CELEX: 62000CJ0450
Fördragsbrott
Underlåtenhet att införliva direktiv 95/46/EG

Domskäl
1 Europeiska gemenskapernas kommission har, genom ansökan som inkom till domstolens kansli den 7 december 2000, med stöd av artikel 226 EG väckt talan om fastställelse av att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, s. 31) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
2 Enligt artikel 32.1 första stycket i direktiv 95/46 skulle medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar, som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast tre år efter dess antagande, det vill säga den 24 oktober 1998, och omedelbart underrätta kommissionen härom.
3 Kommissionen, som ansåg att direktiv 95/46 inte införlivats med den luxemburgska rättsordningen inom föreskriven tid, inledde ett fördragsbrottsförfarande. Sedan Storhertigdömet Luxemburg beretts tillfälle att inkomma med sina synpunkter avgav kommissionen den 26 augusti 1999 ett motiverat yttrande och uppmanade denna medlemsstat att inom två månader från delgivningen vidta nödvändiga åtgärder.
4 Genom skrivelse av den 27 oktober 1999 informerade den luxemburgska regeringen kommissionen om att det förelåg ett lagförslag på området, som skulle läggas fram i deputeradekammaren före årets slut, och att införlivandet hade försenats till följd av regeringsskiftet år 1999.
5 Eftersom kommissionen inte erhöll några andra upplysningar om att införlivandet av direktiv 95/46 hade avslutats väckte den förevarande talan.
6 Kommissionen har erinrat om medlemsstaternas skyldigheter enligt artiklarna 10 EG och 249 tredje stycket EG och har gjort gällande att Storhertigdömet Luxemburg var skyldigt att inom föreskriven tid vidta nödvändiga åtgärder för att följa direktiv 95/46 och att omedelbart underrätta kommissionen om dessa åtgärder.
7 Storhertigdömet Luxemburg har anfört att förseningen beror på att kompetensfördelningen mellan ministerierna ändrades i samband med regeringsskiftet år 1999 och att direktiv 95/46 håller på att införlivas.
8 Domstolen erinrar härvid om att det framgår av fast rättspraxis att en medlemsstat inte kan åberopa bestämmelser, praxis eller förhållanden i sin interna rättsordning som grund för att underlåta att iaktta skyldigheter och tidsfrister som föreskrivs i ett direktiv (se dom av den 15 juni 2000 i mål C-470/98, kommissionen mot Grekland, REG 2000, s. I-4657, punkt 11, och av den 7 december 2000 i mål C-423/99, kommissionen mot Italien, REG 2000, s. I-11167, punkt 10).
9 Eftersom direktiv 95/46 inte har införlivats fullt ut inom den föreskrivna fristen, skall kommissionens talan anses välgrundad.
10 Det finns således anledning att fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i direktiv 95/46 genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
11 Enligt artikel 69.2 i rättegångsreglerna skall tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Storhertigdömet Luxemburg skall förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Storhertigdömet Luxemburg har tappat målet, skall denna stat förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN (första avdelningen)
följande dom:
1) Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
2) Storhertigdömet Luxemburg skall ersätta rättegångskostnaderna.