CELEX: 61992CJ0403
Betegnelse af vine
anvendelse af betegnelsen château

1 Ved dom af 17. december 1991, indgaaet til Domstolen den 2. december 1992, har Frankrigs Cour de cassation i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 997/81 af 26. marts 1981 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende betegnelse og praesentation af vin og druemost (EFT L 106, s. 1, herefter benaevnt "gennemfoerelsesforordningen") og de oevrige EF-forskrifter, der maatte finde anvendelse, for at kunne afgoere en tvist vedroerende anvendelsen af betegnelsen "château".
2 Parterne i hovedsagen er, paa den ene side, Claire Baux, gift Lafforgue, og hendes bror, François Baux (herefter benaevnt "konsortiet Baux-Lafforgue"), som er vinproducenter i Calce-par-Rivesaltes (Pyrénées-Orientales, Frankrig), og paa den anden side nogle vinproducenter, som er sammensluttet i Société coopérative de Calce, og Société civile immobilière Château de Calce. Tvisten vedroerer de to sidstnaevnte selskabers anvendelse af betegnelsen "Château de Calce".
3 Det fremgaar af sagen, at ejerne af et gods beliggende i Calce-par-Rivesaltes, som omfattede et vinslot med tilliggende jorder, ved notarialiter udstedt dokument af 14. august 1863 udstykkede og solgte deres jorder til flere familier i landsbyen. Senere blev selve slottet opdelt.
4 Claire Baux er den nuvaerende ejer af hovedparten af slottets resterende dele. Sammen med sin bror ejer hun tillige tre hektar vinmarker, som er beliggende omkring slottet; de producerer vin af druer fra disse marker og fremstillingen foregaar i kaeldre, som er beliggende i selve slottet. Deres vin er forsynet med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse "Côtes du Roussillon". Med henblik paa salg af vinen har konsortiet Baux-Lafforgue valgt betegnelsen "Château Lafforgue", som de den 28. juli 1986 har ladet registrere som varemaerke ved Institut national de la propriété industrielle (herefter benaevnt "INPI").
5 De oevrige ca. halvtreds vinproducenter i landsbyen, som er efterkommere af dem, der erhvervede den oevrige del af godset, ejer 150 hektar vinmarker beliggende inden for det gamle gods. De er sammen med en raekke andre vinproducenter sammensluttet i Société coopérative de Calce, i hvis lokaler de fremstiller vine af druer fra deres individuelle ejendomme. Ogsaa deres vin er forsynet med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse "Côtes du Roussillon". Den 4. oktober 1986 stiftede disse vinproducenter Société civile immobilière Château de Calce, som bl.a. erhvervede en af slottets tilliggende jorder samt en bygning, hvori indgaar en del af den gamle ringmur og et vindue, som vender ud mod fru Lafforgue' s ejendom. Den 5. december 1986 anmeldte Société coopérative de Calce varemaerket "Château de Calce" til INPI med henblik paa salg af kooperativets vine.
6 Den 13. februar 1987 anlagde konsortiet Baux-Lafforgue sag ved Tribunal de grande instance de Perpignan (Frankrig) mod Société civile immobilière Château de Calce og Société coopérative de Calce med paastand om, at fru Lafforgue som ejer af Château de Calce kendtes eneberettiget til at anvende dette navn, og som foelge heraf, at hverken naevnte Société civile immobilière kunne anvende navnet "Château de Calce" i selskabets navn, eller naevnte kooperativ kunne anvende navnet som varemaerke. Konsortiet Baux-Lafforgue fik medhold i sin paastand ved dom afsagt af Tribunal de grande instance den 22. september 1988. Tribunal antog, at navnet "Château de Calce" var knyttet til fru Lafforgue' s ejendom, og at der var risiko for en forveksling hos forbrugerne, saafremt de to selskaber tillige anvendte navnet, og at risikoen herfor var saa meget stoerre, som konsortiet Baux-Lafforgue selv er vinproducenter. Dommen blev imidlertid ophaevet ved dom afsagt den 12. juli 1989 af Cour d' appel de Montpellier (Frankrig). Ifoelge ankedommen bevarer samtlige jordejere og disses efterkommere retten til betegnelsen "Château de Calce" som foelge af den tidligere opdeling, selv om de ikke er ejere af de bygninger, slottet udgoer.
7 Konsortiet Baux-Lafforgue har herefter ivaerksat kassationsanke mod dommen fra Cour d' appel de Montpellier, navnlig under henvisning til, at den er afsagt i strid med gennemfoerelsesforordningens artikel 5, hvorefter det er en betingelse for, at et vinbrug kan anvende udtrykket "château", dels at vinen udelukkende hidroerer fra druer, der er hoestet paa vinmarker, som udgoer en del af dette vinbrug, dels at vinfremstillingen har fundet sted paa dette brug. Konsortiet anfoerte, at Calce-kooperativet ikke opfyldter disse to betingelser. Ifoelge artikel 5 maa en vin, som betegnes med udtrykket "château", udelukkende hidroere fra druer, som er hoestet inden for det vinbrug, som det paagaeldende "château" udgoer, saaledes at det sikres, at vinen virkelig har oprindelse paa dette sted og har den kvalitet, som en ensartet vinfremstilling indebaerer. Et vinkooperativ, hvis medlemmer bestaar af en raekke vinproducenter, som anvender flere forskellige vinsorter, kan ikke sikre den unikke og ensartede produktion, som er en vins saerkende. Endvidere anfoerte konsortiet Baux-Lafforgue, at navnet "Château de Calce" kun kan anvendes som betegnelse for en vin, saafremt vinfremstillingen paa grundlag af druer, som er hoestet paa vinmarker, der hoerer til et vinbrug med betegnelsen "château", foretages i kaeldrene paa dette vinbrug. Efter konsortiet Baux-Lafforgue' s opfattelse har medlemmerne af kooperativet imidlertid ikke ejendomsret til château de Calce og har derfor ikke ret til at betegne deres vin "Château de Calce", da denne ret er betinget af, at vinfremstillingen finder sted i kaeldrene til det paagaeldende "château".
8 Da det hermed er omtvistet, hvorledes forordningens artikel 5, stk. 1, skal fortolkes og anvendes i den sag, som verserer for Frankrigs Cour de cassation, har denne ret besluttet at forelaegge Domstolen foelgende to praejudicielle spoergsmaal:
"1) Finder faellesskabsrettens regler anvendelse, saafremt vinproducenter fremstiller vine, som benaevnes med en kontrolleret oprindelsesbetegnelse, paa de til et vinslot (château) hoerende jorder, som er blevet opdelt, og de paagaeldende vinproducenter har sluttet sig sammen i et vinkooperativ, i hvis lokaler vinen fra hoesten fremstilles?
2) AEndres besvarelsen af spoergsmaal 1) af, at visse vinproducenter, som er medlemmer af kooperativet, ejer jorder, som ikke oprindeligt var en del af slottets tilliggende jorder?"
Foerste spoergsmaal
9 Med det foerste spoergsmaal oensker den forelaeggende ret i det vaesentlige oplyst, om gennemfoerelsesforordningens artikel 5, stk. 1, er til hinder for, at vinproducenter ° der dyrker druer paa vinmarker, som udgoer en del af et "château' s" oprindelige jorder, og som har sluttet sig sammen i et kooperativ og foretager vinfremstilling i dettes lokaler ° anvender udtrykket "château".
10 Herom bemaerkes for det foerste, at de franske vine, som er forsynet med en kontrolleret oprindelsesbetegnelse, saadan som det er tilfaeldet med de vine, der fremstilles af konsortiet Baux-Lafforgue og Société coopérative de Calce, er saakaldte kvalitetsvine, fremstillet i bestemte dyrkningsomraader (herefter benaevnt "kvbd") (jf. artikel 16, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 338/79 af 5. februar 1979 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (EFT L 54, s. 48) og artikel 15, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 823/87 af 16. marts 1987 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (EFT L 84, s. 59) ).
11 Reglerne om, hvilke angivelser der skal findes paa etiketterne til kvbd, er indeholdt i artikel 12, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 355/79 af 5. februar 1979 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost (EFT L 54, s. 99, herefter benaevnt "forordningen om betegnelse af vine"). Videre bestemmes det i artikel 12, stk. 2:
"For kvbd kan der til etiketbetegnelsen tilfoejes angivelse af
...
m) navnet paa et vinbrug eller en sammenslutning af vinbrug, hvor den paagaeldende kvbd er fremstillet, som er egnet til at styrke dens omdoemme, saafremt der er givet regler for denne angivelse i gennemfoerelsesbestemmelser eller, i mangel heraf, i producentmedlemsstatens lovgivning
..."
12 Gennemfoerelsesforordningens artikel 5, som konsortiet Baux-Lafforgue har paaberaabt sig, og som udgoer en gennemfoerelsesbestemmelse til sidstnaevnte forskrift, er affattet saaledes:
"1. Ved angivelsen af navnet paa det vinbrug, hvor den paagaeldende vin er fremstillet i overensstemmelse med ... artikel 12, stk. 2, litra m), i forordning (EOEF) nr. 355/79, maa udtrykkene
° 'château' , 'domaine' , ...
kun anvendes, naar den paagaeldende vin udelukkende hidroerer fra druer, der er hoestet paa vinmarker, der udgoer en del af dette vinbrug, og at vinfremstillingen har fundet sted paa dette brug.
2. De producerende medlemsstater kan
a) opstille supplerende kriterier for anvendelsen af de i stk. 1 naevnte udtryk, for saa vidt angaar vin af druer, der er hoestet paa deres omraader
b) begraense anvendelsen af et eller flere af disse udtryk til visse kategorier af vin, der er fremstillet paa deres omraade
..."
13 Artikel 5, stk. 1, praeciserer saaledes alene betingelserne for anvendelse af visse udtryk i navnet paa et vinbrug, herunder "château". Der gaelder to betingelser herfor, nemlig for det foerste, at vinen udelukkende hidroerer fra druer, som er hoestet paa det paagaeldende vinbrug, og for det andet, at vinfremstillingen har fundet sted paa dette brug.
14 Formaalet med disse to betingelser er at beskytte og sikre forbrugerne en korrekt information. Artikel 43 i forordningen om betegnelse af vine bestemmer nemlig i det vaesentlige, at betegnelsen af vine ikke maa foere til en forveksling med hensyn til produktets oprindelse. Det praeciseres i samme bestemmelse, at betegnelsen ikke boer vaere af en saadan karakter, at der gives et fejlagtigt indtryk for saa vidt angaar navn eller status for de fysiske eller juridiske personer eller for en sammenslutning af saadanne personer, som deltager eller har deltaget i produktionen eller den handelsmaessige distribution af det paagaeldende produkt.
15 Formaalet med de EF-forskrifter, som er omhandlet i denne sag, er at give de forbrugere, som koeber vin, der er forsynet med visse velrenommerede betegnelser, saasom "château", garanti for, at de vigtigste faser i vinens fremstillingsproces fra hoest til faerdigfremstilling forestaas af en vinproducent, som indestaar for produktets kvalitet, samt under hans effektive og vedvarende kontrol og paa hans eneansvar.
16 Begrebet "vinbrug" er ikke defineret i gennemfoerelsesforordningens artikel 5, stk. 1. Denne bestemmelse udgoer imidlertid en gennemfoerelsesbestemmelse til artikel 12, stk. 2, litra m), i forordningen om betegnelse af vine, hvoraf fremgaar, at individuelle vinbrug og sammenslutninger af vinbrug er ligestillet, saafremt der er udstedt gennemfoerelsesbestemmelser om angivelse af vinproducentens navn. Naar der i artikel 5, som altsaa er en af disse gennemfoerelsesbestemmelser, anvendes udtrykket "vinbrug", maa dette antages at daekke saavel individuelle vinbrug som sammenslutninger af vinbrug.
17 Ifoelge artikel 5, stk. 2, kan medlemsstaterne dog opstille supplerende kriterier for anvendelse af udtrykket "château" og begraense anvendelsen af dette udtryk til visse kategorier af vine.
18 Efter gaeldende EF-forskrifter kan de nationale myndigheder saaledes udstede mere restriktive bestemmelser, men det er dog ikke nogen betingelse, at der findes et "château" paa de jorder, hvor druerne er hoestet.
19 Det er heller ikke nogen betingelse efter disse EF-forskrifter, at vinfremstillingen foregaar i anlaeg, som er beliggende paa jorder, hvorpaa der findes et château. Det kraeves heller ikke, at vinproducenterne selv er ejere af de anlaeg, der anvendes ved vinfremstillingen. Den omstaendighed, at vinfremstillingen gennemfoeres i anlaeg, som ejes af et kooperativ af vinproducenter, er ligeledes uden relevans ifoelge faellesskabsretten, saafremt druerne er hoestet paa vinmarker, som udgoer en del af det paagaeldende vinbrug, og saafremt der er truffet paalidelige foranstaltninger til sikring af en saerskilt vinfremstilling paa grundlag af druer, der er hoestet paa vinmarker, som udgoer en del af slottets oprindelige jorder.
20 Foelgelig er de EF-forskrifter, som er omhandlet i denne sag, ikke til hinder for, at vinproducenter, hvis jorder udgoer en del af et vinslots oprindelige jorder, og som har sluttet sig sammen i et kooperativ, anvender udtrykket "château".
21 Da det spoergsmaal, som den nationale ret har forelagt, ikke blot angaar gennemfoerelsesforordningen og forordningen om betegnelse af vine, men ogsaa enhver anden EF-forskrift, som maatte finde anvendelse, skal det praeciseres, at forordningen om betegnelse af vine med virkning fra den 4. september 1989 blev ophaevet ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2392/89 af 24. juli 1989 om fastsaettelse af almindelige regler for betegnelse og praesentation af vin og druemost (EFT L 232, s. 13). Bestemmelserne i sidste forordnings artikel 11, stk. 2, litra m), er dog identiske med bestemmelserne i artikel 12, stk. 2, litra m), i forordningen om betegnelse af vine. Ogsaa gennemfoerelsesforordningen er med virkning fra den 1. januar 1991 blevet ophaevet ved Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3201/90 af 16. oktober 1990 om gennemfoerelsesbestemmelser for betegnelse og praesentation af vin og druemost (EFT L 309, s. 1, herefter benaevnt "forordning nr. 3201/90"). Sidstnaevnte forordnings artikel 6 er dog affattet i tilsvarende vendinger som gennemfoerelsesforordningens artikel 5. Foelgelig har den fortolkning, som er angivet ovenfor, tillige gyldighed for de nugaeldende forordninger.
22 Herefter maa spoergsmaalet fra den nationale ret besvares med, at artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 997/81 og artikel 6 i forordning nr. 3201/90 ikke er til hinder for, at vinproducenter ° der dyrker druer paa vinmarker, som udgoer en del af et "château' s" oprindelige jorder, og som har sluttet sig sammen i et kooperativ og foretager vinfremstilling i dettes lokaler ° anvender udtrykket "château".
Andet spoergsmaal
23 Med det andet spoergsmaal fra Frankrigs Cour de cassation oenskes det oplyst, om gennemfoerelsesforordningens artikel 5, stk. 1, er til hinder for, at udtrykket "château" anvendes paa en etikette til en kvbd som betegnelse for navnet paa et vinbrug, naar vinfremstillingen er gennemfoert i et kooperativs lokaler, blandt hvis medlemmer der findes vinproducenter, hvis jorder ikke oprindeligt var en del af slottets tilliggende jorder.
24 Det bemaerkes, at det er uden betydning, at visse medlemmer af kooperativet dyrker jorder, som ikke oprindeligt var en del af slottets tilliggende jorder, og som derfor ikke noedvendigvis fremstiller druer af tilsvarende kvalitet som de druer, der hoestes paa jorder, der udgoer en del af slottets oprindelige jorder, naar der er truffet paalidelige foranstaltninger til at sikre, at de druer, som hoestes uden for slottets oprindelige jorder, ikke sammenblandes med druer, som er hoestet paa de oprindelige jorder.
25 Herefter maa spoergsmaalet fra den nationale ret besvares med, at det er uden betydning for anvendelsen af de omhandlede forskrifter, at der blandt medlemmerne af et kooperativt selskab findes vinproducenter, hvis jorder hidroerer fra opdelingen af et "château' s" oprindelige jorder, og vinproducenter, som hoester druer uden for disse oprindelige jorder, naar der er truffet paalidelige foranstaltninger til at sikre, at de druer, som hoestes af de foerstnaevnte vinproducenter, ikke sammenblandes med de druer, som hoestes af de sidstnaevnte.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
26 De udgifter, der er afholdt af den franske og italienske regering samt af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Frankrigs Cour de Cassation ved dom af 17. december 1991, for ret:
1) Artikel 5, stk. 1, i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 997/81 af 26. marts 1981 om gennemfoerelsesbestemmelser vedroerende betegnelse og praesentation af vin og druemost og artikel 6 i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3201/90 af 16. oktober 1990 om gennemfoerelsesbestemmelser for betegnelse og praesentation af vin og druemost er ikke til hinder for, at vinproducenter ° der dyrker druer paa vinmarker, som udgoer en del af et "château' s" oprindelige jorder, og som har sluttet sig sammen i et kooperativ og foretager vinfremstilling i dettes lokaler ° anvender udtrykket "château".
2) Det er uden betydning for anvendelsen af de omhandlede forskrifter, at der blandt medlemmerne af et kooperativt selskab findes vinproducenter, hvis jorder hidroerer fra opdelingen af et "château' s" oprindelige jorder, og vinproducenter, som hoester druer uden for disse oprindelige jorder, naar der er truffet paalidelige foranstaltninger til at sikre, at de druer, som hoestes af de foerstnaevnte vinproducenter, ikke sammenblandes med de druer, som hoestes af de sidstnaevnte.