CELEX: 62007CJ0165
Fælles toldtarif
den kombinerede nomenklatur
tarifering
pos. 6403
fodtøj med overdel af læder
pos. 6404
fodtøj med overdel af tekstilmaterialer

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af pos. 6403 og 6404 i den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (
EFT L 256, s. 1
), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000 (
EFT L 264, s. 1
, herefter »KN«).
Anmodningen er blevet forelagt i forbindelse med en sag mellem Skatteministeriet og Ecco Sko A/S (herefter »Ecco«) vedrørende tariferingen af en sandal.
Retsforskrifter
Den kombinerede nomenklatur, som blev indført ved forordning nr. 2658/87, er baseret på det harmoniserede varebeskrivelses- og varenomenklatursystem (herefter »HS«), der er udarbejdet af Toldsamarbejdsrådet, nu Verdenstoldorganisationen, og indført ved en international konvention undertegnet i Bruxelles den 14. juni 1983 og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 87/369/EØF af 7. april 1987 (
EFT L 198, s. 1
). Den kombinerede nomenklatur gengiver HS’ positioner og sekscifrede underpositioner, idet det syvende og ottende ciffer er underinddelinger, der er specifikke for den kombinerede nomenklatur.
KN’s anden del omfatter afsnit XII med overskriften »Fodtøj, hovedbeklædning, paraplyer, parasoller, spadserestokke, siddestokke, piske, ridepiske samt dele dertil; bearbejdede fjer og dun samt varer af fjer og dun; kunstige blomster; varer af menneskehår«. Afsnittet indeholder fire kapitler, herunder kapitel 64, hvis overskift er »Fodtøj, gamacher og lign.; dele dertil«.
KN’s kapitel 64 omfatter bl.a. følgende positioner og underpositioner:
»6403
Fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af læder:
[…]
6403 99
— — I andre tilfælde:
[…]

— — — — Andet fodtøj, med længste indvendige mål:
[…]

— — — — — 24 cm og derover:
6403 99 33
— — — — — — Fodtøj, der hverken kendetegner sig som herrefodtøj eller damefodtøj
[…]

Fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af tekstilmaterialer:
[…]
6404 19
— — Andre varer:
[…]
6404 19 90
— — — Andet fodtøj«
Fodtøj, som tariferes i underposition 64039933, pålægges en told på 8%, mens toldsatsen for fodtøj, der henhører under underposition 64041990, er på 17%.
Alle KN’s afsnit og alle kapitler inden for hvert afsnit indledes med en række bestemmelser, nemlig bestemmelser til afsnit henholdsvis bestemmelser til kapitler. Bestemmelse 4, litra a), til KN’s kapitel 64 fastsætter:
»Overdelen anses for at bestå af det materiale, der dækker den største udvendige overflade (uden hensyntagen til tilbehør eller forstærkninger såsom ankelbeskyttere, kantning, pynt, besætning, spænder, stropper, snøreringe og lign.).«
I medfør af artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 2658/87 kan Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber indsætte supplerende og forklarende bestemmelser for at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur.
Supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64 blev indsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3800/92 af 23. december 1992 om ændring af forordning nr. 2658/87 (
EFT L 384, s. 8
) og bestemmer:
»Som forstærkninger nævnt i bestemmelse 4, litra a), anses alle stykker af materialer (f.eks. plast eller læder), som dækker overdelens yderside for at give øget styrke, uanset om stykkerne er fastgjort til sålen. Efter fjernelse af forstærkningerne skal det synlige materiale stadig have karakteristika som overdel og ikke som for.
Ved bedømmelse af overfladens sammensætning skal de dele, der er dækket af tilbehør og/eller forstærkninger, også tages i betragtning.«
I den version af de forklarende bemærkninger til KN’s kapitel 64, som fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder (
EFT 2000 C 199, s. 1
), henvises der for så vidt angår fortolkningen af udtrykkene »ydersål« og »overdel« til de forklarende bemærkninger til HS.
De forklarende bemærkninger til HS vedtages af HS-udvalget, hvis sammensætning er reguleret i artikel 6 i den i denne doms præmis 3 nævnte internationale konvention. De godkendes af Verdenstoldorganisationen på de betingelser, som er fastsat i nævnte konventions artikel 8.
I de forklarende bemærkninger til HS anføres i punkt D, andet afsnit, i delen »Almindelige bemærkninger« til kapitel 64 følgende:
»Hvis overdelen består af flere materialer, bestemmes tariferingen af det materiale, der dækker den største udvendige overflade, idet der ikke skal tages hensyn til tilbehør eller besætning såsom kantninger af enhver art (som tjener til beskyttelse eller pynt), anden pynt (f.eks. kvaste, pomponer og kantebånd), spænder, knapper, snøreringe, snørebånd eller lynlåse. Det materiale, hvoraf et eventuelt for består, har ingen indflydelse på tariferingen.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Tvisten i hovedsagen vedrører tariferingen af en sandal, for hvilken Ecco i august 2001 indgav anmodning om en tariferingsoplysning.
Den 19. november 2001 udstedte de danske skattemyndigheder en bindende tariferingsoplysning, der tariferede det omhandlede produkt i KN-underposition 64041990 som »fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af tekstilmaterialer«.
Da Ecco fandt, at sandalen skulle have været tariferet i KN-underposition 64039933 som »fodtøj med ydersål af gummi, plast, læder eller kunstlæder og overdel af læder«, indgav selskabet en klage over den bindende tariferingsoplysning til Landsskatteretten.
Landsskatteretten gav Ecco medhold, hvorefter Skatteministeriet indbragte denne afgørelse for Vestre Landsret.
Den forelæggende ret beskriver det i hovedsagen omtvistede produkt som »en sandal med en profileret ydersål af gummi med høje kanter. Ydersålen er i trædefladen forsynet med mindre indlagte stykker i forskellige farver og materialer. Til ydersålen er pålimet en inder-/mellemsål bestående af et lag EVA-skum og et lag latex-skum overtrukket med et tekstilstof af microfibre. Overdelen er på forblad, vristoverfald samt i hælstykkets overkant forsynet med spændestropper af læder med velcrobånd til justering/tilpasning af sandalen til foden, ligesom der på vristoverfaldet og i hælstykkets underkant er anbragt trækstropper af vævet tekstilbånd. Overdelen er forsynet med åbninger ved tæerne, i svangen og på fodens yderside, samt på oversiden af foden og i begge sider af hælen. Overdelens læder er forsynet med udskæringer, hvori er indlagt striber og firmalogo fremstillet af gummimateriale. Både læderet og tekstilmaterialet er fastgjort til mellemsålen ved limning. Læderet udgør, inklusive spændestropper og pynt, 71% af overdelens udvendige overflade«.
Da Vestre Landsret fandt, at udfaldet af den verserende tvist beror på fortolkningen af positionerne og bestemmelserne i KN’s kapitel 64, har den besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal bilag I til […] forordning […] nr. 2658/87 […], som ændret ved […] forordning […] nr. [2388/2000] […], fortolkes således, at fodtøj som det af hovedsagen omfattede skal tariferes som fodtøj med overdel af læder i KN-pos. 6403, eller som fodtøj med overdel af tekstilmaterialer under KN-pos. 6404?
2)
Er supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 i KN, indsat ved […] forordning nr. 3800/92 […], forenelig med bestemmelse 4, litra a), til kapitel 64 i KN?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
Indlæg for Domstolen
Ifølge Ecco skal det i hovedsagen omhandlede fodtøj, hvorpå læderet udgør 71% af overdelens udvendige overflade, i henhold til bestemmelse 4, litra a), til kapitel 64 som udgangspunkt tariferes som fodtøj med overdel af læder i KN-pos. 6403.
Desuden udgør læderet hverken tilbehør eller forstærkninger i henhold til bestemmelse 4, litra a), og en komplet overdel af læder, som fuldt ud er anvendelig uden det underliggende tekstilmateriale, kan navnlig ikke betegnes som »stykker af materialer« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i den supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64.
Ecco har på denne baggrund konkluderet, at den i hovedsagen omhandlede sandal skal tariferes i KN-pos. 6403 som fodtøj »med overdel af læder«.
Kommissionen og den danske regering finder derimod, at den i hovedsagen omhandlede sandal skal tariferes som fodtøj med overdel af tekstilmaterialer i KN-pos. 6404.
Den danske regering har gjort gældende, at læderet, på trods af at det dækker den største del af sandalens overdel, må anses for tilbehør og/eller forstærkninger i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i den supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64, eftersom læderet giver øget styrke, og det underliggende tekstilmateriale, når læderet fjernes, fremstår med en sædvanlig overdels fysiske form.
Ifølge Kommissionen dækker tekstilmaterialet i modsætning til læderet hele sandalens øvre overflade og har en ikke ubetydelig stivhed og soliditet. Det fremstår derfor i en skos naturlige facon, hvis læderet fjernes, således at tekstilmaterialet er stærkt medvirkende til at give sandalen karakter af fodtøj.
Kommissionen har ligesom den danske regering desuden gjort gældende, at spørgsmålet om tarifering af den i hovedsagen omhandlede vare blev berørt på mødet i Toldkodeksudvalget den 18. og 19. marts 2003, hvor de tilstedeværende medlemsstater blev enige om, at sandaler, hvis overdel består af tekstilmateriale, hvorpå der er syet læderstykker på ydersiden af fodtøjet, skal anses for at have en overdel af tekstil. Ifølge den danske regering nåede Toldkodeksudvalget til denne konklusion, fordi tekstilmaterialet var synligt på overdelens yderside, og fordi det efter fjernelse af læderstykkerne havde form af en overdel, jf. bestemmelse 4, litra a), til KN’s kapitel 64.
Domstolens svar
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om den i hovedsagen omhandlede sandal skal tariferes i KN-pos. 6403 som fodtøj med overdel af læder eller i KN-pos. 6404 som fodtøj med overdel af tekstilmaterialer.
Indledningsvis bemærkes, at efter fast retspraksis følger af såvel retssikkerheds- som kontroltekniske hensyn, at det afgørende kriterium ved tarifering af varer normalt vil være disses objektive karakteristika og egenskaber som beskrevet i den enkelte position i den kombinerede nomenklatur og de supplerende bestemmelser til dennes afsnit og kapitler (jf. dom af 27.9.2007, forenede sager
C-208/06 og C-209/06, Medion og Canon Deutschland, Sml. I, s. 7963
, præmis 34).
Det fremgår af ordlyden af KN-pos. 6403 og 6404, at tariferingen af det i hovedsagen omhandlede stykke fodtøj afhænger af, hvilket materiale overdelen består af.
I det foreliggende tilfælde består oversiden af den i hovedsagen omhandlede sandal hovedsageligt af læder og tekstilmateriale. Både læderet og tekstilmaterialet er fastgjort til mellemsålen ved limning.
Ifølge bestemmelse 4, litra a), til KN’s kapitel 64 anses overdelen for at bestå af det materiale, der dækker den største udvendige overflade uden hensyntagen til tilbehør eller forstærkninger.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at læderet, inklusive spændestropper og pynt, udgør 71% af overdelens udvendige overflade.
Det skal herefter afgøres, om læderet, der dækker den største udvendige overflade, skal anses for en overdel, eller om det skal anses for en forstærkning i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i bestemmelse 4, litra a), i KN’s kapitel 64.
Supplerende bestemmelse 1 i KN’s kapitel 64 definerer forstærkninger som stykker af materialer, som dækker overdelens yderside for at give øget styrke, uanset om stykkerne er fastgjort til sålen.
Det skal også bemærkes, at ifølge ordlyden af supplerende bestemmelse 1 i KN’s kapitel 64 skal det synlige materiale efter fjernelse af forstærkningerne stadig have karakteristika som overdel og ikke som for.
Det fremgår heraf, at det ved tariferingen af den i hovedsagen omhandlede sandal i KN tilkommer den forelæggende ret at afgøre, om tekstilmaterialet på denne sandal efter fjernelse af læderet stadig har karakteristika som overdel.
Dette vil være tilfældet, såfremt tekstilmaterialet, dersom læderstykkerne fjernes, kan fungere som en overdel, dvs. hvis det sikrer en vis støtte af brugerens fod, således at brugeren kan anvende fodtøjet til at gå med.
Herved bemærkes, at tekstilmaterialet ikke kan kvalificeres som overdel, alene fordi det bevarer en overdels form, efter at læderet er fjernet. Eftersom et for er beregnet til at fore det materiale, som dækker det, er det ikke ualmindeligt, at foret selv har form som en overdel.
Den omstændighed, at tekstilmaterialet stadig er synligt rundt om læderet og ved hælen, udelukker i øvrigt ikke, at det betegnes som for.
Når det i de forklarende bemærkninger til HS anføres i punkt D, andet afsnit, i delen »Almindelige bemærkninger« til kapitel 64, at det materiale, hvoraf et eventuelt for består, ingen indflydelse har på tariferingen af et stykke fodtøj, hvis overdel består af flere materialer, anerkendes det således implicit, at foret kan være synligt visse steder, dvs. ikke dækket af det materiale, som overdelen anses for at bestå af.
Denne fortolkning bekræftes af den forklarende bemærkning 1, litra b), til KN’s kapitel 64, således som den fremgår af de forklarende bemærkninger til KN, som Kommissionen offentliggjorde den 28. februar 2006 (
EUT C 50, s. 1
) og berigtigede den 28. oktober 2006 (
EUT C 260, s. 18
), eftersom denne forklarende bemærkning — der dog ikke fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen — præciserer, at »[f]oret [ikke er] synligt på fodtøjets udvendige flade, bortset fra en polstring fx rundt i ankelstykket«.
For så vidt angår den i hovedsagen omhandlede sandal bemærkes for det første, at overdelens tekstilmateriale synes at være lavet af et forholdsvist ustift og elastisk materiale, og at sandalen, dersom læderet fjernes, mister sine spændestropper, navnlig på oversiden af vristoverfaldet. For det andet må det konstateres, at tekstilmaterialet er i direkte kontakt med foden, hvorved kontakt mellem læderet og foden undgås. For det tredje bemærkes, at formålet med det synlige tekstilmateriale rundt om læderet og ved hælen formentlig er at gøre fodtøjet mere komfortabelt.
Disse betragtninger lader formode, at tekstilmaterialet efter fjernelse af læderet ikke længere kan holde på foden og derfor ikke har karakteristika som en overdel, men fungerer som et for, der skal give brugeren en bedre komfort.
Det tilkommer imidlertid den forelæggende ret at foretage de nødvendige konstateringer i denne forbindelse.
Såfremt den forelæggende ret konkluderer, at tekstilmaterialet i sig selv har karakteristika som en overdel, skal den tarifere den i hovedsagen omhandlede sandal i KN-pos. 6404.
Såfremt den forelæggende ret derimod når til det modsatte resultat, skal den tarifere den i hovedsagen omhandlede sandal i KN-pos. 6403.
I dette andet tilfælde har læderet enten i sig selv karakteristika som en overdel, således at den i hovedsagen omhandlede sandal henhører under KN-pos. 6403, eller også har det ikke sådanne karakteristika, i hvilket tilfælde den i hovedsagen omhandlede sandals overdel skal anses for at være lavet både af tekstilmateriale og af læder. Eftersom læderet imidlertid ifølge den forelæggende ret udgør 71% af overdelens udvendige overflade, skal læderet anses for det materiale, der dækker den største udvendige overflade i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i bestemmelse 4, litra a), i KN’s kapitel 64. Derfor skal sandalen også i dette tilfælde tariferes i KN-pos. 6403.
Endelig bemærkes, at den udtalelse fra Toldkodeksudvalget, som er nævnt i indlæggene for Domstolen, ikke er til hinder for, at den i hovedsagen omhandlede sandal tariferes i KN-pos. 6403. Ifølge fast retspraksis er udvalgets konklusioner, selv om disse udgør et vigtigt middel til at sikre, at toldkodeksen anvendes ensartet af medlemsstaternes toldmyndigheder, og derfor som sådanne kan anses for vigtige bidrag til fortolkningen af toldkodeksen, nemlig ikke retligt bindende (jf. dom af 11.5.2006, sag
C-11/05, Friesland Coberco Dairy Foods, Sml. I, s. 4285
, præmis 39). Domstolen har endog fastslået, at det eventuelt må undersøges, om disse udtalelser er i overensstemmelse med selve bestemmelserne i den fælles toldtarif og ikke ændrer disses indhold (jf. i denne retning dom af 11.7.1980, sag
798/79, Chem-Tec, Sml. s. 2639
, præmis 11).
Det første spørgsmål skal derfor besvares med, at KN skal fortolkes således, at en sandal som den, der er omhandlet i hovedsagen, som har en ydersål af gummi, og hvis overdel består af to læderstykker, som er fastgjort til mellemsålen ved limning og indbyrdes forbundet ved hjælp af spændestropper af læder med velcrobånd, og hvor læderet dækker ca. 71% af overdelens udvendige overflade, og det elastiske tekstilmateriale, som ligger under læderet, er synligt visse steder, henhører under:
—
KN-pos. 6404, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, kan fungere som en overdel, dvs. hvis det støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen.
—
KN-pos. 6403, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, ikke kan fungere som en overdel, dvs. hvis det ikke støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen.
Det andet spørgsmål
Indlæg for Domstolen
Ecco har gjort gældende, at supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 kan præcisere den tarifering, der følger af teksterne til KN-positionerne og bestemmelse 4, litra a), til det nævnte kapitel, men ikke kan bevirke, at en overdel, som — bortset fra nævnte supplerende bestemmelse — betragtes som en overdel af læder, i stedet betragtes som en overdel af tekstilmateriale.
Ecco har tilføjet, at hvis den supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64 udvidede begrebet »forstærkninger«, således at den omhandlede sandal blev anset for at have en overdel af tekstilmateriale, ville bestemmelsen være uforenelig med nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a), og dermed ugyldig. Ecco har dog anført, at korrekt fortolket fører supplerende bestemmelse 1 imidlertid ikke til et andet resultat, end hvad der følger direkte af bestemmelse 4, litra a).
Kommissionen og den danske regering har gjort gældende, at Domstolen bør besvare dette spørgsmål således, at supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64 er forenelig med bestemmelse 4, litra a), til dette kapitel.
Domstolens svar
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64 er gyldig, når henses til nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a).
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at dette spørgsmål er blevet stillet på grund af Eccos argument i hovedsagen om, at supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64 er uforenelig med nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a), hvis fortolkningen af bestemmelsen fører til, at fodtøj, hvis største udvendige overflade består af læder, der har form som en overdel, tariferes i KN-pos. 6404, når blot det underliggende tekstilmateriale også har form som en overdel.
Herved er det tilstrækkeligt at konstatere, for det første at bestemmelse 4, litra a), til KN’s kapitel 64 udtrykkeligt bestemmer, at ved tariferingen af fodtøj i KN har eventuelle forstærkninger ikke nogen betydning ved fastlæggelsen af, hvilket materiale fodtøjets overdel består af. Denne præcisering indeholder ingen henvisning eller begrænsning for så vidt angår den overflade, der dækkes af de nævnte forstærkninger.
For det andet konstateres, at supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64, således som navnet indikerer, blot giver nogle forklaringer vedrørende begrebet forstærkninger i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i nævnte bestemmelse 4, litra a), og navnlig vedrørende deres funktion.
Der er derfor ingen uoverensstemmelse mellem indholdet af bestemmelse 4, litra a), til KN’s kapitel 64 og indholdet af nævnte kapitels supplerende bestemmelse 1, der kan rejse tvivl om sidstnævntes gyldighed.
Herefter skal det andet spørgsmål besvares med, at supplerende bestemmelse 1 til KN’s kapitel 64 er forenelig med nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a).
Sagens omkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Femte Afdeling) for ret:

1)
Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2388/2000 af 13. oktober 2000, skal fortolkes således, at en sandal som den, der er omhandlet i hovedsagen, som har en ydersål af gummi, og hvis overdel består af to læderstykker, som er fastgjort til mellemsålen ved limning og indbyrdes forbundet ved hjælp af spændestropper af læder med velcrobånd, og hvor læderet dækker ca. 71% af overdelens udvendige overflade, og det elastiske tekstilmateriale, som ligger under læderet, er synligt visse steder, henhører under:
—
pos. 6404 i den kombinerede nomenklatur, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, kan fungere som en overdel, dvs. hvis det støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen
—
pos. 6403 i den kombinerede nomenklatur, såfremt tekstilmaterialet i sandalens overdel, dersom læderstykkerne fjernes, ikke kan fungere som en overdel, dvs. hvis det ikke støtter foden tilstrækkeligt til, at brugeren kan gå med sandalen.

2)
Supplerende bestemmelse 1 til kapitel 64 i den kombinerede nomenklatur, indsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 3800/92 af 23. december 1992 om ændring af forordning nr. 2658/87, er forenelig med nævnte kapitels bestemmelse 4, litra a).

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: dansk.