CELEX: 62005CJ0023
Fördragsbrott
Direktiv 2000/34/EG
Arbetsvillkor
Arbetstidens förläggning
Direktivet inte införlivat inom angiven frist

1       Europeiska gemenskapernas kommission har yrkat att domstolen skall fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit
att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000
om ändring av rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden för att täcka sektorer och verksamheter
som inte omfattas av det direktivet (EGT L 195, s. 41) (nedan kallat direktivet), genom att inte anta de lagar eller andra
författningar som är nödvändiga för att följa ovannämnda direktiv och i varje fall genom att inte ha meddelat dem.
2       I artikel 2.1 i direktivet föreskrivs att ”[m]edlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar
som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 augusti 2003, eller se till att arbetsmarknadens parter senast
den dagen genom avtal fastställer nödvändiga bestämmelser, varvid medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att
när som helst kunna garantera de resultat som föreskrivs i detta direktiv. När det gäller läkare under utbildning skall detta
datum vara den 1 augusti 2004. Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om detta.”
3       Eftersom direktivet inte införlivats med luxemburgsk lagstiftning inom angiven frist inledde kommissionen ett fördragsbrottsförfarande
enligt artikel 226.1 EG. Efter att den 6 oktober 2003 i en formell underrättelse ha gett Storhertigdömet Luxemburg möjlighet
att inkomma med synpunkter, skickade kommissionen den 9 juli 2004 ett motiverat yttrande till denna medlemsstat och anmodade
den att vidta nödvändiga åtgärder för att följa yttrandet inom en frist av två månader från delgivningen. Det framgick av
de luxemburgska myndigheternas svar att direktivet ännu inte införlivats, varför kommissionen väckte förevarande talan.
4       Den luxemburgska regeringen har inte bestritt att det ifrågavarande direktivet inte har införlivats inom den angivna fristen.
Den har endast påpekat att de erforderliga åtgärderna är under utarbetande och att ett lagförslag för övrigt redan har förberetts.
5       I enlighet med artikel 92.2 i rättegångsreglerna kan domstolen när som helst på eget initiativ pröva om talan skall avvisas
till följd av att det föreligger ett rättegångshinder som inte kan avhjälpas.
6       Det skall härvidlag erinras om att det föreskrivs i artikel 2.1 i direktivet att medlemsstaterna skall ha införlivat direktivet
senast den 1 augusti 2003. Vad gäller läkare under utbildning har fristen emellertid fastställts till den 1 augusti 2004.
Den formella underrättelse som kommissionen skickade till Storhertigdömet Luxemburg daterades den 6 oktober 2003. Införlivandefristen
för direktivet hade inte löpt ut den 6 oktober 2003 i fråga om läkare under utbildning.
7       Domstolen har slagit fast att en förutsättning för att en formell underrättelse skall kunna avges är att den berörda medlemsstaten
påstås ha underlåtit att uppfylla en skyldighet som åligger denna stat (se beslut av den 13 september 2000 i mål C‑341/97,
kommissionen mot Nederländerna, REG 2000, s. I-6611, punkt 18, och dom av den 15 februari 2001 i mål C-230/99, kommissionen
mot Frankrike, REG 2001, s. I-1169, punkt 32). Den berörda medlemsstatens möjlighet att inkomma med synpunkter utgör, även
om denna möjlighet inte utnyttjas, en viktig garanti enligt EG-fördraget för ett korrekt genomförande av förfarandet för att
fastställa om en medlemsstat gjort sig skyldig till fördragsbrott. En formell underrättelse får således inte avse att ett
direktiv inte har införlivats när införlivandefristen ännu inte har löpt ut (se dom av den 17 februari 1970 i mål 31/69, kommissionen
mot Italien, REG 1970, s. 25, punkterna 12–14).
8       Av detta följer med avseende på läkare under utbildning att det påstådda fördragsbrottet inte har bevisats och att talan skall
avvisas i de delar som avser att direktivet inte har genomförts med avseende på dessa läkare.
9       På de områden där direktivet är tillämpligt, med undantag för läkare under utbildning, skall det däremot erinras om att frågan
huruvida det föreligger fördragsbrott, enligt fast rättspraxis, skall bedömas mot bakgrund av den situation som rådde i medlemsstaten
vid utgången av den frist som har angetts i det motiverade yttrandet, och att domstolen inte skall beakta senare förändringar
(se, särskilt, dom av den 30 maj 2002 i mål C-323/01, kommissionen mot Italien, REG 2002, s. I-4711, punkt 8 och av den 2
oktober 2003 i mål C-322/00, kommissionen mot Nederländerna, REG 2003, s. I-11267, punkt 50).
10     Det är utrett i målet att nödvändiga bestämmelser för att garantera att direktivet införlivats i den nationella rättsordningen
inte antagits vid utgången av den frist som angavs i det motiverade yttrandet.
11     Kommissionens talan skall under dessa omständigheter delvis bifallas.
12     Storhertigdömet Luxemburg har således, med undantag för de bestämmelser som krävs beträffande läkare under utbildning, underlåtit
att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 i direktivet, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är
nödvändiga för att följa direktivet.

Rättegångskostnader
13     Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Kommissionen har yrkat att Storhertigdömet Luxemburg skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Storhertigdömet
Luxemburg har tappat målet, skall kommissionens yrkande bifallas.
På dessa grunder beslutar domstolen (sjätte avdelningen) följande dom
1)
Storhertigdömet Luxemburg har, med undantag för de bestämmelser som krävs beträffande läkare under utbildning, underlåtit
att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000
om ändring av rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden för att täcka sektorer och verksamheter
som inte omfattas av det direktivet, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa
direktivet.
2)
Talan ogillas i övrigt.
3)
Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: franska.