CELEX: 62004TJ0385
Közszolgálat
Tisztviselők
Megsemmisítés iránti kereset
Kártérítési kereset
Előléptetés

1.
Tisztviselők – Kereset – Sérelmet okozó aktus – A Bizottság által bevezetett előléptetési rendszer – Az előléptetési eljárásnak
az előléptetett tisztviselők listáját megállapító határozatot és a tisztviselőknek odaítélt pontokat rögzítő határozatot tartalmazó
aktus útján való lezárása – Különálló keresetekkel vagy egyetlen keresettel megtámadható önálló határozatok
(Személyzeti szabályzat, 45. cikk, (1) bekezdés, 90. és 91. cikk)
2.
Eljárás – Keresetlevél – A jogvita tárgya – Az eljárás során történő módosítás
(Az Elsőfokú Bíróság eljárási szabályzata, 48. cikk, 2. §; személyzeti szabályzat, 90. és 91. cikk)
3.
Tisztviselők – Előléptetés – Az érdemek összehasonlító vizsgálata – Módozatok – Az érdemeknek a pontok odaítélése céljából
történő számszerűsítése
(Személyzeti szabályzat, 45. cikk, (1) bekezdés)
1.
A bizottsági belső szabályozás által bevezetett előléptetési rendszer keretében, amelyben az előléptetési eljárást abban az
értelemben összetett természetű aktus zárja le, hogy a kinevezésre jogosult hatóság két különböző határozatát tartalmazza,
éspedig az előléptetett tisztviselők listáját megállapító határozatot és az ezen első határozat alapjául szolgáló, a tisztviselők
összpontszámát megállapító határozatot, ez az összpontszámot megállapító határozat önálló aktus, amely ellen önállóan terjeszthető
elő panasz és adott esetben – a személyzeti szabályzatban előírt jogorvoslati lehetőségek keretében – bírósági felülvizsgálat
iránti kereset.
Következésképpen az a tisztviselő, akit azért nem léptettek elő, mert – állítása szerint indokolatlanul – az előléptetési
küszöbérték eléréséhez nem elegendő pontot kapott, egyszerre támadhatja jogorvoslattal a kinevezésre jogosult hatóságnak az
összpontszám megállapításáról szóló határozatát, illetőleg az előléptetett tisztviselők listáját megállapító határozatát.
Ezzel szemben a felperesnek elsőbbségi pontokat odaítélő határozat, a felperesnek az érdem szerinti listára való felvételét
mellőző határozat, valamint maga ez a lista előkészítő aktusnak minősül, amely nem támadható meg önálló, megsemmisítés iránti
keresettel. Mindazonáltal jogszerűségük vitatható a végleges határozat elleni kereset keretében.
(lásd a 69–72. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑134/02. sz., Tejada Fernández kontra Bizottság ügyben 2003. április 9‑én hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2003., I‑A‑125. o. és II‑609. o.) 18. pontja; T‑311/04. sz., Buendía Sierra kontra Bizottság ügyben 2006. október
19‑én hozott ítéletének (EBHT 2006., II‑4137. o.) 90., 93. és 96–98. pontja.
2.
A Törvényszék eljárási szabályzata 48. cikkének 2. §‑a, amelynek alapján az eljárás során akkor lehet új jogalapot felhozni,
ha az olyan jogi vagy ténybeli helyzetből származik, amely az eljárás során merült fel, bizonyos esetekben alkalmazható a
kereseti kérelem megváltoztatására is. Ugyanis az eljárásgazdaságosság követelménye alapján, ha a megtámadott jogi aktust
az eljárás során ugyanolyan tárgyú jogi aktus váltja fel, akkor ez utóbbi aktus olyan új tényezőnek minősül, amely lehetővé
teszi a felperesek számára, hogy arra tekintettel megváltoztassák kérelmeiket és jogalapjaikat. Mindazonáltal a személyzeti
szabályzat 90. és 91. cikkéből az következik, hogy a kinevezésre jogosult hatóság által hozott határozatban megtestesülő sérelmet
okozó jogi aktus ellen előterjesztett kereset csak akkor elfogadható, ha az érintett előzetesen panaszt nyújtott be az említett
hatósághoz, és a hatóság ezt a panaszt kifejezetten vagy hallgatólagosan elutasította.
(lásd a 76–78. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑161/00. sz., Tsarnavas kontra Bizottság ügyben 2001. július 6‑án hozott végzésének (EBHT‑KSZ 2001.,
I‑A‑155. o. és II‑721. o.) 26–28. pontja; T‑55/03. sz., Brendel kontra Bizottság ügyben 2004. október 26‑án hozott ítéletének
(EBHT‑KSZ 2004., I‑A‑311. o. és II‑1437. o.) 50. pontja, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.
3.
Azoknak az érdemeknek az értékelésekor, amelyeket a személyzeti szabályzat 45. cikke szerinti előléptetési határozat meghozatala
és – ebből következően – az elsőbbségi pontok odaítéléséről szóló határozat meghozatala során is figyelembe kell venni az
olyan előléptetési rendszerben, amelyben ez az értékelés számszerűsített, az adminisztráció széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik,
és a közösségi bíróság felülvizsgálati jogkörének annak eldöntésére kell korlátozódnia, hogy – tekintettel azokra az szempontokra
és indokokra, amelyek az adminisztráció álláspontjának kialakulásához vezettek – az adminisztráció ésszerű határokon belül
maradt‑e, és hatáskörét nem gyakorolta‑e nyilvánvalóan hibásan.
(lásd a 131. pontot)
Hivatkozás: az Elsőfokú Bíróság T‑261/04. sz., Crespinet kontra Bizottság ügyben 2007. május 3‑án hozott ítéletének (EBHT‑KSZ 2007.,
II‑A‑2‑717. o.) 58. pontja, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat.