkony uskutečnily.
Je na předkládajícím soudu, aby v původním řízení ověřil, zda ve světle veškerých dokumentů předložených vývozcem, mezi nimiž je i plán cesty a místopřísežné prohlášení zmíněné v bodě 15 tohoto rozsudku, byla zvířata přepravována v souladu s požadavky směrnice 91/628.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba na čtvrtou otázku odpovědět tak, že plán cesty, který obsahuje psacím strojem předem vepsanou poznámku o tom, že jsou zvířata během přepravy po moři krmena a napájena „večer, ráno, v poledne, večer, ráno“, může splňovat požadavky směrnice 91/628, prokáže-li se, že se tyto úkony uskutečnily. Má-li příslušný orgán za to, že s ohledem na veškeré dokumenty předložené vývozcem nebyly požadavky uvedené směrnice dodrženy, je na něm, aby posoudil, zda toto porušení mělo dopad na dobré životní podmínky zvířat, zda takovéto pochybení může být případně napraveno a zda povede ke ztrátě, snížení nebo zachování nároku na vývozní náhradu.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (třetí senát) rozhodl takto:

1)
Článek 1 nařízení Komise (ES) č. 615/98 ze dne 18. března 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim vývozních náhrad, pokud jde o ochranu živého skotu během přepravy, nelze vykládat tak, že ustanovení bodu 48 odst. 7 písm. b) přílohy směrnice Rady 91/628/EHS ze dne 19. listopadu 1991 o ochraně zvířat během přepravy a o změně směrnic 90/425/EHS a 91/496/EHS, ve znění směrnice Rady 95/29/ES ze dne 29. června 1995, musí být použito na námořní přepravu mezi zeměpisným bodem na území Evropského společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi, uskutečňovanou pomocí vozidel naložených na lodě, aniž by došlo k vykládce zvířat.

2)
Bod 48 odst. 7 písm. a) přílohy směrnice 91/628, ve znění směrnice 95/29, musí být vykládán tak, že v případě námořní přepravy mezi zeměpisným bodem na území Evropského společenství a zeměpisným bodem nacházejícím se ve třetí zemi uskutečňované pomocí vozidel naložených na lodě, aniž by došlo k vykládce zvířat, se nezapočítává doba trvání přepravy, jsou-li zvířata přepravována v souladu s podmínkami stanovenými v bodě 48 odst. 3 a 4 přílohy směrnice 91/628, s výjimkou délky trvání cesty a dob pro odpočinek. V takovém případě může nový časový úsek silniční přepravy začít podle odstavce 4 písm. d) uvedeného bodu 48 okamžitě po vyložení vozidla v přístavu třetí země určení.

3)
Plán cesty, který obsahuje psacím strojem předem vepsanou poznámku o tom, že jsou zvířata během přepravy po moři krmena a napájena „večer, ráno, v poledne, večer, ráno“, může splňovat požadavky směrnice 91/628, ve znění směrnice 95/29, prokáže-li se, že se tyto úkony uskutečnily. Má-li příslušný orgán za to, že s ohledem na veškeré dokumenty předložené vývozcem nebyly požadavky uvedené směrnice dodrženy, je na něm, aby posoudil, zda toto porušení mělo dopad na dobré životní podmínky zvířat, zda takovéto pochybení může být případně napraveno a zda povede ke ztrátě, snížení nebo zachování nároku na vývozní náhradu.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.