CELEX: 62003CJ0333
Valsts pienākumu neizpilde
Direktīvas 98/50/EK netransponēšana
Uzņēmumu īpašnieka maiņa
Darba ņēmēju tiesību aizsardzība

Ar prasības pieteikumu, kas Tiesas kancelejā iesniegts 2003. gada 30. jūlijā, Eiropas Kopienu Komisija atbilstoši EKL 226. pantam
cēla prasību nolūkā atzīt, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1998. gada
29. jūnija Direktīvu 98/50/EK, ar ko groza Direktīvu 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku
tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 201,
1977, 88. lpp., turpmāk tekstā – "Direktīva"), vai jebkurā gadījumā nedarot šos aktus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste
nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva.

Atbilstošās tiesību normas un pirmstiesas procedūra
Direktīvas 2. pantā ir paredzēts:
"1. Dalībvalsts pieņem visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu vēlākais līdz
2001. gada 17. jūlijam [..].
2. Pieņemot 1. punktā minētos aktus, tiem jāsatur norādi uz šo Direktīvu, vai atsauci uz šo Direktīvu pievieno akta oficiālajai
publikācijai. Par šīs atsauces veidu un formu lemj dalībvalstis.
Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai par pasākumiem, ko tās veikušās šīs Direktīvas transponēšanai."
Ar Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvu 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību
aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 2001,
16. lpp.) atcēla Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīvu 77/187/EEK (OV L 61, 1977, 26. lpp.). Saskaņā ar Direktīvas 2001/23/EK
12. pantu, Direktīvu 77/187/EEK ar grozījumiem atceļ, neierobežojot dalībvalstu pienākumus, kas attiecas uz Direktīvas 2001/23
I pielikuma B daļā noteiktajiem izpildes termiņiem. I pielikuma B daļa kā transponēšanas termiņu paredz 2001. gada 17. jūliju.
Nesaņemot paziņojumu par pasākumiem, ko valsts veikusi Direktīvas transponēšanai, Komisija uzsāka procesu par pienākumu neizpildi
atbilstoši EKL 226. pantam. Pēc brīdinājuma vēstules nosūtīšanas, kurā Lielhercogistei tika lūgts iesniegt savus apsvērumus,
2003. gada 3. aprīlī Komisija sniedza argumentētu atzinumu, aicinot šo dalībvalsti veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai tā
divu mēnešu laikā no atzinuma saņemšanas dienas nodrošinātu atbilstību atzinuma prasībām.
Tā kā Luksemburgas Lielhercogiste uz atzinumu nav atbildējusi, Komisija nolēma celt šo prasību.

Par prasību

Lietas dalībnieku izvirzītie argumenti
Komisija konstatē, ka, neveicot pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Direktīvas izpildi, vai jebkurā gadījumā nedarot
šos pasākumus zināmus Komisijai, Luksemburgas Lielhercogiste neizpildīja pienākumus, ko tai uzliek minētā direktīva.
Luksemburgas Lielhercogiste norāda, ka Likumprojekts Nr. 4896, kas paredz noteikumus attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību
uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā un kura mērķis ir ieviest minēto
direktīvu, tika iesniegts Deputātu palātai 2001. gada 27. decembrī. Ņemot vērā Valsts padomes 2003. gada maijā un jūlijā sniegtos
divus atzinumus, 2003. gada 7. jūlijā darba grupa nolēmusi iestrādāt grozījumus likumprojekta tekstā. Šie grozījumi tika apstiprināti
Valdības padomē 2003. gada 18. jūlijā un nosūtīti Valsts padomei un Deputātu palātai. 2003. gada 7. jūlijā minētā darba grupa
nolēmusi likumprojektu iekļaut Deputātu palātas dienas kārtībā, tādējādi balsošana par likumu notiktu 2003. gada oktobrī.

Tiesas vērtējums
No Tiesas iedibinātās judikatūras izriet, ka pienākumu neizpildes fakts ir jāvērtē, ņemot vērā apstākļus dalībvalstī, kādi
bija spēkā, beidzoties argumentētajā atzinumā noteiktajam termiņam (skat., jo īpaši, 2001. gada 15. marta spriedumus lietā C-147/00
Komisija/Francija,
Recueil 2001,
I-2387. lpp., 26. punkts, un lietā C-173/01 Komisija/Grieķija,
Recueil 2001,
I-6129. lpp., 7. punkts).
Ir zināms, ka Luksemburgas Lielhercogiste nav veikusi pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Direktīvas transponēšanu argumentētajā
atzinumā noteiktajā termiņā.
Tāpēc ir jākonstatē, ka, nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu Direktīvu, Luksemburgas
Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva.

Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Reglamenta 69. panta 2. punktam, lietas dalībniekam, kam spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās
izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Komisija ir prasījusi piespriest Luksemburgas
Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā šai dalībvalstij spriedums ir nelabvēlīgs, tad jāpiespriež Luksemburgas
Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Ar šādu pamatojumu
TIESA (trešā palāta)
nospriež:
1)
nepieņemot normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1998. gada 29. jūnija Direktīvu 98/50/EEK,
ar ko groza Direktīvu 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu,
uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi
pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva;
2)
Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
A. Ross
R. Šintgens
N. Kolnerika
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2004. gada 10. jūnijā.
Sekretārs

Trešās palātas priekšsēdētājs
R. Grass

A. Ross
*
Tiesvedības valoda – franču.