CELEX: 62007TJ0185
Gemenskapsvarumärke
Invändningsförfarande
Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket CK CREACIONES KENNYA
Det äldre gemenskapsfigurmärket CK Calvin Klein och de äldre nationella figurmärkena CK
Relativt registreringshinder
Risk för förväxling föreligger inte
Känneteckenslikhet föreligger inte
Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94

Bakgrund till tvisten
Intervenienten Zafra Marroquineros, SL, ingav den 7 oktober 2003 en ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke till harmoniseringsbyrån, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 40/94 av den om gemenskapsvarumärken (
EGT L 11, 1994, s. 1
; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3), i dess ändrade lydelse.
Det sökta varumärket utgörs av ordkännetecknet CK CREACIONES KENNYA.
De varor som registreringsansökan avser omfattas av klasserna 18 och 25 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg, och motsvarar följande beskrivning:
—
klass 18: Läder och läderimitationer, samt varor framställda av dessa material och ej ingående i andra klasser; djurhudar; koffertar och resväskor; paraplyer, parasoller och promenadkäppar; piskor, seldon och sadelmakerivaror.
—
klass 25: Kläder, fotbeklädnader, huvudbonader.
Registreringsansökan offentliggjordes i
Bulletinen för gemenskapsvarumärken
nr 23/2004 av den 7 juni 2004.
Den 6 september 2004 framställde sökanden, Calvin Klein Trademark Trust, en invändning mot registreringen av det sökta varumärket enligt artikel 8.1 b i förordning nr 40/94.
Invändningen grundade sig på följande äldre varumärken:
—
gemenskapsvarumärket nr 66172, som registrerats för varor och tjänster i klasserna 3, 4, 8, 9, 14, 16, 18, 20, 21, 24, 25, 26, 27, 35 och 42, och som återges nedan:
—
det spanska varumärket nr 2023213, som registrerats för varor i klass 18, och som återges nedan:
—
det spanska varumärket nr 2028104, som registrerats för varor i klass 25, och som återges nedan:
Invändningen avsåg samtliga varor och tjänster som de äldre varumärkena omfattade och samtliga varor som angavs i registreringsansökan.
Genom beslut av den 22 december 2005 avslog harmoniseringsbyråns invändningsenhet invändningen i dess helhet. Invändningsenheten ansåg att det inte förelåg någon risk för att konsumenten skulle förväxla varumärkena i fråga.
Sökanden överklagade med stöd av artiklarna 57–62 i förordning nr 40/94 invändningsenhetens beslut till harmoniseringsbyrån den 22 februari 2006 och åberopade åsidosättande av artikel 8.1 b i nämnda förordning.
Harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd avslog överklagandet i beslut av den 29 mars 2007 (nedan kallat det angripna beslutet) och fastställde invändningsenhetens beslut. Överklagandenämnden fann att kännetecknen i fråga inte var tillräckligt lika varandra för att det skulle kunna anses föreligga någon risk för förväxling i omsättningskretsen.
Parternas yrkanden
Sökanden har yrkat att förstainstansrätten ska
—
ogiltigförklara det angripna beslutet,
—
förordna att det sökta varumärket inte ska registreras, och
—
förplikta harmoniseringsbyrån och intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att förstainstansrätten ska
—
ogilla talan, och
—
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Intervenienten har yrkat att förstainstansrätten ska
—
ogilla talan och fastställa det angripna beslutet,
—
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig bedömning
Huruvida sökandens andra yrkande kan prövas i sak
Enligt sökandens andra yrkande ska förstainstansrätten ålägga harmoniseringsbyrån att inte registrera det söka varumärket. Harmoniseringsbyrån är enligt artikel 63.6 i förordning nr 40/94 skyldig att vidta de åtgärder som krävs för att följa gemenskapsdomstolens dom. Det ankommer därför inte på förstainstansrätten att rikta förelägganden till harmoniseringsbyrån. Det åligger harmoniseringsbyrån att rätta sig efter domslutet och domskälen i denna dom (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 31 januari 2001 i mål
T-331/99, Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld mot harmoniseringsbyrån (Giroform), REG 2001, s. II-433
, punkt 33, och av den i mål
T-34/00, Eurocool Logistik mot harmoniseringsbyrån (EUROCOOL), REG 2002, s. II-683
, punkt 12). Sökandens andra yrkande kan således inte prövas i sak.
Prövning i sak
Parternas argument
Sökanden har åberopat en enda grund, och den avser åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 40/94.
Sökanden har anfört att överklagandenämnden gjorde en felaktig analys vid jämförelsen av de motstående kännetecknen och bedömningen av risken för förväxling.
Vad gäller jämförelsen av de motstående kännetecknen har sökanden gjort gällande, till skillnad från vad som angavs i det angripna beslutet, att den särskiljande beståndsdelen hos de motstående kännetecknen utgörs av bokstavskombinationen ck.
Det är dessa två bokstäver som återfinns först i det sökta varumärket, vilket gör att det är de som uppfattas först och som fångar konsumentens uppmärksamhet. De motstående varumärkena överensstämmer således med varandra såvitt avser deras mest särskiljande beståndsdel, vilket medför en fonetisk likhet mellan de motstående kännetecknen.
Sökanden har bestritt att bokstavskombinationen ck i de äldre varumärkena skulle ha en högre särskiljningsförmåga än bokstavskombinationen ck i det sökta varumärket endast på grund av den särskilda grafiska framställningen.
Sökanden har, i motsats till vad som slås fast i det angripna beslutet, anfört att orden creaciones och kennya inte motiverar användningen av bokstavskombinationen ck. Orden förekommer inte i intervenientens firma, utan de har snarare valts för att likna det äldre, kända varumärket.
Sökanden har framhållit att varken ordet creaciones eller ordet kennya har någon särskiljningsförmåga. Det första ordet används inom modebranschen för att tala om klädmodeller. Det andra ordet kan syfta på ett afrikanskt land, Kenya, eller på namnet på en person.
Varumärket CK CREACIONES KENNYA uppfattas sålunda som ett CK-varumärke för en viss produktserie – creaciones (kreationer) – som har fått namnet kennya (Kenya), antingen därför att den är inspirerad av kenyansk konst eller kenyanska färger eller därför att kreatören bakom produkterna heter så. Namn på länder har emellertid ingen särskiljningsförmåga och sådana beståndsdelar kan inte anses göra det möjligt att skilja mellan de varumärken som man jämför. Sökanden har gjort gällande att ordet kennya i det förevarande fallet är en falsk härkomstbeteckning, eftersom sökanden av varumärket i fråga är en näringsidkare från den spanska staden Murcia, som inte har någon anknytning till Kenya och vars varor inte heller har köpts in i det landet.
Resultatet skulle bli detsamma även om ordet kennya syftade på namnet på en person, eftersom ett vanligt namn inte heller är särskiljande i sig. Det ökar förvirringen genom att det leder tankarna till att det rör sig om ett undervarumärke till varumärket CK som har tagits fram av en person med namnet Kennya, vilket inte är fallet. Sökanden anser således att ordet kennya saknar särskiljningsförmåga eller endast har en mycket låg särskiljningsförmåga, och att konsumenten således kommer att fokusera på beståndsdelen ck i det sökta varumärket, vilken består av samma bokstäver som de som de äldre varumärkena består av.
Sökanden har påpekat att de äldre varumärkena i betydande utsträckning är kända, vilket kan förstärka likheten mellan varumärkena i målet, särskilt från ett visuellt och fonetiskt perspektiv. Sökanden har understrukit att det är figurkännetecknet CK som i själva verket är välkänt.
Enligt sökanden är det vanligt förekommande inom modebranschen att klädtillverkare identifieras med hjälp av de bokstäver som utgör deras initialer. Att efterlikna varumärken som består av någons initialer utgör därmed klart ett försök att kopiera tredje mans varumärke.
Inom modebranschen är det också vanligt förekommande att ett och samma klädtillverkningsföretag använder sig av undervarumärken, det vill säga kännetecken som härrör från ett huvudvarumärke och som har en dominerande beståndsdel gemensam med detta. Det är ett sätt att skilja olika produktserier åt. Den omständigheten att bokstavskombinationen ck återfinns i samtliga av de aktuella varumärkena, även om bokstäverna har getts olika grafiska utformningar, kan förvirra konsumenten, som kan förledas att tro att kännetecknet CK CREACIONES KENNYA avser en viss produktserie.
Till stöd för sin uppfattning har sökanden åberopat flera avgöranden från gemenskapsdomstolen och spanska domstolar, liksom från harmoniseringsbyrån och den spanska byrån för patent och varumärken.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten har bestritt sökandens argument. De anser bland annat att överklagandenämndens bedömning att kännetecknen ger olika helhetsintryck är riktig. Harmoniseringsbyrån har även påpekat att eftersom det är figurkännetecknet CK, vilket på grund av sin särskilda grafiska utformning har ursprunglig särskiljningsförmåga, som är välkänt, ska bokstavskombinationen ck, när den skrivs i standardtypsnitt, eller ljudet av den, inte anses vara välkänd i den mening som överklagandenämnden ansett de äldre varumärkena vara.
Dessutom anser harmoniseringsbyrån och intervenienten att uttrycket creaciones kennya utgör den dominerande beståndsdelen i det sökta varumärket, antingen visuellt på grund av dess längd eller begreppsmässigt på grund av den fantasifulla komponenten, medan kombinationen av konsonanterna ck utgör den dominerande beståndsdelen i de äldre varumärkena med hänsyn till dess särskilda grafiska utformning.
Förstainstansrättens bedömning
Om innehavaren av ett äldre varumärke invänder ska, enligt artikel 8.1 b i förordning nr 40/94, det varumärke som ansökan gäller inte kunna registreras om det – på grund av att det är identiskt med eller liknar det äldre varumärket och de varor eller tjänster som omfattas av varumärkena är identiska eller är av liknande slag – föreligger en risk att allmänheten förväxlar dem inom det område där det äldre varumärket är skyddat.
Enligt fast rättspraxis föreligger risk för förväxling om det finns risk för att allmänheten kan tro att varorna eller tjänsterna i fråga kommer från samma företag eller i förekommande fall från företag med ekonomiska band (förstainstansrättens dom av den 23 oktober 2002 i mål
T-104/01, Oberhauser mot harmoniseringsbyrån – Petit Liberto (Fifties), REG 2002, s. II-4359
, punkt 25; se analogt även domstolens dom av den i mål
C-39/97, Canon, REG 1998, s. I-5507
, punkt 29, och av den i mål
C-342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, REG 1999, s. I-3819
, punkt 17).
Enligt likaledes fast rättspraxis ska det vid prövningen av huruvida det föreligger risk för förväxling göras en helhetsbedömning med ledning av hur omsättningskretsen uppfattar ifrågavarande kännetecken och varor eller tjänster och mot bakgrund av samtliga särskilda faktorer i det enskilda fallet, bland annat samspelet mellan känneteckenslikheten och varu- eller tjänsteslagslikheten (se förstainstansrättens dom av den 9 juli 2003 i mål
T-162/01, Laboratorios RTB mot harmoniseringsbyrån – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), REG 2003, s. II-2821
, punkterna 31 och 32 och där angiven rättspraxis).
Ju högre särskiljningsförmåga det äldre varumärket har, desto större är risken för förväxling. Varumärken som antingen i sig eller på grund av att de är kända på marknaden har hög särskiljningsförmåga åtnjuter därför ett mer omfattande skydd än varumärken med lägre särskiljningsförmåga (se analogt domen i det ovannämnda målet Lloyd Schuhfabrik Meyer, punkt 20).
Den uppfattning som genomsnittskonsumenten av de ifrågavarande varorna och tjänsterna har av varumärkena är av avgörande betydelse vid helhetsbedömningen av risken för förväxling. Genomsnittskonsumenten uppfattar vanligtvis ett varumärke som en helhet och ägnar sig inte åt att undersöka varumärkets olika detaljer (domstolens dom av den 11 november 1997 i mål
C-251/95, SABEL, REG 1997, s. I-6191
, punkt 23, och domen i det ovannämnda målet Lloyd Schuhfabrik Meyer, punkt 25). I samband med denna helhetsbedömning förväntas genomsnittskonsumenten av varorna i fråga vara normalt informerad samt skäligen uppmärksam och medveten (se domen i det ovannämnda målet Lloyd Schuhfabrik Meyer, punkt 26).
I det förevarande fallet konstaterar förstainstansrätten inledningsvis att det är ostridigt mellan parterna att det rör sig om identiska varor.
Det framgår av det angripna beslutet, som i denna del inte har ifrågasatts, att omsättningskretsen består av genomsnittskonsumenterna av dessa varor i Spanien och i gemenskapen, eftersom de äldre varumärkena utgörs av två varumärken som har registrerats i Spanien och ett gemenskapsvarumärke och eftersom de aktuella varorna är avsedda för den breda allmänheten.
Sökanden har däremot bestritt överklagandenämndens bedömning av likheten mellan kännetecknen och dess slutsats beträffande risken för förväxling. Förstainstansrätten ska således undersöka huruvida överklagandenämnden begick ett misstag när den slog fast att skillnaderna mellan de motstående kännetecknen räcker för att det ska kunna uteslutas att omsättningskretsen kan förväxla dem.
— Huruvida känneteckenslikhet föreligger
Helhetsbedömningen av risken för förväxling ska, vad gäller kännetecknens visuella likhet, fonetiska likhet eller begreppsmässiga likhet, grunda sig på det helhetsintryck som kännetecknen åstadkommer med hänsyn särskilt till deras särskiljande och dominerande beståndsdelar (se förstainstansrättens dom av den 14 oktober 2003 i mål
T-292/01, Phillips-Van Heusen mot harmoniseringsbyrån – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), REG 2003, s. II-4335
, punkt 47 och där angiven rättspraxis).
Det framgår dessutom av fast rättspraxis att ett sammansatt varumärke kan anses likna ett annat varumärke som är identiskt med eller liknar en av beståndsdelarna i det sammansatta varumärket endast om denna beståndsdel är den dominerande beståndsdelen i det helhetsintryck som det sammansatta varumärket ger. Detta är fallet när denna beståndsdel i sig kan dominera omsättningskretsens minnesbild av varumärket, på ett sådant sätt att övriga beståndsdelar är försumbara för helhetsintrycket (förstainstansrättens dom av den 23 oktober 2002 i mål
T-6/01, Matratzen Concord mot harmoniseringsbyrån – Hukla Germany (MATRATZEN), REG 2002, s. II-4335
, punkt 33, och av den i mål
T-28/05, Ekabe International mot harmoniseringsbyrån – Ebro Puleva (OMEGA3), REG 2007, s. II-4307
, punkt 43).
Det är dock inte så att hänsyn ska tas till endast en beståndsdel i ett sammansatt varumärke och att denna ska jämföras med ett annat varumärke. Jämförelsen ska tvärtom göras genom att vart och ett av de aktuella varumärkena betraktas i sin helhet (domstolens dom av den 12 juni 2007 i mål C-334/05 P, harmoniseringsbyrån mot Shaker, REG 2007, s. I-4529, punkt 41, och av den i mål C-193/06 P, Nestlé mot harmoniseringsbyrån och Quick, REG 2007, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 35, samt domen i det ovannämnda målet MATRATZEN, punkt 34).
Det framgår av punkt 7 i det angripna beslutet att de figurkännetecken som registrerats tidigare består av bokstavskombinationen ck skriven med versaler och tryckbokstäver, där den andra bokstaven, k, är högre och bredare än den första bokstaven, c. Bokstaven c är centrerad i förhållande till bokstaven k. Det äldre gemenskapsvarumärket innehåller även orden calvin klein. De är skrivna med tryckbokstäver som är mycket mindre än bokstäverna c och k. Dessutom är det sökta varumärket ett ordmärke som består av tre delar, nämligen bokstavskombinationen ck samt orden creaciones och kennya.
Sökanden har hävdat att beståndsdelen ck utgör det sökta varumärkets särskiljande och dominerande beståndsdel. Förstainstansrätten konstaterar dock, såsom harmoniseringsbyrån har gjort gällande, att orden creaciones kennya på grund av sin storlek upptar en mycket större plats än bokstavskombinationen ck och utgör en syntaktisk och begreppsmässig enhet, som dominerar helhetsintrycket av varumärket.
Även om det är osäkert vad creaciones kennya exakt betyder, eftersom det kan uppfattas som namnet på en modeskapare eller som ett rent fantasiuttryck, har denna beståndsdel nämligen en klar särskiljningsförmåga för klädartiklar och modeaccessoarer i klasserna 18 och 25. Bedömningen att det föreligger särskiljningsförmåga påverkas inte heller av att omsättningskretsen påstås kunna koppla samman ordet kennya med landet Kenya, eftersom dessa två ord stavas på olika sätt. Förstainstansrätten underkänner således sökandens argument att beståndsdelen creaciones kennya saknar särskiljningsförmåga.
Dessutom konstaterar förstainstansrätten, såsom överklagandenämnden påpekade i punkt 26 i det angripna beslutet, att beståndsdelen ck motsvarar de första bokstäverna i orden creaciones och kennya, som sålunda anger varifrån bokstavskombinationen kommer och förklarar varför den används. Beståndsdelen ck intar således, såsom den framställs i det sökta varumärket, en underordnad ställning i förhållande till beståndsdelen creaciones kennya.
Härav följer att konsumenten framför allt kommer att minnas orden creaciones kennya, som han eller hon kommer att fokusera på i mycket stor utsträckning. Denna bedömning påverkas inte av att bokstavskombinationen ck, som sökanden har anfört, kommer först i det sökta varumärket. Visserligen är det riktigt att genomsnittskonsumenten i allmänhet fäster större uppmärksamhet vid de beståndsdelar som finns i början av ett varumärke, men särskilda omständigheter som gäller vissa varumärken kan medföra undantag från den regeln (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 20 november 2007 i mål
T-149/06, Castellani mot harmoniseringsbyrån – Markant Handels und Service (CASTELLANI), REG 2007, s. II-4755
, punkt 54). Av de skäl som framgår av punkterna 42–44 ovan är det i det förevarande fallet inte tillräckligt att bokstavskombinationen ck befinner sig först i det sökta varumärket för att denna beståndsdel ska anses dominera helhetsintrycket av varumärket.
När det gäller den visuella likheten mellan kännetecknen framhåller förstainstansrätten således att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning då den fann att varumärkena är olika. I de äldre varumärkena är nämligen den enda eller den dominerande beståndsdelen bokstavskombinationen ck – som getts en särskild grafisk utformning vilken, såsom överklagandenämnden påpekade i punkt 22 i det angripna beslutet, ger dessa varumärken en ursprunglig särskiljningsförmåga – medan helhetsintrycket av det sökta varumärket domineras av beståndsdelen creaciones kennya.
Härav följer att endast den visuella likheten mellan det enda eller dominerande figurelementet ck i de äldre varumärkena och beståndsdelen ck i det sökta varumärket inte gör att de omtvistade varumärkena liknar varandra visuellt, med hänsyn dels till helhetsintrycket av varumärket CK CREACIONES KENNYA, dels till den särskilda grafiska framställning som är karaktäriserande för de äldre varumärkena, det vill säga att bokstaven c är mindre och centrerad i förhållande till bokstaven k.
Det är viktigt att framhålla, vilket överklagandenämnden gjorde i punkt 23 i det angripna beslutet, att undersökningen av likheten mellan varumärkena sker med beaktande av varumärkena i deras helhet, såsom de har registrerats eller såsom de framställs i registreringsansökan. Ett ordmärke är emellertid ett märke som uteslutande består av bokstäver, ord eller ordsammansättningar, som skrivs med tryckbokstäver i ett standardtypsnitt, utan särskilda grafiska särdrag. Det skydd som uppkommer till följd av registreringen av ett ordmärke avser det ord som anges i registreringsansökan och inte den särskilda grafiska eller stilistiska utformning som varumärket eventuellt har. Det saknas således skäl att vid likhetsbedömningen beakta vilken grafisk utformning det sökta varumärket skulle kunna ges i framtiden (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 20 april 2005 i mål
T-211/03, Faber Chimica mot harmoniseringsbyrån – Nabersa (Faber), REG 2005, s. II-1297
, punkterna 36 och 37, av den i mål T-353/04, Ontex mot harmoniseringsbyrån – Curon Medical (CURON), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 74, och av den i mål T-254/06, Radio Regenbogen Hörfunk in Baden mot harmoniseringsbyrån (RadioCom), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 43).
Överklagandenämnden gjorde också en riktig bedömning då den konstaterade att varumärkena inte liknar varandra fonetiskt. Såsom harmoniseringsbyrån har påpekat hänvisar man till de äldre varumärkena med hjälp av bokstavskombinationen ck eller även med hjälp av orden calvin klein, till och med när det äldre varumärket inte innehåller dessa ord. Det är nämligen så tydligt att figurkännetecknet CK, med dess karaktäristiska grafiska utformning, hänför sig till den kända tillverkaren och modeskaparen Calvin Klein.
Däremot hänvisar man till det sökta varumärket genom att uttala antingen endast orden creaciones kennya eller hela uttrycket ck creaciones kennya. Det är i vilket fall som helst föga troligt att man kommer att hänvisa till det sökta varumärket CK CREACIONES KENNYA genom att endast uttala bokstavskombinationen ck. Det finns nämligen skäl att uttryckligen hänvisa till orden creaciones kennya, eftersom de inte är så kända.
Vad gäller den begreppsmässiga likheten begick överklagandenämnden inget misstag när den fann att orden creaciones kennya, som har gett upphov till bokstavskombinationen ck, innebär en begreppsmässig skillnad i förhållande till de äldre varumärkena. Förstainstansrätten konstaterar, liksom överklagandenämnden gjorde i punkt 27 i det angripna beslutet, att bokstavskombinationen ck i det sökta varumärket kommer från orden creaciones kennya, medan bokstavskombinationen ck, som de äldre varumärkena består av, utgör en hänvisning till den kända tillverkaren och modeskaparen Calvin Klein.
Av det ovan anförda följer att överklagandenämnden inte begick något misstag när den slog fast att varumärkena i målet inte liknar varandra. Undersökningen av varumärkena ur ett visuellt, fonetiskt och begreppsmässigt perspektiv visar nämligen att det helhetsintryck som de äldre varumärkena ger domineras av den enda eller dominerande beståndsdelen ck, medan helhetsintrycket av det sökta varumärket domineras av beståndsdelen creaciones kennya. De visuella, fonetiska och begreppsmässiga skillnader som har konstaterats ovan innebär således att det inte föreligger någon känneteckenslikhet.
— Huruvida det föreligger risk för förväxling
Med hänsyn till undersökningen av varumärkeslikheten gjorde överklagandenämnden en riktig bedömning då den konstaterade att det inte kunde anses föreligga någon risk för förväxling.
Att de varor som de motstående varumärkena avser är identiska påverkar inte denna bedömning eftersom kännetecknen inte liknar varandra. Såsom överklagandenämnden framhöll i punkt 28 i det angripna beslutet framgår det klart av det sökta varumärket att bokstavskombinationen ck syftar på orden creaciones kennya, vilka otvetydigt skiljer det sökta varumärket från de äldre varumärkena. Eftersom känneteckenslikhet är en förutsättning för att det ska anses föreligga risk för förväxling innebär konstaterandet att det saknas en sådan likhet ett hinder för att finna att det föreligger risk för förväxling (se, för ett liknande resonemang, förstainstansrättens dom av den 18 december 2008 i mål T-16/07, Torres mot harmoniseringsbyrån – Sociedad Cooperativa del Campo San Ginés (TORRE DE BENÍTEZ), ej offentliggjort i rättsfallssamlingen, punkt 74).
Vidare har sökanden gjort gällande att figurelementet CK är känt. Denna beståndsdel är gemensam för de äldre varumärkena och karaktäriseras av en särskild grafisk utformning. Visserligen erkänns det i rättspraxis att varumärken som har hög särskiljningsförmåga på grund av att de är kända åtnjuter ett vidare skydd (se ovan punkt 33). Ett erkännande i det förevarande fallet av att de äldre varumärkena är kända kan dock inte föranleda en annan bedömning än överklagandenämndens bedömning, enligt vilken helhetsintrycken som varumärkena ger, bland annat på grund av skillnaderna mellan deras dominerande beståndsdelar, är alltför olika varandra för att det ska kunna anses föreligga risk för förväxling.
Vad beträffar sökandens argument att omsättningkretsen kan uppfatta det sökta varumärket som ett av dess undervarumärken, framhåller förstainstansrätten att undervarumärken, såsom sökanden själv har påpekat, är kännetecken som härrör från ett huvudvarumärke och som har en dominerande beståndsdel gemensam med huvudvarumärket (förstainstansrättens dom av den 6 oktober 2004 i de förenade målen
T-117/03–T-119/03 och T-171/03, New Look mot harmoniseringsbyrån – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE och NLCollection), REG 2004, s. II-3471
, punkt 51). I det förevarande fallet har de omtvistade varumärkena dock inte någon dominerande beståndsdel gemensam. Såsom redan flera gånger har konstaterats ovan är de äldre varumärkenas enda eller dominerande beståndsdel figurelementet CK, medan det sökta varumärket domineras av det särskiljande ordelementet creaciones kennya.
Av det ovan anförda följer att överklagandenämnden inte begick något misstag när den slog fast att det inte förelåg någon risk för förväxling mellan det sökta varumärket och de äldre varumärkena. Talan ska därför ogillas.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 87.2 i förstainstansrättens rättegångsregler ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Harmoniseringsbyrån och intervenienten har yrkat att sökanden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom sökanden har tappat målet, ska harmoniseringsbyråns och intervenientens yrkanden bifallas.

Mot denna bakgrund beslutar
FÖRSTAINSTANSRÄTTEN (sjätte avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
Calvin Klein Trademark Trust ska ersätta rättegångskostnaderna.

Meij
Vadapalas
Moavero Milanesi
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 7 maj 2009.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: spanska.