CELEX: 62003CJ0400
Közös vámtarifa
Kombinált Nómenklatúra
Vámtarifaszám
Tolltartó dobozok

2003. augusztus 21‑i ítéletével, amely 2003. szeptember 26‑án érkezett a Bíróság Hivatalához, a Tribunal d’instance du VII
e
arrondissement de Paris (a párizsi VII. kerületi bíróság) az EK 234. cikke alapján előzetes döntéshozatal céljából a Kombinált
Nómenklatúra 4202 12 11 és 4202 12 19 alszámaihoz készült, a Bizottságnak „Az Európai Közösségek Kombinált Nómenklatúrájának
magyarázó megjegyzései” című közleményében (HL 2000., C 199., 1. o.) szereplő magyarázó megjegyzéseknek a 2000. október 13‑i
2263/2000/EK bizottsági rendelettel (HL L 264., 1. o.) módosított, a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös
Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendelet I. mellékletében (HL L 256., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás,
2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) szereplő közös vámtarifa kombinált nómenklatúrájának való megfelelésére vonatkozó kérdést terjesztett
a Bíróság elé.
Ez a kérdés azon eljárás keretében merült fel, amelyet a Waterman SA társaság – amelynek jogutódja a Waterman SAS társaság
(a továbbiakban: Waterman) lett egy egyesülési ügyletet követően – indított a Directeur général des douanes et droits indirects
(vámokért és közvetett adókért felelős főigazgató) ellen az Európai Unióba ezen társaság által behozott tolltartó dobozok
tarifális besorolása tárgyában.

A jogi háttér
A Kombinált Nómenklatúrának (a továbbiakban: KN) az alapügy idején alkalmazandó változata a 2263/2000 rendelet I. mellékletében
szerepel. E melléklet második része tartalmazza a „Bőráruk; nyerges- és szíjgyártóáruk; utazási cikkek, kézitáskák és hasonló
tartók; állati bélből készült áruk” című 42. fejezetet.
Ebben a fejezetben, pontosabban a 4202 vámtarifaszám alatt szerepel többek között az „ékszertartó és hasonló tartó és tok
természetes, mesterséges vagy rekonstruált bőrből, műanyag lapokból, textilből, vulkánfíberből vagy papírkartonból, illetve
teljesen vagy nagy részben ilyen anyagokkal vagy papírral beborítva”.
A 4202 92 19 alszám vonatkozik az előző pont szerinti árukra, ha azok „műanyag vagy textil külső felülettel” rendelkeznek.
Az alapügy idején az ezen árukra vonatkozó szerződéses vámtétel mértéke 9,7% volt.
A 4202 99 00 alszám vonatkozik a fenti 4. pontban említett árukra, ha azok külső felülete nem természetes bőr, rekonstruált
bőr vagy lakkbőr, és nem is műanyag vagy textil. Az alapügy idején az ezen árukra vonatkozó szerződéses vámtétel mértéke 3,7%
volt.
A KN 42. fejezete 1. kiegészítő megjegyzése meghatározza, hogy „a 4202 vtsz. alszámainak alkalmazásában a »külső felület«
kifejezés a termék külső, szabad szemmel látható anyagára vonatkozik, még akkor is, ha ez az anyag a felső rétege a termék
felületét alkotó összetett burkolatnak”.
A 4202 92 11 és 4202 92 19 alszámok magyarázó megjegyzése, amely a fenti 1. pontban említett bizottsági közleményben szerepel,
utal a 4202 12 11 és 4202 12 19 alszámok magyarázó megjegyzéseire (a továbbiakban: az érintett magyarázó megjegyzések), amelyek
a „műanyag lapokból” kifejezésre a következő magyarázatot adják:
„Ha a bőrönd, táska vagy hasonló termék külső anyaga olyan összetett anyag, amelynek szabad szemmel látható külső felülete
műanyag réteg (például textilszálakból szőtt szövet műanyaggal kombinálva), áruosztályozási szempontból lényegtelen, hogy
a műanyag réteget a szövet elkészítése előtt készítik, vagy az anyagra (pl. textilszálakból szőtt szövetrétegre) műanyag bevonatot
vagy borítást visznek fel, feltéve, hogy a keletkező külső réteg szabad szemmel ugyanúgy látható, mint a külön kialakított
műanyag réteg.”

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
2001. április 11‑én a Waterman kötelező érvényű tarifális felvilágosítás (a továbbiakban: KTF) iránti kérelmet intézett a
francia vámigazgatási hatósághoz, egy tolltartó doboz, a „Man Bille Coverlux” besorolása céljából, amelyet kérelmében a következőképpen
írt le:
„Műanyag váz (alap és fedél)
Acél rugós csuklópánt
Szatén belső bélés
Rugalmas párnázóanyag a fedélen
Coverluxből lévő külső bevonat
[…]
Egyszerű kartonpapírból lévő külső tok.”
Kérelmében a Waterman a 4202 99 00 alszám alatt kérte az áru besorolását.
2001. június 28‑án a francia vámigazgatási hatóság kiállította az FR‑E4‑2001‑001470. számú KTF-et, amely a szóban forgó árut
a 4202 92 19 alszám alá sorolta be. Az említett hatóság a párizsi vámhivatal regionális laboratóriumának két elemzésére alapozva
megállapította, hogy a szóban forgó doboz külső felülete átlagosan 0,12 milliméter vastag műanyag lapból áll. A KTF alátámasztása
érdekében a hatóság különösen az érintett magyarázó megjegyzésekre hivatkozott.
2001. szeptember 11‑én a Waterman pert indított a Directeur général des douanes et droits indirects ellen a Tribunal d’instance
du VII
e
arrondissement de Paris előtt, a KTF hatályon kívül helyezése, valamint annak megállapítása végett, miszerint az érintett
áru a 4202 99 00 alszám alá tartozik.
2002. február 5‑i ítéletében az említett bíróság a Commission de conciliation et d’expertise douanière-től (vámszakértői és
békéltető bizottság) az említett áru külső felülete összetételének és gyártási eljárásának meghatározását és leírását kérte.
2002. május 22‑i véleményében a bizottság arra a következtetésre jutott, hogy „a vizsgált dobozok külső felülete színpigmentekkel
elegyített akrilpolimerből készült, és ezt a keveréket félig folyékony állapotában egy henger segítségével vitték fel a tartókra,
azok formázása előtt”.
A Tribunal d’instance du VII
e
arrondissement de Paris – amely arra kereste a választ, hogy a fenti összetételű és a fenti eljárással készült anyag a 4202 92 19
alszám alá tartozik‑e, amint azt a francia vámigazgatási hatóság az érintett magyarázó megjegyzésekre alapozva megállapította
– úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatal céljából:
„Ellentétes-e a vámtarifával a Kombinált Nómenklatúra 4202 12 11 és 4202 12 19 vámtarifaszámához fűzött magyarázó megjegyzés,
amely a »műanyag lapokból« kifejezést így határozza meg: »ha a bőrönd, táska vagy hasonló termék külső anyaga olyan összetett
anyag, amelynek szabad szemmel látható külső felülete valamilyen műanyag lap (például textilszálakból szőtt szövet műanyaggal
kombinálva), áruosztályozási szempontból lényegtelen, hogy ezt a műanyag lapot a szövet elkészítése előtt készítik, vagy a
textilanyagra műanyag bevonatot vagy borítást visznek fel, feltéve, hogy a keletkező külső réteg szabad szemmel ugyanúgy látható,
mint a külön kialakított műanyag lap«?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Először is meg kell állapítani, hogy az előterjesztett kérdés nem a KN 4202 92 19 és 4202 99 00 alszámainak értelmezésére
vonatkozik, amelyek egyikére a francia vámigazgatási hatóság, a másikra pedig a Waterman hivatkozott ez utóbbi által az Európai
Unióba behozott tolltartó dobozok tarifális besorolása érdekében, hanem a KN 4202 92 11‑től 4202 92 19‑ig terjedő alszámaira
alkalmazandó érintett magyarázó megjegyzések érvényességére.
Ebben a vonatkozásban emlékeztetni kell arra, hogy a KN magyarázó megjegyzései a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére szolgáló
eszközök, feltéve, hogy tartalmuk megfelel a közös vámtarifa szerinti rendelkezéseknek, és nem módosítja azok terjedelmét
(lásd a 798/79. sz. Chem-Tec ügyben 1980. július 11‑én hozott ítélet [EBHT 1980., 2639. o.] 11. és 12. pontját).
Jelen esetben az érintett magyarázó megjegyzések meghatározzák, hogy amennyiben a bőrönd, táska vagy hasonló termék külső
anyaga olyan összetett anyag, amelynek szabad szemmel látható felülete műanyag lap, akkor a tarifális besorolás szempontjából
nincs jelentősége annak, hogy ezt a műanyag lapot annak az összetett anyag elkészítése előtt készítik, amelynek az a látható
külső rétegét alkotja, vagy hogy az anyagra (pl. textilszálakból szőtt szövetrétegre) műanyag bevonatot vagy borítást visznek
fel, feltéve, hogy ez a második gyártási eljárás az első eljáráséhoz hasonló külsőt eredményez.
Következésképpen ezek a megjegyzések a KN szerinti „műanyag lapokból” kifejezés értelmezése tekintetében egyenértékűnek tekintik
az anyag műanyaggal történő bevonása vagy beborítása eredményeként kapott műanyag réteget és a tartóra való ráillesztést megelőzően
külön készített műanyag lapot, azzal a kikötéssel, hogy a két műanyag termék hasonlóan néz ki. Ezzel a kikötéssel az említett
megjegyzések egyenértékűnek tekintenek két, a KN 4202 vámtarifaszáma alá tartozó tartók műanyag külső felületét eredményező
eljárás, nevezetesen azt az eljárást, amelynek során egy előre gyártott műanyag lapot a másik anyagra ráillesztenek, és azt,
amelynek során egy anyagot (például textilt) műanyaggal vonnak vagy borítanak be.
Figyelembe véve a fenti 16. pontban említett jogesetet, meg kell vizsgálni az érintett magyarázó megjegyzéseknek a szóban
forgó vámtarifaszámokkal és alszámokkal, az ezekre alkalmazandó megjegyzésekkel, valamint a KN értelmezésére vonatkozó – az
első rész első címében szereplő – általános szabályok közül a 6. pontban említett – a Waterman szerint az említett magyarázó
megjegyzésekkel ellentétes – szabállyal való megfelelőségét.
Az említett vámtarifaszámot és alszámokat – nevezetesen a KN 4202 vámtarifaszámát és a 4202 92 11-tól 4202 92 19-ig alszámokat
– illetően megállapítandó, hogy ezek nem határozzák meg, mit kell a „műanyag lapok” kifejezésen érteni.
Az a tény – amelyre a Waterman az írásbeli észrevételeiben hivatkozik –, miszerint az érintett magyarázó megjegyzések egyformán
alkalmazzák a „lap” és a „réteg” kifejezést, bár a második nem szerepel az érintett vámtarifaszámokban és alszámokban, és
a köznyelvben nem szinonimája az elsőnek, nem jelenti azt, hogy az említett megjegyzések ellentétesnek tekintendők a vámtarifaszámok
és alszámok kifejezéseivel, valamint a KN értelmezésére vonatkozó általános szabályok 6. pontjában említett szabállyal, miszerint
az árubesorolást az alszámok szövegében foglalt kifejezések szerint kell elvégezni.
Valójában a „réteg” kifejezés az érintett magyarázó megjegyzésekben egy technikai eljárás eredményeként létrejött termék megnevezésére
szolgál, amelynek műanyagból kell lennie, és amelynek a KN 4202 92 11–4202 92 19 alszámok értelemében vett műanyag lapként
történő besorolását az említett megjegyzések csak akkor teszik lehetővé, ha úgy néz ki, mint a szóban forgó lap.
A francia kormány észrevétele szerint ezenkívül fontos megállapítani, hogy a KN 42. fejezetének 1. kiegészítő megjegyzése
(lásd fentebb a 7. pontot), amely többek között olyan tartókra vonatkozik, amelyek külső felülete a KN 4202 92 11‑tól 4202 92 19‑ig
terjedő alszámok szerinti műanyag lapokból áll, szintén használja a „réteg” szót a „külső felület” kifejezés magyarázatára,
többek között ezen alszámok alkalmazásában.
Ami az érintett vámtarifaszámra és alszámokra vonatkozó megjegyzéseket illeti, meg kell állapítani, hogy a KN VIII. szakasza,
ahol a 42. fejezet található, nem tartalmaz megjegyzést. Maga a fejezet viszont három megjegyzést és egy kiegészítő megjegyzést
tartalmaz.
Az 1. és a 2. megjegyzés egy sor árucikket kizár a 42. fejezetből, illetve a KN 4202 vámtarifaszáma alól; a 3. megjegyzés
a 4203 vámtarifaszámra vonatkozik. Ezen megjegyzések közül tehát egyik sem releváns az érintett magyarázó megjegyzések érvényességének
megítélése tekintetében.
A fenti 7. pontban idézett 1. kiegészítő megjegyzése meghatározza, hogy a KN 4202 vámtarifaszám alszámainak alkalmazásában
a tartó vagy tok külső felületéhez csak annak figyelmebevételével lehet olyan felületet illeszteni, amelyre ezen alszámok
vonatkoznak, hogy az anyagnak szabad szemmel láthatónak kell lennie, még akkor is, ha ez az anyag csak a tartó vagy tok felületét
alkotó összetett burkolatnak a felső rétegét alkotja.
Az érintett magyarázó megjegyzések ezen kiegészítő megjegyzés folytatásaként értelmezhetők, amelyek meghatározzák, hogy a
kiegészítő megjegyzés által lefedett egyik esetben – nevezetesen, ha a szabad szemmel látható külső réteg egy műanyag lap
– a tarifális besorolás szempontjából közömbös, hogy milyen eljárással nyerik ezt a lapot.
A Waterman által hivatkozott KN 39. fejezetének 10. megjegyzését illetően megállapítható, hogy az nem releváns az érintett
magyarázó megjegyzések érvényességének megítélése tekintetében, mivel ezek a 42. fejezet alszámaira vonatkoznak. Továbbá ez
a megjegyzés nem tartalmaz a műanyag lapra vonatkozó olyan meghatározást, amivel az említett magyarázó megjegyzések ellentmondásba
kerülhetnének.
Azt is ki kell emelni, hogy azáltal, hogy két, azonos terméket – nevezetesen műanyag külső felületet – eredményező technikai
eljárást egyenértékűnek tekintenek, az érintett magyarázó megjegyzések megfelelnek az ítélkezési gyakorlatnak, miszerint a
tarifális besorolás tekintetében a döntő feltétel a szóban forgó áru tényleges jellegzetességeiben és tulajdonságaiban áll,
ahogyan azokat a közös vámtarifa vámtarifaszámainak és az érintett szakasznak vagy fejezetnek a megfogalmazása meghatározza
(a 200/84. sz. Daiber-ügyben 1985. október 10‑én hozott ítélet [EBHT 1985., 3363. o.] 13. pontja; a C‑11/93. sz., Siemens
Nixdorf ügyben 1994. május 19‑én hozott ítélet [EBHT 1994., I‑1945. o.] 11. pontja, valamint a C‑339/98. sz. Peacock-ügyben
2000. október 19‑én hozott ítélet [EBHT 2000., I‑8947. o.] 9. pontja).
Ebben a vonatkozásban fontos kiemelni, hogy – a Waterman által az írásbeli észrevételeiben előterjesztett állásponttal ellentétben
– az érintett magyarázó megjegyzések egyetlen eleme alapján sem feltételezhető az, hogy a Bizottság ezekben a megjegyzésekben
egy festékréteget egy műanyag réteghez hasonlóként értékelne – mint ahogy ezt egyébként a tárgyaláson a Waterman is elismerte.
Ezenkívül, a Waterman állításával ellentétben, az érintett magyarázó megjegyzésekben említett külső hasonlóságra vonatkozó
feltétel nem értelmezhető úgy, hogy a Bizottság – figyelmen kívül hagyva a fenti 29. pontban említett ítélkezési gyakorlatban
meghatározott feltételt –előnyben részesíti a külső megjelenést. Ezen feltétel alkalmazása azt feltételezi, hogy a bevonási
vagy beborítási eljárás eredményeként létrejött anyag valójában egy „műanyag” réteg.
A fent említettekre figyelemmel a kérdést előterjesztő bíróságnak az a válasz adható, hogy a feltett kérdés vizsgálata nem
tárt fel olyan tényt, amely az érintett magyarázó megjegyzések érvényességét érintené.

A költségekről
A Bíróságnál észrevételt előterjesztő francia kormány, valamint a Bizottság részéről felmerült költségek nem téríthetők meg.
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban résztvevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő ügy egy
szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről.
A fenti indokok alapján
A BÍRÓSÁG (negyedik tanács),
a Tribunal d’instance du VII
e
arrondissement de Paris 2003. augusztus 21‑i ítéletével hozzá intézett kérdésére válaszolva a következőképpen határozott:
A feltett kérdés vizsgálata nem tárt fel olyan tényt, amely a Kombinált Nómenkletúra 4202 12 11 és 4202 12 19 alszámához készült,
a Bizottságnak „Az Európai Közösségek Kombinált Nómenklatúrájának magyarázó megjegyzései” című közleményében szereplő magyarázó
megjegyzések érvényességét érintené.
Cunha Rodrigues
Puissochet
Lenaerts
Kihirdetve Luxembourgban, a 2004. július 8‑i nyilvános ülésen.
R. Grass

J. N. Cunha Rodrigues
hivatalvezető

a negyedik tanács elnöke
*
Az eljárás nyelve: francia.