CELEX: 62007TJ0056
Pritožba
Javni uslužbenci
Uradniki

1.
Uradniki – Delovno mesto – Ujemanje med nazivom in funkcijo
–
Vodje oddelkov – Neobstoj
(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga I, točka A)
2.
Uradniki – Organizacija služb – Določitev ravni prostega delovnega mesta – Vodje oddelkov – Diskrecijska pravica uprave –
Merila – Obveznost določitve ravni delovnega mesta pred preučitvijo prijav – Neobstoj
(Kadrovski predpisi za uradnike, Priloga I, točka A)
3.
Uradniki – Zaposlovanje – Postopki – Izbor – Diskrecijska pravica uprave
(Kadrovski predpisi za uradnike, člena 29(1) in 45a)
1.
V Kadrovskih predpisih ni določeno ujemanje med funkcijo vodje oddelka in določenim nazivom. Nasprotno, za funkcijo vodje
oddelka sta naziv in funkcija izrecno ločena.
(Glej točko 59.)
2.
Kadar v postopku zaposlovanja na prosto delovno mesto vodje oddelka s premestitvijo določitev ravni prostega delovnega mesta
ni odvisna od samostojne odločbe, ki jo sprejme organ, pristojen za imenovanja, ampak samodejno izhaja iz naziva izbranega
kandidata in torej ni merilo za izbiro kandidata, ter kadar z njo ni bil spremenjen razpis prostega delovnega mesta in ni
bila sprejeta po dokončni izbiri kandidata po primerjalni oceni uspešnosti v skladu s pogoji, določenimi v razpisu prostega
delovnega mesta, ta določitev ne more povzročiti zavrnitve kandidatov, ki so izpolnjevali pogoje iz razpisa, in ne more vplivati
na objektivnost postopka.
V točki A Priloge I h Kadrovskim predpisom je določeno, da lahko nazivi od AD 9 do AD 12 (od A*9 do A*12 v prehodnem obdobju)
ter naziva AD 13 in AD 14 (A*13 in A*14 v prehodnem obdobju) brez razlikovanja ustrezajo vrsti delovnega mesta „[administrator],
ki dela kot vodja oddelka“. Zakonodajalec torej jasno želi institucijam dati široko izbiro za določitev ustreznega naziva
ob zaposlitvi vodje oddelka.
Poleg tega je postopek zaposlitve na delovno mesto vodje oddelka objektiven, če v skladu z interesom službe omogoča izbiro
osebe, ki je najbolj sposobna opravljati zahtevane naloge. Če bi obstajala obveznost za institucije, da v razpisu prostega
delovnega mesta določijo točen naziv za prosto delovno mesto vodje oddelka, ta obveznost ne samo ne bi temeljila na nobeni
določbi Kadrovskih predpisov, ampak bi tudi zelo zmanjšala število prijav za zadevno delovno mesto. Posledično bi taka obveznost
organu, pristojnemu za imenovanja, lahko preprečila izbiro najboljšega kandidata med uradniki s primerljivim in ustreznim
profilom ter z različnimi nazivi, primernimi za tako delovno mesto, v skladu z določbami Kadrovskih predpisov.
(Glej točke 66, 67, 81 in 85.)
3.
Člen 29 Kadrovskih predpisov ne določa, da bi moral organ, pristojen za imenovanja, preučiti tri možnosti, določene v členu 29(1)(a),
in sicer premestitev, imenovanje v skladu s členom 45a Kadrovskih predpisov in napredovanje, preden koga zaposli na prosto
delovno mesto vodje oddelka, kadar meni, da je samo s preučitvijo možnosti premestitve mogoče najti kandidata, ki z vidika
sposobnosti, učinkovitosti in integritete izpolnjuje najvišje zahteve za zadevno delovno mesto. Iz člena 29(1) Kadrovskih
predpisov namreč izhaja, da mora institucija samo v primeru, ko meni, da je treba preučiti prošnje za premestitev, ki jih
vložijo uradniki iz drugih institucij, ali organizirati notranji ali zunanji natečaj, predhodno preučiti vse tri možnosti
iz člena 29(1)(a) in preveriti, da z njimi znotraj institucije ni mogoče najti najprimernejšega kandidata za zadevno delovno
mesto.
(Glej točko 89.)