CELEX: 62008TJ0102
Apelācija
Civildienesta lietas
Ierēdņi

Apelācijas sūdzība, kas iesniegta par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedumu
lietā F‑27/07
Sundholm
/Komisija (Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp.) un ar kuru tiek lūgts atcelt šo spriedumu
Nolēmums
Atcelt Civildienesta tiesas (otrā palāta) 2007. gada 13. decembra spriedumu lietā F‑27/07
Sundholm
/Komisija (Krājums‑CDL, I‑A‑1‑0000. un II‑A‑1‑0000. lpp.). Atcelt 2006. gada 2. jūnija lēmumu, ar kuru apelācijas novērtētājs
pieņēmis
Asa Sundholm
karjeras attīstības ziņojumu par laika posmu no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 31. decembrim. Pirmajā instancē celto
prasību pārējā daļā noraidīt. Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina tiesāšanās izdevumus Civildienesta tiesā, kā arī šajā instancē.
Kopsavilkums
1.
Ierēdņi – Novērtējums – Karjeras attīstības ziņojums – Pamatota prombūtne
(Civildienesta noteikumu 43. pants)
2.
Ierēdņi – Prasība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Apstrīdēta prettiesiska akta atcelšana – Pienācīga atlīdzība par morālo
kaitējumu
(Civildienesta noteikumu 91. pants)
1.
Tā kā ierēdni novērtējumā nevar sodīt par viņa pamatotu prombūtni, viņa atzīmi par sniegumu var palielināt, lai ņemtu vērā
apstākļus, kādos viņš ir veicis savus uzdevumus, kaut gan viņa prombūtnes dēļ viņam ir bijis mazāk reāla darba laika. Tomēr
šāda faktora vērā ņemšana kopējā atzīmē par sniegumu nav automātiska, jo tā ir tikai viena no iespējām, kādas ir karjeras
attīstības ziņojuma rakstītājiem, kuriem ir jāizvērtē šī iespēja, ja apstākļi to var pamatot.
Ja novērtētājam vai apstiprinātājam nav nekāda iemesla uzskatīt, ka ierēdņa pamatotā prombūtne iespējami varētu būtiski ietekmēt
viņa sniegumu periodā, uz kuru attiecas karjeras attīstības ziņojums, viņiem nevar pārmest to, ka viņi šo apstākli nav ne
minējuši, ne ņēmuši vērā karjeras attīstības ziņojumā ietvertajos komentāros par sniegumu.
(skat. 29., 39. un 40. punktu)
Atsauce: Pirmās instances tiesa, 2005. gada 8. marts, T‑277/03
Vlachaki
/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑57. un II‑243. lpp., 83. punkts un tajā minētā judikatūra.
2.
Ierēdņa apstrīdētā administrācijas akta atcelšana pati par sevi ir pienācīga un principā pietiekama atlīdzība par jebkuru
morālu kaitējumu, ko tas varētu būt cietis atceltā akta dēļ, ja vien minētajā aktā prasītāja spējas nav novērtētas izteikti
negatīvi, kas viņu varētu aizskart.
(skat. 47. punktu)
Atsauce: Pirmās instances tiesa, 2005. gada 13. decembris, T‑155/03, T‑157/03 un T‑331/03
Cwik
/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑411. un II‑1865. lpp., 205. punkts un tajā minētā judikatūra.