CELEX: 62005CJ0421
Konkurence
Mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas līgums
Atsevišķu kategoriju atbrīvojums
Regula (EK) Nr. 1400/2002
3. panta 4. un 6. punkts
Piegādātāja veiktā līguma pārtraukšana
Tiesības vērsties pie eksperta vai šķīrējtiesneša un celt prasību valsts tiesā
Skaidri paredzēts līguma pārtraukšanas noteikums
Saderība ar atsevišķu kategoriju atbrīvojumu
Līguma pārtraukšanas iemeslu spēkā esamība
Efektīva kontrole

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 3. panta 6. punktu Komisijas 2002. gada 31. jūlija Regulā (EK)
Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu
nozarē (OV L 203, 30. lpp.).
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp
City Motors Groep NV
(turpmāk tekstā – “
CMG
”) un
Citroën Belux NV
(turpmāk tekstā – “
Citroën
”) par līguma, ko
Citroën
bija noslēdzis ar
CMG
par
Citroën
markas mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanu Beļģijā, pārtraukšanas no
Citroën
puses spēkā esamību.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
Komisijas 1995. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1475/95 par Līguma [81.] panta 3. punkta piemērošanu dažām mehānisko transportlīdzekļu
izplatīšanas un apkopes līgumu kategorijām (OV L 145, 25. lpp.) 5. panta 3. punktā bija noteikts:
“1. un 2. punktā noteiktie atbrīvojuma nosacījumi neietekmē:
[..]
–      vienas puses tiesības pārtraukt līgumu, ja otra puse nav izpildījusi kādu no tās pamatpienākumiem.
Jebkādu domstarpību gadījumā pusēm ir jāvienojas par ātru strīdu izšķiršanas kārtību, piemēram, vēršoties pie trešās personas
– eksperta vai šķīrējtiesneša, kas neietekmē pušu tiesības vērsties kompetentā tiesā saskaņā ar piemērojamajām valsts tiesību
normām.” [Neoficiāls tulkojums]
Ar 2002. gada 1. oktobri Regula Nr. 1475/95 tika aizstāta ar Regulu Nr. 1400/2002.
Atbilstoši Regulas Nr. 1400/2002 devītajam un vienpadsmitajam apsvērumam:
“(9) Lai piegādātāju pasargātu no līguma pārtraukšanas [lai novērstu, ka piegādātājs pārtrauc līgumu], ja izplatītāji vai
remontētāji sāk konkurenci veicinošu rīcību, piemēram, aktīvu vai pasīvu pārdošanu ārvalstu patērētājiem, vairāku (transportlīdzekļu)
marku tirdzniecību vai apakšlīgumu slēgšanu par remonta un tehniskās apkopes pakalpojumiem, tad rakstiskā paziņojumā par pārtraukšanu
objektīvi un atklāti jāizklāsta iemesli. Turklāt, lai stiprinātu izplatītāju un remontētāju neatkarību no piegādātājiem, būtu
jānosaka minimālais periods, kurā paziņo par noteikta termiņa līgumu nepagarināšanu un beztermiņa līgumu pārtraukšanu.
[..]
(11) Lai veicinātu ātru to strīdu izšķiršanu, kas rodas starp izplatīšanas līguma pusēm un var citādi traucēt efektīvu konkurenci,
no atbrīvojuma varētu gūt labumu tikai tad, ja līgumi katrai pusei paredz tiesības uz neatkarīga eksperta vai šķīrējtiesneša
aizsardzību, jo īpaši tad, ja ir paziņots par līguma pārtraukšanu.”
Regulas Nr. 1400/2002 2. panta ar nosaukumu “Piemērošanas joma” 1. punkta pirmajā daļā ir noteikts:
“Ievērojot Līguma 81. panta 3. punktu un šīs regulas noteikumus, ar šo paziņo, ka 81. panta 1. punkta noteikumi neattiecas
uz vertikālajām vienošanām, ja tām ir nosacījumi, saskaņā ar kuriem puses var nopirkt, pārdot vai vēlreiz pārdot jaunus mehāniskos
transportlīdzekļus, mehānisko transportlīdzekļu rezerves daļas vai mehānisko transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes
pakalpojumus.”
Regulas Nr. 1400/2002 3. panta ar nosaukumu “Vispārēji nosacījumi” 4. un 6. punktā ir noteikts:
“4. Atbrīvojumu piemēro ar nosacījumu, ka vertikālā vienošanās, kas noslēgta ar izplatītāju vai remontētāju, paredz to, ka
piegādātājam, kurš vēlas paziņot par līguma pārtraukšanu, tas jādara rakstiski, un sīki, objektīvi un atklāti jāizklāsta pārtraukšanas
iemesli, lai aizkavētu piegādātājam pārtraukt vertikālo vienošanos ar izplatītāju vai remontētāju tādēļ, ka to nevar ierobežot
saskaņā ar šo regulu.
[..]
6. Atbrīvojumu piemēro ar nosacījumu, ka vertikālajā vienošanās abām pusēm ir paredzētas tiesības strīdos par līgumsaistību
izpildi griezties pie neatkarīga eksperta vai šķīrējtiesneša. Šādi strīdi,
inter alia
, var attiekties uz:
[..]
g) jautājumu, vai paziņojumā minētie iemesli attaisno līguma pārtraukšanu.
Tiesības, kas norādītas pirmajā teikumā, neskar katras puses tiesības iesniegt prasību valsts tiesā.”
Regulas Nr. 1400/2002 4. pants ar nosaukumu “Skaidri definēti ierobežojumi” 1. punktā noteic, ka atbrīvojums neskar vertikālās
vienošanās, kuru mērķis ir šajā noteikumā paredzētie ierobežojumi.
Šīs regulas 5. pants ar nosaukumu “Īpaši nosacījumi” noteic, ka atbrīvojums neattiecas uz pienākumiem, kas šajā pantā ir uzskaitīti
un ko ietver vertikālās vienošanās.

Valsts tiesiskais regulējums
Saskaņā ar Beļģijas Civilkodeksa 1184. pantu:
“Tiek uzskatīts, ka savstarpējos līgumos vienmēr ir paredzēta strīdu atrisināšanas kārtība gadījumā, ja kāda no līguma pusēm
neizpilda savas līgumsaistības.
Šādā gadījumā līgumu nevar izbeigt. Tai pusei, attiecībā pret kuru nav tikušas izpildītas līgumsaistības, ir tiesības izvēlēties
vai nu likt otrai pusei izpildīt savas saistības, ja tas ir iespējams, vai nu lūgt pārtraukt līgumu, ieskaitot zaudējumu un
procentu atlīdzību.
Līguma pārtraukšanai ir jānotiek tiesvedības ceļā, un atbildētājam atkarībā no apstākļiem var tikt piešķirts zināms termiņš.”
Paredzot skaidri izteiktu noteikumu attiecībā uz līguma pārtraukšanu, puses tomēr var savstarpēji vienoties par atkāpšanos
no minētā 1184. panta piemērošanas jomas un noteikt, kādos apstākļos pārkāpums ir uzskatāms par pietiekami būtisku, lai līgums
varētu tikt izbeigts bez tiesas iesaistīšanās.

Pamata prāva un prejudiciālais jautājums
Kopš 1992. gada
CMG
izplata Beļģijā
Citroën
markas transportlīdzekļus atbilstoši pārdošanas koncesijas līgumiem, kas noslēgti ar
Citroën
. Pēdējais no šiem līgumiem, kas attiecas uz jaunu mehānisko transportlīdzekļu pārdošanu, tika noslēgts 2003. gada 13. maijā
uz nenoteiktu laika posmu, kā spēkā stāšanās laiku paredzot 2003. gada 1. oktobri (turpmāk tekstā – “koncesijas līgums”).
Saskaņā ar koncesijas līguma XVIII pantu
Citroën
var pārtraukt minēto līgumu nekavējoties, izmantojot savas tiesības, un bez iepriekšēja brīdinājuma, tostarp gadījumā, ja
“viena vai vairākas jaunas vai mazāk par trim mēnešiem reģistrētas [
Citroën
markas] automašīnas un/vai aprīkojums, un piederumi pretēji V un XIV‑9º pantam tiek vēlreiz pārdoti kādam tālākpārdevējam,
kas nav [
Citroën
] oficiālā izplatīšanas tīkla dalībnieks, kuram ir atļauts veikt tālākpārdošanas darbības un kurš ir reģistrēts Eiropas Ekonomikas
zonas vai Šveices teritorijā”.
Koncesijas līguma XXI pants turklāt noteic:
“Gadījumā, ja rodas strīds par šī līguma izpildi, un nolūkā izšķirt strīdu ar izlīgumu katra puse var vērsties pie eksperta,
kuru, pamatojoties uz rūpīgākās puses lūgumu, nozīmē Briseles Tirdzniecības tiesas priekšsēdētājs.
Šis noteikums nekādā veidā neierobežo pušu tiesības vērsties tiesā, ja rodas ar līguma izpildi saistīts strīds [..].”
2004. gada 1. jūnijā
Citroën
pārtrauca koncesijas līgumu saskaņā ar tā XVIII pantu, pamatojoties uz to, ka
CMG
ir pārdevis automašīnas sabiedrībai
Interlease NV
.

CMG
vērsās
Rechtbank van koophandel te Brussel
[Briseles Tirdzniecības tiesa] pret
Citroën
ar mērķi panākt zaudējumu atlīdzību par prettiesisku koncesijas līguma pārtraukšanu. Šajā kontekstā
CMG
tostarp apgalvo, ka šajā līgumā skaidri paredzētais līguma pārtraukšanas noteikums ir pretrunā Regulai Nr. 1400/2002.
Pieņemot nolēmumu pagaidu noregulējuma tiesvedībā, minētā tiesa uzdeva
Citroën
turpināt savas attiecības ar
CMG
līdz brīdim, kamēr tiks pieņemts nolēmums par lietas būtību, pretējā gadījumā paredzot soda naudas samaksu. Prasība, ko
Citroën
cēla pret šo rīkojumu
Hof van beroep te Brussel
[Briseles Apelācijas tiesa], tika noraidīta.
Attiecībā uz lietas būtību iesniedzējtiesa, piekrītot
Hof van beroep te Brussel
apsvērumiem, uzskata, ka Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 6. punkta g) apakšpunkts būtu interpretējams tādējādi, ka līgums
ir jāpatur spēkā līdz strīda atrisināšanai. No tā izriet, ka skaidri paredzēts līguma pārtraukšanas noteikums, kas ļauj izvairīties
no iepriekšējas eksperta, šķīrējtiesneša vai tiesas iesaistīšanās, nevar likumīgi pastāvēt, ja pastāv kāds no minētā panta
6. punktā uzskaitītajiem gadījumiem. Koncesijas līguma XVIII pants līdz ar to sākotnēji šķiet nesaderīgs ar Regulu Nr. 1400/2002.
Šādos apstākļos
Rechtbank van koophandel te Brussel
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālo jautājumu:
“Vai 3. panta 6. punkts [..] Regulā Nr. 1400/2002 [..] ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to aizliedz skaidri paredzētu noteikumu
par līguma pārtraukšanu mehānisko transportlīdzekļu koncesijas līgumā, kuram varētu tikt piemērots atbrīvojums, [kas paredzēts
šīs regulas 2. panta 1. punktā]?”

Par prejudiciālo jautājumu
Uzdodot savu jautājumu, iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 6. punkts ir jāinterpretē
tādējādi, ka šīs regulas 2. panta 1. punktā paredzētais kategoriju atbrīvojums neattiecas uz tā piemērošanas jomā ietilpstošajiem
līgumiem, kuros ir ietverts tāds skaidri paredzēts noteikums par līguma pārtraukšanu kā pamata prāvā, saskaņā ar kuru piegādātājs
var, izmantojot savas tiesības, un bez iepriekšēja paziņojuma pārtraukt līgumu, ja izplatītājs nepilda kādu no minētajā noteikumā
minētajām līgumsaistībām.

CMG
uzskata, ka skaidri paredzēts līguma pārtraukšanas noteikums ir uzskatāms par tādu, kas izkropļo konkurenci tiktāl, ciktāl
tas nostāda piegādātāju spēka pozīcijā, ierobežojot valsts tiesas rīcības brīvību strīda gadījumā. Būtībā, pastāvot šādam
noteikumam, tiesai, kas izskata strīdu, būtu tikai un vienīgi jāpārbauda, vai ir izpildīti šī noteikuma piemērošanas nosacījumi
un vai līguma pārtraukšana ir uzskatāma par tiesību ļaunprātīgu izmantošanu. Šī noteikuma konkurenci ierobežojošo raksturu
turklāt apstiprinot tas, ka pretēji Regulai Nr. 1475/95 Regula Nr. 1400/2002 vairs neparedz iespēju pārtraukt līgumu ārkārtas
apstākļu dēļ, pamatojoties uz to, ka ir pārkāpts kāds no līguma pamatpienākumiem.
Šajā sakarā vispirms ir jānorāda, kā to pamatoti ir atzīmējis arī
Citroën
, ka nedz Regulas Nr. 1400/2002 4. pantā, nedz 5. pantā, kuros ir skaidri definēti ierobežojumi un īpašie nosacījumi, kas
neļauj piemērot šajā regulā paredzēto kategoriju atbrīvojumu, nav minēti skaidri izteikti līguma pārtraukšanas noteikumi.
Nenoliedzami, kā to savos rakstveida apsvērumos norāda
CMG
, Regulā Nr. 1400/2002 atšķirībā no Regulas Nr. 1475/95 5. panta 3. punkta vairs nav skaidri norādīts, ka kategoriju atbrīvojuma
nosacījumi “neietekmē [..] vienas puses tiesības pārtraukt līgumu, ja otra puse nav izpildījusi kādu no tās pamatpienākumiem”.
Tomēr no tā nevar secināt, ka skaidri paredzēti noteikumi par līguma pārtraukšanu turpmāk ir aizliegti, jo tie ir uzskatāmi
par konkurences ierobežojumu EKL 81. panta 1. punkta izpratnē. Būtībā Regulas Nr. 1475/95 5. panta 3. punkta mērķis nekādā
ziņā nebija piešķirt kategoriju atbrīvojumu dažiem konkurences ierobežojumiem EKL 81. panta 1. punkta izpratnē, bet tajā bija
tikai paredzēta iespēja, kas neierobežoja pušu līgumtiesisko brīvību, kas tām ir saskaņā ar piemērojamajām valsts tiesībām
(šajā sakarā skat. 2006. gada 7. septembra spriedumu lietā C‑125/05
Vulcan Silkeborg
, Krājums, I‑7637. lpp., 47. punkts).
Savā lēmumā par prejudiciāla jautājuma uzdošanu
Rechtbank van koophandel te Brussel
tomēr vēlas noskaidrot, vai skaidri paredzēts noteikums par līguma pārtraukšanu tiktāl, ciktāl tas ļauj izvairīties no iepriekšējas
neatkarīga eksperta, šķīrējtiesneša vai tiesas iesaistīšanās, nav pretrunā Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 6. punktam. Šī noteikuma
ievērošana, šķiet, prasa, lai līgums, kuru vēlas pārtraukt, paliktu spēkā līdz brīdim, kamēr tiek atrisināts strīds par minētās
līguma pārtraukšanas spēkā esamību.
Tomēr ir jākonstatē, ka Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 6. punkts neaizliedz nekādu līguma noteikumu, bet tikai prasa, lai
kā kategoriju atbrīvojuma piemērošanas nosacījums līgumā ar izplatītāju būtu paredzētas katras puses līgumtiesiskās tiesības,
neierobežojot tiesības celt prasību valsts tiesā, vērsties pie neatkarīga eksperta vai šķīrējtiesneša tāda līgumtiesiskā strīda
gadījumā, kas tostarp skar šī noteikuma g) apakšpunktā paredzētos nosacījumus un jautājumu, vai paziņojumā minētie iemesli
attaisno līguma pārtraukšanu.
Līdz ar to, lai izpildītu minēto kategoriju atbrīvojuma piemērošanas nosacījumu, saskaņā ar Regulas Nr. 1400/2002 3. panta
6. punktu un, kā tas izriet no šīs regulas vienpadsmitā apsvēruma, pietiek ar to, ka minētajā līgumā ir ietverts noteikums,
kurā ir paredzētas šādas līgumtiesiskās tiesības. Tā kā šajā noteikumā ietvertais iespējamo līgumtiesisko strīdu uzskaitījums
nav izsmeļošs, tas pats attiecināms neatkarīgi no tā, vai līguma pārtraukšana notiek ar iepriekšēju paziņojumu vai bez tā.
Savukārt minētajā noteikumā, tāpat kā nevienā citā minētās regulas noteikumā, netiek prasīts, ka, lai varētu piemērot kategoriju
atbrīvojumu, ir nepieciešama iepriekšēja neatkarīga eksperta, šķīrējtiesneša vai tiesas iesaistīšanās pirms līguma pārtraukšanas
īstenošanas vai ka līguma pārtraukšanas iedarbība būtu apturama līdz lēmuma par šīs līguma pārtraukšanas spēkā esamību pieņemšanai.
Līdz ar to no iepriekš minētā izriet, ka neviens no Regulas Nr. 1400/2002 noteikumiem neaizliedz tāda līguma pusēm, kas ietilpst
šīs regulas piemērošanas jomā, ietvert līgumā tādu skaidri paredzētu noteikumu par līguma pārtraukšanu kā pamata prāvā izskatāmais
noteikums (šajā sakarā skat. 1998. gada 30. aprīļa spriedumu lietā C‑230/96
Cabour
,
Recueil
, I‑2055. lpp., 37. lpp.). Tādēļ jautājums par šāda veida noteikuma spēkā esamību principā ir saistīts nevis ar minēto regulu,
bet gan tikai ar valsts tiesībām.
Tomēr attiecībā uz tāda līguma pārtraukšanu, kas ietilpst Regulas Nr. 1400/2002 piemērošanas jomā, ir jāņem vērā, ka saskaņā
ar tās 3. panta 4. punktu kategoriju atbrīvojumu piemēro tikai ar nosacījumu, ka līgumā ir noteikts, ka piegādātājam, kurš
vēlas paziņot par līguma pārtraukšanu, tas jādara rakstiski, un sīki, objektīvi un atklāti jāizklāsta pārtraukšanas iemesli,
lai aizkavētu piegādātāju pārtraukt vertikālo vienošanos tādēļ, ka to nevar ierobežot saskaņā ar šo regulu. Saskaņā ar šīs
regulas devīto apsvērumu tā tas būtu, ja piegādātājs pārtrauktu līgumu, pamatojoties uz to, ka izplatītājs sāk konkurenci
veicinošu rīcību, piemēram, aktīvu vai pasīvu pārdošanu ārvalstu patērētājiem.
No tā izriet, kā to apgalvo gan
CMG
, gan Eiropas Kopienu Komisija un ko atzīst arī pats
Citroën
, ka gadījumā, ja piegādātājs pārtrauc līgumu saskaņā ar skaidri paredzētu noteikumu par līguma pārtraukšanu, ar Regulu Nr. 1400/2002
ieviestā kategoriju atbrīvojuma piemērošanas nosacījumu ievērošana prasa ne vien, lai piegādātājs rakstiski izklāstītu šīs
pārtraukšanas iemeslus, bet arī, lai neatkarīgs eksperts, šķīrējtiesnesis vai valsts tiesa, pie kuriem izplatītājam ir tiesības
vērsties atbilstoši minētās regulas 3. panta 6. punktam, lai apstrīdētu šīs līguma pārtraukšanas spēkā esamību, varētu veikt
šīs līguma pārtraukšanas iemeslu efektīvu kontroli.
Tas, vai piemērojamajās valsts tiesībās tiek nodrošināta šāda efektīva kontrole gadījumā, kad piegādātājs pārtrauc līgumu
atbilstoši šādam skaidri paredzētam noteikumam par līguma pārtraukšanu, ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
Šajā sakarā, ņemot vērā mērķi, ko paredzēts sasniegt ar Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 4. punktu, šādas kontroles efektivitātei
ir nepieciešams vismaz, lai neatkarīgs eksperts, šķīrējtiesnesis vai tiesa varētu pārbaudīt, vai piegādātāja veiktās līguma
pārtraukšanas pamatā nav tāda izplatītāja darbība, ko nevar ierobežot saskaņā ar šo regulu.
Papildus tam gadījumā, ja piegādātājs pārkāpj Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 4. punktā paredzēto kategoriju atbrīvojuma piemērošanas
nosacījumu, valsts tiesai ir jāvar izdarīt no tā secinājumus atbilstoši valsts tiesībām gan attiecībā uz konkrētā līguma spēkā
esamību saistībā ar EKL 81. pantu, gan attiecībā uz zaudējumu atlīdzību gadījumos, kad pastāv cēloņsakarība starp minētajiem
zaudējumiem un EKL 81. pantā aizliegto vienošanos vai saskaņoto darbību (šajā sakarā skat. 2001. gada 20. septembra spriedumu
lietā C‑453/99
Courage
un
Crehan
,
Recueil
, I‑6297. lpp., 26. punkts, un 2006. gada 13. jūlija spriedumu apvienotajās lietās no C‑295/04 līdz C‑298/04
Manfredi
u.c., Krājums, I‑6619. lpp., 60., 61. un 90. punkts).
Attiecībā uz jautājumu par to, vai neatkarīgam ekspertam, šķīrējtiesnesim vai valsts tiesai ir jāiesaistās pirms līguma pārtraukšanas
vai arī šīs līguma pārtraukšanas iedarbība ir apturama līdz lēmuma par šīs pārtraukšanas spēkā esamību pieņemšanai, ir jāatceras,
ka, nepastāvot Kopienu tiesiskajam regulējumam šajā jautājumā un tā kā nevienā no Regulas Nr. 1400/2002 noteikumiem, kā tas
izriet no šī sprieduma 27. punkta, nav ietverta šāda prasība, katras dalībvalsts tiesību sistēmas ziņā ir noteikt kompetentās
tiesas un tiesvedības procesuālos noteikumus, kam jānodrošina tiesību, kuras tiesību subjektiem piešķir Kopienu tiesības,
aizsardzība, tomēr, no vienas puses, šie noteikumi nedrīkst būt nelabvēlīgāki par noteikumiem, kas attiecas uz līdzīgām iekšēja
rakstura prasībām (līdzvērtības princips), un, no otras puses, tie nedrīkst padarīt praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu
to tiesību īstenošanu, kas izriet no Kopienu tiesību sistēmas (efektivitātes princips) (skat. it īpaši iepriekš minētos spriedumus
lietā
Courage
un
Crehan
, 29. punkts, kā arī lietā
Manfredi
u.c., 62. un 71. punkts).
Atbilstoši līdzvērtības principam neatkarīgam ekspertam, šķīrējtiesnesim vai valsts tiesai, kuriem, ņemot vērā Kopienu konkurences
tiesības, ir jānovērtē tādas līguma pārtraukšanas spēkā esamība, kas veikta atbilstoši skaidri paredzētam noteikumam par līguma
pārtraukšanu, nav jāiesaistās pirms šīs pārtraukšanas, ja, kā tas izriet no iesniedzējtiesas lēmuma un kā to tiesas sēdē,
atbildot uz Tiesas jautājumiem, ir norādījuši arī pamata prāvas dalībnieki, šāda iepriekšēja iesaistīšanās nav nepieciešama
arī tad, kad šādas līguma pārtraukšanas spēkā esamība tiek pārbaudīta saistībā ar līdzīgiem valsts iekšējo tiesību noteikumiem.
Tāpat nešķiet, ka nosacījumi attiecībā uz pagaidu noregulējuma tiesneša iesaistīšanos tādās prasībās, kuru pamatā ir Kopienu
konkurences noteikumi, būtu nelabvēlīgāki nekā tie, kas ir piemērojami līdzīgās prasībās, kuru pamatā ir valsts iekšējās tiesības,
jo šis jautājums tik un tā ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
Runājot par efektivitātes principu, tā kā tādas līguma pārtraukšanas spēkā esamība, kas veikta atbilstoši skaidri paredzētam
noteikumam par līguma pārtraukšanu, ņemot vērā Regulu Nr. 1400/2002, ir jāpārbauda tādā veidā, kas atbilst šī sprieduma 29.–33. punktā
minētajiem nosacījumiem, fakts, ka šāda noteikuma rezultātā tiek izslēgta iepriekšēja neatkarīga eksperta, šķīrējtiesneša
vai valsts tiesas iesaistīšanās un ka minētās līguma pārtraukšanas iedarbība netiek apturēta līdz nolēmuma par šīs pārtraukšanas
spēkā esamību pieņemšanai, nevar tikt uzskatīts par tādu, kas padara praktiski neiespējamu vai pārmērīgi grūtu ar šo regulu
piešķirto tiesību īstenošanu.
Līdz ar to uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Regulas Nr. 1400/2002 3. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai
tādēļ, ka šīs regulas piemērošanas jomā ietilpstošā līgumā ir ietverts tāds skaidri paredzēts noteikums par līguma pārtraukšanu
kā pamata lietā izskatāmais, atbilstoši kuram piegādātājs šādu līgumu var pārtraukt bez iepriekšēja paziņojuma, ja izplatītājs
neizpilda kādu no šajā noteikumā minētajiem līgumtiesiskajiem pienākumiem, šīs regulas 2. panta 1. punktā paredzētais kategoriju
atbrīvojums nekļūst nepiemērojams šim līgumam.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto lietas dalībnieku
tiesāšanās izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:
Komisijas 2002. gada 31. jūlija Regulas (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos
un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē 3. panta 6. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tikai
tādēļ, ka šīs regulas piemērošanas jomā ietilpstošā līgumā ir ietverts tāds skaidri paredzēts noteikums par līguma pārtraukšanu
kā pamata lietā izskatāmais, atbilstoši kuram piegādātājs šādu līgumu var pārtraukt bez iepriekšēja paziņojuma, ja izplatītājs
neizpilda kādu no šajā noteikumā minētajiem līgumtiesiskajiem pienākumiem, šīs regulas 2. panta 1. punktā paredzētais kategoriju
atbrīvojums nekļūst nepiemērojams šim līgumam.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – holandiešu.