CELEX: 62005TJ0364
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Kopienas vārdiskas preču zīmes "PAM PLUVIAL" reģistrācijas pieteikums
Agrākas valsts grafiskas preču zīmes "PAM"
Relatīvs atteikuma pamatojums
Sajaukšanas iespēja
Izmantošanas pierādījums
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts un 43. pants

Prāvas priekšvēsture
1       2000. gada 27. septembrī prasītāja,
Saint‑Gobain Pam SA
, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas
pieteikumu, pamatojoties uz grozīto Padomes 1993. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994,
L 11, 1. lpp.).
2       Reģistrācijai pieteiktā preču zīme bija vārdisks apzīmējums “PAM PLUVIAL” (turpmāk tekstā – “reģistrācijai pieteiktā preču
zīme”).
3       Pēc tam, kad sākotnēji preču zīmes pieteikumā ietvertais preču saraksts divas reizes tika ierobežots, ko prasītāja veica 2000. gada
9. oktobrī un 2002. gada 29. maijā, un ITSB to pieņēma, attiecīgi 2000. gada 11. oktobrī un 2002. gada 4. jūlijā, preces,
attiecībā uz kurām tiek lūgta reģistrācija, ietilpst 6. un 17. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija
Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un atbilst šādam
aprakstam:
–       “metāla vai uz metāla pamata izgatavotas caurules un caurulītes, čuguna caurules un caurulītes, metāla uzmavas, kas paredzētas
iepriekš minētajām precēm” (6. klase);
–       “nemetāla uzmavas, kas paredzētas cietām nemetāla caurulēm un caurulītēm” (17. klase).
4       2001. gada 16. jūlijā Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[
Kopienas Preču Zīmju Biļetenā
] Nr. 61/2001.
5       2001. gada 20. septembrī
Propamsa, SA
iesniedza iebildumus pret pieteiktās preču zīmes reģistrēšanu, pamatojoties uz Regulas Nr. 40/94 42. panta 1. punktu.
6       Iebildumi bija pamatoti ar šādām agrākām tiesībām:
–       grafiska preču zīme, kas Spānijā reģistrēta 1976. gada 26. jūlijā ar Nr. 737992 attiecībā uz “celtniecības materiāliem” (19. klase)
un ir attēlota šādi (turpmāk tekstā – “agrākā preču zīme”):
–       grafiska preču zīme, kas Spānijā reģistrēta 1976. gada 26. jūlijā ar Nr. 120075 attiecībā uz “cementu” (19. klase) un ir attēlota
šādi:
–       starptautiskas grafikas preču zīmes franču apzīmējums, kas attēlots turpmāk norādītajā veidā un kas Austrijā, Beniluksa valstīs,
Vācijā, Francijā un Itālijā 1981. gada 2. septembrī reģistrēts ar Nr. 463089 attiecībā uz “industriālai izmantošanai paredzētām
līmvielām” (1. klase) un “neapstrādātiem un apstrādātiem nemetāla celtniecības materiāliem” (19. klase):
7       Iebildumi bija vērsti pret visām Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumā minētajām precēm.
8       Savu iebildumu pamatojumā prasītāja norāda sajaukšanas iespējas esamību starp, no vienas puses, reģistrācijai pieteikto preču
zīmi un, no otras puses, trijām iepriekš 6. punktā minētajām preču zīmēm Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta
izpratnē.
9       Ar 2004. gada 29. marta lēmumu ITSB Iebildumu nodaļa apmierināja iebildumus un atteica reģistrēt prasītājas pieteikto Kopienas
preču zīmi. Iebildumu nodaļa vispirms precizēja, ka salīdzinājums starp ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētajām precēm
ir jāveic, ņemot vērā, no vienas puses, visas ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās preces, neatkarīgi no tā, vai
prasītāja tās pašreiz izmanto vai tikai plāno to darīt, un, no otras puses, visām precēm, attiecībā uz kurām iebildumos minētās
preču zīmes ir tikušas reģistrētas; prasītāja nav iesniegusi lūgumu pierādīt agrāko preču zīmju faktisku izmantošanu Regulas
Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta izpratnē. Turklāt Iebildumu nodaļa uzskatīja, ka ar agrākajām preču zīmēm apzīmētās metāla
vai nemetāla caurules un caurulītes un celtniecības materiāli ir līdzīgi. Šo preču vidū ir vismaz nemetāla caurules un caurulītes,
kam ir tāds pats raksturs un funkcijas, un tās ir paredzētas tiem pašiem lietotājiem un var tikt lietotas kombinētā veidā
vai paralēli metāla caurulēm un caurulītēm. Tā uzskatīja arī, ka preču zīmes reģistrācijas pieteikumā minētās uzmavas, kas
paredzētas nemetāla caurulēm un caurulītēm, un celtniecības materiāli tiktāl, ciktāl tie ir vajadzīgi metāla vai nemetāla
cauruļu vai caurulīšu savienošanai vai remontam, ir līdzīgas. Visbeidzot, attiecībā uz konfliktējošo preču zīmju salīdzināšanu
Iebildumu nodaļa uzskatīja, ka to dominējošais elements ir vārds “pam” un ka tādējādi šīs preču zīmes ir stipri līdzīgas,
apzīmējumu dominējošā elementa vizuālā un fonētiskā identitāte ir pietiekama, lai neitralizētu vizuālās un fonētiskās atšķirības,
kas pastāv starp to nedominējošām daļām. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Iebildumu nodaļa secināja, ka starp konfliktējošajām
preču zīmēm saistībā ar visām attiecīgajām precēm Spānijā un Francijā pastāv sajaukšanas iespēja.
10     2004. gada 26. maijā prasītāja iesniedza apelāciju par Iebildumu nodaļas lēmumu saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 57.–62. pantu.
11     Ar 2005. gada 15. aprīļa lēmumu (turpmāk tekstā – “apstrīdētais lēmums”), kas prasītājai tika paziņots 2005. gada 19. jūlijā,
Apelāciju ceturtā padome prasītājas apelāciju noraidīja un apstiprināja Iebildumu nodaļas lēmumu.
12     Apelāciju padome vispirms kā nokavētu noraidīja lūgumu pierādīt preču zīmju, uz kurām ir pamatoti iebildumi, faktisku izmantošanu,
ko prasītāja iesniedza savā procesuālajā dokumentā, kurā ir izklāstīti apelācijas motīvi. Šajā sakarā Apelāciju padome uzskatīja,
ka šis lūgums bija jāiesniedz jebkurā brīdī iebildumu procesa laikā, t.i., līdz brīdim, kad ITSB lietas dalībniekiem paziņo
par šī procesa slēgšanu, un to nevar iesniegt pirmo reizi apelācijas stadijā Apelāciju padomē.
13     Turklāt Apelāciju padome pēc tam, kad tā veica reģistrācijai pieteiktās preču zīmes salīdzinājumu ar agrāko preču zīmi, secināja,
ka minētās preču zīmes ir vispārēji līdzīgas, ņemot vērā tajos dominējošā vārdiskā elementa “pam” fonētisko un vizuālo identiskumu,
kas ir būtiskāks par vizuālajām un fonētiskajām atšķirībām, kas izriet no agrākajā preču zīmē ietvertā pakārtotā vārdiskā
elementa “pluvial”. Tāpat Apelāciju padome uzskatīja, ka ar abām attiecīgajām preču zīmēm apzīmētās preces ir līdzīgas un
papildinošas, jo tās tiek izplatītas pa tiem pašiem tirdzniecības kanāliem, pārdotas tajās pašās tirdzniecības vietās un ir
paredzētas tiem pašiem gala lietotājiem. Ņemot vērā šos faktus, Apelāciju padome uzskatīja, ka starp attiecīgajām preču zīmēm
no Spānijas konkrētās sabiedrības daļas viedokļa pastāv sajaukšanas iespēja un ka tādējādi nav jāpārbauda šādas iespējas esamība
starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un citām
Propamsa
iebildumos izvirzītajām preču zīmēm.

Lietas dalībnieku prasījumi
14     Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
–       atcelt apstrīdēto lēmumu;
–       piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
15     ITSB prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
–       prasību noraidīt;
–       piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Juridiskais pamatojums
16     Savas prasības pamatojumā prasītāja izvirza divus pamatus, kas attiecīgi ir balstīti uz Regulas Nr. 40/94 43. panta pārkāpumu
un minētās regulas 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.

Par lūguma 9.–15., 17., 18., 22. un 23. pielikumu
Lietas dalībnieku argumenti
17     ITSB norāda, ka lūguma 9.–15., 17., 18., 22. un 23. pielikums par
Saint‑Gobain
grupas reputāciju un konfliktējošo preču zīmju izmantošanas nosacījumiem pirmoreiz ir iesniegti Pirmās instances tiesā, jo
tie netika iesniegti nedz Iebildumu nodaļā, nedz Apelāciju padomē. Tātad šie dokumenti nevar tikt ņemti vērā, un Pirmās instances
tiesai atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai tie ir jānoraida, jo to pierādījumu spēks nevar tikt pārbaudīts (Pirmās instances
tiesas 2004. gada 18. februāra spriedums lietā T‑10/03
Koubi
/ITSB –
Flabesa
(“CONFORFLEX”),
Recueil
, II‑719. lpp., 52. punkts; 2004. gada 29. aprīļa spriedums lietā T‑399/02
Eurocermex
/ITSB (Alus pudeles forma),
Recueil
, II‑1391. lpp., 52. punkts, un 2005. gada 21. aprīļa spriedums lietā T‑164/03
Ampafrance
/ITSB –
Johnson & Johnson
(“monBeBé”), Krājums, II‑1401. lpp.). Katrā ziņā šie paši dokumenti nevar atspēkot apstrīdēto lēmumu.
Pirmās instances tiesas vērtējums
18     Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru prasības izskatīšanas Pirmās instances tiesā mērķis ir pārbaudīt ITSB apelāciju padomju lēmumu
likumību Regulas Nr. 40/94 63. panta nozīmē, tāpēc Pirmās instances tiesai nav atkārtoti jāpārbauda faktiskie apstākļi, pamatojoties
uz dokumentiem, kurus tai iesniedz pirmo reizi. Tāpēc iepriekš minētie dokumenti ir jānoraida, nepārbaudot to pierādījumu
spēku (Pirmās instances tiesas 2006. gada 16. marta spriedums lietā T‑322/03
Telefon & Buch
/ITSB –
Herold Business Data
(“Weisse Seiten”), Krājums, II‑835. lpp., 65. punkts; šajā sakarā skat. arī iepriekš 17. punktā minēto spriedumu lietā “CONFORFLEX”,
52. punkts).
19     Šajā gadījumā ir jākonstatē, ka lūguma 9.–15., 17., 18., 22. un 23. pielikums faktiski pirmo reizi ir iesniegti Pirmās instances
tiesā. Līdz ar to šos dokumentus nevar ņemt vērā un tie ir jānoraida, jo nav jāpārbauda to pierādījuma spēks (šajā sakarā
skat. iepriekš 18. punktā minēto spriedumu lietā “Weisse Seiten”, 65. punkts un tajā minētā judikatūra).

Par pirmo pamatu – Regulas Nr. 40/94 43. panta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
20     Prasītāja, atsaucoties uz funkcionālās turpinātības principu starp ITSB instancēm, norāda, ka Apelāciju padome kļūdaini kā
nokavētu ir noraidījusi lūgumu pierādīt iebildumos norādītās agrākās preču zīmes faktisku izmantošanu, kas pirmo reizi iesniegts
procesuālajā dokumentā, kurā tā ir izklāstījusi apelācijas motīvus. Pēc prasītājas domām, piemērojot iepriekš minēto principu,
viena tā daļa ir pilnībā pieņemama, lai Apelāciju padomē izvirzītu faktiskos un tiesiskos apstākļus, kurus tā nav izvirzījusi
Iebildumu nodaļā.
21     Šāds secinājums būtu jāizdara vēl jo vairāk tādēļ, ka šajā gadījumā prasītāja būtu guvusi pārliecību, pamatojoties uz izmeklēšanu,
kuru [Iebildumu nodaļa] būtu veikusi, ka
Propamsa
iebildumos izvirzītās preču zīmes izmanto tikai attiecībā uz cementu un nevis attiecībā uz citām precēm, saistībā ar kurām
tās ir reģistrētas. Prasītāja tātad likumīgi būtu varējusi lūgt savā 2004. gada 26. maijā Apelāciju padomē iesniegtajā procesuālajā
dokumentā, lai
Propamsa
iesniedz pierādījumus par minēto preču zīmju faktisku izmantošanu pēdējo piecu gadu laikā pirms Kopienas preču zīmes pieteikuma
publicēšanas.
22     Pēc prasītājas domām, ja tiek nolemts citādi, tad tiek apstrīdēts “pamatprincips”, kas izriet gan no Padomes 1988. gada 21. decembra
Pirmās direktīvas 89/104/EEK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV 1989, L 40, 1. lpp.) astotā
apsvēruma, gan no Regulas Nr. 40/94 devītā apsvēruma, saskaņā ar kuru nav pamata aizsargāt valsts un Kopienas preču zīmes
vai aizsargāt pret tām kādu preču zīmi, kura ir reģistrēta pirms tam, izņemot gadījumus, kad šīs preču zīmes faktiski izmanto
[ir pamats aizsargāt valsts un Kopienas preču zīmes vai pret tām aizsargāt ikvienu preču zīmi, kas par tām ir agrāka, tikai
tad, ja šīs preču zīmes faktiski izmanto].
23     Prasītāja piebilst, ka apstrīdētajā lēmumā minētais Regulas Nr. 40/94 43. pants paredz tikai vienu procesuālo termiņu tā pirmajā
punktā, proti, termiņu, kuru ITSB, izskatot iebildumus, nosaka lietas dalībnieku apsvērumu iesniegšanai par citu lietas dalībnieku
vai paša ITSB iesniegtiem materiāliem. Tomēr, pēc prasītājas domām, pat ja iebildumu iesniedzējs faktiskas izmantošanas pierādījumus
var paziņot tikai ITSB noteiktajā termiņā, tomēr nevienā teksta daļā nav paredzēts īpašs termiņš otram lietas dalībniekam
iebildumu procesā lūguma pierādīt faktisku izmantošanu iesniegšanai. Līdz ar to Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma
iesniedzēja tiesības, kas izriet no iepriekšējā punktā minētā “pamatprincipa”, ir lūgt iebildumu iesniedzēju paziņot savas
preču zīmes izmantošanas pierādījumus, kuru nosacījums nevar būt termiņa ievērošana, kas neizriet ne no vienas konkrētas teksta
daļas.
24     Protams, esot pareizi, ka lūguma par izmantošanas pierādījumiem iesniegšanas termiņš tika ieviests ar Komisijas 2005. gada
29. jūnija Regulu (EK) Nr. 1041/2005, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu Nr. 40/94 par Kopienas
preču zīmi (OV L 172, 4. lpp.). Tomēr šī regula šajā gadījumā nav piemērojama, jo tā ir stājusies spēkā tikai 2005. gada 25. jūlijā,
kas ir pēc apstrīdētā lēmuma pieņemšanas.
25     ITSB vispirms norāda, ka, pilnībā apzinoties Pirmās instances tiesas judikatūru par funkcionālās turpinātības principu, tas
tomēr nepiekrīt Pirmās instances tiesas nostājai attiecībā uz šo principu, kā to pierāda it īpaši arī tā apelācija Tiesā (lieta
C‑29/05 P) par Pirmās instances tiesas 2004. gada 10. novembra spriedumu lietā T‑164/02
Kaul
/ITSB –
Bayer
(“ARCOL”) (Krājums, II‑3807. lpp.).
26     Turklāt ITSB atgādina par tā praksi attiecībā uz lūgumu pierādīt faktisku izmantošanu Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta
izpratnē, kas ir atspoguļota pamatnostādnēs attiecībā uz procedūrām ITSB, kuras ir pieņemtas ar ITSB priekšsēdētāja 2004. gada
10. maija Lēmumu EX‑04‑2, pēc konsultācijām ar valdi un ieinteresēto loku, it īpaši galvenajiem asociāciju pārstāvjiem ITSB.
Saskaņā ar šo pamatnostādņu 1.1. punktu, to redakcijā, kas bija spēkā apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdi, lūgums, kas attiecas
uz izmantošanas pierādījumu, var tikt iesniegts tikai līdz tam brīdim, kad lietas dalībniekiem ITSB rakstveidā paziņo, ka
neviens cits apsvērums nevar tikt iesniegts, citiem vārdiem sakot, ka tas ir gatavs pieņemt lēmumu par iebildumiem.
27     Šīs pamatnostādnes atspoguļo pastāvīgo gan iebildumu nodaļu, gan apelāciju padomju lēmumu pieņemšanas praksi. Apstrīdētā lēmuma
1.1. punktā tas esot arī apstiprināts, un šī prakse nav apstrīdēta līdz pat šim brīdim. Šajā sakarā ITSB norāda, ka pretēja
lēmuma gadījumā it īpaši tiktu paildzinātas procedūras, novēloti atbalstīti pasākumi un tiktu apstrīdēts iebildumu procesa
mērķis, kas ir vienkāršā un ātrā veidā un, ievērojot tiesisko drošību, atrisināt preču zīmju konfliktus pirms reģistrācijas
un procesiem tiesās.
28     Šajā gadījumā prasītāja, kas, kā tā pati to norādīja, ir daļa no viena pasaules līdera rūpniecībā un procesi ITSB tai ir ierasti
sakarā ar būtisko tās preču zīmju portfeli, procesa Iebildumu nodaļā laikā nav izmantojusi savu iespēju pieprasīt, lai
Propamsa
pierādītu iebildumos izvirzīto preču zīmju faktisku izmantošanu. Prasītāja ir aprobežojusies ar neskaidriem apgalvojumiem
attiecībā uz
Propamsa
ražotajām precēm un to izmantošanu vispārējā celtniecības jomā saistībā ar citām precēm. Iebildumu nodaļa tātad pamatoti ir
atteikusies ņemt vērā šos apgalvojumus.
29     Turklāt ITSB paskaidro, ka prasītāja lūgumu par faktiskas izmantošanas pierādīšanu Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punkta
izpratnē pirmo reizi tās procesuālajā dokumentā, kurā tā ir izklāstījusi apelācijas motīvus, ir iesniegusi Apelāciju padomē
2004. gada 20. jūlijā, nevis 2004. gada 26. maijā, kas ir apelācijas iesniegšanas datums, kā prasītāja to kļūdaini norādījusi
lūguma 43. punktā. Prasītājas arguments Pirmās instances tiesā, kas saistīts ar to, ka tās lūgums pierādīt agrākās preču zīmes
izmantošanu, esot pamatots ar tās pārliecību, kuru tā ir guvusi no izmeklēšanas ziņojuma, kas pievienots lūguma 23. pielikumam,
ka
Propamsa
šīs preču zīmes izmanto tikai attiecībā uz cementu, neesot apstiprināts un esot vismaz apšaubāms. No vienas puses, šis dokuments
nevarot tikt ņemts vērā, jo tas neesot nedz iesniegts, nedz arī pieminēts Apelāciju padomē. No otras puses, un turklāt, ja
ārkārtējā gadījumā Pirmās instances tiesa nolemtu šo dokumentu ņemt vērā, tā konstatētu, ka tajā nav norādīts datums un ka
tikai tā 6. pielikumā ir norādīts datums – 2004. gada 13. augusts. Tātad šis dokuments nevar pamatot pārliecību, ko prasītāja
esot guvusi 2004. gada 26. maijā vai attiecīgi – 2004. gada 20. jūlijā.
30     ITSB vērš Pirmās instances tiesas uzmanību arī uz jaunajiem Regulas Nr. 1041/2005 (skat. iepriekš 24. punktu) noteikumiem,
kuri, lai arī tie nav piemērojami šajā gadījumā, tomēr precizē likumdevēja nodomu. Jaunais grozītās Regulas Nr. 2868/95 22. noteikums
esot pat mazāk liberāls nekā agrākā ITSB lēmumu pieņemšanas prakse, jo tas paredz, ka lūgums par preču zīmes, ar kuru ir pamatoti
iebildumi, faktiskas izmantošanas pierādīšanu ir pieņemams tikai tad, ja tas ir iesniegts termiņā, kas paredzēts preču zīmes
pieteicēja apsvērumu attiecībā uz iebildumiem iesniegšanai.
31     Visbeidzot, ITSB uzskata, ka, ja tiktu pieņemts apgalvotais apstrīdētā lēmuma prettiesiskums, tā sekas tomēr jebkurā gadījumā
nenozīmētu šī lēmuma atcelšanu. Faktiski, pat ja agrākā preču zīme būtu tikusi izmantota tikai attiecībā uz cementu un ja
salīdzinājums būtu jāierobežo tikai attiecībā uz šīm precēm, sajaukšanas iespēja no Spānijas patērētāju viedokļa tomēr pastāvētu
to pašu motīvu dēļ, kas minēti apstrīdētajā lēmumā, tādējādi, ka šī sabiedrība varētu kļūdīties saistībā ar attiecīgo preču
izcelsmi.
Pirmās instances tiesas vērtējums
32     Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 43. panta 2. un 3. punktam, lai izskatītu iebildumus, kas iesniegti, pamatojoties uz šīs pašas
regulas 42. pantu, agrākās preču zīmes faktiskā izmantošana tiek prezumēta tik ilgi, kamēr nav saņemts pieteikuma iesniedzēja
lūgums pierādīt šādu faktisko izmantošanu (Pirmās instances tiesas 2004. gada 17. marta spriedums apvienotajās lietās T‑183/02
un T‑184/02
El Corte Inglés
/ITSB –
González Cabello
un
Iberia Líneas Aéreas de España
(“MUNDICOR”),
Recueil
, II‑965. lpp., 38. punkts).
33     Šajā gadījumā ir skaidrs, ka prasītāja šādu lūgumu pirmoreiz ir iesniegusi tikai apelācijas stadijā Apelāciju padomē. Prasītāja
tomēr uzskata, ka šis lūgums ir pieņemams. Tā norāda, ka šajā sakarā, no vienas puses, Regula Nr. 40/94 neparedz nevienu termiņu
šāda lūguma iesniegšanai un ka vispār termiņa noteikšana šajā nolūkā būtu pretrunā ar principu, kas izriet no iepriekš 22. punktā
minētā šīs regulas devītā apsvēruma. No otras puses, prasītāja uzskata, ka tās lūguma iesniegšana pirmo reizi Apelāciju padomē
ir iespējama, piemērojot funkcionālās turpinātības principu starp iepriekšējām ITSB instancēm un Apelāciju padomi.
34     Jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru ITSB iesniegtais lūgums pierādīt agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu ir jāizsaka
skaidri un lietderīgā termiņā (iepriekš 32. punktā minētais spriedums apvienotajās lietās “MUNDICOR”, 38. punkts; 2005. gada
16. marta spriedums T‑112/03
L’Oréal
/ITSB –
Revlon
(“FLEXI AIR”), Krājums, II‑949. lpp., 24. punkts, un 2005. gada 7. jūnija spriedums lietā T‑303/03
Lidl Stiftung
/ITSB –
REWE‑Zentral
(“Salvita”), Krājums, II‑1917. lpp., 77. punkts). Šajā kontekstā jau ir ticis nospriests, ka principā un arī Regulas Nr. 40/94
devītais apsvērums nav pretrunā tam, ka lūgums pierādīt agrākās preču zīmes faktisku izmantošanu ir jāiesniedz termiņā, ko
Iebildumu nodaļa ir noteikusi Kopienas preču zīmes pieteicēja atbildes apsvērumu uz iebildumu aktu iesniegšanai (iepriekš
minētais spriedums lietā “FLEXI AIR”, 25.–28. punkts).
35     Tomēr jautājums par to, vai preču zīmes pieteicējam ir jāiesniedz lūgums pierādīt agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu
termiņā, kuru Iebildumu nodaļa ir noteikusi atbildes apsvērumu uz iebildumu aktu iesniegšanai, vai arī šāds lūgums ir jāiesniedz
īpašā termiņā, kuru, iespējams, Iebildumu nodaļa preču zīmes pieteicējam ir noteikusi un pēc kura beigām tai būtu tiesības
šādu lūgumu neņemt vērā, šajā gadījumā nav nozīmes. Faktiski prasītāja nav iesniegusi lūgumu pierādīt agrākās preču zīmes
faktisko izmantošanu termiņā, kurš tai bija noteikts atbilstoši Regulas Nr. 40/94 43. panta 1. punktam, lai iesniegtu savus
apsvērumus par
Propamsa
iebildumiem. Turklāt ITSB apstiprina, ka Iebildumu nodaļa prasītājai šim nolūkam nebija noteikusi nekādu īpašu termiņu. Līdz
ar to ITSB norāda, ka atbilstoši iepriekš minēto (skat. iepriekš 26. punktu) ITSB priekšsēdētāja pamatnostādņu 1.1. punktam,
kas atspoguļo pastāvīgo lēmumu pieņemšanas praksi šajā jautājumā, prasītājai savs lūgums pierādīt agrākās preču zīmes faktisko
izmantošanu būtu bijis jāiesniedz jebkurā brīdī iebildumu procesa laikā un līdz brīdim, kad Iebildumu nodaļa lietas dalībniekiem
paziņo, ka tā ir gatava pieņemt lēmumu par iebildumiem.
36     Tāpat netiek ievērots nekāds noteikts termiņš, lai iesniegtu lūgumu, par kuru ir strīds šajā gadījumā, bet drīzāk gan jautājums
par to, kurā ITSB instancē šis lūgums ir jāiesniedz un, konkrētāk, vai šis lūgums obligāti ir jāiesniedz Iebildumu nodaļā,
vai arī tā iesniegšana pirmo reizi ir iespējama arī apelācijas stadijā Apelāciju padomē.
37     Šajā sakarā ir jānorāda, ka lūguma pierādīt agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu rezultātā iebildumu iesniedzējs tiek
pakļauts pienākumam pierādīt faktisko izmantošanu – vai pamatotus iemeslus neizmantošanai, pretējā gadījumā tā iebildumi tiek
noraidīti (iepriekš 32. punktā minētais spriedums apvienotajās lietās “MUNDICOR”, 38. punkts; iepriekš 34. punktā minētais
spriedums “FLEXI AIR”, 24. punkts, un iepriekš 34. punktā minētais spriedums lietā “Salvita”, 77. punkts). Agrākas preču zīmes
faktiska izmantošana ir jautājums, kas, pamatojoties uz preču zīmes pieteicēja lūgumu, ir jāatrisina pirms iebildumu izskatīšanas
pēc būtības (iepriekš 34. punktā minētais spriedums lietā “FLEXI AIR”, 26. punkts). Ar lūgumu pierādīt agrākās preču zīmes
faktisko izmantošanu iebildumu procesam tātad tiek pievienots specifisks un iepriekšējs jautājums un šajā izpratnē tādējādi
tiek grozīts [iebildumu procesa] saturs.
38     Turklāt ir jāatgādina, ka saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 127. panta 1. punktu Iebildumu nodaļa ir atbildīga par lēmumu pieņemšanu
attiecībā uz iebildumiem par pieteikumu par Kopienas preču zīmi reģistrēšanu, turpretī saskaņā ar šīs pašas regulas 130. panta
1. punktu apelāciju padomes ir atbildīgas par lēmumiem attiecībā uz apelācijām it īpaši par iebildumu nodaļu lēmumiem.
39     No iepriekš minētajiem noteikumiem un apsvērumiem izriet, ka Iebildumu nodaļa galvenokārt ir atbildīga par lēmumu pieņemšanu
attiecībā uz iebildumiem, kas ir noteikti dažādos lietas dalībnieku procesuālajos aktos un lūgumos, tostarp šajā gadījumā
lūgumu pierādīt agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu. Tādēļ šāds lūgums nevar tikt iesniegts pirmo reizi Apelāciju padomē.
Ja tiktu pieļauts pretējais, tas nozīmētu, ka Apelāciju padomei ir jāpārbauda pavisam specifisks lūgums, kas saistīts ar jauniem
juridiskiem un faktiskiem apsvērumiem un kas pārsniedz tāda iebildumu procesa robežas, kurš ir Iebildumu nodaļas ziņā un kurš
tai ir jāizskata. Tātad Apelāciju padome ir kompetenta pieņemt lēmumu tikai par apelācijām, kas iesniegtas par iebildumu nodaļu
lēmumiem, un nevar pieņemt lēmumu pati pirmajā instancē par jauniem iebildumiem.
40     Funkcionālā turpinātība, kas minēta Pirmās instances tiesas judikatūrā (Pirmās instances tiesas 2003. gada 23. septembra spriedums
lietā T‑308/01
Henkel
/ITSB –
LHS
(
UK
) (“KLEENCARE”),
Recueil
, II‑3253. lpp., 25. un 26. punkts; 2005. gada 1. februāra spriedums lietā T‑57/03
SPAG
/ITSB –
Dann
un
Backer
(“HOOLIGAN”), Krājums, II‑287. lpp., 18. punkts, un 2006. gada 10. jūlija spriedums lietā T‑323/03
La Baronia de Turis
/ITSB −
Baron Philippe de Rothschild
(“LA BARONNIE”), Krājums, II‑2085. lpp., 57. un 58. punkts), katrā ziņā nevar pamatot šāda lūguma iesniegšanu pirmo reizi
Apelāciju padomē, jo tā nekādi neliek Apelāciju padomei veikt atšķirīgas, nevis Iebildumu nodaļā iesniegtās lietas pārbaudi,
proti, lietas, kuras apjoms tiktu paplašināts ar iepriekšēja jautājuma par agrākas preču zīmes faktisko izmantošanu pievienošanu.
41     Līdz ar to apstrīdētajā lēmumā šajā gadījumā pareizi ir konstatēts, ka prasītājai nebija tiesību pirmo reizi apelācijas stadijā
Apelāciju padomē lūgt, lai iebildumu iesniedzēja sniedz pierādījumus par iebildumos izvirzītās agrākās preču zīmes faktisko
izmantošanu. Tādējādi pirmais pamats ir noraidāms.

Par otro pamatu – Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
42     Pirmkārt, prasītāja apstrīd secinājumu apstrīdētajā lēmumā, saskaņā ar kuru ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās
preces, kas var tikt izmantotas ēku celtniecībā, ir līdzvērtīgas būvmateriāliem, ko apzīmē ar agrāko preču zīmi, vai tos papildinošas.
43     Prasītāja uzsver, ka jēdzieni “celtniecības materiāli” un “nemetāla celtniecības materiāli”, kurus apzīmē attiecīgi
Propamsa
preču zīmes, kas reģistrētas ar Nr. 737992 un Nr. 463089, ir tik neskaidri un plaši, ka tie var ietvert neskaitāmas preces,
kas cita ar citu nav saistītas, piešķirot tādējādi attiecīgo preču zīmju īpašniekam nepamatotu un neapstrīdamu monopolu. Prasītāja
šajā sakarā norāda, ka Francijas tiesas jau ir pasludinājušas par spēkā neesošām preču zīmes, ja nav precīza ar tām apzīmēto
preču un pakalpojumu apraksta, piemēram, tādu preču zīmju gadījumā, kuras apzīmē “darījumu pakalpojumus”.
44     Prasītāja norāda, ka jebkādas cilvēciskas darbības veikšana neatkarīgi no tās rakstura vai mērķa nozīmē vairāk vai mazāk sarežģītu
celtniecības darbu, kurā jāizmato ļoti liels skaits preču, no pašām ierastākajām līdz pašām sofistiskākajām. Tomēr tas nekādi
nenozīmē, ka visas šīs preces vai pakalpojumi ir jāuzskata par tādiem, kas ir līdzvērtīgi celtniecības materiāliem vai tos
papildinoši.
45     Prasītāja piekrīt, ka attiecīgo preču un pakalpojumu salīdzināšanas ietvaros ir jāatsaucas uz to vispārējām īpašībām, bet
uzsver, ka šo preču vai pakalpojumu līdzība vai to papildinošais raksturs nevar tikt izsecināts tikai no tā apstākļa, ka tās
var tikt izmantotas celtniecības darbā, un tādējādi par līdzīgiem nevar tikt uzskatīti preces vai pakalpojumi, kuriem ir ļoti
atšķirīgas īpašības.
46     Tāpat kā, piemēram, nevar uzskatīt, ka betons un elektrības vadi ir līdzīgi, viens otru papildinoši tikai sakarā ar faktu,
ka tos izmanto celtniecības darbā. Faktiski šīm precēm ir atšķirīgs raksturs, tās pilda atšķirīgas funkcijas un lielākoties
tās tiek ražotas atšķirīgos uzņēmumos. Tāpat arhitekta pakalpojumi, kas ietilpst 42. klasē, un metāla caurules, kas ietilpst
19. klasē, nevar tikt uzskatīti par līdzīgiem, tikai tādēļ, ka tie tiek izmantoti celtniecības darbā.
47     Šajā pašā kontekstā prasītāja uzsver, ka apstrīdētajā lēmumā, tā 20. punktā norādot, ka ēku celtniecība un infrastruktūra
neizbēgami ietver dažādas sistēmas, piemēram, kanalizāciju, izmantotā ūdens apstrādi, aizsardzību pret ugunsgrēkiem, dzeramā
ūdens vai apūdeņošanas vadus, kurās tiek izmantotas konfliktējošās preces, kļūdaini ir uzskatīts, ka abi šo preču veidi ir
līdzīgi.
48     Līdz ar to prasītāja uzskata, ka šajā gadījumā ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās preces, proti, metāla caurules
un to uzmavas, un celtniecības materiāli, nevar tikt uzskatītas par līdzīgām tikai tādēļ, ka šīs preces tāpat kā vairākas
ļoti atšķirīgas preces tiek izmantotas ēku celtniecībā. Faktiski ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētajām precēm
esot no celtniecības materiāliem ļoti atšķirīgas funkcijas, un tās nekādā ziņā neesot aizstājamas ar šiem pēdējiem minētajiem.
49     Šajā sakarā prasītāja norāda, ka sistēmas, kuras tā tirgo, tiek izmantotas nevis ēku būves laikā, bet gan ūdens noteku un
pievades infrastruktūras īstenošanas laikā. Tās klienti galvenokārt esot arī teritoriālās vienības, nevis ēku celtniecības
uzņēmumi.
50     Otrkārt, prasītāja apstrīd apstrīdētajā lēmumā ietverto apgalvojumu (13. punkts), saskaņā ar kuru konkrēto sabiedrības daļu
veido gan specializēta sabiedrība, gan plaša sabiedrība.
51     Prasītāja uzskata, ka kaļamā čuguna cauruļu, it īpaši cauruļu, kas paredzētas lietusūdeņu apstrādei, tirgu veido ļoti mazs
skaits dalībnieku un tas attiecas tikai uz īpaši specializētu sabiedrības daļu, kas piedalās lietus notekūdeņu un izmantoto
ūdeņu tīkla īstenošanā. Šo sabiedrības daļu galvenokārt veido Francijas un ārvalstu teritoriālās vienības, kas pilnībā pārzina
prasītājas preces. Tādējādi konkrēto sabiedrības daļu šajā gadījumā veido personas ar īpašu specializāciju un kvalifikāciju.
52     Šo argumentu atbalstam prasītāja izvirza ITSB Apelāciju pirmās padomes 2005. gada 10. februāra lēmumu lietā R 411/2004‑1,
kura secinājumi, kas attiecas un konkrēto sabiedrības daļu, esot tieši attiecināmi arī uz šo gadījumu.
53     Prasītājai esot pirmā vieta kanalizāciju, kas paredzētas lietusūdeņiem, tirgū, kā to pierādot arī “PAM PLUVIAL” piedāvātā
sortimenta brošūra un izvilkums no prasītājas interneta lapas, kas pievienots iesniegumam.
54     Turpretī
Propamsa
nekādi neietilpstot šajā nozarē un izmantojot savu agrāko preču zīmi “PAM” attiecībā uz cementu, kā tas tika pierādīts arī
izmeklēšanas, kas veikta pēc prasītājas lūguma, laikā.
55     Šo preci
Propamsa
tirgo reģiona klientiem, kurus veido fiziskas personas un mazi būvniecības uzņēmumi, kas nepazīst prasītāju un tās preces.
56     Treškārt un visbeidzot, prasītāja apstrīd, ka ar apstrīdēto lēmumu (15. punkts) tiek noraidīts tās arguments, saskaņā ar kuru
apzīmējums “PAM” no konkrētās specializētās sabiedrības daļas viedokļa neizbēgami tiks uztverts kā tāds, kas saistīts ar sabiedrības
nosaukumu (“Saint‑Gobain Pam”).
57     No pētījumiem, ko prasītāja veikusi internetā un kas attiecas uz atslēgvārdiem “Pam” un “caurules” franču, spāņu un angļu
valodā, izriet tikai norādes, kas attiecas uz prasītāju, bet nekas, kas attiektos uz
Propamsa
. Prasītāja iesnieguma pielikumā pievieno šo pētījumu rezultātus.
58     Šis fakts pierādot vispasaules plašu atpazīstamību, kāda prasītājai esot kanalizāciju jomā, jomā, kurā
Propamsa
vispār nedarbojas. Tādējādi konkrētā sabiedrības daļa nekādā ziņā neuzskatītu, ka ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmēto
preču izcelsme būtu no
Propamsa
vai no cita ar to ekonomiski saistīta uzņēmuma. Šo apsvērumu pastiprina fakts, ka visas prasītājas preces sistemātiski tiek
apzīmētas ar preču zīmi “PAM” vai no tās izrietošām preču zīmēm, piemēram, “PAM PLUVIAL”, “PAM NATURAL” vai “PAM GLOBAL”.
59     Turklāt preču izplatīšanas loki, uz kuriem attiecas iebildumu iesniedzēja preču zīme, šajā gadījumā ir pavisam atšķirīgi,
jo prasītāja savas preces tirgo tikai tieši vai ārpus Francijas ar savu filiāļu starpniecību.
60     Līdz ar to secinājums apstrīdētajā lēmumā par sajaukšanas iespējas pastāvēšanu esot kļūdains, šajā gadījumā šāda iespēja ir
pilnībā izslēgta.
61     Pirmkārt, ITSB norāda, ka apstrīdētajā lēmumā ir pareizi piemērota judikatūra (Pirmās instances tiesas 2005. gada 13. aprīļa
spriedums lietā T‑286/03
Gillette
/ITSB –
Wilkinson Sword
(“RIGHT GUARD XTREME sport”), Krājumā nav publicēts, 33. punkts), saskaņā ar kuru iebildumu procesa ietvaros preču salīdzinājums
ir jāveic, ņemot vērā iesniegtā vai grozītā preču zīmes reģistrācijas pieteikuma redakciju, izmantošanas nosacījumus vai nodomu
izmatot reģistrācijai pieteiktās preču zīmes, kam šajā sakarā nav nozīmes.
62     Šajā gadījumā tas ir spēkā vēl jo vairāk tāpēc, ka prasītāja, izņemot preču saraksta grozījumus, kurus ITSB pieņēmis 2002. gada
4. jūlijā, nav veikusi nekādus šī pieteikuma redakcijas ierobežojumus, kurus tā būtu varējusi veikt jebkurā brīdī saskaņā
ar Regulas Nr. 40/94 44. panta 1. punktu un Regulas Nr. 2868/95 13. noteikumu.
63     Otrkārt, attiecībā uz sabiedrību, saistībā ar kuru šajā gadījumā ir jāizvērtē sajaukšanas iespēja starp konfliktējošajām preču
zīmēm, ITSB uzsver, ka ar šīm preču zīmēm apzīmētās preces var interesēt no to galveno īpašību viedokļa gan plašu sabiedrību,
un it īpaši tos, kas “saistīti ar amatniecību”, gan specializētāku un, noteikti, uzmanīgāku un apdomīgāku sabiedrību, kuru
it īpaši veido profesionāļi celtniecībā. Līdz ar to pretēji prasītājas apgalvojumiem apstrīdētajā lēmumā ir pareizi noteikta
konkrētā sabiedrības daļa šajā gadījumā.
64     Katrā ziņā ITSB uzskata, ka Pirmās instances tiesai šis aspekts nav jāpārbauda tiktāl, ciktāl pietiek ar sajaukšanas iespējas
pārbaudi no vidusmēra patērētāja viedokļa. Faktiski saskaņā ar judikatūru, ja sajaukšanas iespēja no vidusmēra patērētāja
viedokļa ir izslēgta, tad šis apstāklis ir pietiekams, lai prasību noraidītu, jo šis vērtējums īpaši ir pamatots attiecībā
uz konkrētās sabiedrības daļas profesionālo segmentu, kas pēc definīcijas vienmēr ir uzmanīgāks nekā vidusmēra patērētājs
(2006. gada 12. janvāra spriedums lietā T‑147/03
Devinlec
/ITSB –
TIME ART
(“QUANTUM”), Krājums, II‑11. lpp., 62. punkts).
65     Turklāt ITSB norāda, ka, tā kā agrākā preču zīme ir reģistrēta un aizsargāta Spānijā, konkrēto sabiedrības daļu šajā gadījumā
veido šīs dalībvalsts vidusmēra patērētājs.
66     Treškārt, ITSB uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā pareizi ir konstatēts, ka vispirms ar abām konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētās
preces ir līdzīgas no to identiskā funkcionālā uzdevuma un izmantošanas viedokļa. Pretēji tam, ko norāda prasītāja, ar agrāko
preču zīmi apzīmētie “celtniecības materiāli” veido skaidri noteiktu kategoriju. No šīs kategorijas definīcijas elektroniskajā
vārdnīcā
Le Robert
izrietot, ka konkrētās sabiedrības daļai šajā gadījumā nebūtu nekādas grūtības iedomāties, kāda veida preces ir ietvertas
šajā kategorijā. Runa esot par neapstrādātām un daļēji apstrādātām celtniecības precēm un samērā vienkāršām precēm, kas no
tām ir izgatavotas. Tādējādi apstrīdētajā lēmumā jēdzienam “celtniecības materiāli” pareizi ir atzītas visas tiesības, kas
saistītas ar aprakstu, kas veido semantiski identificēta satura kategoriju.
67     Šajā gadījumā prasītāja nevarēja arī lietderīgi atsaukties uz argumentu par apstākli, ka celtniecības darbam ir vajadzīgs
ļoti liels skaits preču. Faktiski šajā lietā nav jāsalīdzina visas preces un pakalpojumi, kas vajadzīgi celtniecības darbam,
piemēram, elektrības vadi vai arhitekta pakalpojumi, ar precēm, kuras apzīmē reģistrācijai pieteiktā preču zīme. Kā to ir
atzinusi Apelāciju padome apstrīdētajā lēmumā, salīdzinājums būtu jāveic attiecībā uz preču, ko apzīmē ar pretstatītajām preču
zīmēm, vispārējām īpašībām. Tomēr ITSB uzskata, kas nav noliedzams, ka šīm precēm ir viens un tas pats funkcionālais uzdevums
un tās izmanto ēku vai infrastruktūras celtniecībā.
68     Iepriekšējo apsvērumu apstiprinot pati prasītāja, kas Iebildumu nodaļā esot atzinusi, ka šīs preces ir paredzēts izmantot
plašā jomu virknē, lai gan Pirmās instances tiesā tā apgalvo, ka tās var tikt izmantotas ne tikai celtniecības darbos, bet
arī ūdeņu notekas un pievades infrastruktūras īstenošanai. Tādējādi esot pilnībā pierādīts, ka visu attiecīgo preču mērķis
un izmantošana ir vienāda.
69     ITSB uzsver arī, ka apstrīdētajā lēmumā pareizi ir uzskatīts, ka ar pretstatītajām preču zīmēm apzīmētās preces esot papildinošas.
Faktiski ēku un infrastruktūru celtniecība neizbēgami ietver dažādu sistēmu celtniecību, piemēram kanalizāciju, izmantoto
ūdeņu apstrādes sistēmu, ugunsgrēku aizsardzības sistēmu un dzeramā ūdens vai apūdeņošanas tīklus, kas prasa ar reģistrācijai
pieteikto preču zīmi apzīmēto preču lietošanu. Tādējādi būtu neiedomājami, ka caurules un caurulītes un tās veidojošās detaļas
un daļas varētu tikt izmantotas ēku un infrastruktūras īstenošanai, neizmantojot tādus celtniecības materiālus kā cements.
70     Turklāt ITSB norāda, kā tas ir konstatēts apstrīdētā sprieduma 22. punktā, ka ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētās preces
parasti attiecas uz vieniem un tiem pašiem izplatīšanas ceļiem, tiek pārdoti tajās pašās tirdzniecības vietās un ir paredzētas
vieniem un tiem pašiem gala patērētājiem, proti, no vienas puses, fiziskām personām un it īpaši tiem, kas “saistīti ar amatniecību”,
un, no otras puses, tādiem profesionāļiem celtniecībā, kā it īpaši celtnieki, santehniķi un apkures speciālisti. Līdz ar to
konkrētajai sabiedrības daļai dabīgi būtu iespaids, ka visām ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētajām precēm var būt viena
un tā pati komerciālā izcelsme.
71     ITSB uzskata, ka prasītājas izvirzītie argumenti, lai apstrīdētu šo apstrīdētā lēmuma aspektu, ir balstīti tikai un vienīgi
uz izmantošanu, kuru tā plāno saistībā ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, kurai tomēr neesot nozīmes.
72     Ceturtkārt, ITSB uzsver, ka apstrīdētajā lēmumā pareizi ir secināts, ka konfliktējošās preču zīmes ir līdzīgas, ņemot vērā
to dominējošās vizuālās un fonētiskās līdzības. Turklāt prasītāja savā lūgumā neesot iesniegusi nevienu argumentu, kas varētu
atspēkot šo secinājumu.
73     ITSB norāda, ka vārdam “pam” spāņu valodā nav nekādas nozīmes. Turpretī reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ietvertais vārds
“pluvial” spāņu valodā nozīmē – “saistīts ar lietu”. Tādējādi apstrīdētajā lēmumā pareizi ir norādīts, ka attiecīgā sabiedrība
šo pēdējo vārdu uztvertu kā atsauci uz noteiktām ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmēto preču īpašībām vai funkcijām,
proti, ka šīs preces ir paredzēts izmantot lietus apstākļos vai būtu īpaši piemērotas šādiem apstākļiem.
74     Pamatojoties uz šiem apsvērumiem un ņemot vērā judikatūru (Tiesas 1997. gada 11. novembra spriedums lietā C‑251/95
SABEL
,
Recueil
, I‑6191. lpp., 23. punkts, un 1999. gada 22. jūnija spriedums lietā C‑342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I‑3819. lpp., 25. punkts; Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedums lietā T‑6/01
Matratzen Concord
/ITSB –
Hukla Germany
(“MATRATZEN”),
Recueil
, II‑4335. lpp., 33. un 35. punkts), ITSB uzsver, ka vārdam “pam”, kas veido gan vienīgo agrākās preču zīmes vārdisko elementu,
gan vienu no diviem reģistrācijai pieteiktās preču zīmes vārdisko elementu, ir dominējošs raksturs iespaidā, ko šī pēdējā
preču zīme kopumā rada, ko prasītāja neapstrīd.
75     No vizuālā un fonētiskā viedokļa ITSB atgādina, ka vārds “pam” ir ne tikai vienīgais vārds agrākajā preču zīmē, bet reģistrācijā
pieteiktajā preču zīmē tas ir novietots sākumā. Šis izvietojums šim vārdam piešķirot īpašu nozīmi, jo sabiedrībai ir tendence
vispirms savu uzmanību pievērst drīzāk preču zīmes sākumam nekā beigām, šī tendence ir vēl dabīgāka, ja attiecīgās preču zīmes
sākumu veido, kā šajā gadījumā, pilnībā atšķirīgs un uzkrītošs elements, gan lasot, gan dzirdot to. Tādējādi Apelāciju padome
pareizi ir konstatējusi, ka starp konfliktējošajām preču zīmēm pastāv vizuāla un fonētiska līdzība.
76     No konceptuālā viedokļa vārdam “pam” spāņu valodā nav nozīmes, turpretī vārdam “pluvial” ir nozīme (saistīts ar lietu), kas
to padara par pakārtotu. Prasītājas apgalvojums Pirmās instances tiesā, saskaņā ar kuru attiecīgā sabiedrība vārdu “pam” uztverot
kā tādu, kas saistīts ar sabiedrības nosaukumu, kā arī [apgalvojums], kas iesniegts Apelāciju padomē, saskaņā ar kuru šis
vārds tiekot uztverts kā agrākā sabiedrības nosaukuma (
Pont‑à‑Mousson
) saīsinājums, nekādā ziņā nav acīmredzams un nav ticis pamatots. Tāpat kā Apelāciju padomei (apstrīdētā lēmuma 15. punkta
otrajā teikumā), Pirmās instances tiesai vajadzētu šos prasītājas apgalvojumus noraidīt kā nepamatotus.
77     Piektkārt un visbeidzot, ITSB norāda, ka dažādi faktori, kuri saskaņā ar judikatūru ir jāņem vērā, veicot vispārēju sajaukšanas
iespējas novērtējumu, šajā gadījumā apstiprina šādu iespēju. Faktiski konfliktējošo preču zīmju un ar tām apzīmēto preču līdzība
ir pierādīta. Turklāt neesot strīda par to, ka agrākajai preču zīmei ir vismaz vidēja raksturīgā atšķirtspēja attiecībā uz
precēm, kuras tā apzīmē. Tādējādi apstrīdētajā lēmumā pareizi tiek uzskatīts, ka konkrētā sabiedrības daļa, kas atcerēsies
agrākās preču zīmes vārdu “pam”, būs tendence, kad tā saskarsies ar precēm, ko apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi,
piedēvēt tām tādu pašu komerciālo izcelsmi kā precēm, ko apzīmē ar agrāko preču zīmi, turklāt vēl jo vairāk tādēļ, ka attiecīgās
preces var tikt piedāvātas kopā vai caur tiem pašiem izplatīšanas tīkliem.
78     Tāpat apstrīdētā lēmuma 27. punktā pareizi esot apgalvots, ka vidusmēra patērētājs varētu saprātīgi pieņemt, ka agrākā preču
zīme ir atvasināta no galvenās preču zīmes “pam” un apzīmē virkni preču, kas tiek piedāvātas tās pašas preču zīmju saimes
ietvaros. Citiem vārdiem sakot, pastāv iespēja, ka mērķa sabiedrība uzskatīs, ka konfliktējošās preču zīmes, protams, apzīmē
divus dažādus preču sortimentus, bet ka to izcelsme tomēr ir no viena un tā paša uzņēmuma vai ar to ekonomiski saistītiem
uzņēmumiem.
Pirmās instances tiesas vērtējums
79     Atbilstoši regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieprasīto preču
zīmi nereģistrē, “ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes,
identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme; iespēja
maldināt ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi. [b) ja tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču
vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ sabiedrībai tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā
preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja; sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi.]” Turklāt saskaņā
ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļu agrākas preču zīmes ir dalībvalstī reģistrētas preču zīmes,
kuru reģistrācijas datums ir agrāks par to, kad ir iesniegts Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums.
80     Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja ir iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi
ir no viena uzņēmuma vai, attiecīgā gadījumā, no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem.
81     Atbilstoši šai pašai judikatūrai sajaukšanas iespēja ir jāvērtē visaptveroši, atbilstoši tam, kā konkrētā sabiedrības daļa
uztver apzīmējumus un preces vai pakalpojumus, un, ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus, it īpaši savstarpējo
saistību starp apzīmējumu līdzību un apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzību (skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 9. jūlija
spriedumu lietā T‑162/01
Laboratorios RTB
/ITSB –
Giorgio Beverly Hills
(“GIORGIO BEVERLY HILLS”),
Recueil
, II‑2821. lpp., 31.–33. punkts un tajos minētā judikatūra).
82     Šajā gadījumā, pirmkārt, ir jāatgādina, ka apstrīdētajā lēmumā ir konstatēts, ka pastāv sajaukšanas iespēja starp reģistrācijai
pieteikto preču zīmi un agrāko preču zīmi. Apstrīdētajā lēmumā tātad nav veikts salīdzinājums starp reģistrācijai pieteikto
preču zīmi un citām
Propamsa
savu iebildumu pamatā izvirzītajām preču zīmēm (apstrīdētā lēmuma 14. un 29. punkts).
83     Šajā sakarā ir jāatgādina, ka Pirmās instances tiesā celtas prasības mērķis ir izvērtēt Apelāciju padomes lēmuma likumību.
Šai izvērtēšanai tādējādi būtu jāattiecas uz tiesību jautājumiem, kas tikuši izvirzīti [Apelāciju padomē] (Pirmās instances
tiesas 2006. gada 7. septembra spriedums lietā T‑133/05
Meric
/ITSB –
Arbora & Ausonia
(“PAM‑PIM’S BABY‑PROP”), Krājums, II‑2737. lpp., 22. punkts). Tādējādi ir jāpārbauda, vai Apelāciju padome pareizi ir konstatējusi
sajaukšanas iespējas esamību starp reģistrācijai pieteikto preču zīmi un agrāko preču zīmi, neņemot vērā citas
Propamsa
tās iebildumu pamatā izvirzītās preču zīmes.
84     Attiecībā uz prasītājas argumentiem par precēm, ko apzīmē ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi, un sabiedrību, kam šīs preces
ir paredzētas, otrkārt, ir jāpārbauda, vai Apelāciju padome, lai pārbaudītu sajaukšanas iespēju starp konfliktējošajām preču
zīmēm, pareizi ir definējusi, no vienas puses, ar minētajām preču zīmēm apzīmētās preces un, no otras puses, konkrēto sabiedrības
daļu.
–       Par precēm, kas jāņem vērā, lai novērtētu sajaukšanas iespēju
85     Šajā sakarā ir jāatgādina, ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktā prasītajam preču salīdzinājumam ir jāattiecas
uz ar agrāko preču zīmi apzīmēto preču, kas izvirzītas iebildumos, aprakstu, nevis uz precēm, attiecībā uz kurām šī preču
zīme faktiski tiek izmantota, izņemot gadījumu, kad pēc lūguma pierādīt agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu Regulas Nr. 40/94
43. panta 2. un 3. punkta izpratnē šis pierādījums ir attiecināms tikai uz daļu preču vai pakalpojumu, uz ko agrākā preču
zīme ir reģistrēta (iepriekš 83. punktā minētais spriedums lietā “PAM‑PIM’S BABY‑PROP”, 30. punkts).
86     Šajā gadījumā, kā tas tika norādīts pirmā pamata pārbaudes ietvaros, lūgumu pierādīt agrākās preču zīmes faktisko izmantošanu
prasītāja pirmo reizi iesniedza Apelāciju padomē un tā šo lūgumu pamatoti noraidīja kā nokavētu. Līdz ar to Apelāciju padome
apstrīdētajā lēmumā, lai salīdzinātu ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās preces, pareizi ņēma vērā visas preces,
attiecībā uz kurām ir reģistrēta agrākā preču zīme, proti, “celtniecības materiālus”.
87     Pretēji tam, ko norāda prasītāja (iepriekš 43. punkts), šī preču kategorija ir pietiekami noteikta un, ņemot vērā izmantoto
vārdu nozīmi, ir jāuzskata par tādu, kas ietver visus neapstrādātos un daļēji apstrādātos, vajadzīgos vai lietderīgos celtniecības
materiālus, kā arī samērā vienkārši no šādiem materiāliem izgatavotas preces.
88     Katrā ziņā ir jāatgādina, ka agrākā preču zīme ir Spānijas valsts preču zīme, kuras reģistrācijas spēkā esamība nevar tikt
apstrīdēta Kopienas preču zīmes reģistrācijas procedūras ietvaros, bet gan vienīgi atcelšanas procesa, kas ierosināts attiecīgajā
dalībvalstī, ietvaros (iepriekš 74. punktā minētais Pirmās instances tiesas spriedums lietā “MATRATZEN”, 55. punkts, un 2005. gada
21. aprīļa spriedums lietā T‑269/02
PepsiCo
/ITSB –
Intersnack Knabber‑Gebäck
(“RUFFLES”), Krājums, II‑1341. lpp., 25. punkts). Līdz ar to šajā gadījumā ITSB instancēm bija pienākums ņemt vērā ar agrāko
preču zīmi apzīmēto preču sarakstu, kas izveidots šīs preču zīmes kā valsts preču zīmes reģistrācijas laikā.
89     Turklāt attiecībā uz ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētajām precēm ir jāatgādina, ka iebildumu procesa ietvaros
ITSB var ņemt vērā tikai to preču sarakstu, kas ietverts attiecīgās preču zīmes reģistrācijas pieteikumā, ievērojot vienīgi
iespējamos grozījumus tajā (iepriekš 61. punktā minētais spriedums lietā “RIGHT GUARD XTREME sport”, 33. punkts). Līdz ar
to prasītājas apgalvojumiem, kas attiecas uz specifiskām precēm, saistībā ar kurām tā vēlas izmantot reģistrācijai pieteikto
preču zīmi, šajā gadījumā nav nozīmes, jo prasītāja atbilstoši nodomam, kuru tā izvirza preču, kas norādītas Kopienas preču
zīmes reģistrācijas pieteikumā, nav grozījusi sarakstu. Tādējādi apstrīdētajā lēmumā, lai novērtētu sajaukšanas iespēju šajā
gadījumā, pamatoti tikušas ņemtas vērā visas preces, kas ir aprakstītas grozītajā (skat. iepriekš 3. punktu) Kopienas preču
zīmes reģistrācijas pieteikumā, ko prasītāja iesniegusi.
–       Par konkrēto sabiedrības daļu
90     Attiecībā uz sabiedrību, saistībā ar kuru šajā gadījumā ir jānovērtē sajaukšanas iespēja starp konfliktējošām preču zīmēm,
ir jānoraida prasītājas apgalvojumi, saskaņā ar kuriem sabiedrība, uz kuru attiecas reģistrācijai pieteiktā preču zīme, esot
tikai īpaši specializēta sabiedrība, kuru galvenokārt veido teritoriālās vienības (skat. iepriekš 49. un 51. punktu). Šie
apgalvojumi ir pamatoti ar prasītājas nodomu attiecībā uz reģistrācijai pieteiktās preču zīmes izmantošanu, kam, kā tas jau
iepriekš norādīts, nav nozīmes.
91     Tāpat apstrīdētā lēmuma 13. punktā pareizi ir apgalvots, ka, ņemot vērā ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmēto preču funkcionālo
uzdevumu un raksturu, ir jāuzskata, ka konkrēto sabiedrības daļu veido gan specializēta sabiedrība, profesionāļi celtniecības
un remonta nozarē, gan plaša sabiedrība, kas ietver vidusmēra patērētāju, kuram, kā to norāda arī ITSB, var būt nepieciešamība
iegādāties attiecīgās preces, lai veiktu amatnieka darbus.
–       Par preču salīdzināšanu
92     Lai novērtētu ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmēto preču līdzību, atbilstoši judikatūrai ir jāņem vērā visi atbilstošie
faktori, kas raksturo saikni starp precēm vai pakalpojumiem; šie faktori it īpaši ietver to dabu, funkcionālo uzdevumu, pielietojumu,
kā arī to konkurējošo vai papildinošo raksturu (Pirmās instances tiesas 2003. gada 4. novembra spriedums lietā T‑85/02
Díaz
/ITSB –
Granjas Castelló
(“CASTILLO”),
Recueil
, II‑4835. lpp., 32. punkts, un 2005. gada 24. novembra spriedums lietā T‑346/04
Sadas
/ITSB –
LTJ Diffusion
(“Arthur et Félicie”), Krājums, II‑4891. lpp., 33. punkts).
93     Šajā gadījumā no apstrīdētā lēmuma (20. un 22. punkts) izriet, ka Apelāciju padome attiecīgo preču salīdzinājuma ietvaros
ir ņēmusi vērā apstākli, ka gan ar agrāko preču zīmi apzīmētās preces, gan ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās
preces ir preces, kuras var izmantot ēku un infrastruktūru celtniecībā, kas ietver arī dažādu sistēmu, kurās izmanto šīs preces,
piemēram, kanalizāciju, izmantoto ūdeņu apstrādi, aizsardzību pret ugunsgrēkiem un dzeramā ūdens un apūdeņošanas vadus, celtniecību.
Tādējādi, tā kā šīm precēm ir viens funkcionālais uzdevums un vienāds pielietojums ēku un infrastruktūru celtniecībā, apstrīdētajā
lēmumā ir pareizi konstatēts, ka tās ir līdzīgas.
94     Secinājums apstrīdētajā lēmumā, saskaņā ar kuru ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētās preces ir papildinošas, arī ir pareizs.
Šajā sakarā ir jāatgādina, ka papildinošas preces ir tādas preces, starp kurām pastāv cieša saikne tādā ziņā, ka viena ir
vajadzīga vai būtiska, lai izmantotu otru tādējādi, ka patērētāji var uzskatīt, ka atbildība par abu preču ražošanu gulstas
uz vienu un to pašu uzņēmumu (Pirmās instances tiesas 2005. gada 1. marta spriedums lietā T‑169/03
Sergio Rossi
/ITSB –
Sissi Rossi
(“SISSI ROSSI”), Krājums, II‑685. lpp., 60. punkts, kurš ir apstiprināts apelācijas procesā Tiesā ar 2006. gada 18. jūlija
spriedumu lietā C‑214/05 P
Rossi
/ITSB, Krājums, I‑7057. lpp.). Šajā gadījumā, kā to pareizi ir norādījis ITSB, iepriekšējā punktā minēto sistēmu celtniecībā
nav iespējams izmantot ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās caurules vai cauruļu uzmavas, nelietojot ar agrāko
preču zīmi apzīmētos celtniecības materiālus.
95     Visbeidzot, apstrīdētajā lēmumā ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmēto preču salīdzinājuma ietvaros ir pareizi arī ņemts
vērā apstāklis, ka šīs preces parasti tiek tirgotas tajās pašās tirdzniecības vietās un pa tiem pašiem tirdzniecības kanāliem
kā celtniecības materiāli. Šajā sakarā ir jānorāda, ka saskaņā ar judikatūru, ja ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētām
precēm piemīt kaut kādi kopīgi punkti, it īpaši tajā ziņā, ka tās reizēm pārdod vienās un tajās pašās tirdzniecības vietās,
iespējamās atšķirības starp tām nevar pašas par sevi izslēgt sajaukšanas iespējas varbūtību (šajā sakarā skat iepriekš 94. punktā
minēto spriedumu lietā “SISSI ROSSI”, 68. punkts).
96     Šādos apstākļos ir jāpierāda apstrīdētajā lēmumā izdarītais secinājums, saskaņā ar kuru ar konfliktējošajām preču zīmēm apzīmētās
preces ir līdzīgas un papildinošas. Prasītājas argumentācijai, kas ir pretēja tiktāl, ciktāl tā atsaucas uz citām precēm,
nevis tām, kas ir apzīmētas ar minētajām preču zīmēm, nav nozīmes, un tā ir noraidāma.
–       Par apzīmējumu salīdzināšanu
97     Jāatgādina, ka saskaņā ar judikatūru kombinētu preču zīmi un citu preču zīmi, kas ir identiska vai līdzīga vienam no kombinētās
preču zīmes elementiem, var uzskatīt par līdzīgām, ja šis elements ir dominējošais elements kombinētās preču zīmes radītajā
kopējā iespaidā. Tā tas ir gadījumā, kad šis elements, visticamāk, pats dominēs šīs preču zīmes attēlā, kas palicis atmiņā
konkrētajai sabiedrības daļai, kā rezultātā tās radītajā kopējā iespaidā visi pārējie elementi ir nenozīmīgi (iepriekš 74. punktā
minētais Pirmās instances tiesas spriedums lietā “MATRATZEN”, 33. punkts, un 2006. gada 13. jūnija spriedums lietā T‑153/03
Inex
/ITSB –
Wiseman
(Govs ādas attēlojums), Krājums, II‑1677. lpp., 27. punkts). Attiecībā uz kombinētās preču zīmes viena vai vairāku elementu
dominējošo raksturu it īpaši ir jāņem vērā katra šī elementa raksturīgās iezīmes salīdzinājumā ar citu elementu raksturīgajām
iezīmēm. Turklāt un papildus var ņemt vērā dažādu elementu attiecīgo vietu kombinētās preču zīmes konfigurācijā (iepriekš
74. punktā minētais spriedums lietā “MATRATZEN”, 35. punkts).
98     Šajā gadījumā apstrīdētā lēmuma 14. punktā pareizi ir uzskatīts, ka vārds “pam”, ir vienīgais agrākās preču zīmes vārdiskais
elements, kas vienlaicīgi ir uzrakstīts no kreisās un labo pusi un no augšas uz leju, un veido galveno un dominējošo agrākās
preču zīmes elementu. Faktiski šim elementam agrākajā preču zīmē ir centrālā nozīme un tas piesaista patērētāja, kas aplūko
šo preču zīmi, uzmanību, izslēdzot citus šīs pašas preču zīmes elementus, proti, krāsaino fonu un ovālo ietvaru, kam ir vienkārši
pakārtota un papildinoša nozīme.
99     Līdz ar to, tā kā agrākās preču zīmes dominējošais elements “pam” ir vienāds ar reģistrācijai pieteiktās preču zīmes pirmo
daļu “PAM PLUVIAL”, apstrīdētajā lēmumā tika uzskatīts, ka konfliktējošās preču zīmes ir vizuāli un fonētiski līdzīgas. Protams,
tās atšķiras sakarā ar to, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ir vārds “pluvial”. Tomēr šim vārdam šajā pēdējā preču
zīmē ir pakārtota un papildu elementa nozīme sakarā ar tā nozīmi spāņu valodā, kas ir tāda pati, kā franču valodā. Šī nozīme
aicina sabiedrību uzskatīt šo vārdu kā norādi, kas saistīta ar precēm, ko apzīmē ar agrāko preču zīmi, tiktāl, ciktāl tās
ir paredzēts izmantot lietus ūdeņiem vai lietus apstākļos. Šī iemesla dēļ apstrīdētā lēmuma 17. punktā ir secināts, ka konfliktējošo
preču zīmju dominējošo vārdisko elementu vizuālā un fonētiskā identitāte ir pārāka par to vizuālajām un fonētiskajām atšķirībām,
ko rada pakārtotā elementa “pluvial” esamība reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē.
100   Arī šis secinājums ir jāapstiprina. Faktiski vārdiskais elements “pam” veido arī reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošo
elementu, jo tam ir īsa un viegli iegaumējama forma, tā kā tam spāņu valodā nav īpašas nozīmes, kas ir konstatēts apstrīdētajā
lēmumā un ko prasītāja nav apstrīdējusi, un tas atrodas reģistrācijai pieteiktās preču zīmes sākumā, proti, vietā, kurai vidusmēra
patērētājs pievērš lielāko uzmanību (iepriekš 83. punktā minētais spriedums lietā “PAM‑PIM’S BABY‑PROP”, 51. punkts).
101   Ņemot vērā, ka vārdam “pam” spāņu valodā nav nozīmes, apstrīdētā lēmuma 15. punktā ir pareizi secināts arī, ka konfliktējošo
preču zīmju konceptuāls salīdzinājums šajā gadījumā nav iespējams. Tāpat arī apstrīdētajā lēmumā konstatētais apstāklis, ka
vārdam “pluvial” spāņu valodā ir nozīme, nav pietiekams, lai reģistrācijai pieteikto preču zīmi saistītu ar īpašu konceptu,
jo šai reģistrācijai pieteiktās preču zīmes daļai ir pakārtots un papildinošs raksturs.
102   Šis pēdējais apsvērums netiek apstrīdēts ar prasītājas apgalvojumu, saskaņā ar kuru vārdiskais elements “pam” tiktu uztverts
kā atsauce uz tās sabiedrības nosaukumu (skat. iepriekš 56. punktu). Tāpat kā apstrīdētajā lēmumā ir pamatoti norādīts, apgalvotā
saikne starp prasītājas nosaukumiem, agrāko un pašreizējo, un vārdisko elementu “pam” nav acīmredzama un prasītāja to nekādi
nav pierādījusi. Katrā ziņā, pat pieņemot, ka vārdiskais apzīmējums “pam” var tikt uztverts kā atsauce uz prasītāju, nekādu
konceptuālo atšķirību starp šīm abām preču zīmēm uz šī pamata nevar pierādīt, jo šis vārdiskais elements ir ietverts arī agrākajā
preču zīmē.
103   No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 18. punktā pareizi ir konstatējusi, ka konfliktējošās
preču zīmes ir vispārēji līdzīgas.
–       Par vispārēju sajaukšanas iespējas novērtēšanu
104   Ņemot vērā konfliktējošo preču zīmju un ar tām apzīmēto preču līdzību, kā arī sajaukšanas iespējas novērtēšanai vērā ņemamo
faktoru savstarpējo sakarību, tāpat kā Apelāciju padomei apstrīdētajā lēmumā (28. punkts) ir jāsecina, ka šajā gadījumā pastāv
sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē.
105   Tas, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē ir ietverts vārds “pluvial”, neizslēdz šo iespēju, jo, kā jau tas pareizi ir
norādīts apstrīdētā lēmuma 27. punktā, šis elements vidusmēra patērētājam varētu likt domāt, ka reģistrācijai pieteiktā preču
zīme ir atvasināta no galvenās preču zīmes “pam” un apzīmē specifisku preču, kas ir ietvertas “preču zīmju PAM saimē”, sortimentu.
Faktiski prasītājas apgalvojums, saskaņā ar kuru tā attiecībā uz šīm dažādajām precēm sistemātiski izmantojot preču zīmes,
kas ir atvasinātas no kopējās saknes “pam” (skat. iepriekš 58. punktu), šo secinājumu apstiprina.
106   Visbeidzot, arguments, kas attiecas uz to, ka konkrētā sabiedrības daļa vārdisko elementu “pam” asociē ar prasītāju, jo tai
esot plaša atpazīstamība, nekādā ziņā nevar tikt apstiprināts. Faktiski, turklāt, tā kā lūguma 13.–15. pielikums, ko prasītāja
izvirzīja, lai pierādītu šo iespējamo saikni, tika svītrots no debatēm iepriekš 18. un 19. punktā izklāstīto motīvu dēļ, šāda
asociācija, pat ja tā būtu pierādīta, nekādi neizslēgtu sajaukšanas iespējas esamību šajā gadījumā, jo konkrētā sabiedrības
daļa varētu uzskatīt, ka ar agrāko preču zīmi apzīmētajām precēm ir prasītājas izcelsme.
107   No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka otrais prasītājas izvirzītais pamats nav pamatots un ir noraidāms, tāpat ir
noraidāma arī prasība kopumā.

Par tiesāšanās izdevumiem
108   Atbilstoši Pirmās instances tiesas reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai spriedums
ir nelabvēlīgs, tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši ITSB prasījumiem.
Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA(piektā palāta)
nospriež:
1)
prasību noraidīt;
2)
piespriest prasītājai
Saint‑Gobain Pam SA
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Vilaras
Dehousse
Šváby
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2007. gada 22. martā.
Sekretārs

Priekšsēdētājs
E. Coulon

M. Vilaras
*
Tiesvedības valoda – franču.