CELEX: 62004CJ0126
Grūdai
Importo tvarka
Bendrijos salyklinių miežių tarifinės kvotos
Diskriminacija

1       Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1999 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1269/1999 ir dėl 2001 m.
balandžio 24 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 822/2001 dėl Bendrijos tarifinių kvotų KN 1003 00 kodo salykliniams miežiams atidarymo
(atitinkamai OL L 151, p. 1 ir OL L 120, p. 1) galiojimo, taip pat dėl 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1766/92
dėl bendro grūdų rinkos organizavimo (OL L 181, p. 21), iš dalies pakeisto 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 3290/94 dėl žemės ūkio sektoriuje būtinų pritaikomųjų pataisų ir pereinamojo laikotarpio priemonių, kad būtų įgyvendintos
daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde sudarytos sutartys (OL L 349, p. 105, toliau – Reglamentas Nr. 1766/92),
10 straipsnio išaiškinimo ir dėl 2001 m. spalio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2023/2001, nustatančio importo muitus
grūdų sektoriuje (OL L 273, p. 18), nuostatų išaiškinimo.
2       Šis prašymas pateiktas byloje
Heineken Brouwerijen BV
(toliau –
Heineken
) prieš centrinį žemės ūkio produktų pardavimų biurą (
Hoofdproductschap Akkerbouw
, toliau –
HPA
) dėl importo muitų salykliniams miežiams, kuriuos
Heineken
importavo į Bendriją.

Teisinis pagrindas
3       Reglamento Nr. 1766/92 1 straipsnyje miežiai, pažymėti KN 1003 00 kodu, priskiriami prie produktų, kuriems taikomos nuostatos
dėl bendro grūdų rinkos organizavimo.
4       Reglamento Nr. 1766/92 10 straipsnis numato:
„1. Jei šiame reglamente nenurodyta kitaip, Bendrajame muitų tarife nurodytos muito normos taikomos 1 straipsnyje išvardytiems
produktams.
2. Nepaisant 1 dalies, muitas, nustatytas importuojamiems produktams, kurių KN kodai yra <...> 1003 <...> yra lygus intervencinei
kainai, galiojančiai tokiems produktams importavimo metu ir padidintai 55 %, atėmus tokioms prekių siuntoms taikomą CIF importo
kainą. Tačiau šis muitas neturi viršyti Bendrajame muitų tarife numatytos muito normos.
<...>“
5       Reglamentas Nr. 2023/2001 nustato importo muitus grūdų sektoriuje.
6       1996 m. birželio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1249/96 dėl Reglamento Nr. 1766/92 taikymo taisyklių (grūdų sektoriaus
importo muitų srityje) (OL L 161, p. 125) redakcijos, kuri galiojo iki 2003 m. liepos 1 d., 2 straipsnio 5 dalis numato:
„Importo muitai sumažinami vienodu dydžiu, kuris yra <...>
–       8 (eurai) už toną salykliniams miežiams <...>,
jeigu importuotojas pateikia patvirtinimą, kad įprasta produkto kaina buvo padidinta priemoka už kokybę.
<...>“
7       Reglamento Nr. 1269/1999 1 straipsnis nurodo:
„1. 50 000 tonų Bendrijos metinė tarifinė kvota aukščiausios rūšies miežiams, kurių kodas yra KN 1003 00, skirtiems salyklui,
naudojamam tam tikro ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamybai, atidaroma 1999 ir 2000 metams.
2. Nustatomas Bendrojo muitų tarifo mokestis lygus 50 % viso galiojančio mokesčio dydžio, be mokesčių sumažinimo, taikomo
salyklinių miežių importui importo dieną.“ (Neoficialus vertimas)
8       Reglamento Nr. 822/2001 1 straipsnis taip pat atidaro tą pačią „50 000 tonų Bendrijos metinę tarifinę kvotą aukščiausios rūšies
miežiams, kurių kodas yra KN 1003 00, skirtiems salyklui, naudojamam tam tikro ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamybai“
2001 ir 2002 metams.
9       Reglamentų Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 pirma ir antra konstatuojamosios dalys suformuluotos taip:
„1)      atsižvelgiant į tai, kad užbaigusi derybas dėl GATT (bendrasis susitarimas dėl muitų tarifų ir prekybos) XXIV straipsnio 6 punkto,
Bendrija įsipareigojo išnagrinėti problemas, atsiradusias tais atvejais, kai grūdų „tipinių kainų“ sistemos veikimas sudarė
kliūčių prekybai; ir kad tam tikros salyklinių miežių siuntos sukėlė sunkumų;
2)      atsižvelgiant į tai, kad siekiant panaikinti tokias kliūtis reikėtų atidaryti <...> Bendrijos tarifinę kvotą KN 1003 00 kodo
salykliniams miežiams.“ (Neoficialus vertimas)

Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
10
Heineken
yra tarptautiniu mastu alaus gamybos ir pardavimo sektoriuje veikianti įmonė.
11
HPA
2001 m. spalio 25 d. sprendimu pareikalavo iš
Heineken
sumokėti 254,82 euro importo muitą už šios įmonės 15 177 kg salyklinių miežių importą. 2002 m. spalio 28 d. sprendimu
HPA
atmetė
Heineken
pareikštą skundą dėl šio sprendimo.
12
Heineken
šį sprendimą apskundė
College van Beroep voor het bedrijfsleven
. Kadangi tokie gamintojai, šiuo atveju
Heineken,
kurie negamina ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus, negalėjo pasinaudoti Reglamentuose Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 numatytomis
tarifinėmis kvotomis 1999 ir 2000 metams, prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas klausia, ar šie Bendrijos teisės
aktai nėra diskriminaciniai.
13     Šiomis aplinkybėmis
College van Beroep voor het bedrijfsleven
nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1)       Ar Reglamentas Nr. 1269/1999 <...> ir Reglamentas Nr. 822/2001 <...>, numatantys Bendrijos tarifines kvotas tik miežių, skirtų
ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamybai, importui, yra suderinami su EB 34 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje
numatytu bet kokios gamintojų diskriminacijos draudimu?
2)      Tuo atveju, jei šie reglamentai negalioja, ar susijusios Reglamento <...> Nr. 1766/92 <...> 10 straipsnio 2 dalies ir Reglamento
<...> Nr. 2023/2001 <...> nuostatos bet kuriuo atveju reikalauja sumokėti importo muitą už aukščiausios rūšies alaus salyklo
gamybai skirtus miežius, kurių kodas yra KN 1003 00?“

Prejudiciniai klausimai

Pirmas klausimas
14
Heineken
tvirtina, kad nuo 1999 iki 2002 metų Reglamentai Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 atidarė tarifines kvotas tik aukščiausios
rūšies miežiams, kurių kodas yra KN 1003 00, skirtiems tam tikros rūšies alaus gamybai. Nagrinėjami reglamentai pažeidė EB 34 straipsnio
2 dalies antrąją pastraipą, nes dėl jų atsirado nepateisinamų skirtumų tarp ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamybai
skirtų miežių ir alaus gamybai kitokiais būdais skirtų miežių.
15     Atvirkščiai, Graikijos vyriausybė, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Bendrijų Komisija teigia, kad Reglamentai Nr. 1269/1999
ir Nr. 822/2001 nepažeidžia nediskriminavimo principo. Pirma, miežių, skirtų salyklui, naudojamam ąžuolinėse statinėse bręstančio
alaus gamybai, tarifinių kvotų atidarymas buvo atliktas atsižvelgiant į Bendrijos rinkos aprūpinimo poreikius ir būtinybę
išlaikyti jos pusiausvyrą. Antra, skirtingas požiūris į miežius, skirtus skirtingų rūšių alaus gamybai, yra objektyviai pateisinamas.
16     Primintina, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką EB 34 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa, draudžianti bet kokią diskriminaciją
bendros žemės ūkio politikoje, yra tik konkreti bendrojo lygybės principo, reikalaujančio, kad panašios situacijos nebūtų
traktuojamos skirtingai, o skirtingos situacijos – vienodai, nebent skirtingas elgesys yra objektyviai pateisinamas, išraiška
(žr. 1988 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo
Ispanija prieš Tarybą,
203/86, Rink
.
p. 4563, 25 punktą; 1997 m. balandžio 17 d. Sprendimo
EARL de Kerlast,
C‑15/95, Rink
.
p. I‑1961, 35 punktą; 2000 m. balandžio 13 d. Sprendimo
Karlsson ir kt.,
C‑292/97, Rink
.
p. I‑2737, 39 punktą ir 2003 m. kovo 6 d. Sprendimo
Niemann,
C‑14/01, Rink
.
p. I‑2279, 49 punktą).
17     Šiuo atveju, vadovaujantis Reglamento Nr. 1766/92 10 straipsnio 2 dalimi, grūdų importo muitai apskaičiuojami atsižvelgiant,
pirma, į intervencinę kainą ir, antra, į importo tipinę kainą, nustatomą remiantis biržos kaina pasaulinėje rinkoje.
18     Tačiau Reglamentų Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 pirma ir antra konstatuojamosios dalys parodo, kad „tipinių kainų“ sistema
stabdė prekybą.
19     Taryba ir Komisija šiuo klausimu teigia, kad pašarinių bei salyklinių miežių importo muitai, jeigu neįmanoma pateikti atskirų
pastarųjų miežių biržos kainų, yra apskaičiuojami atsižvelgiant į pašarinių miežių kainą Mineapolio (Jungtinės Amerikos Valstijos)
grūdų biržoje. Kadangi salyklinių miežių kaina yra daug aukštesnė nei pašarinių miežių kaina, taikant Reglamento Nr. 1766/92
10 straipsnio 2 dalyje numatytą apskaičiavimą, salyklinių miežių praktiškai neįmanoma importuoti. Reglamento Nr. 1249/96 2 straipsnio
5 dalyje numatytas muitų sumažinimas nėra pakankamas miežių importą veikiančioms prekybos kliūtims pašalinti.
20     Todėl iš Reglamentų Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 pirmos ir antros konstatuojamųjų dalių išplaukia, kad tarifinės kvotos buvo
atidarytos būtent siekiant atlyginti už Jungtinių Amerikos Valstijų ginčijamas Bendrijos įsipareigojimų GATT atžvilgiu atsiradusias
kliūtis.
21     Dėl Bendrijos tarifinių kvotų, atidarytų Reglamentais Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001, taikymo srities apribojimo Taryba ir
Komisija nurodo, kad salyklinių miežių Bendrijoje pakanka, tačiau alaus ąžuolinėse statinėse gamybai naudojamų miežių būtina
importuoti iš Jungtinių Valstijų. Taigi ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamintojai priklauso nuo salyklinių miežių importo
iš trečiųjų šalių, o kiti Bendrijos gamintojai nesunkiai randa jų alaus gamybai reikalingų miežių Bendrijoje. Kadangi importo
muitų mokesčiai buvo per dideli tęsti ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamybą Bendrijoje, o Reglamento Nr. 1249/96 2 straipsnio
5 dalyje numatyto muitų sumažinimo nepakako prekybos kliūtims, darančioms įtaką ąžuolinėse statinėse bręstančio alaus gamybai
naudojamų miežių importui, pašalinti, tarifinių kvotų tik miežiams, naudojamiems tokio alaus gamybai, atidarymas buvo objektyviai
pateisinamas. Taip Reglamentai Nr. 1269/1999 ir Reglamentas Nr. 822/2001 sukuria pusiausvyrą tarp Bendrijos įpareigojimų pagal
GATT ir įpareigojimų pagal bendro grūdų sektoriaus organizavimą, užtikrindami Bendrijos rinkoje negaminamų miežių aprūpinimą
Bendrijoje, kurių kaina, neatidarius tam tikrų kvotų, būtų per didelė.
22     Iš to išplaukia, kad Bendrijos tarifinių kvotų pagal Reglamentus Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 taikymo srities apribojimas
yra objektyviai pateisinamas dėl skirtumų tarp, pirma, miežių, skirtų salyklui, naudojamam ąžuolinėse statinėse bręstančio
alaus gamyboje, ir, antra, miežių, skirtų kitų rūšių alaus gamybai.
23     Iš to kas pasakyta, išplaukia, kad pirmo klausimo nagrinėjimas neatskleidė jokių faktų ar aplinkybių, galinčių paveikti Reglamentų
Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 galiojimą.

Antras klausimas
24     Antras klausimas pateiktas dėl kartu nagrinėjamų Reglamento Nr. 1766/92 10 straipsnio 2 dalies ir Reglamento <...> Nr. 2023/2001
<...> nuostatų, išaiškinimo, tuo atveju, jei Reglamentai Nr. 1269/1999 ir Nr. 822/2001 negaliotų.
25     Atsižvelgiant į atsakymą į pirmą klausimą, nėra būtina atsakyti į antrą klausimą.

Dėl bylos išlaidų
26     Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje
byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti pastarasis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija), nusprendžia:
Pateiktų klausimų nagrinėjimas neatskleidė jokio esminio elemento, galinčio paveikti 1999 m birželio 14 d. Tarybos reglamento
(EB) Nr. 1269/1999 ir 2001 m balandžio 24 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 822/2001 dėl Bendrijos tarifinių kvotų atidarymo
salykliniams miežiams, kurių kodas yra KN 1003 00, galiojimą.
Parašai.
*
Proceso kalba: olandų.