CELEX: 62008FJ0007
Civildienesta lietas
Ierēdņi
Paaugstināšana amatā

Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru
P. Schönberger
tostarp lūdz atcelt Parlamenta 2007. gada 15. janvāra lēmumu nepiešķirt viņam trešo nopelnu punktu par 2003. gada novērtējumu
Nolēmums
Atcelt lēmumus, ar kuriem Parlaments, veicot novērtējumu par 2003. gadu, ir atteicies piešķirt prasītājam trešo nopelnu punktu.
Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus.
Kopsavilkums
1.
Ierēdņi – Paaugstināšana amatā – Salīdzinošs nopelnu izvērtējums – Administrācijas rīcības brīvība – Ierobežojumi
(Civildienesta noteikumu 45. pants)
2.
Ierēdņi – Vienlīdzīga attieksme – Jēdziens
1.
Lai izvērtētu nopelnus, kas ir jāņem vērā, pieņemot lēmumu paaugstināt amatā saskaņā ar Civildienesta noteikumu 45. pantu,
iecēlējinstitūcijai ir plaša rīcības brīvība un Kopienu tiesai ir jāpārbauda tikai tas, vai, ņemot vērā veidu un līdzekļus,
kurus administrācija ir varējusi izmantot savā vērtējumā, tai nevar pārmest pilnvaru pārsniegšanu un tā savas tiesības nav
izmantojusi acīmredzami kļūdaini. Civildienesta tiesa tādējādi nevar ar savu vērtējumu aizstāt iecēlējinstitūcijas veikto
kandidātu kvalifikāciju un nopelnu vērtējumu.
Šādi administrācijai atzītā rīcības brīvība ir ierobežota, ņemot vērā nepieciešamību kandidātu salīdzinošo pārbaudi veikt
rūpīgi un objektīvi, dienesta interesēs un atbilstoši vienlīdzīgas attieksmes principam. Praksē šī pārbaude ir jāveic uz vienlīdzības
pamata un atbilstoši salīdzināmiem informācijas avotiem.
Nepieciešamība veikt šādu pārbaudi, pamatojoties uz vienlīdzību, kā arī tas, ka pieejamo nopelnu punktu skaits ir ierobežots,
nosaka to, ka šie punkti tiek piešķirti ierēdņiem, kuri to visvairāk ir pelnījuši, nopelnu dilstošā kārtībā, līdz punktu kvota
ir izsmelta. Ja šādi veiktajā nopelnu salīdzinošajā pārbaudē tiek konstatēts, ka konkrētiem ierēdņiem ir vienādi nopelni,
šiem ierēdņiem ir jāpiešķir vienāds nopelnu punktu skaits. Ja punktu pietrūkst, tad, lai izvēlētos starp vairākiem
ex‑aequo
, jāņem vērā tādi papildu apsvērumi kā darba stāžs.
(skat. 42.–44. punktu)
Atsauces
Tiesa: 2003. gada 3. aprīlis, C‑277/01 P Parlaments/
Samper
,
Recueil
, I‑3019. lpp., 35. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1993. gada 30. novembris, T‑76/92
Tsirimokos
/Parlaments,
Recueil
, II‑1281. lpp., 21. punkts; 1996. gada 6. jūnijs, T‑262/94
Baiwir
/Komisija,
Recueil FP
, I‑A‑257. un II‑739. lpp., 66. punkts; 2003. gada 9. aprīlis, T‑134/02
Tejada Fernández
/Komisija,
Recueil FP
, I‑A‑125. un II‑609. lpp., 41. punkts; 2005. gada 13. aprīlis, T‑353/03
Nielsen
/Padome, Krājums‑CDL, I‑A‑95. un II‑443. lpp., 58. punkts; 2006. gada 19. oktobris T‑311/04
Buendía Sierra
/Komisija, Krājums, II‑4137. lpp., 93. punkts.
2.
Vienlīdzīgas attieksmes princips ir pārkāpts, ja divām personu kategorijām, kuru juridiskais un faktiskais stāvoklis būtiski
neatšķiras, piemēro atšķirīgu attieksmi vai ja dažādas situācijas aplūko vienādi. Tādējādi vienlīdzīgas attieksmes principu
pārkāpj prasība, lai ierēdnis nolūkā saņemt tādu pašu nopelnu punktu skaitu kā tie ierēdņi, ar kuriem tas tiek salīdzināts,
pierādītu, ka viņa nopelni ir lielāki par šo citu ierēdņu nopelniem.
(skat. 45. un 49.–59. punktu)
Atsauces
Tiesa: 1982. gada 4. februāris, 817/79
Buyl
u.c./Komisija,
Recueil
, 245. lpp., 29. punkts; 1985. gada 11. jūlijs, 119/83
Appelbaum
/Komisija,
Recueil
, 2423. lpp., 25. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1991. gada 7. februāris, T‑18/89 un T‑24/89
Tagaras
/Tiesa,
Recueil
, II‑53. lpp., 68. punkts.