CELEX: 62007CJ0568
Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru
Articolele 43 CE și 48 CE
Opticieni
Condiții de stabilire
Deschiderea și exploatarea de magazine de material optic
Executarea incompletă a unei hotărâri a Curții
Sumă forfetară

Prin cererea introductivă, Comisia Comunităților Europene solicită Curții:
—
constatarea faptului că, prin neadoptarea tuturor măsurilor pe care le impune executarea Hotărârii Curții din 21 aprilie 2005, Comisia/Grecia (
C-140/03, Rec., p. I-3177
), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 43 CE și 48 CE;
—
obligarea Republicii Elene la plata către Comisie de penalități cu titlu cominatoriu propuse în cuantum de 70956 de euro pe zi de întârziere în executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, începând din ziua în care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză și până la executarea completă a Hotărârii Comisia/Grecia menționate mai sus;
—
obligarea Republicii Elene la plata către Comisie a unei sume forfetare al cărei cuantum va fi obținut prin înmulțirea unei sume corespunzătoare unei zile cu numărul de zile în care continuă neîndeplinirea obligațiilor, începând din ziua în care a fost pronunțată Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, și până în ziua în care va fi pronunțată hotărârea în prezenta cauză, și
—
obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.
Cadrul juridic național
Cadrul juridic național este stabilit prin următoarele legi: Legea nr. 971/79 referitoare la exercitarea profesiei de optician și la magazinele de articole de optică (FEK A’ 223, denumită în continuare „Legea nr. 971/79”), Legea nr. 2646/98 privind dezvoltarea sistemului național de asigurări sociale și alte prevederi la (FEK A’ 236, denumită în continuare „Legea nr. 2646/98”), Legea nr. 3204/03 de modificare și completare a legislației privind sistemul național de sănătate și de reglementare a altor aspecte de competența Ministerului Sănătății și al Asigurărilor Sociale (FEK A’ 296, denumită în continuare „Legea nr. 3204/03”), precum și Legea nr. 3661/08 din 19 mai 2008 (FEK A’ 89, denumită în continuare „Legea nr. 3661/08”).
La momentul situației de fapt pertinente pentru Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, articolul 6 alineatul 6, articolul 7 alineatul 1 și articolul 8 alineatul 1 din Legea nr. 971/79 aveau următorul cuprins:
„
Articolul 6
[…]
6.   Fără a aduce atingere dispozițiilor alineatului 3 al prezentului articol (stabilirea în farmacii) și ale alineatului 2 al articolului 8 (transfer unor membri ai familiei), magazinele de optică sunt administrate personal de titularii autorizației eliberate pentru exploatarea acestora. Fiecare optician nu poate administra decât un singur magazin de optică […].
Articolul 7
1.   Magazinele de optică nu pot fi înființate decât de titulari ai unei licențe de optician și exploatarea acestora este condiționată de eliberarea unei autorizații de către autoritatea publică competentă.
[…]
Articolul 8
1.   Autorizația de exploatare a unui magazin de optică este personală și necesionabilă.
[…]”
Articolul 27 alineatul 4 din Legea nr. 2646/98 prevedea:
„Numai opticienii autorizați pot constitui o societate în nume colectiv sau în comandită pentru a exploata un magazin de optică, cu condiția ca persoana care posedă autorizația de exploatare a magazinului să dețină cel puțin 50% din capitalul societății. Un optician poate fi asociat cel mult într-o altă societate, cu condiția ca autorizația de înființare și de exploatare a magazinului de optică să fie eliberată pe numele altui optician autorizat.”
Dispozițiile articolului 6 din Legea nr. 971/79 au fost modificate prin Legea nr. 3204/03 pe parcursul procedurii în care a fost pronunțată Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, în sensul că opticienii persoane fizice erau autorizați de acum înainte să exploateze mai mult de un magazin de optică, cu condiția totuși ca fiecare magazin să fie condus de un optician cu diplomă autorizat.
Dispozițiile articolului 7 din Legea nr. 971/79 au fost de asemenea modificate prin Legea nr. 3204/03, după cum urmează:
„1.   Magazinele de optică pot fi înființate de:
(a)
persoanele autorizate pentru exercitarea profesiei de optician și
(b)
societăți, indiferent de forma juridică, cu condiția ca:
1)
într-o societate în nume colectiv, fie majoritatea asociaților și administratorul, fie majoritatea administratorilor [să fie] opticieni, autorizați pentru exercitarea profesiei;
2)
în societățile cu răspundere limitată, mai mult de jumătate dintre asociați, care să reprezinte mai mult de jumătate din capitalul social, [să fie] opticieni, autorizați pentru exercitarea profesiei;
3)
în societățile pe acțiuni, un cuantum de cel puțin 51% din capitalul social [să fie] deținut de opticieni care au reședința în una dintre țările Uniunii Europene.
[…]”
După expirarea termenului stabilit de Comisie în avizul motivat din 4 iulie 2006, emis în prezenta cauză, Republica Elenă a adoptat Legea nr. 3661/08, care prevede la articolul 14:
„Alineatele 1, 2, 3, 4, 5, 6 și 7 ale articolului 7 din Legea nr. 971/79 […], în versiunea modificată prin articolul 21 alineatul 3 din Legea nr. 3204/03 […], sunt înlocuite cu următorul text:
Magazinele de optică pot fi înființate de: A) persoane fizice B) societăți, indiferent de formă. Autorizația de exercitare a profesiei de optician nu este necesară.
Exploatarea unui magazin de optică este condiționată de desemnarea unui optician autorizat responsabil în plan sanitar, care va trebui să lucreze exclusiv în magazinul în cauză. Responsabilul sanitar poate fi de asemenea proprietarul sau un asociat al societății fondatoare, cu condiția ca acesta să fie optician autorizat și să lucreze în magazin.
Persoanele fizice și societățile pot crea și exploata mai multe magazine de optică, fiecare cu o autorizație separată și având un optician responsabil sanitar diferit.
[…]”
Hotărârea Comisia/Grecia
Prin Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, Curtea a admis primul motiv al Comisiei și a constatat că, prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a Legii nr. 971/79, care nu permite unui optician persoană fizică, posesor de diplomă, să exploateze mai mult de un magazin de optică, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 43 CE (denumit în continuare „primul motiv admis”).
Prin aceeași hotărâre, Curtea a admis de asemenea al doilea motiv al Comisiei și a constatat că, prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a Legii nr. 971/79 și a Legii nr. 2646/98, care subordonează posibilitatea unei persoane juridice de a deschide un magazin de optică în Grecia condiției ca:
—
autorizația de înființare și de exploatare a magazinului de optică să fie eliberată pe numele unui optician persoană fizică autorizat, persoana care posedă autorizația de exploatare a magazinului să participe în proporție de cel puțin 50% la capitalul societății, precum și la beneficiile și pierderile acesteia, societatea să aibă forma unei societăți în nume colectiv sau a unei societăți în comandită și
—
opticianul în cauză să facă parte cel mult dintr-o altă societate proprietară a unui magazin de optică cu condiția ca autorizația de înființare și de exploatare a magazinului să fie eliberată pe numele unui alt optician autorizat,
Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 43 CE și 48 CE (denumit în continuare „al doilea motiv admis”).
Procedura precontencioasă
Printr-o scrisoare de punere în întârziere din data de 13 decembrie 2005, Comisia a considerat că măsurile adoptate de Republica Elenă nu constituiau o executare completă a Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
În răspunsul din 22 februarie 2006, acest stat membru a susținut că pregătea un proiect de lege în vederea recunoașterii pentru toate tipurile de societăți a posibilității de a deschide magazine de optică, fără a impune o participare majoritară a opticienilor.
La 4 iulie 2006, Comisia a adoptat un aviz motivat în care invita Republica Elenă să adopte toate măsurile necesare pentru asigurarea executării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
Prin scrisoarea din 8 septembrie 2006, acest stat membru a răspuns că susținea o modificare a proiectului de lege menționat care ar asigura executarea completă a Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
Statul menționat a informat Comisia, prin scrisoarea din 22 decembrie 2006, că respectiva modificare a proiectului de lege fusese prezentată Parlamentului elen la .
Apreciind că măsurile necesare executării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, nu fuseseră adoptate în termenele prevăzute, Comisia a introdus prezenta acțiune.
Dezvoltările intervenite în cursul prezentei proceduri
La 19 mai 2008 a fost publicată în
Jurnalul Oficial al Republicii Elene
Legea nr. 3661/08, care asigură, în opinia pârâtei, executarea completă a Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
După examinarea conținutului legii menționate, Comisia a informat Curtea, prin scrisoarea din 28 noiembrie 2008, că, în opinia sa, Republica Elenă a asigurat conformitatea legislației cu hotărârea menționată.
În consecință, Comisia nu mai solicită stabilirea unor penalități cu titlu cominatoriu. Cu toate acestea, a menținut cererea cu privire la plata unei sume forfetare și la cuantumul acesteia.
Cu privire la neîndeplinirea obligațiilor
Argumentele părților
Comisia apreciază că, la data stabilită în avizul motivat, Republica Elenă nu executase decât parțial Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior.
Republica Elenă contestă neîndeplinirea obligațiilor, susținând că Legea nr. 3204/03 eliminase toate restricțiile privind libertatea de stabilire a persoanelor fizice și diminuase restricțiile privind libertatea de stabilire a persoanelor juridice. Pe de o parte, această lege ar fi eliminat interdicția pentru persoanele fizice de a exploata mai multe magazine de optică și, pe de altă parte, ar fi permis societăților, indiferent de forma acestora, să dețină și să exploateze magazine de optică.
Republica Elenă admite totuși, în memoriul său în apărare, că Legea nr. 3204/03 menținuse o singură condiție care nu ar răspunde pe deplin condițiilor celui de al doilea motiv admis prin Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, mai precis aceea ca majoritatea asociaților unei societăți care exploatează un magazin de optică trebuie să fie formată din opticieni și, pentru societățile pe acțiuni, ca un cuantum de cel puțin 51% din capitalul social să fie deținut de opticieni.
Prin adoptarea Legii nr. 3661/08, Republica Elenă apreciază că a adoptat toate măsurile necesare pentru executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
În memoriile sale și în cadrul ședinței, Republica Elenă a susținut că întârzierea intervenită în adoptarea modificărilor legislative în cauză era cauzată, pe de o parte, de organizarea de alegeri și, pe de altă parte, de faptul că Parlamentul ar fi respins un prim proiect de lege în acest sens.
Aprecierea Curții
Trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, existența unei neîndepliniri a obligațiilor trebuie apreciată în funcție de situația din statul membru astfel cum aceasta se prezenta la momentul expirării termenului stabilit în avizul motivat, schimbările intervenite ulterior neputând fi luate în considerare de către Curte (a se vedea în special Hotărârea din 9 decembrie 2008, Comisia/Franța,
C-121/07, Rep., p. I-9159
, punctul 22).
Astfel cum a admis Republica Elenă, măsurile legislative adoptate înainte de expirarea termenului stabilit prin avizul motivat nu asigură executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, în ceea ce privește al doilea motiv admis prin această hotărâre.
În plus, nu se contestă că Legea nr. 3661/08 a fost adoptată după expirarea termenului menționat și, prin urmare, dispozițiile sale nu ar putea fi luate în considerare pentru a aprecia existența neîndeplinirii obligațiilor.
În aceste condiții, trebuie să se constate că, prin neluarea, la expirarea termenului acordat în avizul motivat emis de Comisie în temeiul articolului 228 CE, a tuturor măsurilor pe care le presupune executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 alineatul (1) CE.
Cu privire la sancțiunea pecuniară
Argumentele părților
Prin Comunicarea din 13 decembrie 2005 privind punerea în aplicare a articolului 228 CE [SEC(2005)1658], Comisia expune modul în care înțelege să se achite de acum înainte de obligația cu care o învestește acest articol.
Astfel cum a prefigurat la punctul 10 din această comunicare, Comisia va propune de acum înainte în mod sistematic obligarea statului membru aflat în culpă la plata unei sume forfetare și va menține o asemenea cerere, fără a se mai desista de acțiune, chiar în caz de conformare a statului membru după sesizarea Curții și înainte de hotărârea pronunțată în temeiul articolului 228 CE.
Întemeindu-se pe Hotărârea din 12 iulie 2005, Comisia/Franța (
C-304/02, Rec., p. I-6263
), precum și pe Comunicarea din , inițial, Comisia ceruse Curții să aplice Republicii Elene atât penalități cu titlu cominatoriu, cât și o sumă forfetară.
Astfel cum s-a amintit la punctul 17 din prezenta hotărâre, Comisia a apreciat că, prin adoptarea Legii nr. 3661/08, Republica Elenă a asigurat conformitatea legislației cu Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, și a solicitat Curții obligarea acestui stat membru numai la plata unei sume forfetare.
În cursul procedurii scrise și în cadrul ședinței, Comisia a susținut că valoarea sumei forfetare trebuia să fie calculată înmulțind un cuantum forfetar de bază, stabilit la 200 de euro pe zi, cu un coeficient de gravitate și cu un coeficient care să reflecte capacitatea de plată, care ar fi de 4,38 pentru Republica Elenă.
În această privință, Comisia propune coeficientul de gravitate de 9 din 20, ținând seama de importanța dispozițiilor comunitare care au făcut obiectul încălcării și de efectele acestei încălcări asupra interesului general și individual.
În primul rând, în ceea ce privește importanța normelor comunitare care au făcut obiectul încălcării în cauză, Comisia subliniază că neexecutarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, a făcut să persiste o atingere importantă a unei libertăți fundamentale, creând o discriminare între persoanele fizice și persoanele juridice care nu este compatibilă cu articolele 43 CE și 48 CE.
În al doilea rând, Comisia apreciază că, în speță, consecințele încălcării pentru interesul general și cel individual sunt deosebit de grave, întrucât dispozițiile legislative în cauză ar fi avut drept obiectiv principal protejarea pieței elene și împiedicarea accesului la această piață al societăților de optică stabilite în statele membre. Prin urmare, menținerea dispozițiilor respective ar fi constituit un obstacol foarte important în calea funcționării pieței interne, în măsura în care ar fi contribuit la fragmentarea acesteia.
În al treilea rând, în ceea ce privește circumstanțele agravante și atenuante, Comisia apreciază că Republica Elenă, pe parcursul mai multor ani consecutivi și în condițiile în care avea cunoștință pe deplin atât de legislația comunitară, cât și de Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, a încercat să păstreze regimul de protecție în favoarea unei anumite categorii de profesioniști, interzicând accesul persoanelor juridice din alte state membre pe piața menționată. Astfel, aceasta nu ar fi ținut seama de scrisorile de punere în întârziere și de apelurile reiterate ale Comisiei, pe care le-ar fi ignorat în ceea ce privește conținutul.
Republica Elenă susține, în principal, că impunerea unei sume forfetare este nejustificată, întrucât ar fi adoptat măsurile legislative necesare și ar fi executat Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, din proprie inițiativă, într-un termen scurt și în același timp rezonabil.
Cu titlu subsidiar, acest stat membru contestă coeficientul de gravitate propus de Comisie și, în esență, insistă asupra faptului că legislația elenă în litigiu nu urmărea un obiectiv protecționist, ci răspundea unor motive imperative de interes general privind sănătatea publică.
Întârzierea intervenită în executarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, nu ar fi datorată unor intenții dilatorii, ci unor dificultăți interne legate de procedura legislativă și de organizarea de alegeri.
Dat fiind obiectul cauzei și conținutul articolului 14 din Legea nr. 3661/08, nu ar exista niciun risc concret de recidivă.
În plus, în opinia Republicii Elene, încălcarea nu este foarte gravă, întrucât nu privea, nici chiar înainte de adoptarea Legii nr. 3661/08, decât o parte a celui de al doilea motiv admis prin Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior.
Aprecierea Curții
Cu privire la penalitățile cu titlu cominatoriu
Trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, impunerea eventuală a unor penalități cu titlu cominatoriu în temeiul articolului 228 CE nu se justifică în principiu decât în măsura în care persistă neîndeplinirea care decurge din neexecutarea unei hotărâri anterioare a Curții (a se vedea în special în acest sens Hotărârea din 18 iulie 2006, Comisia/Italia, C-119/04, Rec., p. I-6885, punctele 45 și 46, precum și Hotărârea din , Comisia/Germania, C-503/04, Rep., p. I-6153, punctul 40).
Având în vedere admiterea de către Comisie a faptului că Legea nr. 3661/08 asigură executarea deplină a Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, nu este necesară obligarea Republicii Elene la plata unor penalități cu titlu cominatoriu.
Cu privire la suma forfetară
În ceea ce privește eventuala impunere a unei sume forfetare, se cuvine amintit că aceasta trebuie, în fiecare speță, să depindă de ansamblul elementelor pertinente care se raportează atât la caracteristicile neîndeplinirii constatate, cât și la atitudinea proprie a statului membru vizat de procedura inițiată în temeiul articolului 228 CE (a se vedea în special Hotărârea din 9 decembrie 2008, Comisia/Franța, citată anterior, punctul 62).
Dacă impunerea unor penalități cu titlu cominatoriu pare a fi foarte indicată pentru a stimula un stat membru să pună capăt, cât mai repede posibil, unei încălcări care, în lipsa unei astfel de măsuri, ar avea tendința de a persista, impunerea unei sume forfetare se întemeiază mai mult pe aprecierea consecințelor unei neexecutări a obligațiilor de către statul membru respectiv asupra intereselor private și publice, în special atunci când încălcarea a persistat o lungă perioadă de la pronunțarea hotărârii care a constatat-o inițial (Hotărârea din 12 iulie 2005, Comisia/Franța, citată anterior, punctul 81).
Revine Curții competența ca, în fiecare cauză și în funcție de împrejurările speței cu care este sesizată, precum și de nivelul de persuasiune și de disuasiune care apare necesar, să adopte sancțiunile pecuniare corespunzătoare pentru a asigura executarea cât mai rapid cu putință a hotărârii care a constatat anterior o neîndeplinire a obligațiilor și pentru a preveni repetarea unor încălcări analoage ale dreptului comunitar (a se vedea Hotărârea din 9 decembrie 2008, Comisia/Franța, citată anterior, punctul 59).
În orice ipoteză, în cazul în care decide să impună o sumă forfetară, Curtea trebuie, în exercitarea puterii sale de apreciere, să o stabilească astfel încât să fie, pe de o parte, adaptată împrejurărilor și, pe de altă parte, proporțională cu neîndeplinirea obligațiilor constatată, precum și cu capacitatea de plată a statului membru în cauză (a se vedea Hotărârea din 25 noiembrie 2003, Comisia/Spania, C-278/01, Rec., p. I-14141, punctul 41).
În consecință, pentru a se pronunța asupra cererii de impunere a unei sume forfetare, trebuie să se țină seama de ansamblul împrejurărilor acestei cauze și, în special, de atitudinea Republicii Elene, de durata și de gravitatea încălcării.
Astfel, în ceea ce privește, în primul rând, atitudinea acestui stat membru, este necontestat faptul că acesta nu a executat pe deplin al doilea motiv admis prin Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, decât prin adoptarea Legii nr. 3661/08, deși acțiunea necesară pentru eliminarea completă a obstacolelor constatate prin această hotărâre nu prezenta nicio dificultate deosebită.
În această privință, justificările invocate de Republica Elenă potrivit cărora întârzierea în executarea hotărârii menționate ar fi datorată unor dificultăți interne, legate de procedura legislativă sau de organizarea de alegeri, nu ar putea fi acceptate. Astfel cum Curtea a subliniat în mod repetat, un stat membru nu poate invoca dispoziții, practici sau situații din ordinea sa juridică internă pentru a justifica nerespectarea obligațiilor care rezultă din dreptul comunitar (a se vedea în special Hotărârea Comisia/Germania, citată anterior, punctul 38).
În ceea ce privește, în al doilea rând, durata neîndeplinirii obligațiilor, trebuie să se amintească faptul că, deși articolul 228 CE nu precizează termenul în care trebuie să intervină executarea unei hotărâri, este totuși necontestat că punerea în executare trebuie începută imediat și că trebuie să se finalizeze în cel mai scurt termen posibil (a se vedea Hotărârea din 6 noiembrie 1985, Comisia/Italia, C-131/84, Rec., p. 3531, punctul 7).
În prezenta cauză, trebuie să se sublinieze că de la data pronunțării Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, până la data la care Republica Elenă a asigurat conformitatea totală a legislației cu hotărârea menționată s-au scurs aproape 37 de luni.
Trebuie să se constate că neîndeplinirea obligațiilor imputată Republicii Elene a persistat o perioadă semnificativă, ținând seama în special de gradul scăzut de complexitate pe care l-ar fi implicat executarea integrală a Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior.
În ceea ce privește, în al treilea rând, gravitatea încălcării, trebuie să se menționeze că prezenta neîndeplinire a obligațiilor a făcut să persiste o restricție importantă privind libertatea de stabilire.
Astfel, în Hotărârea Comisia/Grecia, citată anterior, Curtea a apreciat că legislația în litigiu încălca principiul fundamental consacrat de articolul 43 CE, nepermițând societăților instalate în alte state membre să deschidă și să exploateze magazine de optică decât în cazul în care majoritatea asociaților era formată din opticieni sau, dacă, după caz, proprietarii majorității capitalului erau opticieni.
În această privință, trebuie să se constate că o neîndeplinire a obligațiilor precum cea din speță poate afecta în mod substanțial interesele societăților și ale opticienilor stabiliți într-un alt stat membru care ar încerca să deschidă un magazin de optică în Grecia.
Având în vedere cele ce precedă, Curtea apreciază justificat să oblige Republica Elenă la plata unei sume forfetare.
În ceea ce privește cuantumul acestei sume forfetare, este important să se țină seama, pe lângă considerațiile avute în vedere la punctele 49-56 din prezenta hotărâre, de următoarele elemente suplimentare.
Astfel, trebuie amintit că, înainte chiar de pronunțarea Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, Republica Elenă încetase parțial neîndeplinirea constatată prin hotărârea menționată. Astfel, pârâta modificase dispozițiile în litigiu referitoare la imposibilitatea opticienilor persoane fizice de a exploata mai mult de un magazin de optică și eliminase cea mai mare parte a condițiilor legate de deschiderea și de exploatarea magazinelor de optică de către persoanele juridice.
Trebuie să se constate de asemenea că, prin adoptarea Legii nr. 3661/08, Republica Elenă s-a conformat pe deplin cerințelor Hotărârii Comisia/Grecia, citată anterior, care face obiectul prezentei cauze.
Având în vedere toate cele ce precedă, o justă apreciere a împrejurărilor speței permite stabilirea cuantumului sumei forfetare pe care Republica Elenă va fi obligată să o achite la un milion de euro.
Prin urmare, se impune obligarea Republicii Elene la plata către Comisie, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unei sume forfetare în cuantum de un milion de euro.
Cu privire la cheltuielile de judecată
Potrivit articolului 69 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată. Întrucât Comisia a solicitat obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată, iar Republica Elenă a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.

Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară și hotărăște:

1)
Prin neluarea, la expirarea termenului acordat în avizul motivat emis de Comisia Comunităților Europene în temeiul articolului 228 CE, a tuturor măsurilor pe care le presupune executarea Hotărârii din 21 aprilie 2005, Comisia/Grecia (C-140/03), Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 228 alineatul (1) CE.

2)
Obligă Republica Elenă la plata către Comisia Comunităților Europene, în contul „Resurse proprii ale Comunității Europene”, a unei sume forfetare în cuantum de un milion de euro.

3)
Obligă Republica Elenă la plata cheltuielilor de judecată.

Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: greaca.