CELEX: 62007CJ0164
Člen 12 ES
Diskriminacija glede na državljanstvo
Odškodnina, ki jo izplačuje Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions
Izključitev

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 12, prvi odstavek, ES. Ta predlog je bil vložen v okviru spora med J. Woodom, državljanom Združenega kraljestva, in Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (v nadaljevanju: Fonds de garantie), ker je slednji J. Woodu zaradi njegovega državljanstva zavrnil dodelitev odškodnine za škodo, povzročeno s kaznivim dejanjem, storjenim zunaj francoskega ozemlja.
Nacionalni pravni okvir
V členu 706-3 Code de procédure pénale (zakon o kazenskem postopku) je določeno:
„Vsakdo, ki je utrpel škodo zaradi naklepnih ali nenaklepnih ravnanj, ki so dejansko stanje kaznivega dejanja, lahko dobi popolno odškodnino za škodo, ki je nastala zaradi kršitve osebne nedotakljivosti, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
1.
Te kršitve ne spadajo na področje uporabe člena 53 Loi de financement de la sécurité sociale pour 2001 (zakon o financiranju socialne varnosti za leto 2001) (št. 2000-1257 z dne 23. decembra 2000), člena L. 126-1 Code des assurances (zakonik o zavarovanju), niti poglavja 1 Loi n
o
85-677 du 5 juillet 1985 tendant à l’amélioration de la situation des victimes d’accidents de la circulation et à l’accélération des procédures d’indemnisation (zakon št. 85-677 z dne 5. julija 1985 za izboljšanje položaja žrtev prometnih nesreč in za hitrejše odškodninske postopke) in niso nastale zaradi lova ali uničenja škodljivih živali.
2.
Ta ravnanja:
—
so bodisi povzročila smrt, trajno invalidnost ali popolno delovno nezmožnost za svoj poklic za en mesec ali več;
—
bodisi so določena in je za njih zagrožena kazen v členih od 222-22 do 222-30, od 225-4-1 do 225-4-5 in od 227-25 do 227-27 Code pénal (kazenski zakonik).
3.
Prizadeta oseba je francoski državljan ali pa je bilo dejanje storjeno v Franciji in prizadeta oseba:
—
je bodisi državljan države članice Evropske gospodarske skupnosti;
—
bodisi, s pridržkom mednarodnih pogodb in sporazumov, zakonito prebiva v Franciji v času dejanja ali vložitve prošnje.
Zaradi krivde žrtve se lahko zavrne odškodnino ali zmanjša njen znesek.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Helena Wood, študentka v Londonu, je umrla v prometni nesreči, ki se je zgodila 9. junija 2004 v času njene prakse v Avstraliji.
Njena starša, James Wood in Evelyne Arraitz, sta 3. julija 2006 na Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes vložila prošnjo, naj se določi odškodnina za njuno premoženjsko škodo v višini 398 EUR, za njuno nepremoženjsko škodo v višini 10.000 EUR za vsakega izmed njiju in v višini 7500 EUR za vsakega izmed njunih dveh mlajših otrok, Julio Wood in Huga Wooda.
Predsednik Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes je 24. novembra 2006 overil dogovor s Fonds de garantie o zneskih odškodnin za svojce pokojne H. Wood, razen za njenega očeta zaradi njegovega britanskega državljanstva.
J. Wood je 11. januarja 2007 vložil vlogo pri predložitvenem sodišču in utemeljil svojo zahtevo predvsem na členu 12, prvi odstavek, ES, ki prepoveduje vsakršno diskriminacijo glede na državljanstvo.
Po mnenju J. Wooda, ki navaja, da je prebival, delal in plačeval davke v Franciji, kjer živi že več kot 20 let s svojo zunajzakonsko partnerico, ki je francoska državljanka, to neenako obravnavanje, ker so njemu zavrnili odškodnino, ki je bila med drugim odobrena ostalim članom njegove družine, nasprotuje načelu prepovedi diskriminacije iz člena 12, prvi odstavek, ES.
Fonds de garantie je temu nasprotoval z utemeljitvijo, da J. Wood ni izpolnil pogojev, določenih v členu 706-3 Code de procédure pénale, in se skliceval na ustaljeno sodno prakso Cour de cassation, ki potrjuje njegovo presojo.
V teh okoliščinah je Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali so z vidika splošnega načela prepovedi diskriminacije glede na državljanstvo, določenega v členu [12 ES], določbe člena 706-3 francoskega Code de procédure pénale združljive s pravom Skupnosti, če državljan Evropske skupnosti, ki prebiva v Franciji in je oče otroka s francoskim državljanstvom, ki je umrl zunaj nacionalnega ozemlja, ne dobi odškodnine, ki jo izplačuje Fonds de Garantie, zgolj zaradi državljanstva?“
Vprašanje za predhodno odločanje
S postavljenim vprašanjem predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali pravo Skupnosti nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere državljani drugih držav članic, ki prebivajo in delajo na njenem ozemlju, zgolj zaradi njihovega državljanstva niso upravičeni do odškodnine za škodo zaradi kršitev osebne nedotakljivosti, ki so nastale s kaznivim dejanjem, ki ni bilo storjeno na ozemlju te države.
V postopku v glavni stvari, kot izhaja iz predložitvene odločbe, je J. Wood, britanski državljan, izvrševal svojo pravico do prostega gibanja delavcev v smislu člena 39 ES ali svobodo ustanavljanja v smislu člena 43 ES tako, da je prišel delat in prebivat v Francijo že pred več kot 20 leti.
Primer J. Wooda zato sodi na področje uporabe Pogodbe ES in J. Wood se torej lahko sklicuje na svojo pravico, da zaradi svojega državljanstva ni diskriminiran.
V zvezi s tem načelo prepovedi diskriminacije v skladu z ustaljeno sodno prakso zahteva, naj se enaki položaji ne obravnavajo različno in naj se različni položaji ne obravnavajo enako. Tako obravnavanje je lahko utemeljeno le, če temelji na objektivnih preudarkih, ki niso odvisni od državljanstva zadevnih oseb, in če je sorazmerno z legitimno zasledovanim ciljem (glej sodbo z dne 2. oktobra 2003 v zadevi Garcia Avello,
C-148/02, Recueil, str. I-11613
, točka 31 in navedena sodna praksa).
V zadevi v glavni stvari živi J. Wood, britanski državljan, že več kot 20 let v Franciji in je izgubil hčerko v nesreči, ki se je zgodila zunaj ozemlja Skupnosti. V zvezi z izgubo svoje hčerke in s škodo, ki iz tega izhaja, je J. Wood v primerljivem položaju kot njegova zunajzakonska partnerica, E. Arraitz. Na podlagi nacionalne določbe iz postopka v glavni stvari je njuno državljanstvo edini element, ki razlikuje njuna položaja glede pravice do odškodnine. Samo E. Arraitz dobi namreč na podlagi svojega francoskega državljanstva odškodnino zaradi te škode.
Tako je to različno obravnavanje, ki izrecno in izključno temelji na državljanstvu J. Wooda, neposredna diskriminacija. Poleg tega francoska vlada priznava, da v primeru, kot je ta iz postopka v glavni stvari, ni ustreznih razlogov za utemeljitev takšnega neenakega obravnavanja.
Glede na navedeno je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da pravo Skupnosti nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere državljani drugih držav članic, ki prebivajo in delajo na njenem ozemlju, zgolj zaradi svojega državljanstva niso upravičeni do odškodnine za škodo zaradi kršitev osebne nedotakljivosti, ki so nastale s kaznivim dejanjem, ki ni bilo storjeno na ozemlju te države.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (drugi senat) razsodilo:

Pravo Skupnosti nasprotuje zakonodaji države članice, na podlagi katere državljani drugih držav članic, ki prebivajo in delajo na njenem ozemlju, zgolj zaradi svojega državljanstva niso upravičeni do odškodnine za škodo zaradi kršitev osebne nedotakljivosti, ki so nastale s kaznivim dejanjem, ki ni bilo storjeno na ozemlju te države.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.