CELEX: 62007CJ0164
Член 12 ЕО
Дискриминация, основана на гражданство
Обезщетение, предоставено от Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions
Изключване

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 12, първа алинея ЕО. Запитването е отправено в рамките на спор между г-н Wood, гражданин на Обединеното кралство, и Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (наричан по-нататък „Fonds de garantie“) по повод отказа на последния да предостави на г-н Wood поради гражданството му обезщетение за поправяне на вредата от престъпление, извършено извън френската територия.
Национална правна уредба
Член 706-3 от Наказателнопроцесуалния кодекс предвижда:
„Всяко лице, претърпяло вреда в резултат на умишлени или неумишлени действия, които осъществяват състава на престъпление, може да бъде обезщетено изцяло за вредите от посегателствата срещу личността, когато са изпълнени следните условия:
Тези посегателства не се включват в приложното поле на член 53 от Loi de financement de la sécurité sociale pour 2001 [Закон за финансиране на социалната сигурност за 2001 г.] (№ 2000-1257 от 23 декември 2000 г.), нито в това на член L. 126-1 от Code des assurances [Кодекс за застраховането] или на глава 1 от Loi № 85-677 от 5 юли 1985 г. tendant à l’amélioration de la situation des victimes d’accidents de la circulation et à l’accélération des procédures d’indemnisation [Закон за подобряване на положението на пострадалите от пътно-транспортни произшествия и за ускоряване на процедурите по обезщетяване] и не произтичат от лов или унищожаването на вредни животни;
Тези действия:
—
са предизвикали смърт, трайна неработоспособност или пълна неработоспособност за период от един месец или повече или
—
са предвидени и се санкционират от членове 222-22—222-30, 225-4-1—225-4-5 и 227-25—227-27 от Наказателния кодекс;
Увреденото лице е френски гражданин. Ако случаят не е такъв, действията са извършени на националната територия и увреденото лице е:
—
гражданин на държава — членка на Европейската икономическа общност, или
—
към момента на извършване на деянието или на подаване на молбата пребивава законно, освен ако не е предвидено друго в международен договор или споразумение.
Поправянето на вредата може да бъде отказано или размерът на обезщетението намален поради виновно поведение на пострадалия от престъпление“.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
Helena Wood, която е била студентка Лондон, загива в пътнотранспортно произшествие на 9 юни 2004 г. по време на стаж в Австралия.
На 3 юли 2006 г. родителите ѝ James Wood и Evelyne Arraitz сезират Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes с искане за определяне на обезщетение не само за причинената им материална вреда в размер на 398 EUR, а също и за поправяне на понесените от тях неимуществени вреди в размер на 10000 EUR за всеки от тях и по 7500 EUR за всяко от по-малките им деца Julia и Hugo Wood.
На 24 ноември 2006 г. председателят на Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes потвърждава сключеното с Fonds de garantie споразумение относно размера на исканите обезщетения, които следва да се предоставят на правоимащите лица във връзка със смъртта на Helena Wood, с изключение обаче на нейния баща поради британското му гражданство.
На 11 януари 2007 г. г-н Wood прави искане препращащата юрисдикция да се произнесе по молбата му, основавайки се главно на член 12, първа алинея ЕО, който забранява всяка дискриминация на основание гражданство.
Г-н Wood твърди, че пребивава, работи и плаща данъци във Франция, където живее и съжителства повече от 20 години с френски гражданин и счита, че това неравно третиране, състоящо се в отказа да му бъде предоставено подобно обезщетение като на другите членове на семейството му, по принцип противоречи на установения в член 12, първа алинея ЕО принцип на недопускане на дискриминация.
В отговор на това, позовавайки се на обичайната съдебна практика на Cour de cassation, която подкрепя тезата му, Fonds de garantie възразява от своя страна, че г-н Wood не отговаря на установените в член 706-3 от Наказателнопроцесуалния кодекс условия.
При тези обстоятелства Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Съвместими ли са с общностното право, предвид установения в член [12 ЕО] общ принцип за недопускане на дискриминацията на основание гражданство, разпоредбите на член 706-3 от френския наказателнопроцесуален кодекс, според които гражданин на Европейската общност, пребиваващ във Франция, баща на дете с френско гражданство, починало извън националната територия, няма право на предоставяното от Fonds de garantie обезщетение единствено поради гражданството му?“
По преюдициалния въпрос
С поставения въпрос препращащата юрисдикция иска по същество да установи дали общностното право може да се тълкува, че не допуска законодателство на държава-членка, изключващо възможността гражданите на други държави-членки, които пребивават и работят на нейна територия, да получат обезщетение във връзка с поправяне вредите от посегателства върху личността, причинени от престъпление, което не е извършено на територията на тази държава, единствено поради гражданството им.
Както следва от акта за преюдициално запитване, в главното производство г-н Wood, който е британски гражданин, пребивава и работи във Франция повече от 20 години, използвайки правото си на свободно движение на работниците по смисъла на член 39 ЕО или на свободата на установяване по смисъла на член 43 ЕО.
Поради това положението на г-н Wood попада в приложното поле на Договора за ЕО и следователно той може да се позове на правото си да не бъде дискриминиран въз основа на гражданството си.
В това отношение от постоянната съдебна практика следва, че принципът на недопускане на дискриминация изисква да не се третират по различен начин сходни положения и да не се третират еднакво различни положения. Подобно третиране може да бъде обосновано само ако се основава на обективни съображения, несвързани с гражданството на съответните лица, и ако е съразмерно с преследваната легитимна цел (вж. Решение от 2 октомври 2003 г. по дело Garcia Avello,
C-148/02, Recueil, стр. I-11613
, точка 31 и цитираната съдебна практика).
В главното производство г-н Wood, който е британски гражданин, живее от повече от 20 години във Франция и е загубил дъщеря си в произшествие, извършено извън територията на Общността. По отношение на смъртта на дъщеря му и причинената му в резултат от това вреда г-н Wood се намира в положение, сходно с това на лицето, с което съжителства — г-жа Arraitz. По силата на разглежданата в главното производство национална разпоредба обаче единственият фактор, който е свързан с правото им да бъдат обезщетени и разграничава положението им, е тяхното гражданство. Всъщност поради френското гражданство на г-жа Arraitz само тя получава обезщетение за тази вреда.
Следователно подобно различно третиране, основано недвусмислено и единствено върху гражданството на г-н Wood, съставлява пряка дискриминация. Впрочем самото френско правителство признава, че в случай като този в главното производство не са налице доводи, които да могат да обосноват подобно различно третиране.
Предвид гореизложеното на поставения въпрос следва да се отговори, че общностното право не допуска законодателство на държава-членка, изключващо възможността гражданите на други държави-членки, които пребивават и работят на нейна територия, да получат обезщетение за поправяне на вредите от посегателства върху личността, причинени от престъпление, което не е извършено на територията на тази държава, единствено поради гражданството им.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред препращащата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (втори състав) реши:

Общностното право не допуска законодателство на държава-членка, изключващо възможността гражданите на други държави-членки, които пребивават и работят на нейна територия, да получат обезщетение за поправяне на вредите от посегателства върху личността, причинени от престъпление, което не е извършено на територията на тази държава, единствено поради гражданството им.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: френски.