CELEX: 62009TJ0138
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Kopienas vārdiskas preču zīmes "RIOJAVINA" reģistrācijas pieteikums
Agrāka Kopienas kolektīva grafiska preču zīme "RIOJA"
Relatīvs atteikuma pamatojums
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad
Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Tiesvedības priekšvēsture
Prasītājs Felikss Munjoss Arraisa 2004. gada 12. novembrī Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
) (aizstāta ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (
OV L 78, 1. lpp.
)).
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “RIOJAVINA”.
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem tika pieteikta šī reģistrācija, ietilpst 29., 30. un 35. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz katru no šīm klasēm, pēc procesa ITSB gaitā veiktajiem ierobežojumiem atbilst šādam aprakstam:
—
29. klase: “konservi, pārtikas eļļas un tauki no Riohas [
Rioja
]”;
—
30. klase: “etiķi, kafija, tēja, kakao, cukurs, rīsi, tapioka, sāgo, kafijas aizstājēji, milti un labības produkti, maize un konditorejas izstrādājumi, saldējums, medus, melases sīrups, raugs, cepamais pulveris, sāls, sinepes, mērces (ieskaitot salātu mērces), garšvielas, pārtikas ledus”;
—
35. klase: “ekskluzīvas tirdzniecības licences, pārstāvniecības, mazumtirdzniecība un vairumtirdzniecība, imports un eksports; viss minētais saistībā ar konserviem, pārtikas eļļām un taukiem, etiķiem, kafiju, tēju, kakao, cukuru, rīsiem, tapioku, sāgo, kafijas aizstājējiem, miltiem un labības produktiem, maizi un konditorejas izstrādājumiem, saldējumiem, medu, melases sīrupu, raugu, cepamo pulveri, sāli, sinepēm, mērcēm (ieskaitot salātu mērces), garšvielām, pārtikas ledu”.
Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums 2005. gada 31. oktobrī tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[
Kopienas Preču Zīmju Biļetenā
] Nr. 44/2005.
Persona, kas iestājusies lietā,
Consejo Regulador de la Denominación de Origen Calificada Rioja
(turpmāk tekstā — “
CRD
”), pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 42. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 41. pants), 2005. gada 9. novembrī iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz šī sprieduma 3. punktā minētajām precēm un pakalpojumiem.
Iebildumi tika balstīti uz šādām agrākajām preču zīmēm:
—
Kopienas kolektīva preču zīme Nr. 226118, kas ir attēlota šādi:
—
starptautiska preču zīme Nr. 655291, kas ir attēlota šādi:
—
citas preču zīmes ar numuriem 1310420, 1697823, 1697824, 1762252, 1762253, 1805183, 1927658, 2114068, 2114069, 2196310, 2261844, 188572, 6/1983, 92335, 470948, 177233, 655291 un 1511318.
Iebildumi, kas bija balstīti uz visām precēm un pakalpojumiem, ko apzīmē ar agrāk reģistrētajām preču zīmēm, un it īpaši saistībā ar šo prasību — uz vīniem, kas ietilpst 33. klasē, — bija vērsti pret visām preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem.
Lai pamatotu savu prasību,
CRD
norādīja it īpaši Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā (tagad — Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) minēto relatīvo atteikuma pamatojumu.
2008. gada 19. martā Iebildumu nodaļa, pamatojoties uz šo tiesību normu, iebildumus daļēji apmierināja tiktāl, ciktāl tie bija vērsti pret šādām preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem:
—
30. klasē ietilpstošie etiķi;
—
35. klasē ietilpstošās ekskluzīvas tirdzniecības licences, pārstāvniecības, mazumtirdzniecība un vairumtirdzniecība, imports un eksports, viss minētais saistībā ar etiķiem.
Attiecībā uz visām pārējām preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajām precēm un pakalpojumiem Iebildumu nodaļa iebildumus noraidīja, jo starp šīm precēm un pakalpojumiem un ar agrākajām preču zīmēm apzīmētām precēm un pakalpojumiem neesot līdzības.
Prasītājs 2008. gada 5. maijā atbilstoši Regulas Nr. 40/94 57.–62. pantam (tagad — Regulas Nr. 207/2009 58.–64. pants) par Iebildumu nodaļas lēmumu tiktāl, ciktāl ar šo lēmumu iebildumi attiecībā uz zināmām precēm un pakalpojumiem tikuši apmierināti, iesniedza apelācijas sūdzību ITSB.
Ar 2009. gada 29. janvāra lēmumu (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) ITSB Apelāciju otrā padome, apstiprinot Iebildumu nodaļas nostāju, šo apelācijas sūdzību noraidīja.
Attiecībā uz preču un pakalpojumu salīdzinājumu Apelāciju padome, tāpat kā Iebildumu nodaļa, uzskatīja, ka starp etiķiem un vīniem pastāvot nenozīmīga līdzība. Turklāt tā uzskatīja, ka ekskluzīvām tirdzniecības licencēm, pārstāvniecībām, mazumtirdzniecībai un vairumtirdzniecībai, importam un eksportam, ja viss minētais saistīts ar etiķiem, tāpat esot nenozīmīga līdzība ar vīniem tādu iemeslu dēļ, kurus Iebildumu nodaļa norādīja savā lēmumā un kurus prasītājs Apelāciju padomē nav apstrīdējis.
Attiecībā uz apzīmējumu salīdzinājumu Apelāciju padome, ņemot vērā tikai agrāko Kopienas kolektīvo preču zīmi Nr. 226118, jo ar šo preču zīmi apzīmē tādas pašas preces un tai ir tāds pats dominējošais elements “rioja” kā agrākajai starptautiskajai preču zīmei Nr. 655291, apstiprināja Iebildumu nodaļas vērtējumu, saskaņā ar kuru, aplūkojot no vizuālā, fonētiskā un konceptuālā viedokļa, konfliktējošajām preču zīmēm esot augsta līdzības pakāpe.
Apelāciju padome uzskatīja, ka nelielo līdzības pakāpi starp apzīmētajām precēm un pakalpojumiem kompensējot augstā līdzības pakāpe starp konfliktējošajām preču zīmēm, no kā izrietot, ka Eiropas patērētājs varētu viegli noticēt, ka etiķi un attiecīgie pakalpojumi, kas tiek piedāvāti ar preču zīmi “RIOJAVINA”, nāk no tiem pašiem uzņēmumiem — vīna pagrabu īpašniekiem, kuri ražo ar agrāko preču zīmi Nr. 226118 tirgojamos vīnus, — un šis risks esot nozīmīgs it īpaši tāpēc, ka Riohas vīniem esot reputācija.
Apelāciju padome norādīja, ka ar apstākli, ka prasītāja īpašumā esot agrāka Spānijas preču zīme “RIOJAVINA”, ar kuru apzīmē etiķus un kura ir identiska reģistrācijai pieteiktajai Kopienas preču zīmei,
CRD
agrākajai preču zīmei Nr. 226118 netiekot atņemta tās kā agrākas preču zīmes attiecībā pret reģistrācijai pieteikto Kopienas preču zīmi kvalifikācija un tiesiskā iedarbība, nedz arī
CRD
tiekot atņemta iespēja izvirzīt šo agrāko preču zīmi, lai pamatotu iebildumus.
Apgalvotais fakts, ka prasītāja Spānijas preču zīme “RIOJAVINA” esot pastāvējusi līdzās
CRD
agrākajai preču zīmei Nr. 226118, nenozīmējot, ka Spānijā nav notikusi sajaukšana, un it īpaši neparādot, ka sajaukšanas iespēja nevar būt citās Eiropas Savienības dalībvalstīs.
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu, pieļaujot pieteiktās preču zīmes reģistrāciju 29., 30. un 35. klasē;
—
piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB un
CRD
prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
prasību noraidīt;
—
piespriest prasītājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Prasītājs izvirza tikai vienu pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
Vispirms ir jāteic, ka, ņemot vērā faktu, ka ITSB iebildumus ir apmierinājis tikai daļēji, un procesuālās ekonomijas nolūkā veikto Apelāciju padomes vērtējuma ierobežošanu ar reģistrācijai pieteiktās preču zīmes salīdzinājumu tikai ar agrāko preču zīmi Nr. 226118, šī prasība attiecas vienīgi uz sajaukšanas iespējas esamību starp, no vienas puses, vārdisko preču zīmi “RIOJAVINA”, kuras reģistrācija ir pieteikta attiecībā uz 30. klasē ietilpstošajiem “etiķiem” un 35. klasē ietilpstošajām “ekskluzīvām tirdzniecības licencēm, pārstāvniecībām, mazumtirdzniecību un vairumtirdzniecību, importu un eksportu, visu minēto saistībā ar etiķiem”, un, no otras puses,
CRD
agrāko preču zīmi Nr. 226118, kas ir reģistrēta attiecībā uz 33. klasē ietilpstošajiem vīniem.
Agrākā preču zīme Nr. 226118 ir kolektīva preču zīme Regulas Nr. 40/94 64. panta (tagad — Regulas Nr. 207/2009 66. pants) izpratnē. Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punktam, skatot to kopā ar šīs regulas 64. panta 3. punktu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 66. panta 3. punkts), šī preču zīme kā ikviena Kopienas preču zīme tiek aizsargāta pret jebkādu apdraudējumu, kas izriet no Kopienas preču zīmes reģistrācijas, kura rada sajaukšanas iespēju.
Tomēr prasītājs norāda, ka šajā lietā nevarot būt jautājums par sajaukšanas iespēju. Pirmkārt, tā kā
CRD
esot administratīva vienība un, precīzāk, dekoncentrēta Spānijas Apkārtējās vides, lauku apvidu un jūras resursu ministrijas iestāde, kuras uzdevums esot sargāt Riohas vīnu kvalitāti, nevis Riohas vīnu ražotāju, tā neesot uzņēmums, ar ko prasītājs varētu mēģināt konkurēt. Otrkārt, esot grūti iedomāties, ka patērētājs varētu domāt, ka prasītāja preces nāk no šādas administratīvās iestādes.
Attiecībā uz pirmo norādi ir jāteic, ka, ja prasītājs uzskata, ka agrāko preču zīmi tās īpašnieks vai, ņemot vērā tās kā kolektīvas preču zīmes dabu, personas, kas ir tiesīgas to izmantot (skat. Regulas Nr. 40/94 65. panta 2. punktu un 68. pantu (tagad attiecīgi — Regulas Nr. 207/2009 67. panta 2. punkts un 70. pants)), nebija faktiski izmantojuši, tam atbilstoši Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. punktam (tagad — Regulas Nr. 207/2009 42. panta 2. punkts) bija jāiesniedz lūgums pierādīt šīs preču zīmes faktisku izmantošanu. Tā kā šāds lūgums netika iesniegts, prasītājs nevar apstrīdēt, ka agrāko preču zīmi Nr. 226118 var izmantot, lai apzīmētu preces, attiecībā uz kurām tā tikusi reģistrēta, tas ir, vīnus.
Attiecībā uz otro norādi ir jāatgādina, ka iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi nāk no viena uzņēmuma vai attiecīgā gadījumā no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem, rada sajaukšanas iespēju (skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 9. jūlija spriedumu lietā T-162/01
Laboratorios RTB
/ITSB —
Giorgio Beverly Hills
(“GIORGIO BEVERLY HILLS”),
Recueil
, II-2821. lpp., 30. punkts un tajā minētā judikatūra).
No tā izriet, ka saistībā ar jautājumu, vai starp konfliktējošām preču zīmēm ir sajaukšanas iespēja, precīzai komerciālai izcelsmei, ko konkrētā sabiedrības daļa piešķirs precēm vai pakalpojumiem, uz ko attiecas katra no abām preču zīmēm, nav lielas nozīmes. Nozīme ir jautājumam, vai abos gadījumos konkrētā sabiedrības daļa šo komerciālo izcelsmi var uztvert kā vienu un to pašu.
Šajā lietā konkrētajai sabiedrības daļai, ko veido gan vispārēja sabiedrība kopumā, gan arī specializēta Savienības sabiedrība, agrākā preču zīme Nr. 226118 ir vīnu, uz kuriem tā ir izvietota, komerciālās izcelsmes norāde. Lai kāda arī būtu šo preču precīzā komerciālā izcelsme, tas ir, nepastāvot vajadzībai noteikt, vai šī sabiedrība uzskatīs, ka vīns, ko apzīmē ar agrāko preču zīmi, nāk no
CRD
vai no cita uzņēmuma, nevar
a apriori
izslēgt, ka gadījumā, ja starp konfliktējošām preču zīmēm un starp ar tām apzīmētajām precēm un pakalpojumiem pastāv identiskums vai līdzība, tad precēm un pakalpojumiem, ko apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, šī pati sabiedrība piešķirs šo pašu komerciālo izcelsmi, kas līdzinātos sajaukšanas iespējas esamībai.
No minētā izriet, ka pretēji tam, ko norāda prasītājs, apstāklis, ka
CRD
neveic Riohas vīnu ražotāja darbību, pats par sevi nekādi nenozīmē, ka sajaukšanas iespējas jautājums nevarētu rasties.
Tādējādi ir jāpārbauda, vai, kā uzskata prasītājs, Apelāciju padome kļūdaini apstiprināja Iebildumu nodaļas vērtējumu par sajaukšanas iespējas esamību šajā lietā.
Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā ir noteikts, ka, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai tajā teritorijā, kurā ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja. Sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja ir iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi ir no viena uzņēmuma vai attiecīgā gadījumā no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem. No šīs pašas judikatūras izriet, ka sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa uztver attiecīgos apzīmējumus un preces vai pakalpojumus, un ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus, īpaši savstarpējo saistību starp apzīmējumu līdzību un apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzību (skat. iepriekš 25. punktā minēto spriedumu lietā “GIORGIO BEVERLY HILLS”, 30.–33. punkts un tajos minētā judikatūra).
Atbilstoši judikatūrai, vērtējot sajaukšanas iespēju visaptveroši, ir jāņem vērā attiecīgās preču kategorijas samērā informēts, uzmanīgs un apdomīgs vidusmēra patērētājs. Tāpat ir jāņem vērā fakts, ka vidusmēra patērētāja uzmanības līmenis var mainīties atkarībā no attiecīgo preču vai pakalpojumu kategorijas (skat. Pirmās instances tiesas 2007. gada 13. februāra spriedumu lietā
T-256/04
Mundipharma
/ITSB —
Altana Pharma
(“RESPICUR”), Krājums, II-449. lpp.
, 42. punkts un tajā minētā judikatūra).
Ņemot vērā attiecīgo preču un pakalpojumu dabu, konkrētā sabiedrības daļa, kā jau ir ticis norādīts šī sprieduma 27. punktā, ir gan sabiedrība kopumā, gan arī specializēta Savienības sabiedrība.
Saistībā, pirmkārt, ar preču salīdzinājumu, ir uzskatāms, ka Apelāciju padome pamatoti secināja, ka starp etiķi un vīnu ir nenozīmīga līdzības pakāpe.
Lai gan, pretēji vīnam, etiķis nav dzēriens, tomēr abas šīs preces var izmantot pārtikas produktu pagatavošanā. Turklāt etiķis vispārīgi ir vīna etiķa fermentācijas produkts.
Šajā sakarā saistībā ar prasītāja argumentu, ka etiķi varot ražot no citiem ūdens un alkohola šķīdumiem, ne tikai no vīna un tādā veidā iegūt dažādus etiķa veidus (sidra, augļu, alkohola, graudaugu, iesala, medus, sūkalu etiķi), ir jāteic, kā ir konstatējusi Apelāciju padome un kas nav ticis apstrīdēts Vispārējā tiesā, ka šis arguments nekādi neatspēko faktu, ka visbiežāk ražotais un patērētais etiķis ir vīna etiķis. Turklāt prasītājs ir tieši paudis savu nodomu ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi tirgot vīna etiķi.
Saistībā ar prasītāja veiktajām atsaucēm uz Riohas vīniem piemērojamiem izstrādāšanas (izmantoto vīnogu šķirņu izvēle) un nostāvēšanās (glabāšana ozola mucās un minimālais nostāvēšanās termiņš) noteikumiem ir jāatgādina, ka šīm atsaucēm, kas, iespējams, ir noderīgas, lai atšķirtu Riohas vīnus no citiem vīniem, šajā lietā vienīgajā izskatāmajā jautājumā, tas ir, vai etiķis un vīns ir līdzīgas preces, nav nekādas nozīmes.
Kas attiecas uz atsauci uz Pirmās instances tiesas 2007. gada 15. februāra spriedumu lietā T-501/04
Bodegas Franco-Españolas
/ITSB —
Companhia Geral da Agricultura das Vinhas do Alto Douro
(“ROYAL”) (Krājumā nav publicēts), šis spriedums ir pieņemts lietā, kas ir pilnībā atšķirīga no šī izskatāmā gadījuma, un Apelāciju padomes vērtējuma pamatotība ar to netiek apstrīdēta.
Tas, ka šajā lietā, kura attiecas uz apgalvoto sajaukšanas iespēju starp attiecībā uz Riohas vīniem reģistrācijai pieteikto preču zīmi “ROYAL” un Porto [
Porto
] vīniem reģistrēto agrāko preču zīmi “ROYAL FEITORIA”, Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka, lai gan ir to kā alkoholisko dzērienu kopējā daba, to pazīstamo un vidusmēra patērētājam labi zināmo atšķirību (pirmie tiek dzerti maltītes laikā, kamēr otros dzer kā aperitīvus vai digestīvus) dēļ Riohas un Porto vīni ir tikai nenozīmīgi līdzīgi, nekādā ziņā nenozīmē, ka ITSB šajā lietā attiecībā uz etiķi un vīnu būtu kļūdaini atzīmējis norādes, kas liecina par šo pēdējo minēto preču — lai gan arī tikai nenozīmīgo — līdzību.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka ar prasītāja norādītajiem argumentiem netiek apšaubīta Apelāciju padomes vērtējuma pamatotība par nenozīmīgas līdzības pakāpes esamību starp etiķi un vīnu.
Attiecībā uz preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādītajiem pakalpojumiem, saistībā ar kuriem iebildumi tikuši apmierināti, tas ir, “ekskluzīvām tirdzniecības licencēm, pārstāvniecībām, mazumtirdzniecību un vairumtirdzniecību, importu un eksportu, viss minētais saistībā ar etiķiem”, kas ietilpst 35. klasē, Apelāciju padome ir apstiprinājusi Iebildumu nodaļas veiktos konstatējumus, atbilstoši kuriem minētajiem pakalpojumiem arī esot nenozīmīga līdzības pakāpe ar vīnu, kas pamatojas būtībā uz to, ka uzņēmumu veiktai tirdzniecības darbībai etiķu un vīnu nozarēs esot papildinošs un pakārtots raksturs.
Atbilstoši ITSB nostājai ir jākonstatē, ka prasītājs nav norādījis nevienu argumentu, ar ko tiktu kritizēts šis Apelāciju padomes attiecībā uz pakalpojumiem veiktais vērtējums, jo prasītājs ir aprobežojies tikai ar Apelāciju padomes vērtējuma attiecībā uz precēm (etiķis un vīns) apstrīdēšanu.
Vispārējā tiesa papildus norāda, ka, ņemot vērā ciešo saikni, kas ikvienu preci saista ar tās tirdzniecību, Apelāciju padome, pareizi konstatēdama nenozīmīgo līdzību starp etiķi un vīnu, ir pamatoti secinājusi par tādas pašas intensitātes līdzību arī starp, no vienas puses, tirdzniecības pakalpojumiem, kas ir tieši raksturoti kā tādi, kuriem ir “saistība ar etiķiem”, tas ir, “ekskluzīvām tirdzniecības licencēm, pārstāvniecībām, mazumtirdzniecību un vairumtirdzniecību, importu un eksportu, viss minētais saistībā ar etiķiem”, kas ietilpst 35. klasē, un, no otras puses, vīnu.
Ir jāsecina, ka prasītājs nav pierādījis, ka Apelāciju padome būtu kļūdaini konstatējusi, ka preču zīmes reģistrācijas pieteikumā iekļautās preces un pakalpojumi, attiecībā uz kuriem iebildumi tikuši apmierināti, ir vismaz nelielā mērā līdzīgi precēm, un kurām attiecas agrākā preču zīme.
Otrkārt, runājot par apzīmējumu salīdzinājumu, ir jāatgādina, ka attiecībā uz konkrēto preču zīmju vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo preču zīmju radīto kopējo iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirīgos un dominējošos elementus. Preču zīmju uztverei, kas ir attiecīgo preču vai pakalpojumu vidusmēra patērētājam, minētās sajaukšanas iespējas visaptverošajā vērtējumā ir noteicoša loma. Šajā sakarā vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kā vienu veselumu un neanalizē tās dažādās sastāvdaļas (skat. Tiesas 1997. gada 12. jūnija spriedumu lietā
C-334/05 P ITSB/
Shaker
,
Recueil
, I-4529. lpp.
, 35. punkts un tajā minētā judikatūra).
Izvērtējot divu preču zīmju līdzību, nevar ņemt vērā vienīgi vienu kombinētas preču zīmes elementu un salīdzināt to ar otru preču zīmi. Gluži pretēji, salīdzināšana jāveic, attiecīgās preču zīmes izvērtēšanā katru no tām aplūkojot pilnībā, kas nenoliedz, ka kopējā iespaidā, ko konkrētas sabiedrības daļas atmiņā rada kombinēta preču zīme, noteiktos apstākļos dominējošais ir viens vai vairāki tās elementi (skat. iepriekš 45. punktā minēto spriedumu lietā ITSB/
Shaker
, 41. punkts un tajā minētā judikatūra). Tikai tad, ja visi pārējie preču zīmes elementi ir nenozīmīgi, līdzības izvērtējumu var veikt, pamatojoties vienīgi uz dominējošo elementu (iepriekš minētais spriedums lietā ITSB/
Shaker
, 42. punkts, un 2007. gada 20. septembra spriedums lietā C-193/06 P
Nestlé
/ITSB, 42. punkts). Tā tas it īpaši ir gadījumā, ja šis elements viens pats var dominēt šīs preču zīmes radītajā attēlā, kas paliek konkrētās sabiedrības daļas atmiņā, kā rezultātā šīs preču zīmes radītajā kopējā iespaidā visi pārējie tās elementi ir nenozīmīgi (iepriekš minētais spriedums lietā
Nestlé
/ITSB, 43. punkts).
Apstrīdētajā lēmumā Apelāciju padome procesuālās ekonomijas dēļ ir aprobežojusies ar reģistrācijai pieteiktās preču zīmes salīdzināšanu ar agrāko Kopienas preču zīmi Nr. 226118. Šī salīdzinājuma ietvaros tā ir pārņēmusi Iebildumu nodaļas vērtējumu, ka, aplūkojot no vizuālā, fonētiskā un konceptuālā aspekta, šīm preču zīmēm ir augsta līdzības pakāpe.
Šajā sakarā Vispārējā tiesa uzskata, ka Apelāciju padome ir pamatoti secinājusi, ka abām konfliktējošajām preču zīmēm kopējais vārdiskais elements “rioja” ir katras no šīm preču zīmēm dominējošais elements. Konkrētās sabiedrības daļas uzmanību šis elements piesaista gan ar savu izvietojumu šajās preču zīmēs (reģistrācijai pieteiktās preču zīmes sākumā un agrākās preču zīmes centrā), gan arī ar tam piemītošo reputāciju, kura — par ko lietas dalībnieki ir vienisprātis — šim elementam saistībā ar Riohas vīniem ir lielākajā Savienības daļā.
Attiecībā uz vizuālo līdzību ir jāteic, būtībā atbilstoši Apelāciju padomes teiktajam, ka vārdiskā elementa “rioja” — elementa, kurš reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ir norādīts sākumā un agrākajā Kopienas preču zīmē Nr. 226118 ir slīpi un lieliem burtiem norādīts šīs preču zīmes centrā, — esamība abās konfliktējošajās preču zīmēs nodrošina ja ne augstu, tad vismaz nozīmīgu vizuālo līdzību, kas ir piemērojams, neraugoties uz citu, mazāk svarīgu konfliktējošās preču zīmes nošķirošu elementu esamību, tas ir, reģistrācijai pieteiktās preču zīmes beigās norādītais vārdiskais elements “vina” un dažādie vārdiskie un grafiskie elementi, kas agrākajā preču zīmē Nr. 226118 apņem centrālo elementu “rioja”.
Attiecībā uz dažādām lietas dalībnieku veiktajām atsaucēm uz konfliktējošo preču zīmju izvietošanas uz attiecīgajām precēm zināmu konkrētu kārtību — prasītājam, no vienas puses, atsaucoties uz agrākās preču zīmes izvietošanu lielāka izmēra etiķetēs vai pudeļu aizmugurē, un
CRD
, no otras puses, balstoties uz grafisko tēlu, kuru prasītājs konkrēti izmanto reģistrācijai pieteiktās vārdiskās preču zīmes drukāšanai, — novērtējot konfliktējošo preču zīmju vizuālo līdzību, šīm dažādajām atsaucēm nav nozīmes, jo vērtējums tiek veikts, pamatojoties uz apzīmējumiem, kādi tie ir reģistrēti vai pieteikti reģistrācijai ITSB.
Saistībā ar fonētisko līdzību ir jāteic, būtībā atbilstoši Apelāciju padomes teiktajam, ka kopējā vārdiskā elementa “rioja” dēļ konfliktējošajām preču zīmēm ir augsta fonētiskās līdzības pakāpe. Reģistrācijai pieteiktās preču zīmes elements “vina”, kas ir izvietots preču zīmes beigās un šī iemesla dēļ fonētiski ir mazāk nozīmīgs, šo fonētisko līdzību nevar būtiski vājināt. Kas attiecas uz četriem agrākās preču zīmes četrās malās izvietotajiem elementiem “consejo”, “regulador”, “denominacion origen” un “calificada”, divi no kuriem ir izvietoti vertikāli un, tātad, ir grūti lasāmi, šiem elementiem šajā preču zīmē ir acīmredzami pakārtota nozīme.
Runājot par konceptuālo līdzību, ir jāapstiprina Apelāciju padomes vērtējums par būtībā augstas konceptuālās līdzības pakāpes esamību. Reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē iekļautais vārds “riojavina”, tāpat kā agrākajā preču zīmē norādītais vārds “rioja”, kuru konceptuāli pastiprina vīnogu ķekara un vīnogu lapas attēls, konkrētajai sabiedrības daļai tieši norāda uz vīnkopības precēm un konkrētāk uz Riohas vīnu.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Apelāciju padome ir pamatoti secinājusi, ka konfliktējošajām preču zīmēm ir augsta līdzības pakāpe.
Treškārt, attiecībā uz sajaukšanas iespējas visaptverošo vērtējumu ir jāatgādina, ka šis vērtējums nozīmē noteiktu savstarpējo saistību starp vērā ņemamajiem faktoriem, it īpaši preču zīmju līdzību un ar tām aptverto preču vai pakalpojumu līdzību. Tādējādi aptverto preču vai pakalpojumu nenozīmīgo līdzību var kompensēt augsta preču zīmju līdzības pakāpe un otrādi (Tiesas 1998. gada 29. septembra spriedums lietā
C-39/97
Canon
,
Recueil
, I-5507. lpp.
, 17. punkts; Pirmās instances tiesas 2006. gada 14. decembra spriedums apvienotajās lietās
T-81/03, T-82/03 un T-103/03
Mast-Jägermeister
/ITSB —
Licorera Zacapaneca
(“VENADO” ar rāmi u.c.), Krājums, II-5409. lpp.
, 74. punkts).
Šajā lietā Vispārējā tiesa atbilstoši Apelāciju padomes viedoklim uzskata, ka aptverto preču vai pakalpojumu nenozīmīgo līdzību kompensē augsta konfliktējošo preču zīmju līdzības pakāpe, no kā izriet, ka konkrētai sabiedrības daļai pastāv iespēja uzskatīt, ka ar preču zīmi “RIOJAVINA” piedāvātajam etiķim un tā tirdzniecības pakalpojumiem ir tā pati komerciālā izcelsme, kas ar agrāko Kopienas preču zīmi Nr. 226118 tirgojamiem vīniem.
Attiecībā uz apstākli, ka prasītājam piederot Spānijas preču zīme “RIOJAVINA” un viņš ar šo preču zīmi jau vairāk nekā 50 gadus Spānijā tirgojot etiķus, ir jāteic, ka šis apstāklis, ja pieņem, ka tas ir patiess, nekādi nepierāda, ka Spānijas patērētāju apziņā nav ar šo preču zīmi tirgojamā etiķa komerciālās izcelsmes sajaukšanas iespējas. Turklāt un katrā ziņā sabiedrība, attiecībā uz kuru tiek veikta sajaukšanas iespējas pārbaude, ir nevis Spānijas sabiedrība, bet gan plašāk Savienības sabiedrība.
Attiecībā uz argumentu, ka
CRD
nevarot mēģināt monopolizēt vārda “rioja” lietošanu tādā nozarē, proti, etiķa nozarē, kurā tā nevarot veikt nekādu darbību, ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 12. panta b) punktu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 12. panta b) punkts) “Kopienas preču zīme tās īpašniekam nedod tiesības aizliegt trešai personai darījumos izmantot [..] norādes attiecībā uz preču [..] ģeogrāfisko izcelsmi [..] ar nosacījumu, ka šī trešā persona minēto rūpnieciskos vai komercdarījumos izmanto godīgi”.
Līdzīgi, Regulas Nr. 40/94 64. panta 2. punktā (tagad — Regulas Nr. 207/2009 66. panta 2. punkts), kurā ir noteikts, ka, “atkāpjoties no 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta, Kopienas kolektīvās preču zīmes 1. punkta nozīmē var būt apzīmējumi vai norādes, kas tirdzniecībā var kalpot kā norādes par preču vai pakalpojumu ģeogrāfisko izcelsmi”, ir paredzēts, ka “kopīga preču zīme nedod tiesības tās īpašniekam aizliegt trešajām personām šos apzīmējumus vai norādes izmantot tirdznieciskos darījumos, ar nosacījumu, ka trešās personas rūpnieciskos vai komercdarījumos tās izmanto godīgi”, un ka “šo preču zīmi jo īpaši nevar izmantot pret trešo personu, kam ir tiesības izmantot ģeogrāfisku nosaukumu”.
Tomēr pretēji tam, ko, šķiet, uzskata prasītājs,
CRD
ierosinātais iebildumu process nekādi nav vērsts uz to, lai, pārkāpjot minētās normas, monopolizētu vārda “rioja” lietošanu attiecībā uz etiķi vai kādu citu preci.
Šis
CRD
ierosinātais process ir vērsts tikai uz to, lai, balstoties uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punktu, tai nodrošinātu no agrākās Kopienas preču zīmes Nr. 226118 izrietošo intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību pret ikvienu apdraudējumu, ko rada tādas Kopienas preču zīmes reģistrācija, kas rada sajaukšanas iespēju.
Kas attiecas uz apgalvoto apstākli, ka
CRD
neesot iebildusi pret citu Kopienas preču zīmju, kas ietver vārdu “rioja”, tostarp tādas preču zīmes, ar kuru apzīmē preces, kas ietilpst 30. klasē (etiķus), reģistrāciju, tad, izvērtējot vienīgo šajā lietā izskatāmo jautājumu, tas ir, vai, kā
CRD
pret prasītāja reģistrācijai pieteikto preču zīmi ierosinātā iebildumu procesa ietvaros ir norādījis ITSB, starp šo pieteikto preču zīmi un agrāko preču zīmi Nr. 226118 ir sajaukšanas iespēja, minētajam apstāklim nav nekādas nozīmes.
Tā kā pretēji tam, ko norāda prasītājs, ITSB, konstatējot, ka šajā lietā pastāv sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē, nav pieļāvis kļūdu, vienīgais prasītāja izvirzītais pamats attiecībā uz šīs tiesību normas pārkāpumu ir jānoraida.
Tādējādi nav vajadzības izskatīt prasītāja prasījumu “[pieļaut] pieteiktās preču zīmes reģistrāciju 29., 30. un 35. klasē”, un šī prasība pilnā apmērā ir jānoraida.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājam spriedums ir nelabvēlīgs, tam jāpiespriež atlīdzināt ITSB un
CRD
tiesāšanās izdevumus saskaņā ar to prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu

VISPĀRĒJĀ TIESA (piektā palāta)

nospriež:

1)
prasību noraidīt;

2)
Felikss Munjoss Arraisa atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Vilaras
Prek
Ciucă
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2010. gada 9. jūnijā.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — spāņu.