CELEX: 62007FJ0076
Avalik teenistus
Ametnikud
Sotsiaalkindlustus

1.
Ametnikud – Sotsiaalkindlustus – Ravikindlustus – Ravikulud – Hüvitamine
(Personalieeskirjad, artikkel 59 ja artikli 72 lõige 1; II lisa artikkel 7; ravikindlustuseeskirjad, artiklid 20 ja 27)
2.
Ametnikud – Hagi – Hagi otsuse peale, millega on rikutud õigusnormi, kuid mida võib õigustada muu põhjendus – Asjaolu, mis
ei takista tühistamist – Erand – Administratsiooni piiratud pädevus
1.
Kuigi ühenduste kohtul on keeruline kontrollida nõuete büroode meditsiiniekspertide arstlike hinnangute põhjendatust, ei ole
need hinnangud ka juhul, kui need on antud nõuetekohaselt, siiski lõplikud ning need kuuluvad ühenduste kohtu kontrolli alla
vastupidi personalieeskirjade II lisa artiklis 7 ette nähtud töövõimetuskomitee või personalieeskirjade artiklis 59 ette nähtud
sõltumatu arsti arstlikele hinnangutele. Institutsiooni arsti ühepoolsed arstlikud hinnangud ei oma pooltevahelise tasakaalu
ja objektiivsuse tagatisi, kui töövõimetuskomitee hinnangud, arvestades nende koosseisu, või sõltumatu arsti hinnangud, arvestades
seda, kuidas asjaomane arst on määratud. Lisaks ei näe personalieeskirjad ega ühiseeskirjad ette, et nõuete büroo meditsiiniekspertide
arstlikke hinnanguid ravikulude hüvitamise taotluste kohta saab vaidlustada meditsiini valdkonda kuuluvas instantsis, millel
on samad tasakaalu ja objektiivsuse tagatised kui töövõimetuskomiteel või sõltumatul arstil.
Seetõttu teostab ühenduste kohus kontrolli – mis on küll piiratud, kuid mille raames saab uurida faktiliste asjaolude hindamise
vigu, õigusnormi rikkumisi ning ilmseid hindamisvigu – nõuete büroo otsuste üle mitte lubada hüvitada ravikulusid, mis on
ette nähtud Euroopa ühenduste ametnike ravikindlustuseeskirjades, ning selle aluseks oleva nõuete büroo meditsiinieksperdi
arvamuse üle.
(vt punktid 50–52)
Viited:
Euroopa Kohus: 21. mai 1981, kohtuasi 156/80: Morbelli
vs
. komisjon (EKL 1981, lk 1357, punktid 15–20); 19. jaanuar 1988, kohtuasi 2/87: Biedermann
vs
. kontrollikoda (EKL 1988, lk 143, punkt 8).
Esimese Astme Kohus: 23. märts 1993, kohtuasi T‑43/89: Gill
vs
. komisjon (EKL 1993, lk II‑303, punkt 36); 11. mai 2000, kohtuasi T‑34/99: Pipeaux
vs
. parlament (EKL AT 2000, lk I‑A‑79 ja II‑337, punktid 29 ja 30); 12. mai 2004, kohtuasi T‑191/01: Hecq
vs.
komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑147 ja II‑659, punktid 64–78); 23. november 2004, kohtuasi T‑376/02: O
vs.
komisjon, (EKL AT 2004, lk I‑A‑349 ja II‑1595, punkt 29).
Avaliku Teenistuse Kohus: 22. mai 2007, kohtuasi F‑99/06: López Teruel
vs
. Siseturu Ühtlustamise Amet (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 74–76); 18. september 2007, kohtuasi F‑10/07:
Botos
vs.
komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punktid 40–50).
2.
Ametnike kaebuste puhul ei takista asjaolu, et administratsiooni otsust, millega on rikutud õigusnormi, võib õigustada muu
põhjendus, selle otsuse tühistamist. Olukord oleks teine siis, kui administratsioonil ei oleks üldse kaalutlusõigust ning
kui seetõttu ei oleks vaidlustatud otsuse tühistamisel muud mõju kui kohustada administratsiooni võtma tühistatud otsusega
sisu poolest identse uue otsuse. Põhjendust, mille administratsioon vaidlustatud otsuse tegemisel selle aluseks tõi, saab
kohtumenetluses asendada üksnes juhul, kui administratsioonil oli asjaomase otsuse tegemisel piiratud pädevus.
(vt punkt 64)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 12. detsember 1996, kohtuasi T‑99/95: Stott
vs.
komisjon (EKL 1996, lk II‑2227, punkt 32).