CELEX: 62006TJ0282
Hospodárska súťaž
Koncentrácie
Európsky trh s kolofónnymi živicami určenými na použitie v odvetví tlačiarenských farieb
Rozhodnutie, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom
Usmernenia na posudzovanie horizontálnych fúzií
Podiely na trhu a úrovne koncentrácie
Nekoordinované účinky
Koordinované účinky
Povinnosť odôvodnenia

Právny rámec
Článok 2 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 z 20. januára 2004 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (
Ú. v. EÚ L 24, s. 1
; Mim. vyd. 08/003, s. 40, ďalej len „nariadenie o koncentráciách“) stanovuje najmä:
„2.
Koncentrácia, ktorá značne nenaruší účinnú hospodársku súťaž na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, sa vyhlási za zlučiteľnú so spoločným trhom.
3.
Koncentrácia, ktorá značne naruší účinnú hospodársku súťaže na spoločnom trhu alebo jeho podstatnej časti, najmä v dôsledku vytvorenia alebo posilnenia dominantného postavenia, sa vyhlási za nezlučiteľnú so spoločným trhom.“
Článok 6 ods. 1 nariadenia o koncentráciách stanovuje, že Komisia posudzuje oznámenie o koncentrácii bezodkladne po jeho doručení, a v písmene b) stanovuje:
„Ak zistí, že oznámená koncentrácia, hoci patrí do pôsobnosti tohto nariadenia, nevzbudzuje vážne pochybnosti, pokiaľ ide o jej zlučiteľnosť so spoločným trhom, rozhodne, že nie je proti nej, a vyhlási, že je zlučiteľná so spoločným trhom.
…“
Komisia opísala analytický prístup svojho posudzovania horizontálnych fúzií vo svojich Usmerneniach na posudzovanie horizontálnych fúzií podľa nariadenia Rady o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (Ú. v. EÚ C 31, 2004, s. 5; Mim. vyd. 08/003, s. 10, ďalej len „usmernenia“).
Skutkové okolnosti
A —
Účastníci konania a účastníci koncentrácie
Sun Chemical Group BV (ďalej len „Sun“) vyrába tlačiarenské farby určené na ich použitie v odvetví baliarenstva, publikácie, obchodu a priemyslu, pigmentov, disperzií, ako aj bezpečnosti a ochrany ochranných známok. Je nepriamo 100 % kontrolovaná spoločnosťou Dainippon Ink and Chemicals Inc. Sun zamestnáva viac ako 12000 osôb a jej obrat za posledný finančný rok presiahol tri miliardy eur. V roku 2005 Sun nakúpila v Európe približne [
dôverné
] (
) ton kolofónnych živíc.
Siegwerk Druckfarben AG (ďalej len „Siegwerk“) je výrobca svetovej veľkosti tlačiarenských farieb, ktorý sa špecializuje v odvetviach farieb pre baliarenstvo, gravírovanie a ofsetový rotačný disk. Je materskou spoločnosťou skupiny spoločností Siegwerk. Zamestnáva približne 4000 osôb a jej obrat za posledný finančný rok dosiahol približne 830 miliónov eur. Siegwerk nakupuje v Európe ročne približne [
dôverné
] ton kolofónnych živíc od tretích nezávislých dodávateľov.
Flint Group Germany GmbH (ďalej len „Flint“) je dodávateľ pre tlačiarenský, transformačný a farbiarsky priemysel. Vznikla v roku 2005 fúziou XSYS Print Solutions a Flint Ink Corp. Flint zamestnáva takmer 7500 osôb a jej obrat za posledný finančný rok dosiahol približne 2,2 miliárd eur. Flint každoročne nakupuje v Európe približne [
dôverné
]
ton kolofónnych živíc od tretích nezávislých dodávateľov.
Hexion Specialty Chemicals, Inc. (ďalej len „Hexion“) vyrába a uvádza na trh škálu tepelne tvrdnúcich a osobitných živíc, najmä kolofónnych živíc, uhľovodíkových živíc, hybridných kolofónno-uhľovodíkových živíc, alkydových živíc, akrylových disperzií, akrylových živíc a ďalších živíc ako napríklad aminoplastových živíc, epoxidových živíc, fenolických živíc a polyesterových živíc. Vlastní viac ako 90 výrobných a distribučných jednotiek, ktoré majú sídlo v 18 krajinách Severnej a Južnej Ameriky, Európy a Ázijsko-pacifického regiónu, a zamestnáva približne 7000 osôb.
The Apollo Group (ďalej „Apollo“) spravuje niekoľko investičných fondov, ktoré majú záujmy v mnohých činnostiach na celosvetovej úrovni. Apollo kontroluje Hexion.
Oddelenie „Tlačiarenské farby a adhézne živice“ spoločnosti Akzo Nobel (ďalej len „Akzo“) vyrába hlavne výrobky na základe kolofónie, a to najmä kolofónne živice, hybridné živice a iné deriváty kolofónie určené hlavne pre tlačiarenské farby a adhezíva. Jej výrobné jednotky sa nachádzajú v Holandsku, Portugalsku, Číne, na Novom Zélande, v Argentíne, Kanade a Spojených štátoch.
B —
Trh výrobkov
Kolofónna živica je prírodná živica, ktorá sa získava z borovíc. Existujú tri druhy: extrahovaná kolofónia, gumová kolofónia a živica z tálového oleja. Surovina je zhodnotená prostredníctvom chemického spracovania zahrňujúceho hydrogenáciu, esterifikáciu, polymerizáciu a purifikáciu. Z chemického alebo technického hľadiska možno tieto kolofónne živice zaradiť do kategórií kolofónnych mydiel, rezinátov, esterov kolofónie, maleínových a fumarových modifikovaných živíc. Kolofónna živica je základná zložka pri výrobe tlačiarenských farieb. Podniky vyrábajúce tlačiarenské farby sú na zásobovaní kolofónnymi živicami veľmi závislé a podľa žalobkýň každý rok vyvíjajú značné úsilie na zabezpečenie nevyhnutného zásobovania pre svoju výrobu tlačiarenských farieb. Podľa ich vlastných údajov žalobkyne nakupujú 90 % kolofónnych živíc určených na použitie v odvetví farbív dostupných v Európe. Kolofónna živica sa rovnako používa na výrobu ďalších výrobkov, ako napríklad lakov, adhezív (lepidiel), liečiv, žuvacej gumy a mydla.
C —
Správne konanie
Zamýšľaná koncentrácia, v rámci ktorej Hexion, ktorá patrí spoločnosti Apollo, zamýšľala nákupom akcií a aktív získať v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) nariadenia o koncentráciách, a to buď priamo, alebo prostredníctvom 100 % vlastnených dcérskych spoločností, kontrolu nad všetkými činnosťami Akzo, nemala význam pre celé Spoločenstvo v zmysle článku 1 ods. 2 alebo článku 1 ods. 3 nariadenia o koncentráciách. Účastníci koncentrácie vedeli, že zamýšľanú koncentráciu bolo možné preskúmať podľa vnútroštátnych právnych predpisov týkajúcich sa kontroly koncentrácie v štyroch členských štátoch, pričom 3. februára 2006 podali Komisii žiadosť o postúpenie na základe článku 4 ods. 5 nariadenia o koncentráciách. Keďže žiaden z členských štátov nevyjadril v stanovenej lehote nesúhlas, zastával sa názor, že koncentrácia má význam pre celé Spoločenstvo a Komisii bolo 18. apríla 2006 doručené oznámenie o zamýšľanej koncentrácii.
Dňa 25. apríla 2006 zaslala Komisia podrobné dotazníky dvadsaťjedna konkurentom (ďalej len „dotazník pre konkurentov“) a trinástim zákazníkom (ďalej len „dotazník pre zákazníkov“) účastníkov koncentrácie na trhoch kolofónnych, uhľovodíkových a hybridných živíc. Na tieto dotazníky sa malo odpovedať do 2. mája 2006. Komisii boli doručené odpovede od trinástich konkurentov a desiatich zákazníkov.
Dňa 28. apríla 2006 predložila spoločnosť Flint svoju odpoveď na dotazník pre zákazníkov. V ten istý deň Komisia uverejnila oznámenie v
Úradnom vestníku Európskej únie
(
Ú. v. ES C 102, s. 9
), v ktorom dotknuté tretie osoby vyzvala, aby jej najneskôr do 8. mája 2006 predložili svoje prípadné pripomienky s ohľadom na zamýšľanú koncentráciu.
Dňa 4. mája 2006 Sun predložila po predĺžení lehoty o dva dni svoju odpoveď na dotazník pre zákazníkov. Dňa 10. mája 2006 kontaktovala Sun tím Komisie poverený touto vecou a zanechala hlasovú správu s cieľom dohodnúť si stretnutie na prediskutovanie koncentrácie a odpovede spoločnosti Sun na dotazník. Dňa 11. mája 2006 zaslala Sun elektronickú správu jednému z členov tímu povereného dokumentáciou, aby mu oznámila, že je pripravená sa v najbližšej dobe stretnúť s Komisiou na účely prediskutovania veci.
Dňa 12. mája 2006 predložila Siegwerk svoju odpoveď na dotazník pre zákazníkov. V ten istý deň Sun poskytla doplňujúce informácie a vysvetlenia v súvislosti s dôvodmi, prečo ju koncentrácia znepokojovala. Komisia požiadala oznamujúcu stranu, aby jej oznámila svoje komentáre k problémom, ktoré vzniesla Sun vo svojich pripomienkach.
Dňa 16. mája 2006 zaslala oznamujúca strana poštou svoje komentáre. Dňa 17. mája 2006 predložila Sun dva dokumenty obsahujúce jej pripomienky, v ktorých uviedla dôvody, prečo by Komisia mala vyhlásiť koncentráciu za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Poskytnuté informácie sa týkali nedávnych zvýšení cien, existujúcich kapacitných obmedzení na trhu a ťažkostí zákazníkov účastníkov koncentrácie pri zmene dodávateľa. Komisia vyzvala oznamujúcu stranu, aby jej doručila svoje komentáre k uvedeným pripomienkam spoločnosti Sun.
Dňa 18. a 19. mája 2006 zaslala oznamujúca strana svoje pripomienky prostredníctvom troch listov.
D —
Napadnuté rozhodnutie
Dňa 29. mája 2006 prijala Komisia na základe článku 6 ods. 1 písm. b) nariadenia o koncentráciách svoje rozhodnutie vo veci COMP/M.4071 – Apollo/Akzo Nobel IAR, vyhlasujúce oznámenú koncentráciu za zlučiteľnú so spoločným trhom (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“).
Komisia najskôr v odôvodneniach č. 10 až 45 napadnutého rozhodnutia preskúmala dotknuté trhy výrobkov a geografický trh a potom v odôvodneniach č. 51 až 80 analyzovala účinky koncentrácie na hospodársku súťaž na týchto trhoch.
Pokiaľ ide o dotknuté trhy výrobkov, Komisia v odôvodneniach č. 8 až 24 napadnutého rozhodnutia konštatovala prekrývanie činností výroby kolofónnych živíc, uhľovodíkových živíc, alkydových živíc a akrylových disperzií účastníkov koncentrácie. Uviedla, že toto prekrývanie sa týkalo len živíc používaných na výrobu tlačiarenských farieb. Komisia ponechala otázku presného vymedzenia dotknutého trhu výrobkov otvorenú, pretože zastávala názor, že koncentrácia nevyvolávala problémy v oblasti hospodárskej súťaže bez ohľadu na jej definíciu, pričom preskúmala jednotlivé živice určené na použitie v odvetví tlačiarenských farieb a zastávala názor, že všetky kolofónne živice určené na použitie v odvetví tlačiarenských farieb prináležia do rovnakého trhu výrobkov.
Pokiaľ ide o dotknutý geografický trh, Komisia v odôvodneniach č. 35 až 38 napadnutého rozhodnutia zastávala názor, že ide prinajmenšom o Európsky hospodársky priestor (EHP), ale že tento trh môže byť aj svetový. Komisia ponechala otázku presného vymedzenia otvorenú a poznamenala, že konečné posúdenie zostáva nezmenené bez ohľadu na to, či by mal byť trh vymedzený ako pokrývajúci prinajmenšom EHP, alebo ako svetový trh.
Pokiaľ ide o posúdenie účinkov koncentrácie na trh EHP kolofónnych živíc určených na použitie v odvetví tlačiarenských farieb, Komisia v odôvodneniach č. 51 a 53 napadnutého rozhodnutia ohodnotila podiely účastníkov koncentrácie a ich konkurentov na tomto trhu v roku 2005 takto: Hexion [10 – 20] %, Akzo Nobel IAR [20 – 30] % – teda kombinovaný podiel na trhu [30 –50] % –, Arizona [10 – 20] %, Cray Valley [10 – 20] %, Respol [0 – 10] %, DRT [0 – 10] %, Euro-Yser [0 – 10] %, Kraemer [< 5] %, Westvaco [< 5] %, ďalší [0 – 10] %. V meradle svetového trhu kolofónnych živíc Komisia ohodnotila kombinované trhové podiely účastníkov koncentrácie na [20 – 30] % z dôvodu veľkého počtu nových subjektov.
Pokiaľ ide o protisúťažné účinky na tomto trhu, Komisia v odôvodnení č. 59 napadnutého rozhodnutia začala vysvetlením, že jedenásť z trinástich konkurentov účastníkov koncentrácie zastávalo názor, že koncentrácia takéto účinky mať nebude, ale že približne polovica zákazníkov, ktorí sa zúčastnili preskúmania trhu, vyhlásila, že následkom zníženia počtu aktérov a relatívne významného trhového podielu zlúčeného subjektu by mohlo dôjsť k zvýšeniu cien a obmedzeniu vývoja výrobkov.
V odôvodnení č. 60 napadnutého rozhodnutia je zdôraznené, že preskúmanie trhu potvrdilo, že väčšina zákazníkov potrebovala pre svoju činnosť osobitné kategórie kolofónnych živíc a že živica sa občas pre zákazníka vyrábala na objednávku, čo je postup, ktorý mohol trvať niekoľko mesiacov. To podľa Komisie preukazuje, že výrobky predávané na dotknutom trhu neboli homogénne a že existoval veľký počet výrobcov na trhu, ktorý sa vyznačoval neexistenciou symetrie v podieloch na trhu. V odôvodnení č. 60 sa rovnako poukazuje na obavy, ktoré vyjadrilo približne 30 % výrobcov v súvislosti s narastajúcim vplyvom ostatných výrobcov usadených mimo EHP, ako napríklad Arez (Čína). Komisia teda zastávala názor, že v zásade bolo málo pravdepodobné, aby dotknutá koncentrácia mala za následok protisúťažné koordinované správanie. No vzhľadom na skutočnosť, že malo dôjsť k fúzii dvoch významných aktérov, mohla koncentrácia podľa Komisie vyvolať protisúťažné účinky na tomto trhu v dôsledku jednostranného konania podnikov, ktoré boli účastníkmi koncentrácie.
V odôvodneniach č. 62 až 65 napadnutého rozhodnutia Komisia najskôr preskúmala výrobné kapacity a poznamenala, že podľa výsledkov preskúmania trhu nebol tento trh predmetom kapacitných obmedzení. V odôvodnení č. 64 sa zdôrazňuje, že vzhľadom na skutočnosť, že výroba na trhu EHP s kolofónnymi živicami určenými na použitie v odvetví tlačiarenských farieb dosahovala približne 144000 t, výrobcovia, ktorí sa zúčastnili na preskúmaní trhu (Arizona, Cray Valley, Respol, Kraemer, Megara, Union Resinera a Eastman) predstavovali 28200 t dostupných výrobných kapacít, teda 19,5 % celkovej výroby na trhu. Podľa napadnutého rozhodnutia, ak by odhady účastníkov konania týkajúce sa ostatných výrobcov (vrátane DRT a Euro-Yser) boli presné, dostupné kapacity by zodpovedali 41 % celkovej výroby na trhu. V odôvodnení č. 65 sa tvrdí, že preskúmanie trhu potvrdilo, že na trhu existovali prebytočné výrobné kapacity, čo pripustila väčšina zákazníkov.
Odôvodnenia č. 66 a 67 sa ďalej týkajú obáv vyjadrených jedným zo zákazníkov, ktoré sa na jednej strane týkali zvýšenia cien kolofónnych živíc zo strany Akzo a Hexion a na druhej strane problémov so zásobovaním od septembra do decembra, ktoré mali za následok obmedzenie ponuky v priebehu dotknutých mesiacov v okamihu, keď je sezónny dopyt po kolofónnych živiciach najväčší. V odôvodnení č. 67 sa v tejto súvislosti zdôrazňuje, že dôkazy predložené účastníkmi koncentrácie preukazujú, že uvedené problémy so zásobovaním neboli spôsobené protisúťažnou situáciou na dotknutom trhu. Po prvé, tieto problémy boli skôr spôsobené zvýšením cien surovín, ktoré sú základnými prvkami na výrobu kolofónnych živíc, ako je napríklad nafta, gumová kolofónia a živica z tálového oleja, ktoré boli predmetom výrazného zvýšenia cien v priebehu posledných rokov, pričom cena gumovej kolofónie vzrástla z 500 amerických dolárov (USD) za tonu v januári 2004 na približne 1250 USD za tonu ku dňu vydania napadnutého rozhodnutia. Po druhé sa poznamenáva, že sa zdá, že dostupné informácie týkajúce sa vyššie uvedených problémov so zásobovaním naznačujú, že boli osobitne spôsobené technickými problémami na strane dodávateľov alebo zastavením výroby z dôvodu plánovanej údržby, a nie všeobecným nedostatkom výrobných kapacít na celom trhu počas predmetného obdobia. Okrem toho sa ukazuje, že dotknutý zákazník mohol nájsť alternatívne zdroje zásobovania, ktoré zmiernili dopad tohto neočakávaného nedostatku.
V odôvodnení č. 68 napadnutého rozhodnutia sa tvrdí, že vzhľadom na vyššie uvedené sa zdá pravdepodobné, že akýkoľvek pokus zo strany zlúčeného subjektu jednostranne zvýšiť ceny by mohol byť znemožnený takými významnými konkurentmi, ktorí sú v súčasnosti prítomní na trhu, ako je Arizona, Cray Valley, Respol a ďalšími výrobcami menšej veľkosti, ktorí mali dostupnú kapacitu, ako aj technické know-how, ktoré sú nevyhnutné na zabránenie akémukoľvek protisúťažnému správaniu.
V odôvodneniach č. 69 až 71 napadnutého rozhodnutia Komisia preskúmava prípadné uplatňovanie vyrovnávacej kúpnej sily výrobcov tlačiarenských farieb na výrobcov živice. V odôvodnení č. 69 Komisia uvádza, že účastníci koncentrácie vysvetlili, že ich zákazníci sú v postavení, v ktorom môžu ovplyvňovať ceny, a že niektorí z nich, ktorí interne vyrábali kolofónnu živicu, svojich dodávateľov úspešne usmernili. Pokiaľ ide o dopad internej výroby kolofónnych živíc niektorých výrobcov tlačiarenských farieb, v tom istom odôvodnení sa uvádza, že podľa odhadov účastníkov mali traja významní zákazníci výrobu značného rozsahu: Flint a Siegwerk, ktorí mali odhadovanú výrobnú kapacitu približne 25000 t a 12000 t, a spoločnosť Huber, ktorá nedávno získala spoločnosť Micro Inks a informovala svojich dodávateľov, že chystá prevod jej nákupov na svoju dcérsku spoločnosť. Ďalej je v odôvodnení č. 70 zdôraznené, že zo šetrenia vyplynulo, že predaje výrobcov kolofónnych živíc sa vo všeobecnosti sústreďujú na dvoch alebo troch veľkých zákazníkov, pričom päť najväčších výrobcov tlačiarenských farieb predstavuje približne [80 – 90] % predajov kolofónnych, hybridných a uhľovodíkových živíc spoločnosti Hexion určených na použitie v odvetví tlačiarenských farieb a [90 – 100] % predajov spoločnosti Akzo. Okrem toho dvaja najväčší zákazníci predstavovali [50 – 60] % a [70 – 80] % predajov týchto dvoch spoločností kolofónnych, hybridných a uhľovodíkových živíc určených na použitie v odvetví tlačiarenských farieb. V dôsledku toho Komisia v odôvodnení č. 71 odhaduje, že silná závislosť účastníkov voči obmedzenému počtu veľkých zákazníkov a schopnosť iných výrobcov zásobovať týchto zákazníkov predstavujú významnú prekážku prípadného jednostranného protisúťažného správania.
V odôvodnení č. 72 napadnutého rozhodnutia je uvedený záver, že vzhľadom na vyššie uvedené navrhovaná koncentrácia nevyvoláva problém v oblasti hospodárskej súťaže s ohľadom na kolofónne živice určené na použitie v odvetví tlačiarenských farieb.
Konanie
Návrhom podaným do kancelárie Súdu prvého stupňa 9. októbra 2006 žalobkyne podali túto žalobu.
Samostatným podaním podaným v ten istý deň žalobkyne rovnako podali návrh na základe článku 76a Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa, aby sa vec prejednala v skrátenom súdnom konaní.
Návrhom doručeným do kancelárie Súdu prvého stupňa 31. októbra 2006 Apollo a Hexion požiadali, aby im bol umožnený vstup do konania ako vedľajších účastníkov konania na podporu Komisie.
Komisia v ten istý deň podala svoje pripomienky k návrhu na prejednanie veci v skrátenom súdnom konaní, v ktorých uviedla, že na účely výkonu svojho práva na obhajobu sa musí spoľahnúť na dôverné informácie a dokumenty, ktoré predložili účastníci koncentrácie a tretie osoby.
Samostatným podaním doručeným do kancelárie Súdu prvého stupňa v ten istý deň Komisia podala návrh na opatrenia na zabezpečenie priebehu konania podľa článku 64 ods. 4 rokovacieho poriadku.
V rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania sa 8. novembra 2006 žalobkyne, Komisia a vedľajší účastníci konania zúčastnili neformálneho stretnutia s tromi sudcami druhej komory Súdu prvého stupňa, ktorej bola vec pridelená na účely preskúmania možnosti vyhovieť návrhu na prejednanie veci v skrátenom súdnom konaní. Počas tohto stretnutia žalobkyne vyhlásili, že vzhľadom na požiadavky skráteného súdneho konania nemajú v úmysle napadnúť vymedzenie trhu, ktoré je uvedené v napadnutom rozhodnutí.
Dňa 14. novembra 2006 druhá komora Súdu prvého stupňa rozhodla vyhovieť návrhu na prejednanie veci v skrátenom súdnom konaní.
Dňa 16. novembra 2006 druhá komora Súdu prvého stupňa prijala opatrenia na zabezpečenie priebehu konania upravujúce predloženie dôverných informácií alebo dokumentov ako dôkazov v prejednávanej veci.
Na základe uznesenia predsedu druhej komory Súdu prvého stupňa zo 17. novembra 2006 boli vypočutí hlavní účastníci konania a spoločnostiam Apollo a Hexion bolo umožnený vstup do konania ako vedľajších účastníkov konania na podporu Komisie a mohli predložiť vyjadrenie vedľajšieho účastníka konania, čo urobili 8. decembra 2006.
Na základe správy sudcu spravodajcu Súd prvého stupňa rozhodol o začatí ústnej časti konania a v rámci opatrení na zabezpečenie priebehu konania položil účastníkom konania písomné otázky, na ktoré mali odpovedať počas pojednávania.
Prednesy účastníkov konania a ich odpovede na otázky, ktoré im Súd prvého stupňa položil, boli vypočuté na pojednávaní 27. februára 2007.
Na pojednávaní Komisia rozdala členom Súdu prvého stupňa a ostatným účastníkom konania nedôverné znenie nového dokumentu. Po vypočutí účastníkov konania bolo rozhodnutie o prípustnosti tohto dokumentu ako dôkazu odložené na neskôr. Súd prvého stupňa sa rozhodol nezaložiť ho do spisu.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyne navrhujú, aby Súd prvého stupňa:
—
zrušil napadnuté rozhodnutie,
—
zaviazal Komisiu na náhradu trov konania.
Komisia navrhuje, aby Súd prvého stupňa:
—
vyhlásil žalobu za neprípustnú v rozsahu, v akom sa týka spoločností Siegwerk a Flint,
—
zamietol žalobu v zostávajúcej časti,
—
zaviazal žalobkyne na náhradu trov konania.
Vedľajší účastníci konania navrhujú, aby Súd prvého stupňa:
—
zamietol žalobu,
—
zaviazal žalobkyne, aby znášali svoje vlastné trovy a nahradili trovy, ktoré vynaložili vedľajší účastníci konania.
Právny stav
A —
O prípustnosti žaloby
1.
Tvrdenia účastníkov konania
Komisia tvrdí, že Siegwerk a Flint nie sú osobne dotknuté napadnutým rozhodnutím. To, či je tretia strana osobne dotknutá rozhodnutím o zlučiteľnosti koncentrácie so spoločným trhom závisí na jednej strane od jej aktívnej účasti na správnom konaní a na druhej strane od dopadu tohto rozhodnutia na jej postavenie na trhu. Len účasť na správnom konaní sama osebe nepostačuje, pretože kontrola koncentrácií vyžaduje pravidelný kontakt s viacerými podnikmi. Len aktívna účasť na správnom konaní predstavuje skutočnosť, ktorá sa bežne zohľadňuje na účely preukázania, v spojení s ďalšími osobitnými okolnosťami, prípustnosti žaloby o to viac, ak má táto aktívna účasť dopad na vývoj konania a na obsah napadnutého aktu.
V prejednávanej veci sa však účasť Flint a Siegwerk na správnom konaní obmedzila na odpoveď na dotazník Komisie pre zákazníkov a ich odpovede boli lakonické a všeobecné. Ich obmedzená účasť nemala nijaký konkrétny dopad na priebeh konania alebo na obsah napadnutého rozhodnutia. V dôsledku toho nemožno ich účasť na správnom konaní hodnotiť ako aktívnu. Žaloba neupresňuje žiadnu ďalšiu okolnosť, ktorá by tieto dva podniky odlíšila od ostatných zákazníkov účastníkov koncentrácie. Koncentrácia ovplyvňuje postavenie spoločností Siegwerk a Flint na trhu rovnakým spôsobom ako postavenie všetkých ostatných odberateľov kolofónnych živíc na trhu.
Podľa Komisie by v prejednávanej veci nebolo odôvodnené povoliť spoločnostiam Siegwerk a Flint konať v rámci žaloby, ktorú by samy nikdy nemohli podať. Žaloba sa vo veľkej miere opiera o vyhlásenia spoločnosti Siegwerk v jej odpovedi na dotazník Komisie pre zákazníkov v súvislosti s dostupnosťou surovín a Sun ani Flint nevzniesli túto otázku dostupnosti v priebehu správneho konania. Tento nedostatok súdržnosti v odpovediach jednotlivých žalobkýň predstavuje ďalší dôvod pre oddelené preskúmanie aktívnej legitimácie jednotlivých účastníkov.
Žalobkyne sa považujú za osobne a bezprostredne dotknuté napadnutým rozhodnutím, pretože toto rozhodnutie sa dotkne ich činností a osobitne ich zásobovania, pričom kolofónne živice predstavujú životne dôležitú súčasť ich výroby a významne sa podieľajú na cene konečného výrobku. Okrem toho žalobkyne boli pred koncentráciou hlavnými zákazníkmi tak spoločnosti Hexion, ako aj spoločnosti Akzo a boli hlavnými odberateľmi kolofónnych živíc v priemysle tlačiarenských farieb, kde spolu predstavovali približne 90 % kolofónnych živíc nakúpených v EHP. Žalobkyne zastávajú tiež názor, že sa aktívne podieľali na správnom konaní.
2.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné uviesť, že Komisia nespochybňuje aktívnu legitimáciu spoločnosti Sun. Keďže sa Sun aktívne zúčastnila na správnom konaní, nie sú žiadne pochybnosti o prípustnosti jej žaloby.
Podľa ustálenej judikatúry však, pokiaľ ide o jednu a tú istú žalobu, nie je potrebné preskúmať aktívnu legitimáciu ostatných žalobkýň (rozsudky Súdneho dvora z 24. marca 1993, CIRFS a i./Komisia,C-313/90, Zb. s. I-1125, bod 31, a Súdu prvého stupňa z 8. júla 2003, Verband der freien Rohrwerke a i./Komisia,
T-374/00, Zb. s. II-2275
, bod 57; pozri v tomto zmysle tiež rozsudok Súdu prvého stupňa zo 6. júla 1995, AITEC a i./Komisia,T-447/93 ažT-449/93, Zb. s. II-1971, bod 82).
Žiadna zo skutočností uvedených Komisiou v prejednávanej veci neodôvodňuje, aby sa Súd prvého stupňa od tejto judikatúry odchýlil. V určitých veciach síce Súd prvého stupňa odlíšil žalobcov s ohľadom na prípustnosť žaloby (rozsudok Súdu prvého stupňa z 21. marca 2002, Shaw a Falla/Komisia,
T-131/99, Zb. s. II-2023
, bod 12, a uznesenie Súdu prvého stupňa z 10. marca 2005, Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia a i./Komisia,T-228/00,T-229/00,T-242/00,T-243/00,T-245/00 až T-248/00,T-250/00,T-252/00,T-256/00 až T-259/00,T-265/00,T-267/00,T-268/00,T-271/00, T-274/00 až T-276/00, T-281/00, T-287/00 a T-296/00, Zb. s. II-787, body 38 a 45). Tieto odlíšenia však boli založené, rovnako ako judikatúra, ktorá je citovaná v predchádzajúcom bode, na úvahách vychádzajúcich z hospodárnosti konania.
Preskúmanie, ktoré v prejednávanej veci navrhuje Komisia, by však bolo v rozpore s takýmito úvahami, pretože aj za predpokladu, že by oddelené preskúmanie prípustnosti žaloby spoločností Flint a Siegwerk odhalilo, že tieto spoločnosti nie sú aktívne legitimované, Súd prvého stupňa by musel preskúmať žalobu v celom rozsahu. V tomto prípade totiž nie je potrebné vylúčiť vyhlásenia spoločností Flint a Siegwerk z preskúmania Súdu prvého stupňa. Keďže tieto vyhlásenia boli predložené na posúdenie Komisii v priebehu správneho konania, musia sa v každom prípade v tomto konaní zohľadniť a Súd prvého stupňa musí preskúmať všetky žalobné dôvody a tvrdenia uvedené v rámci tejto žaloby.
Z dôvodu hospodárnosti konania nie je teda potrebné preskúmať prípustnosť žaloby, ktorú podali spoločnosti Flint a Siegwerk, oddelene.
B —
O podstate žaloby
Na podporu svojej žaloby žalobkyne uvádzajú dva žalobné dôvody. Prvý žalobný dôvod je založený na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení, a druhý žalobný dôvod je založený na skutkových omyloch a nesprávnom posúdení, ktorých sa Komisia dopustila. V rámci druhého žalobného dôvodu žalobkyne rovnako v zásade uplatňujú žalobný dôvod, ktorý je založený na údajnom nedostatočnom odôvodnení.
1.
Úvodné poznámky
Je potrebné pripomenúť, že Komisia je viazaná oznámeniami, ktoré prijme v oblasti kontroly koncentrácie, pokiaľ sa neodchyľujú od ustanovení Zmluvy a nariadenia o koncentráciách (rozsudky Súdu prvého stupňa z 3. apríla 2003, BaByliss/Komisia,
T-114/02, Zb. s. II-1279
, bod 143, a Royal Philips Electronics/Komisia,T-119/02, Zb. s. II-1433, bod 242).
Z bodu 5 usmernení však vyplýva, že opisujú analytický postup, ktorý Komisia mieni používať pri jej posudzovaní horizontálnych fúzií a ktorý uplatňuje na konkrétne skutočnosti a okolnosti každého prípadu. Bod 13 upresňuje, že nejde o kontrolný zoznam, ktorý by sa mal mechanicky uplatniť na každý prípad, ale že analýza hospodárskej súťaže bude v jednotlivých prípadoch založená na celkovom posúdení predvídateľných dopadov koncentrácie s prihliadnutím na relevantné faktory a podmienky. Podľa toho istého bodu totiž „nie vždy sa všetky prvky budú vzťahovať na každú… a nemusí byť potrebné analyzovať všetky prvky prípadu rovnako podrobne“.
Z toho vyplýva, že usmernenia v každom prípade nevyžadujú preskúmanie všetkých skutočností uvedených v usmerneniach, keďže Komisia disponuje voľnou úvahou, ktorá jej umožňuje vziať alebo nevziať do úvahy niektoré skutočnosti (pozri analogicky rozsudok Súdu prvého stupňa z 8. júla 2004, JFE Engineering a i./Komisia,T-67/00,T-68/00,T-71/00 a T-78/00, Zb. s. II-2501, bod 553).
Okrem toho, z povinnosti odôvodnenia nemožno vyvodiť, že Komisia je povinná poskytnúť odôvodnenie, pokiaľ ide o jej posúdenia všetkých právnych a skutkových okolností, ktoré by prípadne mohli mať spojitosť s oznámenou koncentráciou a/alebo boli uplatnené v rámci správneho konania. Požiadavka odôvodnenia musí byť skôr prispôsobená povahe predmetného aktu a musí sa posúdiť vzhľadom na okolnosti prejednávanej veci, najmä na obsah aktu, povahu uvádzaných dôvodov, ako aj na záujem, ktorý môžu mať na získaní takýchto vysvetlení osoby, ktorým je akt určený, alebo ďalšie osoby priamo a individuálne dotknuté takýmto aktom. Ak teda z odôvodnenia musia jasne a jednoznačne vyplývať úvahy orgánu, ktorý prijal rozhodnutie umožňujúce dotknutým subjektom spoznať dôvody prijatého opatrenia a príslušnému súdnemu orgánu vykonávať svoje preskúmanie, Komisia neporušuje svoju povinnosť odôvodnenia, ak do svojho rozhodnutia nezahrnie presné odôvodnenie týkajúce sa posúdenia určitých aspektov koncentrácie, ktoré sa jej zdajú zjavne irelevantné, bezvýznamné alebo v rámci tohto posudzovania jasne druhoradé (rozsudok Verband der freien Rohrwerke a i./Komisia, už citovaný v bode 50 vyššie, body 184 až 186).
Je potrebné rovnako pripomenúť, že existuje prezumpcia platnosti aktov inštitúcií Spoločenstva (rozsudok Súdneho dvora z 15. júna 1994, Komisia/BASF a i.,C-137/92 P, Zb. s. I-2555, bod 48, a rozsudok Súdu prvého stupňa z 28. septembra 2004, MCI/Komisia,T-310/00, Zb. s. II-3253, bod 55), a že zákonnosť napadnutého individuálneho aktu sa musí posúdiť v závislosti od skutkových a právnych okolností existujúcich v čase, keď bol tento akt prijatý. V dôsledku toho sa musí zákonnosť napadnutého rozhodnutia preskúmať s ohľadom na skutkové okolnosti existujúce v čase, keď bol tento akt prijatý, a nie s ohľadom na neskoršie skutkové okolnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. júla 2006, easyJet/Komisia,
T-177/04, Zb. s. II-1931
, body 203 a 204).
Nakoniec je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry sa preskúmanie zložitého ekonomického posúdenia Komisie pri výkone jej voľnej úvahy, priznané jej nariadením o koncentráciách, ktoré je vykonávané súdom Spoločenstva, musí obmedziť na overenie dodržania procesných pravidiel a povinnosti odôvodnenia, ako aj vecnú správnosť skutkových okolností, neexistenciu zjavne nesprávneho posúdenia a zneužitia právomoci (rozsudky Súdu prvého stupňa z 3. apríla 2003, Petrolessence a SG2R/Komisia,
T-342/00, Zb. s. II-1161
, bod 101; z 21. septembra 2005, EDP/Komisia,
T-87/05, Zb. s. II-3745
, bod 151, a easyJet/Komisia, už citovaný v bode 59 vyššie, bod 44). V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že súd Spoločenstva musí nielen preveriť vecnú správnosť predložených dôkazov, ich spoľahlivosť a súdržnosť, ale aj preskúmať, či tieto dôkazy predstavujú súhrn podstatných údajov, ktoré musia byť zohľadnené pri posúdení komplexnej situácie, a či môžu podporiť závery, ktoré sa z nich vyvodili (rozsudok Súdneho dvora z 15. februára 2005, Komisia/Tetra Laval,C-12/03 P, Zb. s. I-987, bod 39).
Nakoniec z vyššie uvedeného vyplýva, že súdne preskúmanie napadnutého rozhodnutia vykonávané Súdom prvého stupňa sa nemôže obmedziť len na preskúmanie zohľadnenia alebo nezohľadnenia zo strany Komisie prvkov, ktoré sú v usmerneniach uvedené ako relevantné na posúdenie účinkov koncentrácie na hospodársku súťaž. Súd prvého stupňa musí rovnako v rámci tohto preskúmania zvážiť, či prípadné opomenutia Komisie môžu spochybniť jej záver, podľa ktorého táto koncentrácia nevyvoláva vážne pochybnosti o svojej zlučiteľnosti so spoločným trhom (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. decembra 2005, General Electric/Komisia,
T-210/01, Zb. s. II-5575
, body 42 až 44 a 48).
2.
O prvom žalobnom dôvode založenom na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení
Prvý žalobný dôvod sa delí na tri časti, ktoré sa týkajú podielov na trhu, ako aj úrovne koncentrácie, nekoordinovaných a koordinovaných účinkov koncentrácie. Je potrebné preskúmať druhú a tretiu časť tohto žalobného dôvodu pred jeho prvou časťou.
a) O druhej časti založenej na skutočnosti, že Komisia nedodržala usmernenia, pokiaľ ide o nekoordinované účinky koncentrácie
V rámci druhej časti prvého žalobného dôvodu týkajúcej sa nekoordinovaných účinkov spornej koncentrácie žalobkyne uvádzajú päť výhrad, ktoré sa po prvé týkajú kvalifikácie účastníkov koncentrácie ako blízkych konkurentov, po druhé vierohodnosti alternatívnych dodávateľov označených Komisiou, po tretie možností zákazníkov účastníkov koncentrácie zmeniť dodávateľov, po štvrté kapacít dostupných na trhu a po piate schopnosti zlúčeného subjektu brániť rastu konkurentov.
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť hlavné prvky odôvodnenia Komisie v napadnutom rozhodnutí, ktoré sa týkajú nekoordinovaných účinkov. Komisia svoj záver, podľa ktorého navrhovaná koncentrácia nepredstavuje problém v oblasti hospodárskej súťaže, založila na štyroch posudzovaných skutočnostiach. Po prvé konštatovala, že v prípade konkurentov Arizona, Cray Valley, Respol, ako aj iných menších výrobcov existovali prebytočné kapacity. Po druhé zastávala názor, že zvýšenie cien a problémy so zásobovaním počas obdobia najväčšieho dopytu, na ktoré poukázal jeden zákazník, boli podľa predložených dôkazov výsledkom zvýšenia cien surovín a dočasných technických ťažkostí jedného výrobcu. Po tretie Komisia zastávala názor, že Arizona, Cray Valley, Respol a ďalší menší výrobcovia mali kapacitu, ako aj znalosti, ktoré im umožnili zabrániť protisúťažnému konaniu zlúčeného subjektu. Po štvrté uviedla, že zákazníci zlúčeného subjektu mohli uplatňovať vyrovnávaciu silu vyplývajúcu z ich významu, z internej výroby kolofónnych živíc niektorých z nich (vrátane spoločností Flint a Siegwerk), z vertikálneho spojenia výroby kolofónnych živíc ďalších (Huber) a zo závislosti výrobcov kolofónnych živíc pri ich predajoch dvom alebo trom veľkým zákazníkom.
O prvej výhrade založenej na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení s ohľadom na blízkosť súťažných vzťahov účastníkov koncentrácie
— Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia mala preskúmať, či účastníci koncentrácie boli blízki konkurenti, či medzi nimi v minulosti došlo k súpereniu a či by koncentrácia mohla odstrániť významnú konkurenčnú silu. Žalobkyne poznamenávajú, že odpovedali na dotazník Komisie pre zákazníkov a že v ňom po prvé uviedli, že Hexion a Akzo boli ich hlavní dodávatelia. Po druhé zdôraznili, že tieto dva podniky boli nevyhnutnými dodávateľmi považovanými za prvú a druhú voľbu veľkých výrobcov tlačiarenských farieb, pretože boli viac než ich konkurenti schopné dodávať veľké objemy. Po tretie žalobkyne uviedli vzhľadom na určité kategórie kolofónynch živíc určených na použitie v odvetviach tlačiarenských farieb, že účastníci koncentrácie mali vysoko dôverné know-how a ako jediní mali prístup k surovinám a zákazníkom nevyhnutným pre ich vývoj.
Žalobkyne tvrdia, že Komisia nezohľadnila tieto komentáre a nepreskúmala, či účastníci koncentrácie boli blízki konkurenti v zmysle usmernení, ani či obmedzenie hospodárskej súťaže vyplývajúce z koncentrácie povedie k zvýšeniu cien, aj keď sa činnosti oboch účastníkov koncentrácie prekrývali. Žalobkyne poznamenávajú, že čím vyšší je stupeň zastupiteľnosti medzi výrobkami účastníkov koncentrácie, vrátane ich technických schopností a výrobných kapacít ich tovární, tým je pravdepodobnejšie, že tieto subjekty po zlúčení výrazne zvýšia ceny. Vzhľadom na svoju veľkosť a svoje dostupné výrobné kapacity, zoskupenie medzi spoločnosťami Hexion a Akzo urobilo zo zlúčeného subjektu nevyhnutného partnera žalobkýň, pokiaľ ide o zásobovanie, čo mu umožnilo správať sa úplne nezávisle voči všetkým ostatným aktérom na trhu, vrátane zákazníkov.
Komisia odpovedá, že kvalifikácia účastníkov koncentrácie ako hlavných dodávateľov nepreukazuje, že účastníci konania boli blízki konkurenti v zmysle usmernení. Najmenej traja ďalší dodávatelia boli rovnako kvalifikovaní ako hlavní dodávatelia zo strany žalobkýň (bez stanovenia poradia), iných zákazníkov, ako aj konkurentov. Keďže Arizona a Cray Valley mali trhový podiel vo výške [
dôverné
] % a sedem z ôsmich výrobcov uviedlo, že mohlo ľahko vyrábať celú škálu kolofónnych živíc, žalobkyne dostatočne nepreukázali ich tvrdenie, podľa ktorého konkurenti zlúčeného subjektu nemôžu investovať do rozvoja nových, potenciálne ziskových, druhov živíc. Nepredložili ani dôkaz o existencii blízkosti ich škály výrobkov alebo ich stratégií v oblasti hospodárskej súťaže.
Vedľajší účastníci konania dodávajú, že konštatovanie Komisie v odôvodnení č. 68 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého by mohli ostatní výrobcovia zmariť akýkoľvek pokus zlúčeného subjektu jednostranne zvýšiť ceny, implikuje, že výrobky vyrábané účastníkmi koncentrácie nie sú vzájomne viac zastupiteľné než výrobky ich konkurentov.
— Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné konštatovať, že napadnuté rozhodnutie výslovne nepreskúmalo, či účastníci koncentrácie boli blízki konkurenti. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že podľa bodu 28 usmernení je táto blízkosť hodnotená v závislosti od miery zastupiteľnosti medzi výrobkami oboch účastníkov. Ten istý bod upresňuje, že údaje o miere zastupiteľnosti môžu vyplývať najmä zo skutočnosti, že veľmi veľký počet zákazníkov považuje účastníkov koncentrácie za svoju prvú alebo druhú voľbu ako dodávateľov, že súperenie medzi účastníkmi koncentrácie bolo významným zdrojom hospodárskej súťaže a že ich konkurenti vyrábajú menej vzájomne zastupiteľné výrobky účastníkov koncentrácie.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia nedržala usmernení, keď nepreskúmala, či účastníci koncentrácie boli blízki konkurenti.
Po prvé, pokiaľ ide o tvrdenie žalobkýň, podľa ktorého Komisii oznámili, že účastníci koncentrácie boli ich hlavní dodávatelia, zo spisu vyplýva, že žalobkyne ako svojich hlavných dodávateľov rovnako označili podniky Arizona, Cray Valley a Respol a že ďalší zákazníci na tento zoznam pridali podniky Arez, Westvaco, Resinall a DRT (odpovede na otázky 35 a 36 dotazníka pre zákazníkov). Navyše, zo žalobkýň len Siegwerk jasne uviedla, že účastníci koncentrácie boli jej prvými dodávateľmi, pričom Flint a Sun žiadne hodnotenie svojich hlavných dodávateľov nevykonali. Z ostatných zákazníkov len dvaja predstavili účastníkov koncentrácie ako svojich v poradí prvých alebo druhých dodávateľov (Ciba Specialty Chemicals uvádza Hexion a Akzo, Van Son uvádza Hexion), avšak žiaden z nich nešpecifikoval, či v danom prípade išlo o kolofónne živice. Ostatní zákazníci hodnotenie nevykonali. Okrem toho Huber uvádza, že Hexion stratila podiel na trhu, Van Son uvádza, že Akzo stratila podiel na trhu a Epple Druckfarben uvádza, že obaja účastníci koncentrácie stratili podiely na trhu.
Vzhľadom na všetky tieto odpovede je potrebné urobiť záver, že tvrdenia žalobkýň a ďalších zákazníkov, podľa ktorých účastníci koncentrácie boli pred koncentráciou ich hlavnými dodávateľmi, nepreukazujú, že veľmi veľký počet zákazníkov ich považoval za svoju prvú alebo druhú voľbu v zmysle bodu 28 usmernení (pozri bod 69 vyššie). Na rozdiel od toho, čo tvrdia žalobkyne, uvedené tvrdenia teda neodporujú ich téze, podľa ktorej sú účastníci koncentrácie blízki konkurenti v zmysle usmernení.
Po druhé, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého sú účastníci koncentrácie nevyhnutnými dodávateľmi pre veľkých výrobcov tlačiarenských farieb, pretože sú viac než ich konkurenti schopní dodávať nevyhnutné veľké objemy, je potrebné uviesť, že Flint a Sun vo svojich odpovediach na otázky 40 a 45 (Flint), ako aj 42 (Sun) dotazníka pre zákazníkov odkázali na význam objemov kolofónnych živíc, ktoré môžu výrobcovia dodať. Zo správneho spisu vyplýva, že traja z konkurentov účastníkov koncentrácie vyhlasujú, že objemy sú významné z dôvodu obmedzeného počtu zákazníkov, ktorí majú vysokú celkovú potrebu a ktorí nakupujú 90 % živíc určených pre odvetvie tlačiarenských farieb (odpovede Neville, Cray Valley a Respol na otázku 40 dotazníka pre konkurentov).
Zo správneho spisu však rovnako vyplýva, že žalobkyne sa tiež zásobujú od menších výrobcov, ako napríklad Megara a Kraemer (odpovede Megara a Kraemer na otázku 48 dotazníka pre konkurentov). Táto skutočnosť znamená, že prinajmenšom pokiaľ ide o určité druhy kolofónnych živíc, dopyt žalobkýň môžu uspokojiť menší konkurenti účastníkov koncentrácie. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že menšie podniky majú spolu nezanedbateľný podiel na trhu (približne 21 % podľa Komisie) a že disponujú prebytočnými kapacitami. Okrem toho podiely na trhu spoločností Arizona, Cray Valley, ako aj Respol naznačujú, že sú schopné dodať celý požadovaný objem. Zo spisu ďalej vyplýva, že disponujú tiež významnými prebytočnými kapacitami. Okrem toho bola Arez dvomi zákazníkmi, ktorí odpovedali na otázku 35 dotazníka pre zákazníkov, označená ako jeden z ich hlavných dodávateľov a Komisia v bode 60 napadnutého rozhodnutia zdôrazňuje narastajúci vplyv spoločnosti Arez na trhu. Nakoniec skutočnosť, že ostatní zákazníci uviedli Westvaco, Resinall a DRT (menší dodávatelia) ako svojich hlavných dodávateľov preukazuje, že potreba veľkých objemov, ktoré uvádzajú žalobkyne, sa netýka celkového dopytu existujúceho na trhu.
Vzhľadom na všetky tieto odpovede je potrebné dospieť k záveru, že tvrdenie žalobkýň a niektorých konkurentov, podľa ktorého majú žalobkyne potrebu veľkých objemov dodávok, teda nepreukazuje, že výrobky konkurentov sú pre zákazníkov vzdialenejšie náhrady než výrobky účastníkov koncentrácie. Preto na rozdiel od toho, čo uvádzajú žalobkyne, toto tvrdenie nepodporuje ich tézu, podľa ktorej sú účastníci koncentrácie blízki konkurenti v zmysle usmernení.
Po tretie, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého len účastníci koncentrácie disponujú vysoko dôverným know-how, surovinami a zákazníkmi nevyhnutnými pre vývoj určitých druhov živice, je potrebné uviesť, že takmer všetci konkurenti účastníkov koncentrácie uviedli, že mohli ľahko vyrábať celú škálu kolofónnych živíc (odpovede na otázku 25 dotazníka pre konkurentov). Aj keď žalobkyne túto skutočnosť spochybňujú, najmä pokiaľ ide o spoločnosť Arizona, je však potrebné poznamenať, že v tejto súvislosti nepredložili nijaký dôkaz a že Arizona rovnako v odpovedi na otázku 25 dotazníka pre konkurentov uviedla, že mohla ľahko vyrábať celú škálu kolofónnych živíc. Okrem toho podiely na trhu spoločností Arizona a Cray Valley naznačujú, že majú porovnateľné množstvo zákazníkov ako spoločnosť Hexion pred koncentráciou. Navyše žalobkyne neupresnili, v čom v prejednávanej veci spočívali údajné ťažkosti v súvislosti s prístupom k nevyhnutným surovinám. Žalobkyne teda svoje tvrdenie dostatočne nepreukázali.
Nakoniec je potrebné konštatovať, že žalobkyne nepredložili žiadne ďalšie údaje, okrem údajov uvedených v predchádzajúcich bodoch, ktoré by mohli podporiť osobitné tvrdenie, podľa ktorého medzi účastníkmi v minulosti došlo k súpereniu. Rovnako nepodporili ani ich tvrdenie, podľa ktorého koncentrácia odstraňovala významnú konkurenčnú silu v zmysle bodov 37 a 38 usmernení.
Z týchto dôvodov je nutné dospieť k záveru, že žalobkyne nepreukázali, že účastníci koncentrácie boli blízki konkurenti v zmysle usmernení. V dôsledku toho a vzhľadom na skutočnosti uvedené účastníkmi, ktoré boli preskúmané vyššie, nemožno Komisii vytýkať, že sa v napadnutom rozhodnutí nezaoberala blízkosťou súťažných vzťahov medzi účastníkmi koncentrácie. Keďže neexistencia takejto analýzy nespochybňuje záver Komisie, táto výhrada sa musí zamietnuť.
O druhej výhrade založenej na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení v súvislosti s vierohodnosťou alternatívnych dodávateľov
— Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia nesprávne preskúmala, či zostávajúci konkurenti na trhu sa mohli považovať za vierohodných dodávateľov pre priemyselné odvetvie tlačiarenských farieb. Ak v odôvodnení č. 68 napadnutého rozhodnutia tvrdí, že „sa zdá pravdepodobné, že… ostatní menej významní aktéri… majú kapacitu, ako aj znalosti [aby mohli byť vierohodní dodávatelia]“ Komisia ignorovala pripomienky žalobkýň, že pred koncentráciou existovali len štyria alebo piati (hlavní) aktéri na trhu, ktorí si zaslúžili byť zohľadnení. Komisia však odhadla počet vierohodných dodávateľov na trinásť. Na rozdiel od doterajšej praxe Komisia zastávala názor, že dodávatelia, ktorí predstavujú menej ako 5 % celkového objemu zásobovania, sa môžu považovať za vierohodných konkurentov, a že teda vykonávajú dostatočný konkurenčný tlak.
Podľa žalobkýň zo skorších rozhodnutí jasne vyplýva, že Komisia mala zohľadniť také faktory, ako napríklad vierohodnosť „okrajových“ dodávateľov [rozhodnutie Komisie 2002/174/ES z 3. mája 2000, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a Dohodou o EHP (Vec COMP/M.1693 – Alcoa/Reynolds) [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 58, s. 25
, ďalej len „rozhodnutie Alcoa/Reynolds“], ich spoľahlivosť ako dlhodobých dodávateľov dostatočných množstiev, ak z nich nepravidelné dodávky malých množstiev po častiach nerobia voľbu pre zákazníkov (rozhodnutie Alcoa/Reynolds), možnosť veľkých zákazníkov previesť svoje nákupy od veľkých dodávateľov na väčší počet malých dodávateľov [rozhodnutieKomisie 92/553/EHS z 22. júla 1992, o konaní podľa nariadenia o koncentráciách (Vec IV/M.190 – Nestlé/Perrier) [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 356, s. 1
, ďalej len„rozhodnutie Nestlé/Perrier“)] a kapacity ostatných menších dodávateľov uspokojiť v krátkom čase objednávky pre podstatnú časť trhu [rozhodnutie Komisie 91/535/EHS z 19. júla 1991, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom (Vec IV/M068 – Tetra Pak/Alfa- Laval), ďalej len „rozhodnutie Tetra Pak/Alfa-Laval“[
neoficiálny preklad
]].
Z týchto dôvodov žalobkyne spochybňujú vymedzenie trhu, ktoré vykonala Komisia, pretože niekoľko menších konkurentov by mohlo byť schopných zásobovať menších zákazníkov, ale nebolo by schopných pokryť potreby významnejších zákazníkov, ako sú žalobkyne. Komisia mala v dôsledku toho preskúmať, či je potrebné rozdeliť trh kolofónnych živíc určených na použitie v odvetví tlačiarenských farieb na jednej strane na veľkých zákazníkov a na druhej strane na menších zákazníkov.
Komisia zastáva názor, že podľa svojich podielov na trhu sú Arizona, Cray Valley a Respol vierohodnými alternatívnymi dodávateľmi, ktorí rovnako disponujú významnou prebytočnou výrobnou kapacitou. Pokiaľ ide o menších dodávateľov, nie je relevantná otázka, či jednotliví malí dodávatelia môžu súťažiť s hlavnými dodávateľmi, ale či spolu môžu vykonávať dostatočný konkurenčný tlak na zlúčený subjekt. Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že menší dodávatelia predstavujú 21 až 25 % celkovej výrobnej kapacity kolofónnych živíc, že väčšina výrobcov kolofónnych živíc potvrdila, že by mohli ľahko vyrábať celú škálu kolofónnych živíc a že žalobkyne sa zásobujú aj od menších konkurentov, vrátane spoločností Megara a Kraemer. V napadnutom rozhodnutí je rovnako uvedené, že výrobcovia mimo EHP, osobitne Arez, môžu byť vierohodnými alternatívnymi dodávateľmi. Nakoniec, podľa Komisie sa skutkové okolnosti vo veciach, v ktorých boli vydané rozhodnutia Alcoa/Reynolds, Nestlé/Perrier a Tetra Pak/Alfa-Laval odlišujú od skutkových okolnosti v tejto veci.
Vedľajší účastníci konania podporujú odôvodnenie Komisie, najmä s odkazom na vyhlásenia žalobkýň, ktoré vykonali počas spoločných stretnutí, ktoré sa uskutočnili po prijatí napadnutého rozhodnutia. Tieto vyhlásenia totiž preukazujú, že žalobkyne nakupujú značné množstvá kolofónnych živíc od rôznych konkurentov účastníkov koncentrácie. Vedľajší účastníci konania rovnako tvrdia, že žalobkyne nepredložili dôkaz, že dodávatelia uvedení v napadnutom rozhodnutí nie sú vierohodní alternatívni dodávatelia.
— Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné pripomenúť, že Komisia v odôvodneniach č. 62 až 67 napadnutého rozhodnutia preskúmala výrobné kapacity, a najmä prebytočné kapacity dodávateľov prítomných na trhu, vrátane menších konkurentov účastníkov koncentrácie. Z bodu 31 usmernení vyplýva, že zákazníci účastníkov koncentrácie môžu mať ťažkosti s prechodom k iným dodávateľom v prípade, ak ich je málo, alebo ak sú s touto zmenou dodávateľov spojené značné náklady, a že koncentrácia tak nemôže ovplyvniť schopnosť týchto zákazníkov chrániť sa pred zvyšovaním ceny.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia držala usmernení, keď zastávala názor, že menší výrobcovia boli vierohodnými alternatívnymi dodávateľmi.
Po prvé je potrebné uviesť, že žalobkyne v priebehu správneho konania uviedli, že nie je dosť alternatívnych dodávateľov a že len obmedzený počet výrobcov (Akzo, Hexion, Arizona, Respol a Cray Valley) bol schopný vyrobiť živice, ktoré možno použiť na výrobu tlačiarenských farieb (odpovede spoločnosti Siegwerk na otázky 12 a 15 dotazníka pre zákazníkov), že týchto päť podnikov bolo hlavnými dodávateľmi kolofónnych živíc v Európe (odpoveď spoločnosti Flint na otázku 36 dotazníka pre zákazníkov) a že existoval veľmi obmedzený počet dodávateľov (Akzo, Hexion, Arizona a Cray Valley) (odpovede spoločnosti Sun na otázky 36 a 40 dotazníka pre zákazníkov).
Ako však už bol uvedené, zo spisu rovnako vyplýva, že iní zákazníci tiež označili ďalších menších výrobcov ako svojich hlavných dodávateľov (pozri bod 71 vyššie), že žalobkyne sa tiež zásobujú od menších konkurentov účastníkov koncentrácie (pozri bod 74 vyššie), že menšie podniky majú spolu významný podiel na trhu a disponujú prebytočnými kapacitami (pozri bod 74 vyššie) a nakoniec že takmer všetci konkurenti účastníkov koncentrácie uviedli, že mohli ľahko vyrábať celú škálu kolofónnych živíc (pozri bod 76 vyššie). Je teda nutné konštatovať, že žalobkyne nepreukázali, že sa Komisia nedržala usmernení, keď zahrnula menších konkurentov účastníkov koncentrácie do skupiny vierohodných alternatívnych dodávateľov. Skutočnosti vyplývajúce zo spisu neumožňujú, a to najmä vzhľadom na ich kombinovaný podiel na trhu a na ich prebytočné kapacity, vylúčiť, že menší konkurenti môžu prinajmenšom vo vzťahu k zákazníkom, ktorí ich označili za svojich hlavných dodávateľov, vykonávať konkurenčný tlak na zlúčený subjekt.
Po druhé, pokiaľ ide o skoršiu rozhodovaciu prax Komisie, o ktorú sa opierajú žalobkyne, je potrebné uviesť, že posúdenie vierohodnosti alternatívnych dodávateľov sa musí vykonať v závislosti od okolností, ktoré sú vlastné každej veci. V dôsledku toho nemožno posúdenie skutkových okolností v skorších veciach, ktoré vykonala Komisia, uplatniť na prejednávanú vec. Vzhľadom na zistenia uvedené v predchádzajúcich bodoch však nemožno Komisii vytýkať, že nevykonala rovnaké posúdenie okolností prejednávanej veci a okolností vecí, na ktoré sa odkazuje (pozri v tomto zmysle rozsudok General Electric/Komisia, už citovaný v bode 61 vyššie, body 118 až 120).
Nakoniec je potrebné pripomenúť, že aj keď žalobkyne tvrdia, že niekoľko menších konkurentov by mohlo byť schopných zásobovať menších zákazníkov, ale nebolo by schopných pokryť potreby významnejších zákazníkov, ako sú žalobkyne, na neformálnom stretnutí, ktoré sa konalo 8. novembra 2006 však potvrdili, že nespochybňujú vymedzenie trhu uvedené v napadnutom rozhodnutí. V dôsledku toho nemožno vykonať posúdenie vierohodnosti alternatívnych dodávateľov len s ohľadom na údajné potreby takých veľkých zákazníkov, ako sú žalobkyne, ale posúdenie musí zahŕňať potreby celkového dopytu existujúceho na trhu. V zostávajúcej časti je toto tvrdenie totožné s tvrdením preskúmaným v bodoch 86 a 87 vyššie, a preto sa musí z rovnakých dôvodov zamietnuť.
Vzhľadom na vyššie uvedené žalobkyne nepreukázali, že sa Komisia nedržala usmernení, keď zastávala názor, že menší konkurenti účastníkov koncentrácie boli vierohodní alternatívni dodávatelia. Táto výhrada sa teda musí zamietnuť.
O tretej výhrade založenej na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení s ohľadom na možnosti zákazníkov účastníkov koncentrácie zmeniť dodávateľa
— Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia mala preskúmať možnosti zákazníkov zlúčeného subjektu zmeniť dodávateľa. Pre podniky vyrábajúce tlačiarenské farby by prechod k alternatívnym dodávateľom kolofónnych živíc bol zložitý proces a vyžadoval by osobitne dlhé lehoty, ako bolo stanovené v odpovediach žalobkýň na dotazník pre zákazníkov a v predložených doplňujúcich údajoch. Žalobkyne uviedli, že z dôvodu laboratórnych skúšok a nevyhnutných dodatočných výrobných skúšok na účely schválenia nového dodávateľa bola obvykle na uvedenie novej živice potrebná lehota [
dôverné
], ale že pre určité typy tlačiarenských farieb mohol postup trvať dlhšie ako [
dôverné
]. V dôsledku toho, aj v prípade, že by sa pripustila existencia vierohodných alternatívnych dodávateľov, zákazníci by neboli schopní „vierohodne a v primeranom čase, pohroziť odchodom k inému dodávateľovi v prípade, že by sa pôvodný dodávateľ rozhodol zvýšiť ceny…“, ako sa uvádza v bode 65 usmernení. Komisia však ignorovala pripomienky, ktoré predložili žalobkyne s ohľadom na ťažkosti a vykonateľnosti zmeny dodávateľa.
Komisia odpovedá, že žalobkyne dostatočne nepodložili svoje tvrdenie, pretože aj keď sa zdá, že určité živice vyžadujú dlhú lehotu na hodnotenie, v prípade ďalších sa zdá, že umožňujú zmenu dodávateľa v krátkej lehote. Najmä určité druhy živíc, ktoré vyrábajú rôzni dodávatelia, by sa mohli predbežne ohodnotiť, čo by umožnilo rýchle nahradenie. Okrem toho v rozsahu, v akom sa zmluvy uzatvárajú v priemere na dobu od jedného do troch rokov, s každoročnou možnosťou obnovenia, a v akom období hodnotenia trvajú, by podľa niektorých zákazníkov [
dôverné
] obdobie hodnotenia trvajúce napríklad šesť mesiacov bez problémov umožnilo zmeniť dodávateľa. Nakoniec Komisia tvrdí, že v odôvodneniach č. 21 a 60 napadnutého rozhodnutia zohľadnila vyhlásenia žalobkýň.
Vedľajší účastníci konania zdôrazňujú, že veľkí odberatelia živice, a najmä žalobkyne, uplatňujú stratégiu zásobovania z viacerých zdrojov, a že teda pri hodnotení dôležitých druhov živíc bežne schvaľujú niekoľko dodávateľov. Môžu tak dodávateľa týchto živíc rýchlo zmeniť.
— Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné uviesť, že z odôvodnení č. 21 a 60 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že v rámci vymedzenia relevantného trhu výrobkov a v rámci preskúmania prípadných koordinovaných protisúťažných účinkov koncentrácie Komisia zohľadnila obdobia, overovania a prispôsobovania, ktoré sú z pohľadu zákazníkov nevyhnutné na nahradenie druhov kolofónnych živíc inými druhmi, ako aj zákazkovú výrobu určitých druhov kolofónnych živíc.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia držala usmernení, keď v rámci svojho posúdenia nekoordinovaných účinkov koncentrácie nepristúpila k analýze ťažkostí zákazníkov účastníkov koncentrácie pri zmene dodávateľa z dôvodu potreby hodnotiť kolofónne živice, ktorú žalobkyne požadovali.
Po prvé, odpovede žalobkýň na dotazník pre zákazníkov naznačujú, že zmena dodávateľa nie je v krátkych lehotách možná (odpovede spoločnosti Sun na otázku 7 dotazníka pre zákazníkov), že môže trvať [
dôverné
] (odpoveď spoločnosti Flint na otázku 13 dotazníka pre zákazníkov), [
dôverné
] (odpoveď spoločnosti Sun na otázku 13 dotazníka pre zákazníkov) a [
dôverné
] (odpovede spoločnosti Siegwerk na otázky 7 a 13 dotazníka pre zákazníkov). Žalobkyne a Komisia zároveň uvádzajú, že doba trvania zmlúv o zásobovaní sa vo všeobecnosti pohybuje od troch mesiacov do troch rokov, s každoročnou možnosťou obnovenia v prípade viacročných zmlúv. Keďže sa teda obdobia hodnotenia a doba trvania zmlúv v tomto bode odlišujú, údajné ťažkosti týkajúce sa prevodu objednávok na iných dodávateľov, za predpokladu, že existujú, sa môžu týkať len časti objednávok, teda vo všeobecnosti kolofónnych živíc, pre ktoré konkurenční dodávatelia nemajú rovnocennú náhradu (pozri nasledujúci bod) a pre ktoré sú nevyhnutné dlhšie obdobia hodnotenia. Tvrdenie žalobkýň sa teda v každom prípade týka len jedného odvetvia relevantného trhu.
Po druhé je potrebné uviesť, že z listovej korešpondencie, ktorú spoločnosť Sun predložila v priebehu správneho konania, vyplýva, že [
dôverné
]. Aj keď teda Sun na pojednávaní uviedla, že išlo o naliehavú situáciu, vyplýva z toho, že v prípade potreby vykonať hodnotenie typov niektorých kolofónnych živíc, ktoré sú rovnocenné s kolofónnymi živicami používanými žalobkyňami v krátkych lehotách, čo umožňuje rýchly prevod objednávok na iných dodávateľov. V tejto súvislosti je potrebné rovnako pripomenúť, že takmer všetci výrobcovia vo svojich odpovediach na otázku 25 dotazníka pre konkurentov uviedli, že boli schopní vyrábať celú škálu kolofónnych živíc.
Po tretie je potrebné uviesť, že v odpovedi na otázku 42 dotazníka pre zákazníkov Sun vysvetlila, že pre svoje najdôležitejšie výrobky sa snažila mať dvoch až troch predbežne hodnotených dodávateľov. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že predbežné hodnotenie kolofónnych živíc od viacerých dodávateľov pre to isté použitie umožňuje zásobovanie tou istou živicou od viacerých dodávateľov živice, a dokonca aj rovnocennými druhmi živice, a v prípade potreby rýchlejšiu zmenu dodávateľa. V dôsledku toho zo správneho spisu vyplýva, že na základe predbežných hodnotení niekoľkých dodávateľov môžu žalobkyne previesť svoje dôležité objednávky kolofónnych živíc na iných dodávateľov v najkratších možných lehotách.
Vzhľadom na vyššie uvedené je potrebné konštatovať, že žalobkyne nepreukázali značné ťažkosti pri zmene dodávateľa, ktoré uvádzajú vo vzťahu k potrebe hodnotiť kolofónne živice a ktoré by zákazníkom znemožňovali vierohodne pohroziť, že v primeranom čase využijú alternatívne zdroje dodávok, ak by sa dodávateľ rozhodol protisúťažným spôsobom zvýšiť svoje ceny. V dôsledku toho a vzhľadom na skutočnosti uvedené účastníkmi a preskúmané vyššie, nemožno Komisii vytýkať, že v odôvodneniach č. 21 a 60 napadnutého rozhodnutia nerozšírila svoju analýzu nad rámec zohľadnenia obmedzených možností náhrady kolofónnych živíc. Keďže neexistencia analýzy požadovanej žalobkyňami nespochybňuje záver Komisie, musí sa táto výhrada zamietnuť.
O štvrtej výhrade založenej na omyloch týkajúcich sa kapacít existujúcich na trhu
Žalobkyne tvrdia, že Komisia mala overiť existenciu dostupných alebo prebytočných kapacít na trhu. Žalobkyne zastávajú názor, že Komisia analyzovala obmedzenia výrobných kapacít a možnosť konkurentov zvýšiť svoju výrobnú kapacitu, ale že dospela k nesprávnemu záveru.
V tejto súvislosti postačuje konštatovať, že žalobkyne v rámci tejto výhrady Komisii nevytýkajú porušenie usmernení z dôvodu, že nevykonala analýzu dostupných kapacít na trhu, ale vytýkajú jej, že sa dopustila omylov vykonaním tejto analýzy. Táto otázka však spadá pod prvú časť druhého žalobného dôvodu, a bude teda preskúmaná v jej rámci (pozri bod 162 a nasl. nižšie).
O piatej výhrade založenej na skutočnosti, že Komisia sa nedržala usmernení, pokiaľ ide o schopnosti zlúčeného subjektu brániť rastu konkurentov
— Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia mala analyzovať, či by zlúčený subjekt mohol brániť rastu konkurentov. Spochybňujú tvrdenie Komisie, podľa ktorého väčšina konkurentov, a to jedenásť z trinástich, zastáva názor, že koncentrácia nebude mať protisúťažné účinky. Tvrdia, že Komisia bola povinná uviesť dôvody, prečo zastávala názor, že podniky, ktoré boli účastníkmi koncentrácii, budú obmedzené do tej miery, že nezvýšia ceny alebo neprijmú iné opatrenia, ktoré sú škodlivé pre hospodársku súťaž.
Komisia odpovedá, že toto tvrdenie nie je nijako odôvodnené a že otázka, ktorú vzniesli žalobkyne, nebola dlho diskutovaná v odôvodneniach č. 62 až 74 napadnutého rozhodnutia.
— Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné uviesť, že napadnuté rozhodnutie neobsahuje výslovné preskúmanie schopnosti zlúčeného subjektu brániť rastu konkurentov.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia nedržala usmernení, keď nepristúpila k analýze schopnosti zlúčeného subjektu brániť rastu konkurentov.
V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že bod 36 usmernení stanovuje, že niektoré navrhované koncentrácie môžu významne poškodiť účinnú hospodársku súťaž, keď ponechajú zlúčený subjekt v postavení, ktoré mu umožní brániť rastu konkurentov, a že v takomto prípade konkurenti nemôžu obmedziť zlúčený subjekt natoľko, aby neprijal opatrenia škodlivé pre hospodársku súťaž. Takéto postavenie môže byť napríklad výsledkom kontroly nad dodávkami vstupov, možnosťami distribúcie alebo nad patentmi, ako aj finančnej sily dotknutého subjektu.
V prejednávanej veci je nutné konštatovať, že žalobkyne nepredkladajú dôkazy v zmysle bodu 36 usmernení, aby podporili svoje osobitné tvrdenie, podľa ktorého bude zlúčený subjekt v postavení, ktorý mu umožní brániť rastu konkurentov. Aj keď v inej súvislosti tvrdia, že zlúčený subjekt vzhľadom na svoju veľkosť, infraštruktúru a svoju skúsenosť môže získať vyšší stupeň kontroly alebo vplyvu nad zásobovaním gumovou kolofóniou a bude mať omnoho silnejšiu vyjednávaciu pozíciu než jeho konkurenti (pozri bod 148 vyššie), Komisia uviedla, a to bez toho, aby to žalobkyne spochybnili, že zlúčený subjekt bude nakupovať len 5 až 10 % svetového objemu výroby gumovej kolofónie, čo nepredstavuje veľkú kúpnu silu (pozri bod 154 vyššie). Žalobkyne teda nepreukázali, že v prejednávanej veci mala Komisia preskúmať, či je zlúčený subjekt schopný brániť rastu konkurentov.
Okrem toho Komisia v odpovedi na tvrdenie, podľa ktorého mala uviesť dôvody, prečo zastávala názor, že účastníci koncentrácie nezvýšia svoje ceny, správne uviedla, že v napadnutom rozhodnutí, a to v odôvodneniach č. 62 až 74, uviedla dôvody, prečo zastávala názor, že na zlúčený subjekt budú vyvíjané také konkurenčné tlaky, že nebude môcť prijať opatrenia škodlivé pre hospodársku súťaž.
Za týchto podmienok nemožno Komisii vytýkať, že nepristúpila k analýze schopnosti zlúčeného subjektu brániť rastu konkurentov. Keďže neexistencia analýzy, ktorú požadujú žalobkyne, nespochybňuje záver Komisie, táto výhrada sa musí zamietnuť.
b) O tretej časti založenej na skutočnosti, že Komisia sa nedržala usmernení s ohľadom na koordinované účinky spornej koncentrácie
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia nevykonala správnu analýzu koordinovaných účinkov, ku ktorým by mohlo dôjsť v dôsledku koncentrácie. Podľa nich je analýza Komisie, ktorá je vo veľkej miere založená na rovnakých skutočnostiach, ako sú skutočnosti, o ktoré sa Komisia oprela pri určení, že v dôsledku koncentrácie nedôjde k vzniku dominantného postavenia, nedostatočná. Ak by Komisia objektívne a kriticky preskúmala dôkazy, ktorými disponovala, a držala sa ustanovení usmernení týkajúcich sa hodnotenia koordinovaných účinkov, dospela by k záveru, že význam kombinovaných podielov na trhu podnikov, ktoré boli účastníkmi koncentrácie, obmedzený počet dostupných vierohodných alternatívnych dodávateľov, obmedzenia kapacity a neexistencia kúpnej sily sú ukazovateľmi tak kolektívneho dominantného postavenia, ako aj trhu vykazujúceho určité vlastnosti, ktoré by mohli viesť ku koordinovaným účinkom.
Preskúmanie veci by podľa usmernení viedlo k posúdeniu po prvé schopnosti aktérov na trhu dostatočne kontrolovať, či boli dodržané podmienky koordinácie, po druhé existencie vierohodných odradzujúcich mechanizmov a po tretie reakcií tretích strán a ich schopnosti spochybniť očakávané výsledky koordinácie. Aj pri zohľadnení všetkých subjektov označených Komisiou v napadnutom rozhodnutí ako životaschopných konkurentov je trh kolofónnych živíc extrémne koncentrovaný, keďže jeho hlavní aktéri majú 60 až 90 % podiel na tomto trhu. Skoršie rozhodnutia Komisie však naznačovali, že ak traja alebo viacerí veľkí dodávatelia predstavujú 60 % alebo viac predajov, môže existovať nebezpečenstvo kolektívneho dominantného postavenia.
Komisia zastáva názor, že mohla obmedziť svoje úvahy na určité kľúčové otázky, keďže je v prejednávanej veci málo pravdepodobné, že by došlo ku koordinovaným účinkom. Odôvodnenie č. 60 napadnutého rozhodnutia totiž zdôrazňuje, že trh nebol homogénny, keďže väčšina spotrebiteľov nakupuje osobitné druhy kolofónie, ktoré sú niekedy vyrábané na zákazku, že na trhu existovalo mnoho výrobcov, že medzi podielmi na trhu nebola žiadna symetria a že narastajúci vplyv výrobcov mimo EHP, ako napríklad Arez (Čína), vzbudzuje u výrobcov isté obavy. Komisia trvá na tejto analýze a zastáva názor, že neexistencia homogénnosti a transparentnosti naznačuje, že nie je jednoduché dosiahnuť koordinácie a že je ťažké kontrolovať konanie konkurentov. Samotná skutočnosť, že málo aktérov spolu predstavovalo významnú časť trhu, nebola dostatočným ukazovateľom, aby sa dospelo k záveru, že existuje kolektívne dominantné postavenie.
Vedľajší účastníci konania zastávajú názor, že tie isté skutočnosti sú pre analýzu koordinovaných a nekoordinovaných účinkov koncentrácie relevantné. Ďalej poznamenávajú, že koncentrácia zvýši asymetriu podielov na trhu, čo podľa usmernení a judikatúry (rozsudok Súdu prvého stupňa z 25. marca 1999, Gencor/Komisia,
T-102/96, Zb. s. II-753
, bod 134) obmedzí možnosť, že podniky koordináciu dosiahnu. Okrem toho tvrdenia žalobkýň týkajúce sa problémov zákazníkov pri zmene dodávateľa a neschopnosti konkurentov zvýšiť ich výrobu by podľa usmernení boli, pokiaľ sú presné, dôkazom neexistencie iniciatívy a schopnosti potrestať konania odchyľujúce sa od podmienok koordinácie. Nemožno teda od Komisie očakávať, že vykoná hlbšiu analýzu koordinovaných účinkov.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné pripomenúť, že Komisia založila svoj záver, podľa ktorého bolo prijatie koordinovaného protisúťažného konania po uskutočnení koordinácie málo pravdepodobné, na štyroch posudzovaných skutočnostiach. Zastávala názor, po prvé, že relevantný trh sa nevyznačuje homogénnosťou predávaných výrobkov, ktoré boli niekedy vyrábané na zákazku, po druhé, že na trhu bolo mnoho výrobcov, po tretie, že podiely na trhu sa veľmi odlišovali, a po štvrté, že približne 30 % výrobcov, ktorí sa zúčastnili preskúmania trhu, vyjadrilo obavy v súvislosti s narastajúcim vplyvom výrobcov mimo EHP ako napríklad spoločnosti Arez (Čína).
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia nedržala usmernení, keď nepristúpila k hlbšej analýze prípadných koordinovaných účinkov koncentrácie.
Pokiaľ ide po prvé o tvrdenie, podľa ktorého usmernenia stanovujú preskúmanie schopnosti aktérov na trhu sledovať odchýlenia sa od podmienok prípadnej koordinácie, existenciu vierohodných odradzujúcich mechanizmov, ako aj potenciálne reakcie tretích strán, je nutné konštatovať, že usmernenia stanovujú preskúmanie týchto skutočností v bodoch 49 až 51, 52 až 55, ako aj 56 a 57. Je však potrebné uviesť, že táto časť usmernení v bodoch 44 až 48 tiež zdôrazňuje potrebu dohody o podmienkach koordinácie.
Po prvé, v bodoch 45 a 48 usmernení je zdôraznené, že podniky sa môžu jednoduchšie dohodnúť na podmienkach koordinácie, ak sú relatívne symetrické, najmä v zmysle nákladovej štruktúry, trhových podielov, úrovne kapacity a stupňa vertikálnej integrácie. Z toho tiež vyplýva, že čím je hospodárske prostredie menej komplexné a stabilnejšie, tým je pre podniky jednoduchšie dohodnúť sa na podmienkach koordinácie. Je napríklad jednoduchšie koordinovať malý počet podnikov než mnoho podnikov. Je taktiež jednoduchšie koordinovať cenu jedného homogénneho produktu ako stovky cien na trhu s mnohými diferencovanými produktmi.
Z toho vyplýva, že rôznorodosť predávaných výrobkov, vyšší počet podnikov na trhu a asymetria podielov na trhu ukazujú na to, že pre podniky nie je jednoduché dohodnúť sa na podmienkach prípadnej koordinácie. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že v odôvodnení č. 60 napadnutého rozhodnutia Komisia uviedla, že relevantný trh sa nevyznačuje homogénnosťou predávaných výrobkov, že na trhu je mnoho výrobcov a že ich podiely na trhu boli veľmi rozdielne. Z toho vyplýva, že Komisia sústredila svoju analýzu na možnosti podnikov dohodnúť sa na podmienkach koordinácie a že zastávala názor bez toho, aby to výslovne uviedla, že je málo pravdepodobné, že by podniky k takejto dohode dospeli.
Po druhé, usmernenia v bode 49 zdôrazňujú, že len vierohodná hrozba včasného a dostatočného odvetného opatrenia môže podniky koordinujúce svoje konanie odradiť od odchylného konania. Trhy teda musia byť natoľko transparentné, aby týmto podnikom umožnili dostatočne rozpoznať prípadné odchýlenia sa ostatných podnikov od podmienok koordinácie, a teda vedieť, kedy musia pristúpiť k odvetným opatreniam. Komisia v bode 50 usmernení zastáva názor, že transparentnosť na trhu je často o to vyššia, čím nižší je počet podnikov na trhu a že stupeň transparentnosti často závisí od spôsobu, akým na danom trhu prebiehajú obchodné operácie.
Z toho vyplýva, že veľký počet výrobcov a nedostatok homogénnosti predávaných výrobkov, najmä ak sú pre zákazníkov vyrábané na zákazku, ukazuje na nízku transparentnosť trhu a že sledovanie odchylného konania je teda ťažké. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že Komisia v odôvodnení č. 60 napadnutého rozhodnutia uviedla, že relevantný trh sa nevyznačuje homogénnosťou predávaných výrobkov, a upresnila, že niekedy boli výrobky vyrábané pre zákazníkov na zákazku a že na trhu je mnoho výrobcov. V dôsledku toho Komisia rovnako posúdila schopnosť aktérov na trhu sledovať dodržiavanie podmienok koordinácie a zastávala názor bez toho, aby to výslovne uviedla, že sledovanie odchylného konania bolo v prejednávanej veci ťažké.
Navyše Komisia v odôvodnení č. 60 napadnutého rozhodnutia uviedla, že približne 30 % výrobcov, ktorí sa zúčastnili preskúmania trhu, vyjadrilo obavy v súvislosti s narastajúcim vplyvom výrobcov mimo EHP, ako napríklad spoločnosti Arez. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že ich vplyv na trh môže ešte viac sťažiť dosiahnutie dohody o podmienkach koordinácie, ako aj sledovanie odchylného konania.
Za týchto okolností nemožno Komisii vytýkať, že sa nedržala usmernení, keď zastávala názor, že na jednej strane prijatie koordinovaného protisúťažného konania po uskutočnení koncentrácie bolo málo pravdepodobné, a na druhej strane, že sa nevyžadovalo preskúmanie odradzujúcich mechanizmov ani reakcie tretích strán.
Po druhé, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého kombinácia trhových podielov podnikov, ktoré boli účastníkmi koncentrácie, nedostatok vierohodných alternatívnych dodávateľov, obmedzenie kapacity a neexistencie kúpnej sily odhaľujú kolektívne dominantné postavenie, je potrebné na úvod poznamenať, že uvedené skutočnosti nefigurujú medzi skutočnosťami uvedenými v usmerneniach ako relevantné na účely posúdenia prípadných koordinovaných účinkov koncentrácie.
Podľa usmernení je osobitne kúpna sila okolnosť, ktorú je nutné zohľadniť pri posúdení existencie prípadnej vyrovnávacej sily zákazníkov účastníkov koncentrácie a existencia obmedzení kapacity nehrá v rámci preskúmania nekoordinovaných účinkov významnú rolu. V každom prípade Komisia v odôvodneniach č. 62 až 67 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že existovala prebytočná kapacita a v odôvodnení č. 69 konštatovala, že zákazníci disponovali významnou kúpnou silou. V rozsahu, v akom žalobkyne vytýkajú Komisii, že sa v tejto súvislosti dopustila nesprávneho posúdenia, sú tieto prvky preskúmané v rámci druhého žalobného dôvodu (pozri bod 162 a nasl., ako aj bod 206 a nasl. nižšie).
Okrem toho, ani kombinovaný trhový podiel účastníkov koncentrácie vo výške [40 – 50] %, ani údajný nedostatok vierohodných alternatívnych dodávateľov neodhaľujú pravdepodobnosť koordinácie medzi podnikmi na relevantnom trhu. Navyše už bolo konštatované, že žalobkyne nepreukázali, že menší dodávatelia neboli vierohodnou náhradou (pozri bod 84 a nasl. vyššie). Závery, ktoré môžu vo vzťahu k bodu 17 usmernení vyplývať z trhového podielu zlúčeného subjektu, budú preskúmané v bode 135 a nasl. nižšie.
Po tretie, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého skutočnosť, že štyria najväčší aktéri majú podiel na trhu medzi 60 až 90 %, ukazuje na možnú existenciu nebezpečenstva kolektívneho dominantného postavenia, pričom dôverné znenie napadnutého rozhodnutia uvádza, že účastníci koncentrácie, Cray Valley a Arizona, majú podiel na trhu spolu [
dôverné
] % a [
dôverné
] % so spoločnosťou Respol. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že na účely preukázania nebezpečenstva kolektívneho dominantného postavenia je nepochybne nevyhnutné preukázať existenciu významného spoločného podielu na trhu. Významný spoločný podiel na trhu však sám osebe nepostačuje na preukázanie existencie kolektívneho dominantného postavenia. Ako uvádzajú usmernenia, je okrem toho potrebné, aby podmienky na trhu boli jeho uskutočneniu naklonené. V prejednávanej veci však už bolo rozhodnuté, že Komisii nemožno vytýkať, že sa nedržala usmernení, keď zastávala názor, že z dôvodu ťažkostí pri dosahovaní koordinácie a ťažkosti pri jej dodržovaní bolo prijatie koordinovaného protisúťažného konania po uskutočnení koncentrácie málo pravdepodobné (pozri body 115 až 122 vyššie).
Po štvrté, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého skoršie rozhodnutia Komisie naznačovali, že ak traja alebo viacerí veľkí dodávatelia predstavujú 60 % alebo viac predajov, môže existovať nebezpečenstvo kolektívneho dominantného postavenia, je potrebné uviesť po prvé, že žalobkyne neodkazujú na žiadne konkrétne skoršie rozhodnutie, po druhé, že z vyššie uvedeného vyplýva, že významný spoločný podiel na trhu sám osebe nepostačuje na preukázanie jeho existencie, ale že je navyše potrebné, aby podmienky na trhu boli jeho uskutočneniu naklonené, a po tretie, že v prejednávanej veci nemožno Komisii vytýkať, že sa nedržala usmernení, keď zastávala názor, že prijatie koordinovaného protisúťažného konania po uskutočnení koncentrácie bolo málo pravdepodobné (pozri body 115 až 122 vyššie).
Nakoniec, pokiaľ ide o výhradu žalobkýň voči Komisii, podľa ktorej sa jej analýza prípadných koordinovaných účinkov koncentrácie vo veľmi veľkom rozsahu zakladá na tých istých skutočnostiach, o ktoré sa Komisia opiera pri určení neexistencie dominantného postavenia vytvoreného koncentráciou, je potrebné poznamenať, že tie isté skutočnosti môžu byť relevantné vo vzťahu k viacerým rôznym aspektom posúdenia prípadných účinkov koncentrácie Komisiou, a že ich opätovné zohľadnenie teda nijako nerelativizuje ich význam v daných súvislostiach. V prejednávanej veci je v tejto súvislosti postačujúce uviesť, že z úvah uvedených v bodoch 115 až 122 vyššie vyplýva, že Komisia založila svoju analýzu prípadných koordinovaných účinkov koncentrácie na skutočnostiach relevantných pre túto analýzu.
Za týchto podmienok je potrebné konštatovať, že žalobkyne nepreukázali, že sa Komisia nedržala usmernení, keď nepristúpila k hlbšej analýze prípadných koordinovaných účinkov koncentrácie. V dôsledku toho sa táto časť žalobného dôvodu musí zamietnuť.
c) O prvej časti založenej na skutočnosti, že Komisia sa nedržala usmernení s ohľadom na podiely na trhu a úrovne koncentrácie
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že aj keď Komisia správne uviedla, že koncentráciou vznikne zlúčený subjekt vytvorený prvým a druhým najväčším subjektom na trhu s kolofónnymi živicami s veľmi významným kombinovaným podielom na trhu vo výške 40 až 50 %, čo je dôkazom dominantného postavenia (rozsudok BaByliss/Komisia, už citovaný v bode 55 vyššie, bod 329), zatiaľ čo tretí a štvrtý subjekt na trhu jednotlivo nemá podiel vyšší ako 10 až 20 % trhu, nevyvodila z toho závery, ktoré sa ponúkali podľa jej vlastných usmernení (body 16 až 21). Komisia ani nezohľadnila úroveň koncentrácie dotknutého trhu, a to napriek skutočnosti, že predstavuje presný údaj o podmienkach hospodárskej súťaže na trhu. V prejednávanej veci by vhodné zohľadnenie tohto faktoru odhalilo, že zmena úrovne koncentrácie v dôsledku koncentrácie skutočne vyvolala problém.
Komisia odpovedá, že v súlade s bodom 17 usmernení môže byť len podiel na trhu, ktorý je rovný 50 % alebo vyšší, sám osebe dôkazom existencie dominantného postavenia. Okrem toho, z bodu 21 usmernení nevyplýva, že úrovne koncentrácie presahujúce tieto indikatívne medze vyvolávajú problémy v oblasti hospodárskej súťaže. Nie je teda nevyhnutné preskúmať úrovne koncentrácie, ak existujú iné osobitné dôvody, ktoré umožňujú dospieť k záveru, že neexistujú vážne obavy.
Vedľajší účastníci konania zdôrazňujú, že podiely na trhu a úrovne koncentrácie predstavujú len východiskový bod analýzy Komisie. Okrem toho otázka vznesená v rozsudku BaByliss/Komisia, už citovanom v bode 55 vyššie, nie je otázka, či Komisia mala predpokladať, že podiel na trhu presahujúci 40 % môže vytvoriť dominantné postavenie. Navyše Súd prvého stupňa v rozsudku z 27. novembra 1997, Kaysersberg/Komisia (
T-290/94, Zb. s. II-2137
, bod 179) rozhodol, že podiel na trhu vo výške 43,2 % nepostačuje na vytvorenie dominantného postavenia, ak ďalší dvaja hlavní konkurenti majú podiel na trhu vo výške 24,5 % a 13,4 %.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je nutné konštatovať, že Komisia uviedla podiely jednotlivých dodávateľov na trhu v odôvodneniach č. 51 až 53 napadnutého rozhodnutia, ale že nehodnotila tieto podiely na trhu vo vzťahu ku kritériám uvedeným v bode 17 usmernení, ani nepristúpila k výpočtu Herfindahlovho-Hirschmannovho indexu (ďalej len „HHI“) na účely porovnania s prahovými hodnotami stanovenými v bodoch 19 až 21 usmernení.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia držala usmernení, keď v napadnutom rozhodnutí nepristúpila k analýze na jednej strane podielov na trhu vo vzťahu ku kritériám uvedeným v bode 17 usmernení a na druhej strane úrovní koncentrácie.
Po prvé, pokiaľ ide o podiely na trhu, je potrebné uviesť, že v súlade s bodom 17 usmernení len veľmi vysoký podiel na trhu, a to 50 % alebo viac, môže byť sám osebe dôkazom existencie dominantného postavenia na trhu. V prípade menšieho podielu na trhu môže koncentrácia podľa toho istého bodu usmernení vyvolať problémy v oblasti hospodárskej súťaže vzhľadom na iné faktory, ako je sila a počet konkurentov, existencia obmedzení kapacity alebo miera, do ktorej sú produkty účastníkov fúzie vzájomne zastupiteľné. Z toho vyplýva, že v prejednávanej veci by analýza podielov na trhu sama osebe nepreukázala existenciu dominantného postavenia, keďže zlúčený subjekt má len [40 – 50] % trhu. Analýza ostatných faktorov uvedených v bode 17 usmernení je nevyhnutná na účely celkového určenia, či existujú dôkazy o dominantnom postavení. Z preskúmania druhej a tretej časti žalobného dôvodu však vyplýva, že ostatné faktory uvedené v bode 17 usmernení, ktoré v prejednávanej veci zdôraznili žalobkyne, rovnako nepreukazujú existenciu dominantného postavenia zlúčeného subjektu.
Pokiaľ ide o odkaz na rozsudok BaByliss/Komisia, už citovaný v bode 55 vyššie (bod 329), je potrebné poznamenať, ako uviedli vedľajší účastníci konania, že otázkou v tejto veci nebolo, či podiel na trhu vyšší než 40 % mohol vytvoriť dominantné postavenie, ale či pri stanovení tejto prahovej hodnoty v prejednávanej veci Komisia vhodne posúdila ďalšie faktory. Okrem toho vedľajší účastníci konania správne uvádzajú, že z inej veci vyplýva, že podiel na trhu vo výške 43,2 % nemusí postačovať na vznik dominantného postavenia (rozsudok Kaysersberg/Komisia, už citovaný v bode 132 vyššie, bod 179). Z toho vyplýva, že existencia dominantného postavenia sa musí v každej veci určiť individuálne, a to v závislosti od okolností prejednávanej veci a že posúdenie skutkových okolností koncentrácie Komisiou, ktoré viedlo k vydaniu rozsudku BaByliss/Komisia, už citovaného v bode 55 vyššie (bod 329), nemožno v prejednávanej veci uplatniť.
Po druhé, pokiaľ ide o úrovne koncentrácie, je potrebné uviesť, že body 19 až 21 usmernení v zásade vymedzujú prahové hodnoty HHI, pod ktorými koncentrácia pravdepodobne nevyvoláva problémy v oblasti hospodárskej súťaže. Komisia teda zastáva predovšetkým názor, že je málo pravdepodobné, že koncentrácia vyvoláva problémy v oblasti horizontálnej hospodárskej súťaže na trhu, ktorého HHI sa po koncentrácii pohybuje medzi 1000 a 2000 a delta je nižšia než 250, alebo pokiaľ je HHI po koncentrácii vyšší než 2000 a delta nižšia než 150, a to okrem výnimočných prípadov. Podľa bodu 16 usmernení sa HHI rovná súčtu štvorcov jednotlivých podielov na trhu podnikov prítomných na trhu.
V prejednávanej veci je potrebné najskôr uviesť, že žalobkyne nerozvinuli svoje tvrdenie založené na rozpätiach hodnôt HHI, napriek skutočnosti, že od podania vyjadrenia k žalobe Komisie poznali presné podiely na trhu vymedzené v napadnutom rozhodnutí. Výpočet HHI však na základe týchto údajov preukazuje, že vzrástol z [
dôverné
] pred koncentráciou na [
dôverné
] po koncentrácii, čo predstavuje deltu vo výške [
dôverné
]. Tieto hodnoty síce ukazujú, že účinky koncentrácie na trhu predstavujú úrovne HHI, pod ktorými je v zásade vylúčené, aby koncentrácia vyvolala problémy v oblasti hospodárskej súťaže. Druhá veta bodu 21 usmernení však upresňuje, že z prekročenia týchto prahových hodnôt nevyplýva predpoklad o existencii problémov v oblasti hospodárskej súťaže. Je však potrebné zastávať názor, že čím väčšie je prekročenie týchto prahových hodnôt, tým viac sú hodnoty ukazovateľom problémov v oblasti hospodárskej súťaže.
Z toho vyplýva, že hodnota HHI po koncentrácii nie je jasným dôkazom existencie problémov v oblasti hospodárskej súťaže v prejednávanej veci, pretože významne nepresahuje prahovú hodnotu HHI pre rok 2000. Len uvedená delta totiž jasne prekračuje zodpovedajúcu prahovú hodnotu HHI. Táto hodnota však je jediná, ktorá môže ukazovať na problémy v oblasti hospodárskej súťaže, zatiaľ čo ani podiely na trhu, ani faktory preskúmané v rámci druhej a tretej časti žalobného dôvodu nenaznačujú problémy v oblasti hospodárskej súťaže. Za týchto podmienok nemožno Komisii vytýkať, že sa nedržala usmernení, keď zastávala názor, že v napadnutom rozhodnutí nie je potrebné sa zaoberať úrovňami koncentrácie.
Nakoniec je potrebné uviesť, že bod 14 usmernení uvádza, že trhové podiely a úroveň koncentrácie poskytujú vhodný prvý obraz o štruktúre trhu a dôležitosti účastníkov koncentrácie, avšak Komisii neukladá zaoberať sa týmito skutočnosťami v každom svojom rozhodnutí.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že Komisii nemožno vytýkať, že v napadnutom rozhodnutí nevykonala analýzu úrovní koncentrácie a trhových podielov vo vzťahu ku kritériám uvedeným v bode 17 usmernení. Keďže neexistencia tejto analýzy nespochybňuje záver Komisie, musí sa táto časť žalobného dôvodu zamietnuť.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že prvý žalobný dôvod sa musí zamietnuť ako nedôvodný.
3.
O druhom žalobnom dôvode založenom na skutkových omyloch a nesprávnom posúdení
Druhý žalobný dôvod má štyri časti, ktorými žalobkyne tvrdia, že analýza nekoordinovaných účinkov koncentrácie vykonaná Komisiou je postihnutá omylmi týkajúcimi sa po prvé kapacít dostupných na trhu kolofónnych živíc určených na použitie v odvetví tlačiarenských farieb, po druhé povahy a dosahu vertikálneho začlenenia zákazníkov, po tretie dopadu podstatných zvýšení cien surovín a po štvrté údajne vyrovnávacej kúpnej sily zákazníkov. V rámci tvrdení uvedených v súvislosti s prvou a štvrtou časťou tohto žalobného dôvodu žalobkyne rovnako uvádzajú nedostatočné odôvodnenie vzhľadom na závery Komisie, ktorými sa bude zaoberať bod 218 a nasl. nižšie.
a) O prvej časti založenej na omyloch týkajúcich sa posúdenia kapacít dostupných na trhu
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne zastávajú názor, že posúdenie prebytočných kapacít konkurentov účastníkov koncentrácie Komisiou nie je dostatočne odôvodnené a je postihnuté zjavne nesprávnym posúdením, pretože Komisia nepreskúmala dostupnosť surovín nevyhnutných na výrobu kolofónnych živíc. Význam tejto dostupnosti však vyplýva z bodu 71 písm. b) usmernení a z rozhodovacej praxe Komisie. Nedostatok surovín bráni konkurentom zvýšiť výrobu a je prekážkou pre vstup a rast konkurentov na trhu.
Vo svojej skoršej rozhodovacej praxi Komisia zastávala názor, že vážne problémy v oblasti hospodárskej súťaže môžu byť spôsobené nedostatkom dostupných kapacít alebo nedostatočným počtom kvalifikovaných konkurentov a preskúmala, či konkurenti disponovali rezervnou kapacitou dostatočnou na pokrytie veľkej časti predaja, či môžu takúto kapacitu uvoľniť a či by prípadní konkurenti mohli prispieť k dostupnosti rezervných kapacít [rozhodnutie Komisie 2006/171/ES z 3. mája 2005, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a s uplatňovaním Dohody o EHP (Vec COMP/M.3178 – Bertelsmann/Springer/JV) (
Ú. v. EÚ L 61, s. 17
, ďalej len „rozhodnutie Bertelsmann/Springer/JV“)]. Komisia vykonala podrobné šetrenie vo vzťahu k prístupu alternatívnych dodávateľov k surovinám, aby mohli konkurovať zlúčenému subjektu, pričom zdôraznila a podrobne preskúmala potrebu prístupu k nevyhnutným zdrojom (rozhodnutie Bertelsman/Springer/JV), ľahký prístup k surovinám [Rozhodnutie Komisie z 29. marca 2006, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a s uplatňovaním Dohody o EHP (Vec COMP/M.3975 – Cargill/Degussa Food Ingedients), ďalej len „rozhodnutie Cargill/DFI“], prístup k základným komponentom [rozhodnutie Komisie 96/177/ES z 19. júla 1995, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom a s fungovaním Dohody o EHP (Vec IV/M.490 – Nordic Satellite Distribution) [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 53, s. 20
, ďalej len „rozhodnutie Nordic Satellite Distribution“)], dostupnosť zlepšeného zásobovania [rozhodnutie Komisie2000/42/ES z 9. marca 1999 týkajúce sa konania o uplatnení nariadenia o koncentráciách (Vec IV/M.1313 – Danish Crown/Vestjyske Slagterier) [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 20, s. 1
, ďalej len „rozhodnutie Danish Crown/Vestjyske Slagterier“)] a ďalšie aspekty ako napríklad geografické umiestnenie, dostupná infraštruktúra, prepravné náklady, prevádzkové náklady, politickú stabilitu, pozemky dostupné pre rozšírenie tovární a obmedzený prístup k zásobovaniu (rozhodnutie Alcoa/Reynolds, bod 80 vyššie).
V napadnutom rozhodnutí sa Komisia nedržala svojej skoršej rozhodovacej praxe a ignorovala, neuznala či zamietla dôkazy predložené žalobkyňami, a to bez odôvodnenia takéhoto zamietnutia. Žalobkyne Komisiu informovali, že na trhu kolofónnych živíc existovali obmedzenia kapacít, že každoročne vyvíjali veľkú snahu o zabezpečenie zásob, ktoré potrebovali na výrobu tlačiarenských farieb určených pre publikácie, a že bolo ťažké získať od dodávateľov záväzok dodania momentálne nevyhnutných objemov vzhľadom na pokles ich výrobnej kapacity. Okrem toho uviedli, že kapacita je jediným relevantným kritériom na uzavretie zmluvy o zásobovaní, že boli nútené zahrnúť zlúčený subjekt do svojho portfólia dodávateľov, pretože ostatní dodávatelia neboli schopní im poskytnúť objemy, ktoré potrebovali, že nedostupnosť surovín bola hlavnou prekážkou preniknutia na trh, že v nedávnej minulosti mali vážne problémy so zásobovaním z dôvodu nedostupnosti surovín a že konkurenčný dodávateľ musel z dôvodu nedostatku surovín zastaviť výrobu určitých kolofónnych živíc.
Komisia v napadnutom rozhodnutí síce zohľadnila doplňujúce pripomienky spoločnosti Sun, ktorá uvádzala konkrétne príklady nedostatkov zásobovania. Nevyvodila z nich však príslušné závery, pretože tieto nedostatky pripísala technickým problémom údržby, a nie všeobecnému nedostatku výrobnej kapacity na celom trhu. Komisia túto informáciu nepreskúmala ani po tom, čo o nej diskutovala s účastníkmi koncentrácie, ani nevysvetlila, ako ojedinelý technický problém jedného dodávateľa mohol viesť k úplnému odmietnutiu zásobovať zákazníka, zatiaľ čo podľa samotnej Komisie všetci dodávatelia mali prebytočné kapacity. Nebolo ani vysvetlené, ako Komisia mohla dospieť k záveru, že „sa okrem toho zdalo, že dotknutý zákazník mohol nájsť alternatívny zdroj zásobovania, čo by zmiernilo dopad tohto neočakávaného nedostatku“. Žiadna informácia v tomto zmysle nebola Komisii poskytnutá a Komisia sa so spoločnosťou Sun neskontaktovala, aby ju overila.
Žalobkyne rovnako trvajú na listoch predložených v priebehu správneho konania, ktoré preukazujú, že samotná spoločnosť Hexion musela čeliť problémom výrobnej kapacity, pretože nebola schopná vyrobiť požadované množstvá a musela medzi svojimi zákazníkmi losovať. Rovnako tvrdia, že vzhľadom na nedostatok dostupných surovín zlúčený subjekt môže s ohľadom na svoju veľkosť, infraštruktúru a skúsenosti získať vyšší stupeň kontroly alebo vplyvu nad zásobovaním gumovou kolofóniou a že to ešte viac znevýhodní malých dodávateľov, ktorí sa veľkosťou a silou nemôžu rovnať spoločnostiam Hexion alebo Akzo. Akýkoľvek prípadný rast konkurenčných podnikov bude nevyhnutne ešte viac sťažený, alebo dokonca nemožný. Komisia sa však nesnažila určiť, či kombinovaná vyjednávacia sila spoločností Hexion a Akzo voči dodávateľom gumovej kolofónie mohla byť podstatne väčšia ako vyjednávacia sila ich konkurentov a aký účinok mohla mať na trh.
Žalobkyne tvrdia, že tri dokumenty dostupné na internete potvrdzujú nedostatok surovín v priebehu posledných mesiacov roku, ako aj posúdenie priemyselnej dynamiky vykonané žalobkyňami. Podľa nich v nedávnej správe o živiciach, uverejnenej v
Ink World Magazine
, vedúci výroby oddelenia „Živice“ spoločnosti Hexion vyhlásil, že najväčším problémom, ktorému musí v súčasnosti priemysel v oblasti živíc čeliť, je nepravidelná dostupnosť kľúčových surovín a zodpovedajúce zvýšenie ich nákladov a že z pohľadu Hexion boli hlavnými problémami zvýšenie nákladov a nedostatok živice z tálového oleja a gumovej kolofónie. Podľa žalobkýň spoločné vyhlásenie spoločností Megara a Resinall z 2. augusta 2006 rovnako potvrdzuje, že situácia v zásobovaní bola veľmi ťažká, pretože vyhlasujú, že tento rok sa priemysel stretol s bezprecedentnými výzvami, vrátane nedostatku surovín a zvýšenia nákladov, že s blížiacim sa najaktívnejším obdobím roku sa na základe nedávneho vývoja predpokladajú ďalšie prerušenia v zásobovaní, a že v dôsledku toho až do vydania nového príkazu spoločnosť Resinall neprijíma nových zákazníkov alebo nové objednávky a vyvinie všetko úsilie nevyhnutné na zabránenie tomu, aby sa musela uchýliť ku kvótam. Nakoniec, podľa žalobkýň, internetová stránka podniku DRT ukazuje, že podľa najnovších správ z Číny týkajúcich sa surovín zostáva situácia naďalej veľmi vážna.
Žalobkyne okrem toho zdôrazňujú, že aj keď správa o živiciach a vyhlásenie spoločností Megara a Resinall neboli 29. mája 2006 dostupné, nie je prekvapujúce, že Komisia pred prijatím napadnutého rozhodnutia nezaznamenala najmenší náznak existencie nedostatku surovín. Zatiaľ čo v napadnutom rozhodnutí je poznamenané, že Megara a DRT disponujú rezervnými kapacitami vo výške 5000 t (čo zodpovedá 50 % jej výrobnej kapacity) a 1000 t (čo zodpovedá približne 6 % jej výrobnej kapacity), Megara uviedla, že sa obáva, že nebude schopná splniť svoje existujúce záväzky. Podľa žalobkýň DRT okrem toho čelila vážnym problémom so zásobovaním.
Žalobkyne sa rovnako zaoberajú metódou, ktorú Komisia uplatnila na hodnotenie kapacít. Aj keď Komisia vníma sezónny charakter dopytu vedúci k problémom so zásobovaním, ktoré sú spojené s obmedzeniami kapacít, opomenula skutočnosť, že priemysel vyznačujúci sa prebytočnými kapacitami musí byť schopný túto kapacitu použiť na uspokojenie objednávok svojich zákazníkov v obdobiach veľkého dopytu.
Žalobkyne z toho vyvodzujú, že informácie, ktoré mala Komisia k dispozícii, nepodporujú jej závery, podľa ktorých „väčšina zákazníkov pripustila, že na trhu existovala prebytočná kapacita“. Zastávajú názor, že tvrdenie Komisie, podľa ktorého „päť zo siedmich zákazníkov uviedlo, že trh podliehal obmedzeniam kapacity a mal prebytočné výrobné kapacity“ a „dvaja ďalší zákazníci sa nevyjadrili“, je nesprávne, pretože všetky žalobkyne vyhlásili, že trh podliehal obmedzeniam kapacity.
Po prvé Komisia poznamenáva, že žalobkyne nespochybňujú, že konkurenti účastníkov koncentrácie mali prebytočné kapacity vo výške najmenej 19,5 % celkovej výroby na trhu a vo výške 41 % pri zohľadnení odhadov trhových podielov výrobcov, ktorí na túto otázku neodpovedali.
Po druhé Komisia zastáva názor, že tvrdenie žalobkýň je v zásade nesprávne, keďže nedostatok surovín na trhu sa môže dotknúť všetkých dodávateľov rovnako. Protisúťažné účinky vzniknú, len ak zlúčený subjekt získa prednostný prístup k surovinám, ktorý by mu umožnil obmedziť prístup konkurentov. Žalobkyne však toto netvrdia a neexistuje v tomto smere žiaden dôkaz. Z dokumentu stiahnutého Komisiou z internetu totiž vyplýva, že len 25 % kolofónie slúžilo na výrobu živíc určených na použitie v oblasti tlačiarenských farieb. V dôsledku toho by na základe svojho podielu na svetovom trhu kolofónnych živíc [20 – 30] % (odôvodnenie č. 53 napadnutého rozhodnutia), zlúčený subjekt mohol nakúpiť len 5 až 10 % svetovej výroby kolofónie, čo nepredstavuje veľkú kúpnu silu.
Po tretie preskúmanie trhu neumožňuje predpokladať, že nedostatok surovín bol prekážkou pre zvýšenie výroby. Aj keď sa Komisia osobitne neopýtala konkurentov účastníkov koncentrácie, či čelili nedostatkom určitých druhov kolofónie, Komisia zastáva názor, že táto informácia bola uvedená v jej odpovediach na otázky 39 a 40 dotazníka pre konkurentov, či sa konkurenti domnievali, že uvedené nedostatky boli zásadnou prekážkou vo výrobe živíc. O taký prípad však v tejto veci nejde. Komisia tiež zdôrazňuje, že jediný zákazník, ktorý v priebehu správneho konania nastolil otázku nedostatkov surovín, je Siegwerk. Ani Flint, ani Sun sa v priebehu správneho konania nezmienili o probléme, ktorý teraz považujú za kľúčový prvok na účely posúdenia koncentrácie. Navyše informácie predložené Komisii v súvislosti s [
dôverné
] uvádzali technické ťažkosti a opatrenia údržby reaktorov. Neobsahovali žiaden odkaz na nedostatky surovín.
Po štvrté, pokiaľ ide o publikácie, na ktoré odkazujú žalobkyne, Komisia pripomína, že legalita napadnutých aktov sa musí posúdiť v závislosti od skutkových a právnych okolností existujúcich ku dňu prijatia uvedeného aktu. Zastáva rovnako názor, že pozorné preskúmanie týchto dokumentov ukazuje, že v žiadnom z nich nie je nedostatok surovín uvedený ako prekážka zvýšenia výroby kolofónnych živíc.
Po piate, pokiaľ ide o skoršiu rozhodovaciu prax, Komisia uvádza, že tieto veci sa týkali skutkového stavu, ktorý bol veľmi odlišný od skutkového stavu prejednávanej veci, a že v dôsledku toho je skoršia rozhodovacia prax vo vzťahu k prejednávanej veci irelevantná.
Nakoniec Komisia poznamenáva, že Siegwerk odpovedala na otázky 35 a 39 dotazníka pre zákazníkov tak, že zastávala názor „že na trhu bola určitá prebytočná kapacita“.
Vedľajší účastníci konania upresňujú, že cena kolofónie silne vzrástla v dobe koncentrácie z dôvodu dočasného poklesu ponuky vo vzťahu k dopytu, ktorý bol následkom kombinácie nízkych východiskových skladových zásob, zlého počasia, ktoré oneskorilo zber kolofónie a špekulácie, ale že ju bolo možné získať za trhovú cenu a že ceny potom opäť poklesli. S odkazom na stretnutie so spoločnosťou Sun, ktoré sa konalo po prijatí napadnutého rozhodnutia, vedľajší účastníci konania tvrdia, že žalobkyne pri podaní žaloby túto skutočnosť poznali.
Pokiaľ ide o dve publikácie, na ktoré odkazujú žalobkyne, vedľajší účastníci konania vysvetľujú, že vyhlásenia v nich obsiahnuté nie sú relevantné, keďže nesúvisia s výrobou kolofónnych živíc v Európe. Tretia publikácia uvádzala, že spoločnosť Arez v Číne začala stavebné práce v rámci projektu smerujúceho ku zdvojnásobeniu jej výrobných kapacít, čo znamená, že tento podnik bol presvedčený, že má nevyhnutný prístup k surovinám. Okrem toho uvedené publikácie, ako aj dohoda o výrobe a predaji medzi spoločnosťami Megara a Resinall tak boli príkladmi nových vstupov na trh, ktoré preukazujú, že prekážky vstupu a rastu konkurentov boli slabé.
Nakoniec žiadna skutočnosť nepodporuje záver, podľa ktorého by zlúčený subjekt mohol získať privilegovaný prístup k surovinám. Naopak, v priebehu stretnutia, ktoré sa konalo 7. apríla 2006, Sun vyjadrila svoje obavy s ohľadom na skutočnosť, že Hexion nebola na rozdiel od niektorých jej konkurentov vertikálne začlenená v odvetví kolofónie.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
V prvej časti tohto žalobného dôvodu žalobkyne v skutočnosti uvádzajú dve výhrady, pričom prvá je založená na omyloch, ktorých sa dopustila Komisia, keď dospela k záveru, že na trhu existovali prebytočné kapacity, a druhá je založená na omyloch, ktorých sa dopustila, keď v napadnutom rozhodnutí neanalyzovala ani dostupnosť surovín nevyhnutných na výrobu kolofónnych živíc, ani dopad údajného nedostatku týchto surovín na využitie kapacít.
— O prvej výhrade založenej na omyloch týkajúcich sa kapacít existujúcich na trhu
Na úvod je potrebné pripomenúť, že Komisia v odôvodneniach č. 63 až 67 napadnutého rozhodnutia zastávala názor, že trh sa vyznačoval prebytočnými kapacitami.
Je teda potrebné preskúmať, či sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zastávala názor, že na trhu existovali prebytočné kapacity.
Po prvé, pokiaľ ide o údajné všeobecné a sezónne obmedzenia, zo správneho spisu vyplýva, že žalobkyne uviedli, že na trhu existovali obmedzenia výrobných kapacít, že kapacita dodávateľov bola potenciálne na ústupe a že Sun každoročne vyvíjala značné úsilie na zabezpečenie nevyhnutného zásobovania, osobitne v období od septembra do decembra, keď bol vysoký sezónny dopyt, a že kapacity existujúcich výrobcov boli nedostatočné (odpovede Flint na otázku 40 a Sun na otázku 39 dotazníka pre zákazníkov). Okrem toho Sun vo svojich dodatočných pripomienkach poukázala na existenciu [
dôverné
].
V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že sa napadnuté rozhodnutie v odôvodneniach č. 62 až 65 zakladá hlavne na údajoch, ktoré poskytli konkurenti účastníkov koncentrácie, podľa ktorých existovali rezervné výrobné kapacity najmenej vo výške 19,5 % celkového objemu výroby na trhu a že podľa odhadov mohli dosiahnuť až 41 % (pozri bod 25 vyššie). Okrem toho podľa odôvodnenia č. 65 napadnutého rozhodnutia päť zo siedmich zákazníkov, ktorí odpovedali na dotazník, uznalo, že trh disponoval prebytočnými kapacitami. V rozsahu, v akom žalobkyne napádajú túto skutočnosť, Komisia správne odkazuje na odpovede spoločnosti Siegwerk na otázky 35 a 39 dotazníka pre zákazníkov, v ktorých Siegwerk uznáva existenciu prebytočných kapacít. Zo spisu teda vyplýva, že len Flint a Sun v priebehu správneho konania jasne uviedli, že existovali obmedzenia kapacity. Okrem toho z doplňujúcich pripomienok spoločnosti Sun a z odpovedí [
dôverné
] vyplýva, že [
dôverné
]. Uvádzajú totiž, že [
dôverné
].
Okrem toho z listovej korešpondencie spoločnosti Sun rovnako vyplýva, že [
dôverné
]. V dôsledku toho Komisia nebola ďalej povinná vysvetliť, ako [
dôverné
], ani overiť svoje tvrdenia v tejto súvislosti od spoločnosti Sun. Okrem toho, keďže informácie poskytnuté zo strany [
dôverné
] v súvislosti s [
dôverné
] dostatočne vysvetľujú [
dôverné
], Súd prvého stupňa zastáva názor, že Komisia nebola povinná overiť si túto skutočnosť od spoločnosti Sun.
Za týchto okolností Súd prvého stupňa zastáva názor, že Komisia nebola viac povinná doložiť zistenia uvedené v odôvodnení č. 67 napadnutého rozhodnutia a že sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zastávala názor, že na trhu existovali prebytočné kapacity.
Po druhé, pokiaľ ide o údajné obmedzenia kapacity konkurentov žalobkýň, je potrebné uviesť, že Flint uviedla, že u ostatných dodávateľov neexistovali dostatočné dostupné kapacity, že bolo ťažké získať od dodávateľov záväzok dodania potrebných relevantných objemov, že kapacita bola hlavným kritériom zohľadňovania pri uzatváraní zmluvy o zásobovaní a že bola nútená zahrnúť zlúčený subjekt do svojho portfólia dodávateľov, pretože ostatní dodávatelia neboli schopní jej poskytnúť objemy, ktoré potrebovala (odpovede na otázky 12, 40, 43 a 45 dotazníka pre zákazníkov). Okrem toho Sun uviedla, že všetci výrobcovia kolofónnych živíc v súčasnosti zásobovali priemyslové odvetvie tlačiarenských farieb a že v dôsledku toho neexistoval pre odvetvie tlačiarenských farieb nijaký dostupný alternatívny dodávateľ, že požadovaný objem bol jedným z kritérií pre uzavretie zmluvy o zásobovaní, že neexistoval žiaden dodávateľ schopný okamžite uspokojiť jej dopyt a že všetci veľkí nákupcovia živíc uplatňovali stratégiu zásobovania z viacerých zdrojov (odpovede na otázky 12, 42 a 44 dotazníka pre zákazníkov). Nakoniec Siegwerk uviedla, že v Európe neexistovali alternatívni dodávatelia vo vzťahu k existujúcim dodávateľom (odpoveď na otázku 12 dotazníka pre zákazníkov).
V tejto súvislosti je v prejednávanej veci potrebné poznamenať, že jedinou relevantnou otázkou, je otázka, či dostupné kapacity umožňujú zákazníkom účastníkov koncentrácie previesť objednávky, doposiaľ zabezpečované naposledy uvedenými zákazníkmi, na iných existujúcich dodávateľov, alebo na potenciálne nové subjekty, ktoré vstúpia na trh. Z odpovedí na dotazník pre zákazníkov, ktoré sú uvedené v predchádzajúcom bode, vyplýva, že len Flint v priebehu správneho konania jasne uviedla existenciu ťažkostí spojených s objemami dostupnými od konkurentov účastníkov koncentrácie. Flint však rovnako uviedla, pokiaľ ide o skutočnosť, že bolo ťažké vyžadovať od dodávateľov záväzky dodania „relevantných objemov“, že bolo možné vyžadovať takéto záväzky, ak bol zákazník pripravený zaplatiť stanovenú cenu („If we pay, we get!“ odpoveď na otázku 40 dotazníka pre zákazníkov). Uvedené údajné ťažkosti sa teda zdajú byť viac spojené s úrovňou cien požadovaných dodávateľmi v závislosti od dopytu než od nedostatku surovín.
Následne je potrebné zastávať názor, že na účely odradenia zlúčeného subjektu od prípadného protisúťažného správania nie je nevyhnutné, aby všetci jeho zákazníci mohli previesť všetky svoje objednávky k iným dodávateľom. Možnosť žalobkýň previesť podstatnú časť svojho dopytu k iným dodávateľom možno totiž považovať za hrozbu dostatočne vysokých strát pre zlúčený subjekt, ktorá ho môže odradiť od vykonávania takejto stratégie. V prejednávanej veci zo stratégie zásobovania z viacerých zdrojov, ktorú v priebehu správneho konania uviedla Sun, vyplýva, že zákazníci sa snažili do svojho portfólia dodávateľov zahrnúť viacero výrobcov. Z podielov na trhu spoločností Arizona, Cray Valley a Respol, ako aj ich výrobných kapacít a významných prebytočných kapacít, ktorými disponovali a ktoré sú uvedené v odôvodneniach č. 51 a 62 až 64 napadnutého rozhodnutia a ktoré žalobkyne nespochybnili, totiž vyplýva, že títo dodávatelia môžu dodať veľké objemy, ktoré žalobkyne môžu požadovať. Je tiež potrebné pripomenúť, že menší dodávatelia spolu disponovali podielom na trhu približne 21 % a významnými prebytočnými kapacitami. Súd prvého stupňa teda zastáva názor, že Komisia sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach č. 68 a 71 napadnutého rozhodnutia zastávala názor, že ostatní výrobcovia na trhu majú kapacitu, ktorá im umožňuje zabrániť protisúťažnému konaniu a zásobovať veľkých zákazníkov účastníkov koncentrácie.
Nakoniec je potrebné pripomenúť, že len Flint a Sun v priebehu správneho konania uplatnili obmedzenie kapacity, zatiaľ čo ostatní zákazníci, vrátane spoločnosti Siegwerk, a konkurenti účastníkov koncentrácie uznali, že existovali prebytočné kapacity. Z týchto dôvodov Súd prvého stupňa zastáva názor, že Komisia sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa domnievala, že konkurenti žalobkyne nemali obmedzené kapacity, ktoré mohli týmto zákazníkom brániť previesť dostatočne významnú časť svojich objednávok k iným dodávateľom.
Vzhľadom na vyššie uvedené Súd prvého stupňa zastáva názor, že Komisia mohla dôvodne dospieť k záveru, že na trhu existovali prebytočné kapacity. V dôsledku toho sa musí táto výhrada zamietnuť.
— O druhej výhrade založenej na omyloch týkajúcich sa dostupnosti surovín
Na úvod je potrebné pripomenúť, že v bode 67 napadnutého rozhodnutia Komisia konštatovala, že v priebehu posledných rokov pred koncentráciou došlo k zvýšeniu cien surovín, ktoré sú základnými prvkami na výrobu kolofónnych živíc, ako napríklad nafta, gumová kolofónia a živica z tálového oleja, pričom cena gumovej kolofónie vzrástla z 500 USD za tonu v januári 2004 na približne 1250 USD za tonu ku dňu vydania napadnutého rozhodnutia.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď v napadnutom rozhodnutí nevykonala analýzu dostupnosti surovín nevyhnutných na výrobu kolofónnych živíc, ani účinkov údajného nedostatku týchto surovín na využitie kapacít.
Po prvé, pokiaľ ide o dôkazy existencie nedostatku surovín, je potrebné uviesť, že Siegwerk v odpovedi na otázky 36 a 39 dotazníka pre zákazníkov uviedla, že zvýšený charakter cien a dostupnosť surovín je v súčasnosti hlavnou prekážkou preniknutia na tento trh a že v nedávnej minulosti mala vážne problémy so zásobovaním z dôvodu nedostupnosti surovín. V odpovedi na otázku 15 dotazníka pre zákazníkov Siegwerk okrem toho uviedla, že vo februári 2006 jej Arizona prestala dodávať väčšinu modifikovaných fenolických živíc, pretože prerušila svoju výrobu pre trvajúce obmedzenie dostupnosti dvoch nevyhnutných surovín, a to surovej živice z tálového oleja a gumovej kolofónie. Okrem toho už bolo pripomenuté, že v odôvodnení č. 67 napadnutého rozhodnutia sa odkazuje na významné zvýšenie ceny surovín v priebehu posledných rokov pred prijatím napadnutého rozhodnutia. Nakoniec vedľajší účastníci konania uznávajú, že následkom kombinácie rozličných faktorov došlo k dočasnému poklesu ponuky vo vzťahu k dopytu.
Komisia však správne zdôrazňuje, že Siegwerk je jediným z desiatich zákazníkov, ktorí odpovedali na dotazník pre zákazníkov, ktorý uviedol problémy spojené z dostupnosťou surovín. Nijaký iný zákazník, dokonca ani Flint a Sun, neuviedol v priebehu správneho konania takéto ťažkosti. Rovnako ani jeden z trinástich konkurentov účastníkov koncentrácie, ktorí odpovedali na dotazník pre konkurentov, neuviedol takéto problémy vo vzťahu k surovej živici z tálového oleja alebo ku gumovej kolofónii, aj keď im Komisia položila otázky v súvislosti s využitím kapacít na výrobu hybridných živíc (ktoré pozostávajú z uhľovodíkových živíc a zo živíc z tálového oleja alebo gumovej kolofónie) a v súvislosti s ťažkosťami týkajúcimi sa najmä vstupu na trh s kolofónnymi živicami (otázky 39 a 40 dotazníka pre zákazníkov). Jediný náznak v tomto zmysle totiž pochádza od spoločnosti Cray Valley, ktorá tvrdila, že „obmedzený prístup k lacným surovinám (najmä uhľovodíkom)“ bol prekážkou vstupu nových subjektov na trh. Osobitne Arizona neuviedla žiadne ťažkosti v tejto súvislosti. Pritom pre výrobcov kolofónnych živíc je najľahšie objaviť problémy so zásobovaním týkajúce sa ich surovín. Okrem toho vedľajší účastníci konania rovnako zdôrazňujú, že napriek zaznamenanému dočasnému poklesu ponuky vo vzťahu k dopytu bolo vždy možné získať gumovú kolofóniu za trhovú cenu.
S ohľadom na vyššie uvedené Súd prvého stupňa zastáva názor, že vzhľadom na jediné náznaky spoločnosti Siegwerk v situácii, keď všetci výrobcovia museli čeliť rovnakým ťažkostiam, sa Komisia nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa v napadnutom rozhodnutí nezaoberala dostupnosťou surovín.
Po druhé, pokiaľ ide o dokumenty dostupné na internete, na ktoré odkazujú žalobkyne, je na jednej strane potrebné uviesť, že nemôžu byť zohľadnené ako dôkazy existencie údajného nedostatku surovín, pretože žiaden z týchto dokumentov nebol predložený Komisii v priebehu správneho konania. Navyše oznámenie dohody medzi spoločnosťami Megara a Resinall, ako aj správa o živiciach, boli uverejnené po prijatí napadnutého rozhodnutia, zatiaľ čo vyhlásenie DRT nie je datované.
Na druhej strane, v rozsahu, v akom sa žalobkyne zamýšľajú oprieť o tieto dokumenty na účely preukázania údajnej všeobecnej známosti v okamihu prijatia napadnutého rozhodnutia, teda nedostatku surovej živice z tálového dreva a gumovej kolofónie, je potrebné poznamenať, že oznámenie Resinall neupresňuje suroviny dotknuté údajným nedostatkom, ani jeho pôvod a že vedľajší účastníci konania uviedli bez toho, aby to žalobkyne spochybnili, že Resinall v okamihu prijatia napadnutého rozhodnutia a oznámenia nepredávala v Európe kolofónne živice. Okrem toho vyhlásenie DRT odkazuje na terpenové deriváty a vedľajší účastníci konania tvrdia bez toho, aby to žalobkyne spochybňovali, že to, čo platí pre terpenové deriváty, nemusí nutne platiť pre kolofónne živice. Ďalej v rozsahu, v akom toto vyhlásenie odkazuje na gumovú kolofóniu, je potrebné poznamenať, že z tohto vyhlásenia jasne nevyplýva, či odkazuje na zvýšenie výroby, alebo zvýšenie ceny, a že ani dôkaz zvýšenia cien nevyhnutne nepreukazuje existenciu nedostatku. Nakoniec zo správy o živiciach vyplýva, že sa osobitne netýka surovej živice z tálového oleja a gumovej kolofónie, ale všetkých surovín a najmä uhľovodíkov, že vo všeobecnosti uvádza existenciu ťažkostí v roku 2005, ale stabilitu v zásobovaní v roku 2006 a že ťažkosti v roku 2005 boli spojené skôr so zvýšením cien a ich nestálosťou než s nedostupnosťou dvoch dotknutých surovín. Jediný odkaz na nedostatok týchto dvoch surovín sa totiž týka práve roku 2005 a vysvetľuje ho, ako aj zvýšené náklady, najmä vyššími nákladmi na energiu. Je teda potrebné zastávať názor, že tieto dokumenty nepreukazujú, že nedostatok surovej živice z tálového oleja a gumovej kolofónie bol po prijatí napadnutého rozhodnutia všeobecne známou skutočnosťou a že Komisia mala z tohto dôvodu povinnosť túto otázku preskúmať.
Z týchto dôvodov Súd prvého stupňa zastáva názor, že dokumenty dostupné na internete, na ktoré odkazujú žalobkyne, nepreukazujú, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa v napadnutom rozhodnutí nezaoberala dostupnosťou surovín.
Po tretie, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého údajné nedostatky surovín by bránili konkurentom zvýšiť ich výrobu a boli by prekážkou vstupu a rastu konkurentov na trhu, Komisia správne poznamenáva, že žalobkyne nevysvetlili, ako mohli protisúťažné účinky vyplývať z nedostatku surovín, ktorý sa zjavne dotýka všetkých dodávateľov rovnakým spôsobom. V tejto súvislosti je potrebné pripomenúť, že Siegwerk v odpovedi na otázku 12 dotazníka pre zákazníkov vyhlásila, že najväčší objem kolofónie bol vyrobený v Číne a že ak by čínska kolofónia zdražila, všetci dodávatelia na svetovej úrovni by čelili rovnakému problému. Ak by totiž gumová kolofónia nebola dostupná, žiadny výrobca, dokonca ani zlúčený subjekt, by nemohol vyrábať kolofónne živice z gumovej kolofónie. Naopak, ak je dostupná, všetci výrobcovia ju môžu získať v rozsahu, v akom sú pripravení za ňu zaplatiť stanovenú cenu (pozri bod 170 vyššie).
Ako tvrdí Komisia, len prednostný prístup účastníkov koncentrácie v porovnaní s ich konkurentmi by mohol mať dopad na hospodársku súťaž. Žalobkyne však neuvádzajú, že ním účastníci koncentrácie disponujú. Obmedzujú sa na tvrdenie, že zlúčený subjekt môže vzhľadom na svoju veľkosť, infraštruktúru a skúsenosti získať vyšší stupeň kontroly alebo vplyvu na zásobovanie gumovou kolofóniou. Komisia však uviedla bez toho, aby to žalobkyne spochybnili, že zlúčený subjekt nakupuje len 5 až 10 % svetovej výroby gumovej kolofónie (pozri bod 154 vyššie).
Z týchto dôvodov Súd prvého stupňa zastáva názor, že tvrdenia žalobkýň, podľa ktorých na jednej strane nedostatky surovín bránia konkurentom zvýšiť svoju výrobu a sú prekážkou vstupu a rastu konkurentov na trhu, a na druhej strane zlúčený subjekt má veľkú kúpnu silu, nie sú dostatočne preukázané.
Po štvrté, pokiaľ ide o odkazy na usmernenia a na skoršiu rozhodovaciu prax Komisie, postačuje pripomenúť, že je potrebné posúdiť každú vec v závislosti od konkrétnych skutkových okolností a že z vyššie uvedeného vyplýva, že skutočnosti uvedené žalobkyňami nepreukazujú, že Komisia bola v prejednávanej veci povinná sa v napadnutom rozhodnutí zaoberať dostupnosťou surovín a dopadom ich údajného nedostatku na využitie kapacít.
Vzhľadom na vyššie uvedené Súd prvého stupňa zastáva názor, že žalobkyne nepreukázali, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď sa v napadnutom rozhodnutí nezaoberala dostupnosťou surovín, ani dopadmi údajného nedostatku týchto surovín na využitie kapacít. V dôsledku toho sa musí táto výhrada zamietnuť.
Z toho vyplýva, že táto časť žalobného dôvodu sa musí zamietnuť.
b) O druhej časti založenej na omyloch týkajúcich sa povahy a dosahu vertikálneho začlenenia zákazníkov zlúčeného subjektu
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia nepreskúmala povahu a dosah vertikálneho začlenenia zákazníkov. Komisia pri tvrdení v odôvodnení č. 69 napadnutého rozhodnutia, že také podniky ako Siegwerk a Flint, ktoré „interne vyrábali kolofónne živice… svojich dodávateľov úspešne usmernili“, sa oprela o údaje týkajúce sa výrobných kapacít vyplývajúcich z odhadov, ktoré vykonali účastníci koncentrácie, bez toho, aby sa žalobkýň opýtala na povahu ich výroby. Dotknutá interná výroba zahŕňa len jeden osobitný druh kolofónnej živice, ktorý možno použiť len na výrobu obmedzenej škály tlačiarenských farieb. Okrem toho namiesto 25000 t a 12000 t Flint a Siegwerk v skutočnosti vyrábajú len [
dôverné
] t. Riadne vyšetrovanie zamerané na potvrdenie uvedených údajov by odhalilo, že táto výroba nemôže predstavovať tlak na účastníkov koncentrácie, pretože žalobkyne boli naďalej závislé na vonkajších zdrojoch zásobovania. Komisia opomenula overiť, či informácie, ktorými disponovala, boli vierohodné, relevantné alebo objektívne. Keďže obe žalobkyne vo svojich pripomienkach uviedli, že majú vážne pochybnosti vzhľadom na koncentráciu a zdôraznili konkurenčné tlaky vyplývajúce z koncentrácie, bolo prekvapujúce, že Komisia opätovne nepreskúmala údaje poskytnuté účastníkmi koncentrácie.
Komisia poznamenáva, že žalobkyne nepopierajú, že Flint a Siegwerk majú významnú internú výrobu, a zastáva názor, že rozdiel medzi odhadmi citovanými v napadnutom rozhodnutí a údajmi poskytnutými žalobkyňami je malý. Tvrdenie žalobkýň, podľa ktorého sa interná výroba môže použiť len na výrobu obmedzenej škály tlačiarenských farieb, by sa malo zamietnuť ako nedostatočne podložené, keďže výrobcovia kolofónnych živíc určených na výrobu tlačiarenských farieb sú vo všeobecnosti schopní vyrobiť kompletnú škálu. V každom prípade tvrdenia uvedené žalobkyňami nespochybňujú posúdenie uvedené v odôvodnení č. 69 napadnutého rozhodnutia, podľa ktorého existuje hrozba vertikálneho začlenenia časti zákazníkov.
Vedľajší účastníci konania uvádzajú, že kombinovaná kapacita spoločností Flint a Siegwerk je podľa ich vlastných údajov [
dôverné
] t, čo je významný objem v porovnaní s objemom 35000 t, ktorý zodpovedal kapacite spoločnosti Hexion pred koncentráciou. Okrem toho Komisia vďaka formuláru oznámenia o koncentrácii vedela, že Flint a Siegwerk vyrábajú len rezináty. Vzhľadom na jednoduchosť nahradenia zdrojov zásobovania, mohli Flint a Siegwerk využiť svoje interné výrobné kapacity na usmernenie svojich dodávateľov na jednej strane hrozbou ukončenia objednávok živíc určených na gravírovanie a pre „ofsetové“ tlačiarenské farby, ako aj na druhej strane uvoľnením výrobných kapacít, ktorými disponovali ostatní dodávatelia, aby im umožnili vyrábať ďalšie druhy živíc určených pre trh s tlačiarenskými farbami. Nakoniec žalobkyne si boli úplne vedomé toho, že môžu pohroziť vertikálnym začlenením, keďže Sun využila uvedenú hrozbu na stretnutí so spoločnosťou Hexion, ktoré sa konalo 5. mája 2006.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné pripomenúť, že v rámci svojho preskúmania vyrovnávacej sily zákazníkov účastníkov koncentrácie Komisia v odôvodnení č. 69 napadnutého rozhodnutia poznamenala, že podľa odhadov účastníkov mali traja významní zákazníci internú výrobnú kapacitu značného rozsahu: Flint a Siegwerk, ktoré mali odhadovanú výrobnú kapacitu približne 25000 t a 12000 t, a spoločnosť Huber, ktorá nedávno získala spoločnosť Micro Inks, informovala jej dodávateľov, že sa chystá začať prevod jej nákupov na svoju dcérsku spoločnosť.
Je teda potrebné preskúmať, či sa Komisia dopustila omylov týkajúcich sa vertikálneho začlenenia spoločností Flint a Siegwerk, ktoré mohli ovplyvniť jej záver v súvislosti s existenciou vyrovnávacej sily zákazníkov účastníkov koncentrácie.
Po prvé, pokiaľ ide o rozdiel medzi vyrobenými množstvami uvedenými v napadnutom rozhodnutí a údajmi predloženými žalobkyňami, je potrebné konštatovať, že tento rozdiel je minimálny. Aj na základe údajov predložených žalobkyňami dosahuje kombinovaná výroba spoločností Flint a Siegwerk viac ako [
dôverné
] % výrobnej kapacity spoločnosti Hexion pred koncentráciou. Z týchto dôvodov je potrebné zastávať názor, že rozdiel uvedený žalobkyňami je na posúdenie vyrovnávacej sily, ktoré vykonala Komisia a ktoré je uvedené v odôvodnení č. 69 napadnutého rozhodnutia, irelevantný.
Po druhé, pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého je výroba spoločností Flint a Siegwerk obmedzená na určité živice, a že sú teda závislé na dodávateľoch na trhu, vedľajší účastníci konania uvádzajú, že interná výroba, aj keď obmedzená na určité kolofónne živice, im umožňuje vyvíjať na dodávateľov tlak. V každom prípade Komisia správne tvrdí, že prípadné obmedzenia internej výroby spoločností Flint a Siegwerk sa nedotýkajú podstaty jej odôvodnenia uvedeného v odôvodnení č. 69 napadnutého rozhodnutia. Používa totiž príklady spoločností Flint, Siegwerk a Huber na účely preukázania, že vyrovnávacia sila zákazníkov účastníkov koncentrácie je posilnená skutočnosťou hrozby vertikálneho začlenenia. Z týchto dôvodov je potrebné zastávať názor, že skutočnosť, že Komisia v odôvodnení č. 69 napadnutého rozhodnutia neuviedla prípadné obmedzenia výroby spoločností Flint a Siegwerk je na posúdenie vyrovnávacej sily, ktoré vykonala Komisia, irelevantná.
Nakoniec z vyššie uvedeného vyplýva, že Komisia sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zastávala názor, že za okolností prejednávanej veci nie je nutné overiť údaje týkajúce sa internej výroby spoločností Siegwerk a Flint.
Vzhľadom na vyššie uvedené žalobkyne nepreukázali, že Komisia sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď zastávala názor, že zákazníci účastníkov koncentrácie majú vyrovnávaciu silu, alebo s ohľadom na hrozbu vertikálneho začlenenia spoločností Flint a Siegwerk, skutkového omylu, ktorý mohol tento záver ovplyvniť.
V dôsledku toho sa musí táto časť žalobného dôvodu zamietnuť.
c) O tretej časti založenej na omyloch týkajúcich sa dopadu podstatného zvýšenia cien surovín
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne zastávajú názor, že Komisia nevykonala náležité šetrenie dopadu zvýšenia ceny gumovej kolofónie z 500 na 1250 USD za tonu na hospodársku súťaž v priebehu 29 mesiacov predchádzajúcich koncentrácii. Sun informovala Komisiu o výraznom zvýšení cien kolofónnych živíc a najmä o zvýšeniach cien zo strany účastníkov koncentrácie od februára 2005 do 15. mája 2006. Komisia však nepreskúmala dopad týchto zvýšení cien spojených s rastúcim dopytom na výrobcov a odberateľov kolofónnych živíc, aj keď v iných veciach zastávala názor, že „možnosť zvýšenia… cien… predstavovala najlepší dôkaz nedostatočnej hospodárskej súťaže v minulosti, ktorá bude po koncentrácii nepochybne ešte menšia, aby značne obmedzila silu“ zlúčeného subjektu (pozri rozhodnutie Nestlé/Perrier) a že zvýšenie cien „protirečilo tvrdeniu, podľa ktorého boli ceny obmedzené existenciou prebytočných kapacít“ [rozhodnutie Komisie 2002/244/ES zo 14. marca 2000, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a Dohodou o EHP (Vec COMP/M.1663 – Alcan/Alusuisse) [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 90, 2002, s. 1
, ďalej len „rozhodnutie Alcan/Alusuisse“)].
Komisia poznamenáva, že žalobkyne nevysvetľujú, prečo je nevyhnutné podrobné šetrenie s ohľadom na zvýšenie cien surovín, ktoré sa dotklo všetkých výrobcov dotknutých výrobkov. Tvrdí, že tieto zvýšenia cien nemajú žiadnu spojitosť s touto koncentráciou a že uvedená koncentrácia nie je ich príčinou. Keďže ceny surovín nevyhnutných na výrobu kolofónnych živíc výrazne vzrástli v priebehu posledných rokov, vzrástli následne tiež ceny kolofónnych živíc.
Vedľajší účastníci konania rovnako zdôrazňujú, že v žalobe nebolo uvedené, ako môžu zvýšenia cien surovín súvisieť s oznámenou koncentráciou. Okrem toho zastávajú názor, že skutkové okolnosti vecí, v ktorých boli vydané rozhodnutia Alcan/Alusuisse a Nestlé/Perrier, nie sú porovnateľné so skutkovými okolnosťami tejto veci. Nakoniec je potrebné poznamenať, že dôkazy týkajúce sa zvýšení cien poskytnuté spoločnosťou Sun boli preskúmané v odôvodneniach č. 66 a 67 napadnutého rozhodnutia.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Na úvod je potrebné pripomenúť, že Komisia v odôvodnení č. 66 napadnutého rozhodnutia konštatovala, že Akzo a Hexion v minulosti zvýšili ceny kolofónnych živíc. V odôvodnení č. 67 napadnutého rozhodnutia uviedla, že tieto zvýšenia v priebehu posledných rokov pred koncentráciou boli spôsobené zvýšením cien surovín, ktoré sú základnými prvkami na výrobu kolofónnych živíc, ako napríklad nafta, gumová kolofónia a živica z tálového oleja, pričom cena gumovej kolofónie za tonu vzrástla z 500 USD v januári 2004 na približne 1250 USD ku dňu vydania napadnutého rozhodnutia.
Je teda potrebné overiť, či sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď v napadnutom rozhodnutí nepristúpila, ako tvrdia žalobkyne, k analýze dopadu zvýšení cien na výrobcov a odberateľov kolofónynch živíc, a to na jednej strane kolofónnych živíc, najmä zvýšení zo strany účastníkov koncentrácie, a na druhej strane surovín.
Po prvé, pokiaľ ide o zvýšenie cien kolofónnych živíc, už v bode 201 vyššie bolo pripomenuté, že napadnuté rozhodnutie v odôvodnení č. 67 vysvetľuje, že ich zvýšenie bolo spôsobené zvýšením cien surovín. Žalobkyne toto vysvetlenie nespochybňujú. Z toho vyplýva, že na základe týchto skutočností nemožno Komisii vytýkať, že v prejednávanej veci zastávala názor, že na rozdiel od svojho posúdenia skutkových okolností vo veciach, v ktorých boli vydané rozhodnutia Alcan/Alusuisse a Nestlé/Perrier, neboli zvýšenia cien dôkazom nedostatočnej hospodárskej súťaže a trhovej sily. Keďže žalobkyne nepredložili žiadne iné vysvetlenie na podporu údajnej relevancie týchto všeobecných zvýšení cien, ktoré sa
a

priori
dotýkajú všetkých zákazníkov rovnakým spôsobom, na posúdenie protisúťažných účinkov koncentrácie žalobkyne nepreukázali, že sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nepreskúmala dopad uvedených zvýšení cien na odberateľov kolofónnych živíc.
Po druhé, pokiaľ ide o ceny surovín, v odôvodnení č. 67 napadnutého rozhodnutia je na jednej strane upresnené, že ich zvýšenie je spôsobené zvýšením ceny nafty. Okrem toho je potrebné pripomenúť, že Siegwerk uviedla, že je nesporné, že tieto zvýšenia sa dotkli všetkých výrobcov dotknutých výrobkov rovnakým spôsobom (pozri bod 181 vyššie). Nie je preto potrebné zastávať názor, že tieto všeobecné zvýšenia cien surovín vyvolávajú problémy v oblasti hospodárskej súťaže (pozri body 181 až 183 vyššie). Žalobkyne však neuviedli osobitné dôvody, ktoré by vysvetlili, prečo bola Komisia povinná prešetriť dopad zvýšenia cien surovín na výrobcov a odberateľov kolofónnych živíc.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že žalobkyne nepreukázali, že Komisia sa dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď nepristúpila k analýze dopadu zvýšení cien na výrobcov a odberateľov kolofónnych živíc. Táto časť žalobného dôvodu sa teda musí zamietnuť.
d) O štvrtej časti založenej na omyloch týkajúcich sa vyrovnávacej kúpnej sily
Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyne tvrdia, že Komisia nesprávne preskúmala tvrdenia týkajúce sa otázky vyrovnávacej kúpnej sily. Nestačí preukázať, že dopyt na trhu je koncentrovaný, alebo že zákazníci sa zásobujú od viacerých dodávateľov. Komisia sa mala sústrediť na schopnosť zákazníkov prijať opatrenie na účely zabránenia akémukoľvek pokusu zo strany dodávateľov o zvýšenie cien. Vzhľadom na dôkazy uvedené v spise, ktoré protirečili tvrdeniu Komisie založenom na vyrovnávacej kúpnej sile, prislúchalo Komisii vykonať hlbšiu analýzu rozšírenú na štruktúru priemyslu a ďalšie faktory jeho dynamiky, ako aj na presné stratégie, ktoré mohli prijať odberatelia v odvetví, aby sa zabránilo akémukoľvek zvýšeniu cien po koncentrácii [rozhodnutie Komisie 1999/641/ES z 25. novembra 1998, ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom a Dohodou o EHP (Vec IV/M.1225 – Enso/Stora) [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 254, s. 9
, ďalej len „rozhodnutie Enso/Stora“)]. Napadnuté rozhodnutie sa teda nevyjadrilo ku všetkým týmto otázkam, keďže sa Komisia obmedzila na tvrdenie, že silná závislosť účastníkov koncentrácie na niekoľkých veľkých zákazníkoch zabráni akémukoľvek protisúťažnému konaniu, a to napriek tomu, že žalobkyne zdôraznili, že dotknutý trh sa nevyznačuje existenciou kúpnej sily, a uviedli, že z dôvodu, že sa zásobujú od dvoch podnikov, ktoré boli účastníkmi koncentrácie, boli voči týmto podnikom osobitne zraniteľné. Žalobkyne vo svojich pripomienkach predložených Komisii uviedli, že išlo o trh predajcov a že ony nemohli voči dodávateľom v odvetví uplatňovať významnú vyjednávaciu silu z dôvodu neexistencie alternatívnych dodávateľov a technických obmedzení. Vzhľadom na tieto vyjadrenia bola Komisia povinná odôvodniť svoje závery, čo neurobila, a ani sa tvrdeniami žalobkýň v napadnutom rozhodnutí nezaoberala.
Komisia zdôrazňuje, že žalobkyne nespochybňujú, že dopyt na trhu je veľmi koncentrovaný, a pripomína, že päť hlavných výrobcov tlačiarenských farieb predstavuje približne [80 – 90] % príjmov spoločnosti Hexion a [90 – 100] % príjmov spoločnosti Akzo. Rovnako poznamenáva, že ponuka je menej koncentrovaná a predaje zlúčeného subjektu žalobkyniam predstavujú [
dôverné
] % celkových predajov spoločnosti Hexion a [
dôverné
] % celkových predajov spoločnosti Akzo, ale iba [
dôverné
] % celkovej potreby spoločnosti Sun. Z toho vyplýva, že účastníci koncentrácie sú viac závislí na žalobkyniach ako naopak. Odberatelia okrem toho disponujú podstatným počtom vierohodných alternatívnych dodávateľov, vlastnou výrobou a možnosťou vertikálneho začlenenia. Za týchto okolností Komisia zastáva názor, že zistenie v napadnutom rozhodnutí, podľa ktorého silná závislosť účastníkov koncentrácie voči niekoľkým veľkým zákazníkom predstavuje prekážku prípadného protisúťažného konania zlúčeného subjektu, je odôvodnené.
Vedľajší účastníci konania zastávajú názor, že Komisia v napadnutom rozhodnutí starostlivo analyzovala otázku kúpnej sily. Rozhodnutie Enso/Stora nestanovilo politiku, ktorú by bola Komisia povinná sledovať, a okolnosti tejto veci nie sú dostatočne podobné, aby bolo v tejto veci relevantné vykonať rovnocennú podrobnú analýzu. Odpovede na otázky, na ktoré odkazujú žalobkyne, nie sú úplne jednoznačné, neprotirečia skutočnostiam uvedeným a analyzovaným Komisiou a nie sú dostatočne podložené.
Posúdenie Súdom prvého stupňa
Je potrebné preskúmať, či sa Komisia dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď obmedzila svoju analýzu vyrovnávacej sily na skutočnosti uvedené v napadnutom rozhodnutí.
Najskôr je potrebné uviesť, že body 64 a 65 usmernení uvádzajú, že ani podniky s veľmi vysokými podielmi na trhu nemusia byť po koncentrácii schopné brániť významným spôsobom účinnej hospodárskej súťaži, ak ich zákazníci disponujú vyrovnávacou kúpnou silou. Vyrovnávacou kúpnou silou sa má chápať vyjednávacia sila, ktorou odberateľ disponuje pri obchodných rokovaniach s predajcom a ktorá je dôsledkom jeho veľkosti, jeho obchodného významu pre dotknutého predávajúceho a jeho schopnosti vierohodne pohroziť, že v primeranom čase využije alternatívne zdroje dodávok, alebo že zhorší kvalitu alebo dodacie podmienky, ak by sa dodávateľ rozhodol zvýšiť svoje ceny. Takýto prípad by tiež nastal, ak by odberateľ mohol vysloviť vierohodnú hrozbu vertikálneho začlenenia sa do trhu smerom nahor alebo finančne podporovať rast alebo vstup smerom nahor. Nakoniec je pravdepodobnejšie, že vyrovnávacou kúpnou silou budú disponovať skôr veľkí a úspešní zákazníci než malé podniky pôsobiace v rozdrobenom odvetví činnosti.
Následne, pokiaľ ide o údaje predložené samotnými žalobkyňami, Flint vyhlásila, že podľa jej vedomostí odberatelia kolofónnych živíc nemali žiadnu vyjednávaciu silu (odpoveď na otázku 40 dotazníka pre zákazníkov). Siegwerk zastávala názor, že išlo o trh predávajúcich, a nie o trh kupujúcich (odpoveď na otázku 40 dotazníka pre zákazníkov). Sun poznamenala, že podľa jej názoru odberatelia nemohli voči dodávateľom v odvetví uplatňovať vyjednávaciu silu z dôvodu existencie veľmi obmedzeného počtu dodávateľov, čo bolo pre odberateľov spojené s ťažkosťami pri rýchlej zmene zdroja zásobovania alebo pri využití alternatívnych chemických výrobkov (odpoveď na otázku 40 dotazníka pre zákazníkov).
Len Sun teda uviedla dôvody odôvodňujúce neexistenciu vyrovnávacej sily, a to veľmi obmedzený počet dodávateľov a ťažkosti pri prevedení objednávok na iných dodávateľov. Pritom už bolo uvedené, že žalobkyne dostatočne nepreukázali tieto tvrdenia (pozri bod 84 a nasl. vyššie a bod 94 a nasl. vyššie). To isté platí pre tvrdenia týkajúce sa nedostatku nevyhnutných objemov a klesajúcej kapacity dodávateľov, ktoré podľa žalobkýň v tomto kontexte uviedla spoločnosť Flint (pozri bod 73 a nasl. vyššie).
Pokiaľ ide o tvrdenie, podľa ktorého Komisia mala preskúmať schopnosť zákazníkov prijať opatrenie proti akémukoľvek pokusu zo strany dodávateľov zvýšiť ceny a prislúchalo jej vykonať hlbšiu analýzu rozšírenú na štruktúru priemyslu a ďalšie faktory jeho dynamiky, ako aj na presné stratégie, ktoré mohli prijať odberatelia v odvetví, aby sa zabránilo akémukoľvek zvýšeniu cien po koncentrácii, je potrebné po prvé pripomenúť, že napadnuté rozhodnutie v tejto súvislosti spočíva na existencii internej výroby určitých zákazníkov, ktoré im do určitej miery umožňuje usmerniť svojich dodávateľov. Po druhé zdôrazňuje možnosť zákazníkov zásobovať sa od iných veľkých a malých dodávateľov, ktorí disponujú významnými prebytočnými kapacitami a môžu vyrábať celú škálu kolofónnych živíc. Po tretie poznamenáva, že dopyt sa koncentruje na veľmi obmedzený počet veľkých zákazníkov, čo najmä s ohľadom na už uvedené skutočnosti priznáva zákazníkom významnú vyjednávaciu silu. Po štvrté zdôrazňuje existenciu vierohodnej hrozby vertikálneho začlenenia, ktoré týmto zákazníkom umožňuje rovnako usmerniť svojich dodávateľov (pozri bod 28 vyššie).
Okrem toho tieto úvahy napadnutého rozhodnutia v podstate zodpovedajú skutočnostiam relevantným na posúdenie vyrovnávacej kúpnej sily, ktoré sú uvedené v bodoch 64 a 65 usmernení (pozri bod 210 vyššie). Napadnuté rozhodnutie totiž zdôrazňuje vysoký stupeň závislosti dodávateľov voči niekoľkým veľkým zákazníkom. Súd prvého stupňa v tejto súvislosti zastáva názor, že nie je nevyhnutné, aby takýto zákazníci s cieľom zabrániť protisúťažnému konaniu zlúčeného subjektu úplne opustili dotknutého dodávateľa. Možnosť žalobkýň previesť podstatnú časť svojho dopytu k iným dodávateľom totiž možno považovať za hrozbu dostatočne vysokých strát pre zlúčený subjekt, ktorá ho môže od vykonávania takejto stratégie odradiť (pozri bod 171 vyššie).
V prejednávanej veci je potrebné uviesť, že žalobkyne figurujú, pokiaľ ide o kolofónne živice určené na použitie v odvetví tlačiarenských farieb, medzi najväčšími zákazníkmi účastníkov koncentrácie. V dôsledku toho prevedenie samotnej časti ich objednávok k iným dodávateľom predstavuje významnú časť výroby zlúčeného subjektu. Okrem toho je potrebné pripomenúť, že Súd prvého stupňa už rozhodol, že Komisia sa nedopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keď v odôvodneniach č. 68 a 71 napadnutého rozhodnutia zastávala názor, že ostatní výrobcovia na trhu majú kapacitu, ktorá im umožňuje zabrániť protisúťažnému konaniu a zásobovať veľkých zákazníkov účastníkov koncentrácie (pozri body 170 až 172 vyššie) a že žalobkyne nepreukázali značné ťažkosti pri zmene dodávateľa, ktoré uvádzajú vo vzťahu k potrebe hodnotiť kolofónne živice a ktoré by vierohodne znemožňovali zákazníkom pohroziť, že v primeranom čase využijú alternatívne zdroje dodávok, ak by sa zlúčený subjekt rozhodol zvýšiť svoje ceny (pozri body 96 až 99 vyššie).
Okrem toho, aj keď skutkové okolnosti veci, v ktorej bolo vydané rozhodnutie Enso/Stora, mohli z dôvodu výnimočnej štruktúry trhu vyžadovať hlbšie analýzy štruktúry priemyslu a stratégií, ktoré kupujúci mohli prijať na účely zabránenia akémukoľvek zvýšeniu cien po koncentrácii, z vyššie uvedeného vyplýva, že to isté v tejto veci neplatí. Vzhľadom na vyššie uvedené zistenia Súd prvého stupňa totiž zastáva názor, že nemožno požadovať, aby Komisia za okolností prejednávanej veci vykonala hlbšie preskúmanie vyrovnávacej sily zákazníkov účastníkov koncentrácie.
Vzhľadom na vyššie uvedené sa táto časť žalobného dôvodu musí zamietnuť.
e) O údajných nedostatkoch odôvodnenia
V rozsahu, v akom žalobkyne zastávajú názor, že posúdenie Komisie prebytočných kapacít dostupných u konkurentov účastníkov koncentrácie nie je dostatočne odôvodnené najmä preto, lebo Komisia v napadnutom rozhodnutí nepreskúmala dostupnosť surovín nevyhnutných na výrobu kolofónnych živíc, ani účinky údajného nedostatku týchto surovín na využitie kapacít, a že ignorovala alebo bez odôvodnenia zamietla dôkazy predložené žalobkyňami, je potrebné uviesť, že z bodov 165 až 185 vyššie vyplýva, že Komisia dostatočne odôvodnila svoj záver, podľa ktorého na trhu existovali prebytočné kapacity. Z odôvodnení č. 62 až 67 napadnutého rozhodnutia totiž jasne a jednoznačne vyplývajú úvahy Komisie v tejto súvislosti, čo Súdu prvého stupňa umožnilo vykonať jeho preskúmanie, ako aj dotknutým osobám brániť svoje práva.
Nakoniec zo zistení v bodoch 213 a 214 vyššie rovnako vyplýva, že Komisia dostatočne odôvodnila svoj záver, pokiaľ ide o vyrovnávaciu kúpnu silu zákazníkov účastníkov koncentrácie. Odôvodnenia č. 69 až 71 napadnutého rozhodnutia totiž jasne a jednoznačne vyjadrujú úvahy Komisie v tejto súvislosti a umožnili Súdu prvého stupňa vykonať jeho preskúmanie, ako aj zúčastneným osobám brániť svoje práva.
Z toho vyplýva, že tvrdenia založené na údajných nedostatkoch odôvodnenia sa musia zamietnuť.
Zo súhrnu vyššie uvedeného vyplýva, že druhý žalobný dôvod sa musí zamietnuť.
Za týchto podmienok sa žaloba musí zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže žalobkyne nemali vo veci úspech, je opodstatnené zaviazať ich na náhradu trov konania v súlade s návrhom Komisie, ako aj vedľajších účastníkov konania.

Z týchto dôvodov
SÚD PRVÉHO STUPŇA (druhá komora)
rozhodol a vyhlásil:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Sun Chemical Group BV, Siegwerk Druckfarben AG a Flint Group Germany GmbH znášajú vlastné trovy konania a sú povinné nahradiť trovy konania Komisie a vedľajších účastníkov konania.

Pirrung
Forwood
Papasavvas
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 9. júla 2007.
Tajomník
E. Coulon
Predseda komory
J. Pirrung
Obsah

Právny rámec

Skutkové okolnosti

A — Účastníci konania a účastníci koncentrácie

B — Trh výrobkov

C — Správne konanie

D — Napadnuté rozhodnutie

Konanie

Návrhy účastníkov konania

Právny stav

A — O prípustnosti žaloby

1. Tvrdenia účastníkov konania

2. Posúdenie Súdom prvého stupňa

B — O podstate žaloby

1. Úvodné poznámky

2. O prvom žalobnom dôvode založenom na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení

a) O druhej časti založenej na skutočnosti, že Komisia nedodržala usmernenia, pokiaľ ide o nekoordinované účinky koncentrácie

O prvej výhrade založenej na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení s ohľadom na blízkosť súťažných vzťahov účastníkov koncentrácie

— Tvrdenia účastníkov konania

— Posúdenie Súdom prvého stupňa

O druhej výhrade založenej na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení v súvislosti s vierohodnosťou alternatívnych dodávateľov

— Tvrdenia účastníkov konania

— Posúdenie Súdom prvého stupňa

O tretej výhrade založenej na skutočnosti, že sa Komisia nedržala usmernení s ohľadom na možnosti zákazníkov účastníkov koncentrácie zmeniť dodávateľa

— Tvrdenia účastníkov konania

— Posúdenie Súdom prvého stupňa

O štvrtej výhrade založenej na omyloch týkajúcich sa kapacít existujúcich na trhu

O piatej výhrade založenej na skutočnosti, že Komisia sa nedržala usmernení, pokiaľ ide o schopnosti zlúčeného subjektu brániť rastu konkurentov

— Tvrdenia účastníkov konania

— Posúdenie Súdom prvého stupňa

b) O tretej časti založenej na skutočnosti, že Komisia sa nedržala usmernení s ohľadom na koordinované účinky spornej koncentrácie

Tvrdenia účastníkov konania

Posúdenie Súdom prvého stupňa

c) O prvej časti založenej na skutočnosti, že Komisia sa nedržala usmernení s ohľadom na podiely na trhu a úrovne koncentrácie

Tvrdenia účastníkov konania

Posúdenie Súdom prvého stupňa

3. O druhom žalobnom dôvode založenom na skutkových omyloch a nesprávnom posúdení

a) O prvej časti založenej na omyloch týkajúcich sa posúdenia kapacít dostupných na trhu

Tvrdenia účastníkov konania

Posúdenie Súdom prvého stupňa

— O prvej výhrade založenej na omyloch týkajúcich sa kapacít existujúcich na trhu

— O druhej výhrade založenej na omyloch týkajúcich sa dostupnosti surovín

b) O druhej časti založenej na omyloch týkajúcich sa povahy a dosahu vertikálneho začlenenia zákazníkov zlúčeného subjektu

Tvrdenia účastníkov konania

Posúdenie Súdom prvého stupňa

c) O tretej časti založenej na omyloch týkajúcich sa dopadu podstatného zvýšenia cien surovín

Tvrdenia účastníkov konania

Posúdenie Súdom prvého stupňa

d) O štvrtej časti založenej na omyloch týkajúcich sa vyrovnávacej kúpnej sily

Tvrdenia účastníkov konania

Posúdenie Súdom prvého stupňa

e) O údajných nedostatkoch odôvodnenia

O trovách
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.
(
)	— Utajené dôverné údaje.