CELEX: 62009CJ0488
TIR konvencija
Bendrijos muitinės kodeksas
Gabenimas su TIR knygele
Garantuojanti asociacija
Neteisėtas iškrovimas
Pažeidimo vietos nustatymas
Importo muitų išieškojimas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su įvairių Sąjungos muitinės teisės aktų nuostatų ir 1975 m. lapkričio 14 d.
Ženevoje pasirašytos Muitinės konvencijos dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis (toliau – TIR konvencija),
Europos Ekonominės Bendrijos vardu patvirtintos 1978 m. liepos 25 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2112/78 (OL L 252, p. 1;
2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 1 t., p. 208), nuostatų išaiškinimu.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą tarp
Asociación de Transporte Internacional por Carretera
(toliau – ASTIC) ir
Administración General del Estado
(Valstybės centrinės valdžios administracija) dėl skolos muitinei, atsiradusios neteisėtai iškrovus cigarečių krovinį Ispanijoje,
išieškojimo.

Teisinis pagrindas

TIR konvencija
TIR konvencijoje, be kita ko, numatyta, kad už krovinius, vežamus pagal TIR procedūrą, nereikalaujama mokėti importo ar eksporto
muitų ir mokesčių arba pateikti užstato tarpinėse muitinės įstaigose.
TIR konvencijos 11 straipsnis suformuluotas taip:
„1.      Jeigu TIR knygelė nebuvo įforminta arba buvo įforminta su išlygomis, kompetentingos institucijos neturi teisės reikalauti,
kad garantuojanti asociacija sumokėtų 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse minimas sumas, jeigu per metus nuo TIR knygelės priėmimo
šioje muitinėje dienos jos raštu nepranešė garantuojančiai asociacijai, kad TIR knygelė nebuvo įforminta arba buvo įforminta
su išlygomis. Ši nuostata taikoma ir tada, kai įforminimo patvirtinimas buvo gautas netinkamu arba apgaulės būdu, tokiu atveju
nustatant dvejų metų terminą.
2.      Reikalavimas sumokėti 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas sumas garantuojančiai asociacijai gali būti pateikiamas ne anksčiau
kaip po trijų mėnesių nuo tos dienos, kai šiai asociacijai pranešama, kad TIR knygelė nebuvo įforminta, buvo įforminta su
išlygomis arba kad įforminimo patvirtinimas buvo gautas netinkamu ar apgaulės būdu, ir ne vėliau kaip per dvejus metus nuo
tos dienos. Tačiau tais atvejais, kurie per pirmiau minėtą dvejų metų laikotarpį tampa teisminio nagrinėjimo objektais, visi
mokėjimo reikalavimai pateikiami per vienerius metus nuo tos dienos, nuo kurios pradedami vykdyti teismo sprendimai.
3.      Reikalaujamą sumą garantuojančios asociacijos privalo sumokėti per tris mėnesius nuo tos dienos, kai buvo gautas reikalavimas
dėl apmokėjimo. Sumokėtos sumos asociacijai grąžinamos, jei per dvejus metus nuo tos dienos, kai buvo pateiktas reikalavimas,
pateikiami muitinei priimtini įrodymai, kad atitinkama transporto operacija buvo atlikta be pažeidimų.“
TIR konvencijos 37 straipsnyje nurodoma:
„Jeigu neįmanoma nustatyti, kieno teritorijoje padarytas pažeidimas, laikoma, kad pažeidimas padarytas Susitariančiosios Šalies,
kurioje jis buvo aptiktas, teritorijoje.“

Sąjungos teisė
Pagal 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1; 2004 m.
specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307, toliau – Muitinės kodeksas), 203 straipsnį importo skola muitinei atsiranda
„neteisėtai paimant iš muitinės priežiūros importo muitais apmokestinamas prekes“ ir prekių paėmimo iš muitinės priežiūros
momentu.
Muitinės kodekso 215 straipsnyje nurodyta:
„1. Skola muitinei atsiranda toje vietoje, kurioje įvykdomi jos atsiradimą lemiantys veiksmai.
2.      Jeigu 1 dalyje nurodytos vietos nustatyti negalima, skola muitinei laikoma atsiradusia toje vietoje, kur muitinė prekes pripažino
esant tokioje padėtyje, kuriai susidarius atsiranda skola muitinei.
3.      Jeigu prekėms įforminta muitinės procedūra nėra baigta, skola muitinei laikoma atsiradusia toje vietoje, kur:
–        šioms prekėms buvo įforminta atitinkama procedūra
arba
–        šios prekės buvo įvežtos į Bendriją taikant atitinkamą procedūrą.
4.      Jeigu pagal muitinės turimą informaciją įmanoma nustatyti, kad skola muitinei jau buvo atsiradusi anksčiau, prekėms esant
kitoje vietoje, skola muitinei laikoma atsiradusia toje įmanomoje nustatyti vietoje, kur prekės buvo anksčiausiai, kai jau
galima laikyti, kad skola muitinei yra atsiradusi.“
Muitinės kodekso 221 straipsnyje įtvirtinta:
„1.      Įtraukus muito sumą į apskaitą, apie ją taikant atitinkamas procedūras turi būti pranešama skolininkui.
<...>
3.      Pranešimas skolininkui nebegali būti pateikiamas pasibaigus trejų metų laikotarpiui nuo skolos muitinei atsiradimo dienos.
Tačiau, jeigu priežastis, dėl kurios muitinė negalėjo apskaičiuoti tikslios teisiškai privalomos sumokėti pinigų sumos, buvo
veiksmas, dėl kurio galėjo būti iškelta baudžiamoji byla, toks pranešimas gali būti pateikiamas ir pasibaigus nurodytajam
trejų metų laikotarpiui, jeigu jį pateikti leidžia galiojančios nuostatos.“
Pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas
(OL L 253, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3, toliau – Įgyvendinimo reglamentas), 451 straipsnį,
kai prekės gabenamos taikant tarptautinio prekių gabenimo su TIR knygelėmis procedūrą, Europos Sąjungos muitų teritorija laikoma
viena teritorija.
Pagal Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnį:
„1.      Šis straipsnis taikomas nepažeidžiant specialiųjų TIR ir ATA konvencijų nuostatų, susijusių su garantuojančiųjų asociacijų
prievolėmis, atsirandančiomis TIR arba ATA knygelių naudojimo atvejais.
2.      Jeigu nustatoma, kad tam tikroje valstybėje narėje buvo padarytas transporto operacijos, kuri buvo atliekama su TIR knygele,
tranzito operacijos, kuri buvo atliekama su ATA knygele, arba su kuria nors iš šių operacijų susijęs pažeidimas arba nusižengimas,
ta valstybė narė išieško mokėtinus muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis,
be to, tai nekliudo iškelti baudžiamąsias bylas.
3.      Jeigu neįmanoma nustatyti teritorijos, kurioje buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, laikoma, kad toks pažeidimas arba
nusižengimas buvo padarytas toje valstybėje narėje, kurioje jis buvo išaiškintas, išskyrus atvejus, kai per 455 straipsnio
1 dalyje nustatytą laiką pateikiami muitinei priimtini įrodymai, pagal kuriuos įmanoma pripažinti, kad operacija buvo atlikta
be pažeidimų arba nustatyti faktinę pažeidimo arba nusižengimo padarymo vietą.
Jeigu tokie įrodymai nepateikiami ir todėl laikoma, kad minėtas pažeidimas arba nusižengimas padarytas toje valstybėje narėje,
kurioje jis buvo išaiškintas, muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus, susijusius su atitinkamomis prekėmis, išieško ta valstybė
narė, vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis.
Jeigu valstybė narė, kurioje faktiškai buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, nustatoma vėliau, toje valstybėje narėje
už prekes mokėtinus muitus ir kitus privalomuosius mokėjimus (išskyrus tuos, kurie vadovaujantis šios straipsnio dalies antrąja
pastraipa buvo išieškoti kaip Bendrijos nuosavi ištekliai) jai grąžina juos išieškojusi valstybė narė. Šiuo atveju bet kuri
permoka grąžinama privalomuosius mokėjimus sumokėjusiam asmeniui.
Jeigu muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų, kuriuos išieškojo ir grąžino kita valstybė narė, suma yra mažesnė už valstybėje
narėje, kurioje faktiškai buvo padarytas pažeidimas arba nusižengimas, mokėtiną muitų ir kitų privalomųjų mokėjimų sumą, pastaroji
valstybė narė išieško šių sumų skirtumą vadovaudamasi Bendrijos arba nacionalinėmis nuostatomis.
Valstybių narių muitinės administracijos imasi būtinų priemonių išaiškinti kiekvieną pažeidimą arba nusižengimą bei taikyti
veiksmingas baudas.“
Įgyvendinimo reglamento 455 straipsnis suformuluotas taip:
„1.      Jeigu nustatoma, kad buvo padarytas transporto operacijos, kuri buvo atliekama su TIR knygele, tranzito operacijos, kuri buvo
atliekama su ATA knygele, arba su kuria nors iš šių operacijų susijęs pažeidimas arba nusižengimas, muitinė, priklausomai
nuo konkretaus atvejo, per laiką, nustatytą TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalyje arba ATA konvencijos 6 straipsnio 4 dalyje,
informuoja apie tai TIR knygelės arba ATA knygelės turėtoją.
2.      Įrodymai, kad operacija, vykdyta gabenant prekes su TIR knygele arba ATA knygele, buvo atlikta be pažeidimų, kaip apibrėžta
454 straipsnio 3 dalies pirmojoje pastraipoje, turi būti pateikti, priklausomai nuo konkretaus atvejo, per laiką, nustatytą
TIR konvencijos 11 straipsnio 2 dalyje arba ATA konvencijos 7 straipsnio 1 ir 2 dalyse.
<...>“
Įgyvendinimo reglamento 457 straipsnyje nurodyta:
„Taikant TIR konvencijos 8 straipsnio 4 dalį, kai prekių siunta įvežama į Bendrijos muitų teritoriją arba pradedama gabenti
iš išvykimo muitinės įstaigos, esančios Bendrijos muitų teritorijoje, garantuojančioji asociacija tampa atsakinga kiekvienos
valstybės narės, į kurios teritoriją įvežama su TIR knygele gabenama prekių siunta, muitinei ir yra atsakinga iki tol, kol
prekių siunta atgabenama į vietą, per kurią ji išvežama iš Bendrijos muitų teritorijos, arba į toje teritorijoje esančią paskirties
muitinės įstaigą.“

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
ASTIC yra Ispanijos gabenimų su TIR knygele sistemos (toliau – TIR gabenimai) garantuojančioji asociacija. 1994 m. vasario
18 d. garantija ši asociacija prisiėmė atsakomybę už įsipareigojimus iki 200 000 USD.

Bundesverband Güterkraftverkehr Logistik und Entorgung eV
(toliau – BGL) yra Vokietijos TIR gabenimų garantuojančioji asociacija.
1994 m. kovo 18 d. Lindau muitinė (Vokietija) įformino TIR knygelę 10099706 iš Šveicarijos į Porto (Portugalija) muitinę gabenamai
cigarečių siuntai. Nustačiusi, kad šios prekės nepateiktos paskirties muitinei, 1995 sausio 12 ir 17 d. Lindau muitinė pateikė
vežėjui ir TIR knygelės turėtojui pranešimą dėl apmokestinimo. 1995 m. sausio 17 d. ši muitinė informavo BGL, kad minėtos
TIR knygelės formalumai neužbaigti, ir 1996 m. vasario 26 d. pareikalavo jos sumokėti apskaičiuotus mokesčius.
Be to, 1995 m. sausio 17 d. ši muitinė informavo prokuratūrą apie konstatuotą pažeidimą, o ši šiuo pagrindu pradėjo tyrimą.
Dėl šio įvykio iškėlus bylą teisme 1998 m. kovo 17 d.
Landgericht Augsbourg
(Vokietija) priėmė apkaltinamąjį nuosprendį, kuriame konstatavo, kad prekės iškrautos Sevilijoje (Ispanija), ir pripažino
vežėją kaltu dėl kontrabandos bei dokumentų klastojimo. Remdamasi šiomis aplinkybėmis Vokietijos muitinė perdavė bylos medžiagą
Ispanijos muitinei, kad ji išieškotų skolą muitinei pagal Muitinės kodekso 215 straipsnį, skaitomą kartu su Įgyvendinimo reglamento
454 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa.
Ispanijos muitinė informavo vežėją, TIR knygelių turėtoją, ir ASTIC apie apgaule nesumokėtas sumas, o 1999 m. sausio 13 d.
informavo pastarąją, kaip Ispanijos TIR gabenimų garantuojančiąją asociaciją, apie padaryto pažeidimo aplinkybes bei nuslėptų
mokesčių sumas, t. y. 230 342 114 ESP (arba maždaug 1 384 384 EUR). 1999 m. kovo 22 d. ASTIC įteiktas pranešimas apie šios
skolos išieškojimą.
Atmetus administracine tvarka dėl šio pranešimo apie skolos išieškojimą ASTIC pateiktą skundą bei jos apeliaciją dėl sprendimo
atmesti šį skundą, ši asociacija pareiškė ieškinį
Audiencia Nacional
(Ispanija) administracinių bylų skyriui; šis nusprendė, kad ASTIC atsakomybė negali viršyti 200 000 USD, ir patenkino ieškinį
tik iš dalies.
Šį sprendimą ASTIC apskundė apeliacine tvarka kreipdamasi į
Tribunal Supremo
ir nurodydama, be kita ko, kad Ispanijos muitinė neturi teisės iš jos išieškoti nuslėptų mokesčių, nes suėjo naikinamasis
terminas, o Vokietijos muitinė nepareiškė jai ieškinio per dvejus metus nuo TIR knygelės įforminimo.
Pirma, šiam teismui kyla abejonių, kaip nustatyti, ar Ispanijos muitinė turi teisę pradėti naują nesumokėtų muitų išieškojimo
procedūrą, jeigu pažeidimo vieta, t. y. Ispanijos teritorija, buvo nustatyta pasibaigus Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnio
3 dalyje ir 455 straipsnyje nustatytam terminui, o Vokietijos muitinė yra nusiuntusi Vokietijos TIR gabenimų garantuojančiajai
asociacijai reikalavimą sumokėti nesumokėtus mokesčius.
Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar tokiomis aplinkybėmis, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje
byloje, tokia asociacija, kokia yra ASTC, gali remtis Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnio 3 dalimi ir 455 straipsniu, Muitinės
kodekso 221 straipsnio 3 dalimi arba TIR konvencijos 11 straipsnio 2 dalimi, prašydama taikyti muitinės ieškinio tokiai asociacijai
senatį.
Trečia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar Vokietijos muitinės Vokietijos TIR gabenimų garantuojančiajai
asociacijai išsiųstas pranešimas dėl apmokestinimo sustabdo terminų eigą ASTIC atžvilgiu, jeigu ši muitinė neatšaukė šiai
asociacijai išsiųsto pranešimo dėl apmokestinimo.
Šiomis aplinkybėmis
Tribunal Supremo
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.      Kai pažeidimo padarymo vieta nustatoma vėliau nei valstybė narė nustatė gabenimo pagal TIR procedūrą pažeidimą ir pateikė
jos teritorijoje veikiančiai garantuojančiajai asociacijai reikalavimą sumokėti pranešime dėl apmokestinimo nurodytą sumą,
ar tai, jog pažeidimo padarymo vietos valstybė narė pradeda naują procedūrą siekdama, kad atitinkamus mokesčius sumokėtų tiesioginiai
skolininkai ir, neperžengdama savo atsakomybės ribų, pažeidimo padarymo vietos garantuojančioji asociacija, nepažeidžia [Įgyvendinimo
reglamento] 454 straipsnio 3 dalies ir 455 straipsnio, jei pažeidimo padarymo vieta nustatyta pasibaigus Bendrijos teisės
aktuose nurodytam terminui?
Jei atsakymas į šį klausimą būtų teigiamas:
2.      Ar pažeidimo padarymo vietos valstybės narės garantuojančioji asociacija gali, vadovaudamasi [Įgyvendinimo reglamento] 454 straipsnio
3 dalimi ir 455 straipsniu arba [Muitinės kodekso] 221 straipsnio 3 dalimi, remtis pasibaigusiu teisės reikalauti sumokėti
garantijos neviršijančią sumą naikinamuoju terminu, jei per šį terminą jai nebuvo pranešta apie minėtas aplinkybes?
3.      Ar pažeidimą konstatavusios valstybės garantuojančiajai asociacijai šios valstybės muitinės pagal TIR konvencijos 11 straipsnio
2 dalį pateiktas mokestinis reikalavimas nutraukia termino pradėti procedūrą prieš pažeidimo padarymo vietos garantuojančiąją
asociaciją eigą?
4.      Ar TIR konvencijos 11 straipsnio 2 dalies paskutinis sakinys gali būti aiškinamas taip, kad jame numatytas terminas taikomas
pažeidimo padarymo vietos valstybei, net jei pažeidimą nustačiusi valstybė neatšaukė garantuojančiajai asociacijai pateikto
mokestinio reikalavimo, nors dėl nustatytų aplinkybių iškelta baudžiamoji byla?“

Dėl prejudicinių klausimų

Dėl pirmojo klausimo
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Įgyvendinimo reglamento 454 ir
455 straipsniai draudžia TIR gabenimo muitinės procedūros pažeidimo vietos valstybės narės muitinei pradėti naują muitų išieškojimo
procedūrą, nors pažeidimo vieta jau nustatyta teismo keliu po to, kai kitos valstybės narės kompetentingos institucijos konstatavo
šio TIR gabenimo muitinės procedūros pažeidimą.
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal Įgyvendinimo reglamento 451 straipsnį, kai prekės gabenamos taikant tarptautinio prekių
gabenimo su TIR knygelėmis procedūrą, Sąjungos muitų teritorija laikoma viena teritorija.
Be to, importo skola muitinei atsiranda, kai iš muitinės priežiūros neteisėtai paimamos importo muitais apmokestinamos prekės.
Kadangi skolų muitinei išieškojimo kompetencija paskirstyta tarp įvairių valstybių narių muitinių, Įgyvendinimo reglamento
454 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad kompetenciją išieškoti dėl pažeidimo arba nusižengimo atsiradusias skolas turi ta valstybė
narė, kurios teritorijoje šis pažeidimas arba nusižengimas buvo padarytas.
Tačiau TIR konvencijos 37 straipsnyje numatyta, kad jeigu neįmanoma nustatyti, kurios valstybės teritorijoje padarytas pažeidimas
ar nusižengimas, laikoma, jog pažeidimas ar nusižengimas padarytas tos valstybės, kurioje jis aptiktas, teritorijoje. Tačiau
ši prezumpcija nustoja galioti, jei vėliau nustatoma pirmosios valstybės kompetencija (šiuo klausimu žr. 2000 m. kovo 23 d.
Sprendimo
Met‑Trans ir Sagpol
, C‑310/98 ir C‑406/98, Rink. p. I‑1797, 37 punktą).
Toks mechanizamas atitinka idėją, kad, pirma, trečiųjų šalių, per kurias vykdoma operacija pagal išorinio Sąjungos tranzito
procedūrą, atžvilgiu valstybės narės sudaro vieną muitų teritoriją ir, antra, kompetenciją išieškoti muitus turinčios valstybės
narės nustatymas yra Sąjungos vidaus problema, todėl kompetenciją turinčios valstybės pasikeitimas neturi jokio poveikio faktinei
aplinkybei, kad skolos muitinei skolininkas turi sumokėti šiuos muitus (žr. minėto Sprendimo
Met‑Trans ir Sagpol
38 punktą).
Kalbant apie teisę pateikti pažeidimo arba nusižengimo faktinio atlikimo vietos įrodymus, reikia pažymėti, kad Įgyvendinimo
reglamento 454 ir 455 straipsniuose nenurodomi šiuos įrodymus privalantys pateikti asmenys (žr. 2003 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo
BGL
, C‑78/01, Rink. p. I‑9543, 50 punktą).
Dėl termino, per kurį šie įrodymai turi būti pateikti, reikia pažymėti, kad Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnio 3 dalies
pirmoje pastraipoje pateikta nuoroda į šio reglamento 455 straipsnio 2 dalį (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo
BGL
64–66 punktus).
Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad pagal kartu skaitomus Įgyvendinimo reglamento 454 ir 455 straipsnius faktinio pažeidimo
ar nusižengimo padarymo įrodymams pateikti garantuojančiajai asociacijai numatytas dvejų metų terminas, skaičiuojamas nuo
reikalavimo sumokėti dėl šio pažeidimo ar nusižengimo atsiradusią skolą muitinei jai išsiuntimo datos (šiuo klausimu žr. minėto
Sprendimo
BGL
73 punktą).
Šiuo atžvilgiu vis dėlto reikia pažymėti, kad TIR konvencijos 11 straipsnio 2 dalyje, į kurią nukreipia Įgyvendinimo reglamento
455 straipsnio 2 dalis ir į kurią dėl to reikia atsižvelgti aiškinant šią Įgyvendinimo reglamento nuostatą, įtvirtinta aiški
nuostata, leidžianti nukrypti nuo šio dvejų metų termino tais atvejais, kai informacija apie pažeidimą sudarančias aplinkybes
perduota teisingumą vykdančioms institucijoms. Darytina išvada, kad nuo šio termino gali būti nukrypta tais atvejais, kai
pažeidimo ar nusižengimo padarymo vieta nustatyta teisminiu keliu, tačiau su sąlyga, kad informacija apie šiuos faktus teisminėms
institucijoms perduota nepraėjus dvejų metų terminui, skaičiuojamam nuo pranešimo apie pažeidimą ar nusižengimą jo padarymo
vietos garantuojančiajai asociacijai datos.
Nagrinėjamu atveju iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, pirma, kad Vokietijos muitinė, konstatavusi, jog į Vokietijos
teritoriją su TIR knygele atgabentos prekės nepasiekė paskirties punkto, apie tai informavo BGL 1995 m. sausio 17 d., t. y.
anksčiau nei išsiuntė jai reikalavimą sumokėti dėl pažeidimo mokėtinus muitus, o tai ji atliko 1996 m. vasario 26 d.
Antra, 1995 m. sausio 17 d. Vokietijos muitinė informavo prokuratūrą apie nustatytą pažeidimą, dėl kurio ši pradėjo tyrimą.
Dėl šio įvykio iškėlus bylą teisme 1998 m. kovo 17 d.
Landgericht Augsbourg
priėmė nuosprendį, kuriame konstatavo, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos prekės iš muitinės priežiūros neteisėtai buvo
paimtos Ispanijos teritorijoje.
1998 m. rugpjūčio 24 d. šį nuosprendį Vokietijos muitinė persiuntė Ispanijos muitinei.
Iš visų šių aplinkybių matyti, kad, priešingai nei teigia ASTIC, nors pažeidimo vietą nustatęs nuosprendis priimtas praėjus
daugiau nei dvejiems metams po reikalavimo sumokėti išsiuntimo BGL, Vokietijos institucijos nepasielgė neteisėtai, kai nutraukė
pagrindinėje byloje nagrinėjamos skolos muitinei išieškojimą ir jį perleido Ispanijos muitinei.
Informacija apie pagrindinėje byloje nagrinėjamas aplinkybes Vokietijos teisingumą vykdančioms institucijoms pateikta per
Įgyvendinimo reglamento 454 ir 455 straipsniuose nustatytus terminus, o Ispanijos teritorija, kaip pažeidimo, dėl kurio atsirado
ši skola muitinei, padarymo vieta, identifikuota būtent šių institucijų atlikus tyrimą priimtame nuosprendyje, todėl Vokietijos
muitinės kompetencija išieškoti minėtą skolą pasibaigė ir ją įgijo Ispanijos muitinė.
Todėl į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Įgyvendinimo reglamento 454 ir 455 straipsnius reikia aiškinti taip, jog kai
valstybės narės, kurios teritorijoje nustatyta, kad vykdant TIR gabenimą padarytas pažeidimas, kompetencijos išieškoti skolą
muitinei prezumpcija nustoja galioti dėl to, kad teismo sprendimu nustatyta, jog šis pažeidimas padarytas kitoje valstybėje
narėje, pastarosios muitinė įgyja kompetenciją išieškoti šią skolą su sąlyga, kad informacija apie šį pažeidimą sudarančias
aplinkybes teisingumą vykdančioms institucijoms perduota per dvejus metus nuo tada, kai apie pažeidimą pranešta jo padarymo
vietos garantuojančiajai asociacijai.

Dėl antrojo–ketvirtojo klausimų
Šiais klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar ASTIC gali remtis Įgyvendinimo
reglamento 454 straipsnio 3 dalyje ir 455 straipsnio 1 dalyje, TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalyje ir Muitinės kodekso
221 straipsnyje numatytais naikinamaisiais terminais, atsikirsdama į jai Ispanijos muitinės pateiktą reikalavimą sumokėti
sumas. Šis teismas taip pat norėtų žinoti padarinius, kuriuos gali sukelti Vokietijos muitinės iš pradžių pradėta išieškojimo
procedūra.
Pirmiausia reikia priminti, kad Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnio 3 dalis sietina su terminu, per kurį turi būti nustatyta
kompetentinga valstybė narė, o Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalyje numatytas terminas, kuriam pasibaigus nebegalima pateikti
skolininkui pranešimo apie skolą muitinei.
Tačiau Įgyvendinimo reglamento 455 straipsnio 1 dalyje, skaitomoje kartu su TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalimi, nustatomas
sumoms išieškoti iš garantuojančiosios asociacijos skirtų veiksmų ėmimosi naikinamasis terminas. Taigi kompetentingos institucijos
turi teisę iš garantuojančiosios asociacijos reikalauti sumokėti skolą muitinei tik jeigu jos apie padarytą pažeidimą pranešė
jai raštu per vienus metus nuo TIR knygelės įforminimo datos.
Nagrinėjamu atveju pranešimą apie tai, kad pažeidimas padarytas Ispanijos teritorijoje, ASTIC gavo 1999 m sausio 13 d., o
pagrindinėje byloje nagrinėjamą TIR knygelę Vokietijos muitinė įformino 1994 m. kovo 18 d., t. y. daugiau nei ketveri metai
iki šio pranešimo.
Tačiau dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamų ypatingų aplinkybių ASTIC negali tvirtinti, kad pasibaigė Įgyvendinimo reglamento
455 straipsnio 1 dalyje, skaitomame kartu su TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalimi, numatytas terminas, per kurį Ispanijos
muitinė turi teisę iš jos pareikalauti padengti garantijos sumos neviršijančią skolą muitinei.
Šio reikalavimo sumokėti sumas naikinamąjį terminą pripažinus pasibaigusiu tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė šioje
byloje, būtų paneigtas TIR konvencija, Muitinės kodeksu ir Įgyvendinimo reglamentu numatytos muitų išieškojimo sistemos veiksmingumas.
Taigi Įgyvendinimo reglamento 455 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalimi, tikslas
yra užtikrinti vienodą ir rūpestingą muitų ir mokesčių išieškojimo srities nuostatų taikymą, siekiant užtikrinti Sąjungai
galimybę greitai ir veiksmingai disponuoti jos nuosavais ištekliais. Atsižvelgiant į šį tikslą minėtoje nuostatoje numatytas
vienų metų terminas turi būti laikomas procedūros taisykle, skirta išimtinai administracinėms institucijoms, siekiant jas
paraginti kuo greičiau imtis veiksmų (pagal analogiją žr. 2009 m. gegužės 14 d. Sprendimo
Internationaal Verhuis‑ en Transportbedrijf Jan de Lely
, C‑161/08, Rink. p. I‑4075, 50 ir 51 punktus, kuriuose kalbama apie 1991 m. birželio 12 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1593/91,
nustatančio Tarybos reglamento Nr. 719/91 dėl TIR knygelių ir ATA knygelių naudojimo Bendrijoje kaip tranzito dokumentų įgyvendinimo
taisykles (OL L 148, p. 11)).
Tačiau kadangi muitinės institucijos buvo pakankamai rūpestingos ir uolios, tokių muitų išieškojimas taptų neįmanomas, jeigu
po teisminės procedūros, pasibaigusios vėliau nei vieni metai po TIR knygelės įforminimo, pažeidimo nustatymo valstybės narės
muitinė prarastų kompetenciją pagal Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnio 3 dalį, skaitomą kartu su jo 455 straipsnio 2 dalimi,
tam, kad ją įgytų pažeidimo padarymo valstybės narės muitinė, tačiau ši negalėtų išieškoti skolos muitinei dėl to, kad minėta
TIR knygelė įforminta daugiau nei prieš metus.
Tokiomis aplinkybėmis reikia priminti, kad pagal Įgyvendinimo reglamento 451 straipsnį Sąjungos muitų teritorija, kiek tai
susiję su TIR knygelių naudojimo tvarka, laikoma viena teritorija, o kiekviena iš 27 valstybių narių, veikdama per savo pačios
muitinę, yra kompetentinga išieškoti jos teritorijoje atsiradusias skolas muitinei. Kiekvienoje valstybėje narėje yra atskira
garantuojančioji asociacija, kuri atsako už šioje valstybėje narėje vykdant TIR gabenimo operaciją atsiradusių ar preziumuojamų
skolų muitinei sumokėjimą. Tačiau garantuojančioji asociacija, kaip antai ASTIC, negali pasinaudoti šiuo administraciniu padalijimu
kaip jos garantuotų sumą neviršijančių muitų išieškojimo kliūtimi.
Taigi reikia manyti, kad dėl ypatingų pagrindinės bylos aplinkybių Įgyvendinimo reglamento 455 straipsnio 1 dalyje, skaitomoje
kartu su TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalimi, numatytas terminas prasidėjo tada, kai Ispanijos muitinė buvo informuota
apie vykdytiną teismo sprendimą, kuriame Ispanijos teritorija nurodyta kaip pažeidimo padarymo vieta.
Dėl atsakymo į klausimą, kokį poveikį Vokietijos muitinės pradėta procedūra turi Ispanijos muitinės vykdomai procedūrai, iš
Teisingumo Teismui pateiktos medžiagos nematyti, kad minėta Vokietijos institucija būtų ėmusis siekiant įgyvendinti reikalavimą,
kurį ji nusiuntė BGL, sumokėti sumą būtinų atlikti veiksmų.
Bet kuriuo atveju, jei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turėtų konstatuoti, kad Vokietijos muitinė iš
garantuojančiosios asociacijos išieškojo dalį mokėtinų muitų, reikia priminti, kad Įgyvendinimo reglamento 454 straipsnio
3 dalyje numatytas pažeidimo konstatavimo vietos valstybės narės muitinės jau išieškotų muitų grąžinimo faktinės pažeidimo
padarymo vietos valstybei narei mechanizmas.
Taigi į antrąjį–ketvirtąjį klausimus reikia atsakyti, kad Įgyvendinimo reglamento 455 straipsnio 1 dalis, skaitoma kartu su
TIR konvencijos 11 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje
byloje, garantuojančioji asociacija negali remtis šiuose nuostatuose numatytu naikinamuoju terminu, kai valstybės narės teritorijos,
už kurią ji yra atsakinga, muitinė per vienus metus nuo tada, kai šiai muitinei buvo pranešta apie jos kompetenciją nustatantį
vykdytiną teiksmo sprendimą, informuoja šią asociaciją apie skolos muitinei, kurią ši turi padengti neviršydama suteiktos
garantijos sumos, atsiradimo aplinkybes.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:
1.
1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio
Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, 454 ir 455 straipsnius reikia aiškinti taip, jog kai valstybės narės,
kurios teritorijoje nustatyta, kad vykdant gabenimą su TIR knygele padarytas pažeidimas, kompetencijos išieškoti skolą muitinei
prezumpcija nustoja galioti dėl to, kad teismo sprendimu nustatyta, jog šis pažeidimas padarytas kitoje valstybėje narėje,
pastarosios muitinė įgyja kompetenciją išieškoti šią skolą su sąlyga, kad informacija apie šį pažeidimą sudarančias aplinkybes
teisingumą vykdančioms institucijoms perduota per dvejus metus nuo tada, kai apie pažeidimą pranešta jo padarymo vietos garantuojančiajai
asociacijai.
2.
Reglamento Nr. 2454/93 455 straipsnio 1 dalis, skaitoma kartu su 1975 m. lapkričio 14 d. Ženevoje pasirašytos Muitinės konvencijos
dėl tarptautinio krovinių gabenimo su TIR knygelėmis 11 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad tokiomis aplinkybėmis,
kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, garantuojančioji asociacija negali remtis šiuose nuostatuose numatytu naikinamuoju
terminu, kai valstybės narės teritorijos, už kurią ji yra atsakinga, muitinė per vienus metus nuo tada, kai šiai muitinei
buvo pranešta apie jos kompetenciją nustatantį vykdytiną teismo sprendimą, informuoja šią asociaciją apie skolos muitinei,
kurią ši turi padengti neviršydama suteiktos garantijos sumos, atsiradimo aplinkybes.
Parašai.
*
Proceso kalba: ispanų.