CELEX: 62002CJ0145
Prost pretok blaga
Direktiva 70/524/EGS
Člena 28 ES in 30 ES
Dodatki
Usklajevanje nacionalnih določb v zvezi z vsebnostjo vitamina D v krmi
Predpisi države članice, ki prepovedujejo uvoz krme, ki je bila zakonito proizvedena v drugi državi članici, katere vsebnost vitamina D3 presega vrednost, ki je dovoljena v prvi državi

Zadeva C-145/02
Land Nordrhein-Westfalen
proti
Denkavit Futtermittel GmbH
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht)
„Prosti pretok blaga – Direktiva 70/524/EGS – Člena 28 ES in 30 ES – Dodatki – Usklajevanje nacionalnih določb v zvezi z vsebnostjo vitamina D v krmi – Predpisi države članice, ki prepovedujejo uvoz krme, ki je bila zakonito proizvedena v drugi državi članici in katere vsebnost
vitamina D3 presega vrednost, ki je dovoljena v prvi državi“
Povzetek sodbe
Kmetijstvo – Približevanje zakonodaj – Dodatki v krmi – Direktiva 70/524 – Vsebnost vitaminov – Predpisi države članice, ki
prepovedujejo trženje dopolnilne krmne mešanice, ki je bila zakonito proizvedena, vendar njena vsebnost vitamina D presega
vrednost, ki je dovoljena v zadevni državi članici – Nedopustnost
(Direktiva Sveta 70/524, člena 12(1) in (2) ter 19)
Člen 12(1) Direktive 70/524 o dodatkih v krmi na splošno določa, da dopolnilne krmne mešanice, razredčene, kakor je opredeljeno,
ne smejo imeti višje vsebnosti dodatkov, kot so določene za popolne krmne mešanice, pri čemer pa izjema iz člena 12(2) te
iste direktive državam članicam daje možnost, da v določenih primerih dovolijo, da dopolnilne krmne mešanice presežejo vsebnost
vitamina D glede na najvišje vsebnosti, določene za popolne krmne mešanice. Države članice na podlagi člena 19 Direktive zagotovijo,
da so dodatki, premiksi in krma, ki so v skladu s to direktivo, predmet samo tistih omejitev v prometu, ki jih ta določa.
V zvezi s tem niti iz besedila člena 12(2), prvi pododstavek, navedene direktive niti iz sobesedila ali namena te določbe
ni mogoče sklepati, da bi možnost urejanja s predpisi, ki jo daje ta določba, državi članici, ki jo uporabi, omogočala sprejetje
prepovedi uvoza dopolnilne krmne mešanice, dane v promet v drugi državi članici na podlagi odstavka 1 istega člena.
Iz tega sledi, da je določbe člena 12 v zvezi s členom 19 Direktive 70/524 treba razlagati tako, da nasprotujejo ukrepu, s
katerim država članica na svojem ozemlju prepove dajanje v promet dopolnilne krmne mešanice, ki je zakonito proizvedena v
drugi državi članici, v skladu s členom 12(1) navedene direktive, zaradi njene vsebnosti vitamina D.
(Glej točki 33 in 38 ter izrek.)
SODBA SODIŠČA (prvi senat)
z dne 13. januarja 2005(
*
)
„Prosti pretok blaga – Direktiva 70/524/EGS – Člena 28 ES in 30 ES – Dodatki – Usklajevanje nacionalnih določb v zvezi z vsebnostjo vitamina D v krmi – Predpisi države članice, ki prepovedujejo uvoz  krme, ki je bila zakonito proizvedena v drugi državi članici, katere vsebnost
vitamina  D3 presega vrednost, ki je dovoljena v prvi državi“
V zadevi C-145/02,
katere predmet je predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 ES, ki ga je s sklepom z dne 31. januarja 2002
vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) in je na Sodišče prispel 18. aprila 2002 , v postopku
Land Nordrhein-Westfalen
proti
Denkavit Futtermittel GmbH
,
SODIŠČE (prvi senat),
v sestavi P. Jann, predsednik senata, A. Rosas (poročevalec) in S. von Bahr, sodnika,
generalni pravobranilec:  A. Tizzano,
sodni tajnik:  M.-F. Contet, glavna administratorka,
na podlagi pisnega postopka in obravnave z dne 27. novembra 2003,
ob upoštevanju stališč, ki so jih predložili:
–        za Denkavit Futtermittel GmbH  V. Schiller, Rechtsanwalt,
–        za nemško vlado W.-D. Plessing, M. Lumma in A. Tiemann, zastopniki,
–        za Komisijo Evropskih skupnosti K. Fitch in M. Niejahr, zastopnika,

po predstavitvi sklepnih predlogov generalnega pravobranilca na obravnavi 4. marca 2004
izreka naslednjo
Sodbo
Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago členov 12 in 19 Direktive Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra
1970 o dodatkih v krmi (UL L 270, str. 1), kot je bila spremenjena z Direktivo 84/587/EGS z dne 29. novembra 1984 (UL L319,
str. 13, v nadaljevanju: Direktiva 70/524), ter členov 28 ES in 30 ES.
Predlog je bil vložen v okviru spora med Land Nordrhein-Westfalen in družbo nemškega prava Denkavit Futtermittel GmbH (v nadaljevanju:
Denkavit) glede na Nizozemskem zakonito proizvedene dopolnilne krmne mešanice za pujske, ki jo Denkavit uvaža in daje v promet
v Nemčiji in katere vsebnost vitamina D3 presega dovoljeno vsebnost v Nemčiji.

Pravni okvir

Pravo Skupnosti
Direktiva 70/524 v členu 2 opredeljuje popolne krmne mešanice kot „mešanice krme, ki zaradi svoje sestave zadoščajo za dnevni
obrok“. Dopolnilne krmne mešanice pa so opredeljene kot „krmne mešanice, ki imajo visoko vsebnost nekaterih snovi in ki zaradi
svoje sestave zadoščajo za dnevni obrok samo v kombinaciji z drugo krmo“.
Člen 12 Direktive 70/524 določa:
„1.Države članice zahtevajo, da dopolnilne krmne mešanice, razredčene, kakor je opredeljeno, ne smejo vsebovati takšnih količin
dodatkov, navedenih v tej direktivi, ki presegajo količine, določene za popolne krmne mešanice.
2. Države članice lahko zahtevajo, da smejo količine […] vitaminov D […] v dopolnilnih krmnih mešanicah presegati najvišje
količine, določene za popolne krmne mešanice, pri:
a)    dopolnilnih krmnih mešanicah, ki jih je država članica dovolila kot dostopne za vse uporabnike, ob zagotovitvi, da njihova
vsebnost […] vitaminov D […] ne presega 5-kratne določene najvišje vsebnosti;
b)    dopolnilnih krmnih mešanicah, namenjenih nekaterim vrstam živali in ki jih država članica lahko dovoli kot dostopne
vsem uporabnikom na svojem ozemlju zaradi posebnih sistemov krmljenja, ob zagotovitvi, da njihove vsebnosti ne presegajo:
–        […]
–        za D vitamine 200.000 IE [internacionalne enote] na kilogram.
Države članice predpišejo, če se v proizvodnji dopolnilnih krmnih mešanic lahko opirajo na možnost iz (a), da se možnost iz
(b) istočasno ne sme uporabljati.
3. Pri uporabi odstavka 2 države članice zahtevajo, da ima krma eno ali več sestavnih značilnosti (npr. beljakovine in rudnine),
kar v praksi zagotavlja, da vsebnost dodatkov, določenih za popolne krmne mešanice, ni presežena in da krma ni uporabljena
za drugo vrsto živali.“
Države članice na podlagi člena 19 Direktive 70/524 zagotovijo, da so dodatki, premiksi in krma, ki so v skladu s to direktivo,
predmet samo tistih omejitev v prometu, ki jih določa ta direktiva.
Kar zadeva popolne krmne mešanice za pujske, Priloga I k Direktivi 70/524 določa najvišje vsebnosti vitamina  D3 na 2000 IE
na kilogram. Za mlečno hrano za pujske se uporablja višja vsebnost. Ta v okoliščinah spora o glavni stvari ni relevantna.

Nacionalna ureditev
Direktiva 70/524 je bila prenešena v nemški pravni red s Futtermittelgesetz (zakon o krmi, v nadaljevanju: FMG) in s Futtermittelverordnung
(uredba o krmi, v nadaljevanju: FMV).
Člen 14 FMG, v različici, objavljeni 25. avgusta 2000 (BGBl. 2000 I, str. 1358), prepoveduje uvoz krme, ki ni v skladu s predpisi
na področju krmil, ki veljajo na ozemlju Nemčije.
Člen 4(1), točka 4, FMG dovoljuje, da se vsebnosti dodatkov v krmi določi z uredbo.
Na podlagi člena 4(5), prvi stavek, točka 2(b), FMG je prepovedano dati v promet krmila, ki ne izpolnjujejo zahtev, določenih
z uredbo v skladu z odstavkom 1, točka 4, istega člena.
Člen 17a FMV, v različici, objavljeni 23. novembra 2000 (BGBl. 2000 I, str.1605), določa dovoljeno vsebnost dodatkov v krmi
tako:
„1. Vsebnost dodatkov v krmnih mešanicah, v razmerju z vsebnostjo v suhem izvlečku v višini 88 % popolnih krmnih mešanic,
ne sme biti nižja od najnižjih vsebnosti, določenih v prilogi veljavne uredbe Skupnosti v rubriki „najnižja vsebnost“ oziroma
višja od vsebnosti, določenih v rubriki „najvišja vsebnost“. Prvi stavek se prav tako uporablja za najnižje in najvišje vsebnosti,
določene v Prilogi III, stolpec 6. Pri izračunu najvišje vsebnosti dodatkov je treba upoštevati tudi naravno vsebovane snovi
v krmi, ki so iste kot dodatki.
2.      Ob upoštevanju določb odstavka 3 je mogoče najvišje določene vsebnosti dodatkov preseči, če je pri uporabi dopolnilnih krmnih
mešanic skupaj z drugo krmo, v skladu z njihovo namembnostjo, spoštovana najvišja vsebnost dodatkov.
3.      Z odstopanjem od odstavka 2,
1.      vsebnost vitamina D […] lahko znaša do petkratnika najvišje določene vsebnosti ali
2.      […]
d)      do 200.000 IE na kilogram v dopolnilnih krmnih mešanicah, namenjenih vsem vrstam ali kategorijam živali za kratkoročen dodaten
vnos vitaminov,
če ima krma eno ali več značilnosti sestave, zlasti glede vsebnosti surovih beljakovin, laktoze ali mineralov, s katerimi
se zagotavlja, da pri hranjenju niso presežene vsebnosti dodatkov, ki so določene, in da je uporaba krme za druge živalske
vrste praktično izključena.“

Spor o glavni svari in vprašanja za predhodno odločanje
Denkavit v Nemčiji distribuira dopolnilno krmno mešanico za pujske, imenovano „Denkavit Kern Ferkel 125“ (v nadaljevanju:
sporna krma). Ta krma vsebuje 16.000 IE vitamina  D3 na kilogram. Glede na oznako in navodila za uporabo je namenjena hranjenju
živali šele po tem, ko se zmeša z enostavnim krmilom v razmerju 1 proti 7.
Sporno krmo proizvaja hčerinska družba družbe Denkavit s sedežem na Nizozemskem. Iz predložitvenega sklepa izhaja, da izpolnjuje
zahteve, ki jih določa nizozemsko pravo v zvezi z dopolnilnimi krmnimi mešanicami. Nasprotno pa krma ni v skladu z nemškimi
predpisi na tem področju, zlasti s členom 17a(3), točka 1, FMV. Po tej določbi, kot jo razlagajo nemških organi, vsebnost
vitamina D ne sme preseči petkratnika najvišje vsebnosti, določene za krmo, kot je ta v postopku v glavni stvari, ki je 2000
IE na kilogram, kar pomeni, da ne sme preseči 10.000 IE na kilogram.
Med inšpekcijskim pregledom maja 1991 je Landesamt für Ernärungswirtschaft und Jagd (deželni urad za prehrano in lov) Land
Nordrhein-Westfalen oporekal sporni krmi zaradi količine vitamina  D3, ki ga vsebuje. Prevelika vsebnost tega vitamina v višini
6000 IE na kilogram naj bi povzročila prepoved dajanja v promet in uporabe sporne krme v skladu z uporabo člena 4(5), prvi
stavek, točka 2(b), FMG.
Denkavit je 23. marca 1993 na Verwaltungsgericht Düsseldorf (Nemčija) vložila tožbo na ugotovitev, da ima na podlagi členov
28 ES in 30 ES pravico sporno krmo uvažati in dajati v promet.
Po tem, ko je bila ta tožba zavrnjena s sodbo z dne 21. maja 1996 je Denkavit vložila pritožbo na Oberverwaltungsgericht für
das Land Nordrhein-Westfalen (Nemčija). To je s sodbo z dne 13. decembra 2000 pritožbi Denkavit ugodilo.
Land Nordrhein-Westfalen je zoper to odločitev na Bundesverwaltungsgericht vložila revizijo („Revision“). Meneč, da se vprašanje
nanaša na pravo Skupnosti, je to sodišče s sklepom z dne 31. januarja 2002 odločilo, da prekine odločanje in Sodišču v predhodno
odločanje predloži ta vprašanja:
„1.      Ali je treba nacionalne določbe o krmi, ki prepovedujejo uvoz krme, ki je zakonito proizvedena v drugi državi članici, ker
vsebnost vitamina D3 ni v skladu z veljavnimi nacionalnimi predpisi v državi uvoza, preučiti neposredno v luči členov 28 ES
in 30 ES?
2.      Ali je treba člen 19 Direktive 70/524 [...] razlagati tako, da dovoljuje, da država članica prepove uvoz dopolnilne krmne
mešanice, zakonito proizvedene v drugi državi članici, ker vsebnost vitamina D3 presega vsebnost, dovoljeno v državi članici
uvoza?
3.      Ali je odgovor na drugo vprašanje odvisen od tega, ali je razhajanje med veljavnimi predpisi v državah članicah proizvodnje
in uvoza posledica različne uporabe možnosti za sprejetje predpisov, ki jim jo daje člen 12(2), prvi pododstavek, točka b,
Direktive 70/524?“

Uvodne ugotovitve
Z navedenimi tremi vprašanji predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali člena 28 ES in 30 ES oziroma določbe Direktive 70/524
nasprotujejo ukrepu, s katerim država članica na svojem območju prepove dajanje v promet dopolnilne krme, zakonito proizvedene
v drugi državi članici, katere vsebnost vitamina  D3 ni v skladu s predpisi, ki veljajo v tej prvi državi.
Najprej je treba opozoriti, da iz spisa izhaja, da je neskladnost sporne krme z veljavnimi predpisi v državi uvoza, v tem
primeru Zvezne republike Nemčije, posledica razhajanja med veljavnimi predpisi, na eni strani, v tej državi, in na drugi strani,
v državi proizvodnje navedene krme, v tem primeru Kraljevine Nizozemske, ker je Zvezna republika Nemčija izkoristila možnost
sprejetja predpisov, ki ji jo daje člen 12(2), prvi pododstavek, točki (a) in (b), navedene Direktive. Nizozemska vlada v
odgovor na neko vprašanje, ki ga je postavilo Sodišče, navaja, da je bila sporna krma dana v promet na Nizozemskem na podlagi
splošnega pravila, določenega v členu 12(1) te direktive.
Iz prej navedenega izhaja, da razlaga odstavkov 1 in 2 člena 12 Direktive 70/524, kot tudi zveze med tema določbama, pomenijo
ključno točko za rešitev spora o glavni stvari. Ta člen je ozko vezan na člen 19 te direktive, ki določa, da države članice
zagotovijo, da je krma, ki ustreza tej direktivi, predmet samo tistih omejitev v prometu, ki jih določa ta direktiva. Vprašanje,
ki se postavlja, je, ali je člen 12(2), prvi pododstavek, navedene direktive dejansko omejitev prometa v smislu člena 19 le-te.
Treba je opozoriti, da z drugim in tretjim vprašanjem predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali člen 12 v povezavi s členom
19 Direktive 70/524 nasprotujeta prepovedi uvoza, kot je ta, ki je določena z nemško zakonodajo. Da bi se navedenemu sodišču
dal koristen odgovor, je treba ti vprašanji obravnavati skupaj in ju razumeti tako, da je njun namen ugotoviti, ali člen 19
Direktive 70/524 pooblašča državo članico, ki je v skladu s členom 12(2)(1) te direktive uzakonila prepoved uvoza dopolnilne
krmne mešanice, ki je v prometu v drugi državi članici na podlagi člena 12(1) navedene Direktive, ker njena vsebnost vitamina
D3 presega vsebnost, ki je dovoljena v tej prvi državi.
Drugič je treba poudariti, kot na to pravilno opozarja generalni pravobranilec v točki 23 sklepnih predlogov, da je treba
odgovoriti na prvo vprašanje, ki se nanaša na razlago členov 28 ES in 30 ES, le če se ugotovi, da določbe Direktive 70/524
ne nasprotujejo prepovedi uvoza, kot je ta v postopku v glavni stvari.
V teh okoliščinah je treba vrstni red vprašanj obrniti in najprej skupaj preučiti drugo in tretje vprašanje, kot sta bili
preoblikovani, in nato, glede na okoliščine primera, prvo vprašanje.

Drugo in tretje vprašanje
Predložitveno sodišče z drugim in tretjim vprašanjem, kot sta bili preoblikovani, sprašuje, ali člen 19 Direktive 70/524 pooblašča
državo članico, ki je na podlagi člena 12(2)(1) te Direktive uzakonila prepoved uvoza dopolnilne krmne mešanice, ki je bila
dana v promet v drugi državi članici v skladu s členom 12(1) te direktive, zaradi dejstva, da  njena vsebnost vitamina  D3
presega vsebnost, ki je dovoljena v tej prvi državi.
Nemška vlada zagovarja stališče, da ji določbe členov 19 in 12(2), prvi pododstavek, Direktive 70/524 dovoljujejo sprejetje
prepovedi uvoza sporne krme. Možnost sprejetja predpisov, ki jo imajo države članice po tej slednji določbi, dejansko pomeni
omejitev prometa, ki je določena z Direktivo samo in je posledično upravičena na podlagi člena 19 le-te. Država članica torej
lahko na podlagi nacionalnih predpisov, sprejetih na podlagi odstavka 2 tega člena, prepove uvoz krme, ki je v prometu v drugi
državi članici na podlagi splošnega pravila, določenega v členu 12(1) te direktive, na svoje nacionalno ozemlje.
Denkavit in Komisija Evropskih skupnosti zagovarjata nasprotno stališče. Med drugim dvomita, da so ukrepi, ki jih je sprejela
nemška vlada za prenos člena 12 Direktive 70/524 v nacionalni pravni red, združljivi s pravom Skupnosti.
Za ugotovitev, ali možnost, določena v členu 12(2), prvi pododstavek, Direktive 70/524, ki jo ima država članica, da sprejme
predpis, tej državi članici dovoljuje, da prepove uvoz proizvoda, ki je v skladu z določbami odstavka 1 tega člena, je treba
najprej preučiti obseg in vsebino členov 12(1) in (2) in 19 navedene direktive, kot tudi razmerje med temi različnimi določbami.
Že na začetku je treba opozoriti, da člen 12(1) Direktive 70/524 določa, da dopolnilne krmne mešanice, razredčene, kakor je
opredeljeno, ne smejo imeti višje vsebnosti dodatkov, kot so določene za popolne krmne mešanice. V zvezi z vsebnostjo vitamina
D3 v popolnih krmnih mešanicah za prašiče, je le-ta določena s Prilogo I k navedeni direktivi na 2000 IE na kilogram. Kot
je razvidno iz besedne zveze „razredčene po specifikaciji“ v navedenem odstavku, se najvišja vsebnost nanaša na dopolnilno
krmno mešanico v razredčeni obliki. Drugače povedano, nanaša se na dopolnilno krmno mešanico po tem, ko je bila zmešana z
enostavnim krmilom, v skladu z njeno namenskostjo in navodili za uporabo.
V obravnavanem primeru izhaja iz spisa, da sporna krma v nerazredčeni obliki vsebuje 16.000 IE vitamina D3 na kilogram, in
da je po tem, ko se zmeša z enostavnimi krmili ob upoštevanju navodil za njeno uporabo v razmerju 1 proti 7, vsebnost tega
vitamina enaka 2000 IE na kilogram. Posledično to pomeni, da je v skladu s splošnim pravilom, določenim v členu 12(1) Direktive
70/524.
Kot določa člen 19 te direktive, države članice zagotovijo, da je krma, ki je v skladu z določbami te direktive, predmet samo
tistih omejitev v prometu, ki jih slednja določa. Treba je torej preučiti, ali člen 12(2), prvi pododstavek, navedene direktive
pomeni omejitev prometa v smislu te prve določbe in ali lahko država članica, ki ga je uporabila, prepove uvoz dopolnilne
krmne mešanice, dane v promet v drugi državi članici na podlagi člena 12(1) navedene Direktive.
V zvezi s tem je treba spomniti, da člen 12(2) Direktive 70/524 državam članicam daje možnost, da v določenih primerih dovolijo,
da dopolnilne krmne mešanice presežejo vsebnost vitamina D glede na najvišje vsebnosti, določene za popolne krmne mešanice.
Na podlagi desete uvodne izjave Direktive 70/524, v izvirni različici, so ta odstopanja dovoljena le, če so sprejemljiva za
zdravje živali in ljudi.
V ta namen imajo države članice dve možnosti. Prvič, na podlagi člena 12(2), prvi pododstavek, točka (b), Direktive 70/524
lahko določijo, da vsebnosti vitamina D v dopolnilnih krmnih mešanicah, ki so dostopne vsem uporabnikom, lahko presežejo najvišje
vsebnosti, ki so določene za popolne krmne mešanice, če ne presežejo petkratnika določene najvišje vsebnosti, torej, v okoliščinah
spora o glavni stvari, 10.000 IE na kilogram. Drugič, države članice lahko na podlagi te iste določbe pod točko (b) določijo,
da v zvezi z dopolnilnimi krmnimi mešanicami, namenjenimi nekaterim vrstam živali, ki jih država članica lahko dovoli kot
dostopne vsem uporabnikom na svojem ozemlju zaradi posebnih sistemov krmljenja, njihove vsebnosti vitamina D lahko presežejo
vrednosti, ki so določene, vendar pri tem ne smejo preseči 200.000 IE na kilogram.
Ugotoviti je treba, da niti iz besedila člena 12(2), prvi pododstavek, Direktive 70/524 niti sobesedila ali namena te določbe
ni mogoče skleniti, da bi možnosti urejanja s predpisi, ki jo daje ta določba, državi članici, ki jo uporabi, omogočala sprejetje
prepovedi uvoza dopolnilne krmne mešanice, dane v promet v drugi državi članici na podlagi odstavka 1 tega istega člena.
Na začetku je treba spomniti, da se odstavka 1 in 2 člena 12 Direktive 70/524, ki urejata dovoljene vsebnosti dodatkov v dopolnilnih
krmnih mešanicah, ne nanašata na isti primer. Dejansko se odstavek 1 tega člena, ki določa splošno pravilo, uporablja za dopolnilne
krmne mešanice v razredčeni obliki. Medtem ko odstavek 2 pod določenimi pogoji dovoljuje preseganje vsebnosti nekaterih dodatkov
v dopolnilnih krmnih mešanicah, vendar se zanje uporablja v njihovi čisti obliki. Iz njegovega besedila je mogoče sklepati,
da gre za dodatno liberalizacijo glede na pravilo, določeno v odstavku 1, in nikakor ne pomeni njene omejitve.
Glede sobesedila je treba poudariti, kot pravilno ugotavlja generalni pravobranilec v točki 44 sklepnih predlogov, da morajo
na podlagi člena 12(3) Direktive 70/524 značilosti krme in njena sestava „v primeru uporabe odstavka 2“ zagotavljati, da najvišje
določene vrednosti za popolne krmne mešanice v nobenem primeru ne bodo presežene. Če je jasno, da takšna previdnost v zvezi
z dopolnilnimi krmnimi mešanicami, za katere je določeno pravilo razredčenja, ni nujna, kolikor takšno pravilo samo po sebi
zagotavlja pripravo mešanice ustrezne koncentracije, je nasprotno nujna, če takšno razredčenje ni predvideno. Ta ugotovitev
potrjuje razlago, po kateri odstavek 2 tega člena ne more pomeniti omejitve splošnega pravila, določenenega v odstavku 1 tega
člena.
Končno je treba, glede namena, ki ga zasledujeta člen 12(1) in (2) Direktive 70/524 in Direktiva sama, spomniti na četrto
in deveto uvodno izjavo le-te, ki poudarjata, na eni strani, delovanje notranjega trga in, na drugi strani, zaščito zdravja
živali in ljudi.
Kot najprej pravilno navaja Komisija, bi bilo dobro delovanje notranjega trga lahko resno ogroženo, če bi lahko država članica,
v skladu z nacionalnimi pravili, sprejetimi na podlagi člena 12(2), prvi pododstavek, Direktive 70/524 glede krme, za katero
je določeno razredčenje, postavila dodatne pogoje k tem, navedenim v odstavku 1 tega člena. V zvezi z zaščito zdravja živali
in ljudi je treba spomniti, da promet dopolnilne krmne mešanice, ki vsebuje v nerazredčeni obliki 16.000 IE vitamina  D3 na
kilogram in katerega vsebnost je po razredčenju enaka 2000 IE na kilogram, ne pomeni večjega tveganja kot promet s krmo, ki
lahko vsebuje, v skladu z uporabo navedenega člena 12(2), prvi pododstavek, točka b, tudi do 200.000 IE dodatkov na kilogram.
Glede na zgoraj navedeno je treba na drugo in tretje vprašanje odgovoriti, da je določbe člena 12 v povezavi s členom 19 Direktive
70/524 treba razlagati tako, da nasprotujejo ukrepu, s katerim država članica na svojem ozemlju prepove dajanje v promet dopolnilne
krmne mešanice, ki je zakonito proizvedena v drugi državi članici, v skladu s členom 12(1) navedene direktive zaradi njene
vsebosti vitamina D.
Ob upoštevanju odgovora na drugo in tretje vprašanje in zaradi razlogov, navedenih v točki 22 te sodbe, na prvo vprašanje
ni treba odgovoriti.

Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči
o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.
Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:
Določbe člena 12 v povezavi s členom 19 Direktive Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi, kot je bila
spremenjena z Direktivo 84/587/EGS, je treba razlagati tako, da nasprotujejo ukrepu, s katerim država članica na svojem ozemlju
prepove dajanje v promet dopolnilne krmne mešanice, zakonito proizvedene v drugi državi članici v skladu s členom 12(1) navedene
Direktive, zaradi njene vsebosti vitamina D.
Podpisi
*
Jezik postopka: nemščina.