CELEX: 62005TJ0047
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Priimtinumas
Vienodas požiūris

1.
Procesas – Įrodymų pateikimas – Terminas – Pavėluotas įrodymų pateikimas – Sąlygos
(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 48 straipsnio 1 dalis)
2.
Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Sąvoka
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis ir 91 straipsnio 1 dalis; XIII priedas)
3.
Pareigūnai – Ieškinys – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Prieštaravimai dėl anksčiau susiformavusių pavaldumo santykių
pakeitimo Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo pereinamosiomis priskyrimo taisyklėmis – Priimtinumas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedas)
4.
Pareigūnai – Karjera – Įgytos teisės – Vidaus konkurso dėl perkėlimo į aukštesnę kategoriją laimėjimas iki 2004 m. gegužės
1 d.
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 ir 8 straipsniai)
5.
Pareigūnai – Karjera – Pereinamųjų taisyklių, susijusių su perėjimo nuo senos prie naujos pareigūnų karjeros sistemos, įtvirtinimas
– Priskyrimo prie lygio taisyklės
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 ir 8 straipsniai)
1.
Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 48 straipsnio 1 dalies nuostatas, nors dublike ir triplike šalys
gali pateikti papildomus įrodymus, kuriais grindžiami jų argumentai, jos turi nurodyti priežastis, dėl kurių uždelsė šiuos
įrodymus pateikti.
Pateikti įrodymus po tripliko įmanoma tik jei įrodymą teikiantis asmuo iki rašytinės proceso dalies pabaigos negalėjo gauti
aptariamų įrodymų arba jei pavėluotu atsakovo įrodymų pateikimu galima pateisinti bylos medžiagos papildymą, kad būtų užtikrintas
rungimosi principo laikymasis.
Pareiga nurodyti priežastis, dėl kurių buvo uždelsta pateikti įrodymus, reiškia, kad teismui suteikiami įgaliojimai kontroliuoti
šių priežasčių pagrįstumą ir, atsižvelgiant į situaciją, minėtų įrodymų turinį, taip pat įgaliojimai juos atmesti, jeigu prašymas
teisiniu požiūriu nepakankamai pagrįstas.
A fortiori
tai galioja ir po tripliko pateiktų įrodymų atveju.
(žr. 54–56 punktus)
Nuoroda: 2005 m. balandžio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Gaki-Kakouri prieš Teisingumo Teismą
, C‑243/04 P, Rink. p. I‑0000, 32 ir 33 punktai.
2.
Ieškinį dėl panaikinimo galima pareikšti tik dėl teisės priemonių, sukeliančių privalomų teisinių pasekmių, kurios tiesiogiai
ir iškart daro poveikį ieškovo interesams, aiškiai pakeisdamos jo teisinę padėtį. Taip yra individualių sprendimų, kuriais
konkretinamos Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priede numatytos pereinamosios priskyrimo prie lygio taisyklės, atveju. Šiais
sprendimais daroma įtaka suinteresuotojo pareigūno teisinei padėčiai, net jeigu institucija, kurioje jis dirba, tik taiko
minėtą teisės nuostatą.
(žr. 61 ir 62 punktus)
Nuoroda: 2006 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Alvarez Moreno
, C‑373/04 P, Rink. p. I‑0000, 42 punktas ir jame nurodyta teismų praktiką; 1996 m. birželio 6 d. Pirmosios instancijos teismo
sprendimo
Baiwir prieš Komisiją
, T‑391/94, Rink. VT p. I‑A‑269 ir II‑787, 34 punktas; 1996 m. birželio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Vela Palacios prieš EESRK
, T‑293/94, Rink. VT p. I‑A‑305 ir II‑893, 22 punktas; 2006 m. lapkričio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Agne-Dapper ir kt. prieš Komisiją
, T‑35/05, T‑61/05, T‑107/05, T‑108/05 ir T‑139/05, Rink. VT p. I‑A‑2‑291 ir II‑A‑2‑1497, 32 ir 33 punktai.
3.
Ieškinys dėl panaikinimo priimtinas, jei reikšdami jį ieškovai turi atsiradusį ir esamą pakankamai aiškų suinteresuotumą,
kad jų skundžiami individualūs sprendimai būtų panaikinti, o tokiam suinteresuotumui būtina, kad ieškinio rezultatas jiems
būtų naudingas. Taip yra, kai pareigūnai prieštarauja dėl pavaldumo santykių, susiformavusių pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus,
galiojusius iki 2004 m. gegužės 1 d., pakeitimo Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo pereinamosiomis priskyrimo taisyklėmis.
(žr. 65, 68, 70, 76 ir 81 punktus)
Nuoroda: 1988 m. gegužės 31 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Rousseau prieš Audito Rūmus
, 167/86, Rink. p. 2705, 7 punktas; 2004 m. rugsėjo 28 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
MCI prieš Komisiją
, T‑310/00, Rink. p. II‑3253, 44 punktas.
4.
Pareigūnas negali remtis įgyta teise, nebent jos atsiradimą lėmęs faktas atsirado pagal konkrečias nuostatų normas, galiojusius
iki Pareigūnų tarnybos nuostatų pakeitimo.
Sistemoje, kurioje pareigūnų pavaldumo santykiai gali būti pakeisti, kai kurių pareigūnų priskyrimas prie aukštesnio lygio,
kuris, palyginti su kitais, šiems pareigūnams suteiktas tam tikrame jų karjeros etape, nėra įgyta teisė, kuri turi būti saugoma
Pareigūnų tarnybos nuostatų, įsigaliojusių po 2004 m. gegužės 1 d., normomis. Tačiau pareigūnai, laimėję vidaus konkursą dėl
perkėlimo į kitą kategoriją prieš šią datą, turi teisę tikėtis, kad Pareigūnų tarnybos nuostatuose jiems būtų garantuojamos
geresnės karjeros galimybės nei garantuojamos kitiems pareigūnams. Bendruoju teisingumo principu reikalaujama, kad pareigūnų
noras ir pastangos kilti karjeros laiptais iki šios datos būtų pripažinti ir po šios datos. Taigi iki šios datos įgytos geresnės
karjeros galimybės yra įgytos teisės, kurios turi būti saugomos.
Pareigūnų karjeros galimybės priklauso nuo įvairių veiksnių, susijusių tiek su kiekvienam pareigūnui būdingomis aplinkybėmis
(pvz., be kita ko, jo nuopelnais ir amžiumi), tiek ir su išorės aplinkybėmis (pvz., be kita ko, aplinkybėmis, susijusiomis
su tarnyba, kurioje jis dirba), o ne tik nuo priskyrimo prie lygio. Todėl, net jeigu Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo
2 ir 8 straipsniuose įtvirtintomis priskyrimo prie lygio taisyklėmis, vertinant atskirai, keičiami iki 2004 m. gegužės 1 d.
susiformavę pareigūnų, laimėjusių vidaus konkursą dėl perkėlimo į kitą kategoriją, ir kitų pareigūnų pavaldumo santykiai,
tai nebūtinai reiškia, kad tokį konkursą laimėjusių pareigūnų karjeros galimybės nėra geresnės už tokio konkurso nelaimėjusiųjų
karjeros galimybes. Atvirkščiai, Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priede yra nuostatų, pagal kurias pareigūnai diferencijuojami
pagal kategoriją, prie kurios jie buvo priskirti iki 2004 m. gegužės 1 d., taip atsižvelgiant į iki šios datos laimėtus konkursus
dėl perkėlimo į kitą kategoriją.
(žr. 106–108, 110, 113 ir 114 punktus)
Nuoroda: 1975 m. kovo 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Gillet prieš Komisiją
, 28/74, Rink. p. 463, 5 punktas.
5.
Pareigūnas, siekdamas užginčyti naujos teisės normos teisėtumą, negali remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu srityje,
kurioje teisės aktų leidėjas turi plačią diskreciją vertinti reformos būtinumą. Taip yra pareigūnų karjeros sistemos, pagal
kurią, pirma, įvyko priskyrimas prie aukštesnio lygio ir, antra, atsirado visos vidaus konkurso dėl perkėlimo į kitą kategoriją
laimėjimo pasekmės, pakeitimo bei kartu su šiuo pakeitimu priimtų pereinamųjų taisyklių, įskaitant Pareigūnų tarnybos nuostatų
XIII priedo 2 ir 8 straipsniuose įtvirtintas priskyrimo prie lygio taisykles, atvejais.
Be to, pagal proporcingumo principą Bendrijos teisės akto teisėtumas priklauso nuo to, ar jame numatytos priemonės yra tinkamos
pasiekti nagrinėjamu aktu užsibrėžtam teisėtam tikslui ir neviršija to, kas būtina jam pasiekti, atsižvelgiant į tai, kad
kai galima pasirinkti iš kelių tinkamų priemonių, iš principo turi būti pasirinkta mažiau varžanti. Tačiau, kalbant apie sritį,
kurioje Bendrijos teisės aktų leidėjas turi plačią diskreciją, susijusią su Sutarties jam priskirta politine atsakomybe, reikia
nurodyti, kad tik akivaizdžiai netinkamas pasirinktos priemonės pobūdis, atsižvelgiant į tikslą, kurį turi pasiekti kompetetinga
institucija, gali paveikti tokios priemonės teisėtumą. Kadangi Taryba turi plačią diskreciją priimti pereinamąsias taisykles,
susijusias su perėjimu nuo senos prie naujos pareigūnų karjeros sistemos, prie kurių priskiriamos ir Pareigūnų tarnybos nuostatų
XIII priedo 2 ir 8 straipsniuose numatytos priskyrimo prie lygio taisyklės, šios priskyrimo taisyklės neturi būti laikomos
akivaizdžiai netinkamomis pasiekti Reglamento Nr. 723/2004 37 konstatuojamoje dalyje numatytam tikslui naujas nuostatas ir
priemones pradėti taikyti palaipsniui, nepažeidžiant darbuotojų įgytų teisių ir atsižvelgiant į jų teisėtus lūkesčius.
Pareigūnų, kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. laimėjo vidaus konkursą dėl perkėlimo į kitą kategoriją, priskyrimas žemesniam ar
tokiam pačiam lygiui kaip ir pareigūnų, kurie nelaimėjo tokio konkurso, nėra vienodo požiūrio principo pažeidimas. Atsižvelgiant
į esminį karjeros sistemos pakeitimą vien pareigūnų statuso hierarchijos sistemoje prieš ir po šios datos palyginimas nėra
lemiamas nustatant, ar Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 ir 8 straipsniais buvo pažeistas vienodo požiūrio principas.
(žr. 121, 131–133 ir 146 punktus)
Nuoroda: 1988 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Christianos prieš Teisingumo Teismą
, 33/87, Rink. p. 2995, 23 punktas; 1996 m. birželio 5 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
NMB France ir kt. prieš Komisiją
, T‑162/94, Rink. p. II‑427, 69 punktas ir jame nurodyta teismų praktika, 70 punktas ir jame nurodyta teismų praktika; 2003 m.
vasario 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Leonhardt prieš Parlamentą
, T‑30/02, Rink. VT p. I‑A‑41 ir II‑265, 55 punktas.