CELEX: 61996CJ0307
Artikel 95 a i forordning (EØF) nr. 1408/71
Forordning (EØF) nr. 1248/92
Overgangsbestemmelse
Uanmodet omberegning af en ydelse
Den sikredes rettigheder

Dommens præmisser
1 Ved dom af 5. september 1996, indgaaet til Domstolen den 29. september 1996, har Tribunal du Travail de Bruxelles i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt tre praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 95a i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet (EFT 1971 II, s. 366), som aendret og ajourfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983 (EFT L 230, s. 6, herefter »forordning nr. 1408/71«), og som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1248/92 af 30. april 1992 (EFT L 136, s. 7, herefter »aendringsforordningen«).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem Salvatore Baldone og Institut national d'assurance maladie-invalidité (herefter »INAMI«) vedroerende INAMI's afgoerelse om at foretage en ny beregning af Baldone's invaliditetsydelser med virkning fra den 1. juni 1992, hvor aendringsforordningen traadte i kraft.
3 Baldone blev uarbejdsdygtig den 4. maj 1970 i Belgien. Da han havde vaeret forsikret successivt i Italien (169 uger), i Tyskland (30 maaneder) og i Belgien (2 366 dage) blev hans ret til invaliditetsydelser gennemgaaet af de italienske, tyske og belgiske kompetente institutioner i henhold til artikel 40 i forordning nr. 1408/71 og fastsat i henhold til artikel 46 i samme forordning.
4 INAMI fastsatte den belgiske ydelse den 13. september 1985; denne ydelse, der var fastsat alene efter reglerne i den belgiske lovgivning, blev i henhold hertil tilpasset som foelge af aendringer i de udenlandske ydelser og udviklingen i vekselkurserne.
5 Den 1. oktober 1985 anlagde Baldone sag ved Tribunal du travail de Bruxelles til proevelse af INAMI's afgoerelse af 13. september 1985, idet han gjorde gaeldende, at ydelsen ikke var korrekt beregnet. Under denne sag paaberaabte han sig det princip, der er klarlagt i Domstolens dom af 18. februar 1993 (sag C-193/92, Bogana, Sml. I, s. 755), hvorefter reguleringen af en invaliditetsydelse, som navnlig skyldes udsving i de gennemsnitlige vekselkurser eller den almindelige oekonomiske og sociale udvikling i de paagaeldende stater, ikke maa foretages paa grundlag af national ret, men skal ske i henhold til artikel 51, stk. 1, i forordning nr. 1408/71.
6 Som foelge af denne dom berigtigede og forhoejede INAMI den 4. maj 1994 Baldone's invalidepension med virkning fra den 1. oktober 1972 og meddelte ham den berigtigende afgoerelse. INAMI tildelte imidlertid kun den omberegnede ydelse for perioden foer den 31. maj 1992. For perioden herefter nedsatte INAMI af egen drift ydelsesbeloebet efter de nye regler i aendringsforordningen. Sidstnaevnte, hvorved artikel 46 i forordning nr. 1408/71 og bestemmelserne for beregning af pensionsydelser blev aendret, var faktisk mindre fordelagtige for Baldone.
7 Den 30. maj 1994 anlagde Baldone en ny sag ved Tribunal du travail de Bruxelles til proevelse af den berigtigende afgoerelse af 4. maj 1994, idet han har gjort gaeldende, at INAMI, ved af egen drift at foretage en ny beregning af pensionsydelsen, har tilsidesat artikel 95a, stk. 4, 5 og 6, i forordning nr. 1408/71, der er indfoejet ved aendringsforordningen. INAMI er i modsaetning hertil af den opfattelse, at afgoerelsen af 4. maj 1994 - da den er den foerste afgoerelse, der indeholder en korrekt fastsaettelse af Baldone's pensionsrettigheder - skal betragtes som en ny afgoerelse om tilkendelse af pension, saaledes at de nye beregningsregler, der er indfoejet ved aendringsforordningen, ifoelge artikel 95a, stk. 1, 2 og 3, i forordning nr. 1408/71 skal finde anvendelse.
8 Artikel 95a i forordning nr. 1408/71, der er indfoejet ved aendringsforordningen, bestemmer foelgende:
»Overgangsbestemmelser for anvendelse af forordning (EOEF) nr. 1248/92
1. Forordning (EOEF) nr. 1248/92 giver ikke ret til ydelser for noget tidsrum, der ligger forud for den 1. juni 1992.
2. Enhver forsikrings- eller bopaelsperiode, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for den 1. juni 1992, skal medregnes ved afgoerelsen af ret til ydelser efter bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1248/92.
3. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan rettigheder tilkendes i medfoer af forordning (EOEF) nr. 1248/92, ogsaa selv om de vedroerer en begivenhed, der er indtraadt foer den 1. juni 1992.
4. Rettigheder, der tilkommer personer, som har faaet tillagt pension foer den 1. juni 1992, kan paa begaering tages op til revision under hensyntagen til bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1248/92.
5. Saafremt den i stk. 4 omhandlede begaering indgives inden for en frist paa to aar efter den 1. juni 1992, erhverves rettigheder i medfoer af forordning (EOEF) nr. 1248/92 med virkning fra naevnte dato, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller foraeldelse af rettigheder kan goeres gaeldende over for de paagaeldende.
6. Saafremt den i stk. 4 omhandlede begaering indgives efter udloebet af fristen paa to aar efter den 1. juni 1992, erhverves de rettigheder, der ikke er bortfaldet eller foraeldet, fra datoen for begaeringens indgivelse, med forbehold af gunstigere bestemmelser i en medlemsstats lovgivning.«
9 Tribunal du travail de Bruxelles, der er i tvivl om fortolkningen af denne bestemmelse, har udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
»1)  Skal artikel 95a, stk. 1, 2 og 3, i forordning nr. 1408/71, som indfoejet ved forordning nr. 1248/92, fortolkes saaledes, at den kompetente institution i en medlemsstat - naar den efter den 31. maj 1992 foretager en fastsaettelse af en invalidepensionists rettigheder i henhold til disse forordninger - for saa vidt angaar den periode, der er afsluttet den 31. maj 1992, skal anvende bestemmelserne i forordning nr. 1408/71 (navnlig artikel 46) i den kodificerede udgave i forordning nr. 2001/83 af 2. juni 1983 og, fra og med den 1. juni 1992, bestemmelserne i forordning nr. 1408/71, som aendret ved forordning nr. 1248/92?
2) Saafremt det foerste spoergsmaal besvares bekraeftende, finder bestemmelserne da anvendelse paa samme maade,
a) naar den paagaeldende afgoerelse er den foerste fastsaettelse af den sikredes rettigheder i henhold til disse forordninger, som denne institution foretager
b) naar den foerste afgoerelse, der er truffet foer den 1. juni 1992, ikke indeholdt en korrekt fastsaettelse af rettighederne i henhold til forordningerne, og derfor skulle ophaeves og erstattes efter den 1. juni 1992 af en berigtigende afgoerelse, der saaledes er den foerste afgoerelse, der indeholder en korrekt fastsaettelse af rettighederne i henhold til forordningerne
c) naar den foerste afgoerelse, der er truffet foer den 1. juni 1992, og som oprindeligt var korrekt, skal ophaeves og erstattes af en anden afgoerelse efter den 1. juni 1992, fordi en anden kompetent institution har truffet en berigtigende afgoerelse?
3) Saafremt de foerste to spoergsmaal besvares bekraeftende, kan en ny fastsaettelse af ydelsen den 1. juni 1992 da have til foelge, at den fremtidige ydelse nedsaettes i forhold til det beloeb, der blev udbetalt den 31. maj 1992 i henhold til de dagaeldende bestemmelser, naar forordning nr. 1248/92 hverken har aendret eller suppleret artikel 118 til 119a i forordning nr. 574/72, saaledes at de finder anvendelse den 1. juni 1992?«
10 Med disse praejudicielle spoergsmaal, som vil blive behandlet samlet, oensker den forelaeggende ret reelt oplyst, om artikel 95a i forordning nr. 1408/71, der er indfoejet ved aendringsforordningen, er til hinder for, at en medlemsstats kompetente institution af egen drift anvender beregningsreglerne i aendringsforordningen til skade for den sikrede, naar denne foer reglernes ikrafttraeden den 1. juni 1992 har faaet fastsat en invalidepension i henhold til de bestemmelser i forordning nr. 1408/71, der var anvendelige foer naevnte tidspunkt, og naar afgoerelsen vedroerende naevnte pension er blevet berigtiget efter den 31. maj 1992.
11 Hertil bemaerkes, at naar invaliditetsydelsen er fastsat foer ikrafttraedelsen af aendringsforordningen, finder artikel 95a, stk. 1, 2 og 3, i den aendrede forordning nr. 1408/71 ikke anvendelse.
12 Saadanne situationer henhoerer derimod under artikel 95a, stk. 4, 5 og 6, i den aendrede forordning nr. 1408/71.
13 Sidstnaevnte bestemmelse finder anvendelse i en situation som den, der foreligger i hovedsagen. Den omstaendighed, at en medlemsstats kompetente institution som foelge af en forkert beregning af den paagaeldende ydelse foretager en ny beregning af en ydelse efter ikrafttraedelsen af aendringsforordningen og berigtiger det beloeb, der skal udbetales, kan ikke danne grundlag for nye rettigheder - men medfoerer alene, at der skal foretages en korrekt fastsaettelse af den ydelse, der tidligere er erhvervet ret til.
14 Artikel 95a, stk. 4, fastslaar udtrykkeligt, at rettigheder, der tilkommer personer, som har faaet tillagt pension foer den 1. juni 1992, paa begaering kan tages op til revision under hensyntagen til bestemmelserne i aendringsforordningen. Artikel 95a, stk. 5 og 6, fastsaetter dernaest de regler, der skal anvendes, alt efter om denne begaering indgives inden for en frist paa to aar fra den 1. juni 1992 eller efter udloebet af denne frist.
15 Formaalet med artikel 95a, stk. 4, er at goere det muligt for den sikrede at anmode om revision af ydelser, der er tillagt under anvendelse af forordningen, foer aendringerne blev foretaget, naar reglerne i aendringsforordningen maa antages at vaere mere fordelagtige for ham, og at opretholde de tillagte ydelser ifoelge bestemmelserne i forordningen, foer denne blev aendret, i en situation, hvor ydelserne viser sig at vaere mere fordelagtige end ydelserne efter aendringsforordningen.
16 Det fremgaar saaledes klart af saavel ordlyden som opbygningen af artikel 95a, stk. 4, at anvendelsen af bestemmelserne i aendringsforordningen paa pensionsrettigheder, der er fastsat foer den 1. juni 1992, er betinget af en udtrykkelig anmodning fra den sikrede. Den kompetente institution kan saaledes ikke traede i den sikredes sted, saerligt ikke naar institutionernes berigtigelse af egen drift vil vaere til skade for den paagaeldende (jf. dom af 13.10.1976, sag 32/76, Saieva, Sml. s. 1523, praemis 15, 16 og 17).
17 En revision, foretaget af den kompetente institution af egen drift, af en invaliditetsydelse, der er fastsat forud for aendringsforordningen, indebaerer netop, at den initiativret, som artikel 95a, stk. 4, alene tillaegger den sikrede, fratages ham.
18 De af Tribunal du travail de Bruxelles forelagte spoergsmaal skal saaledes bevares med, at artikel 95a i forordning nr. 1408/71, der er indfoejet ved aendringsforordningen, er til hinder for, at en medlemsstats kompetente institution af egen drift anvender beregningsreglerne i aendringsforordningen til skade for den sikrede, naar denne foer reglernes ikrafttraeden den 1. juni 1992 har faaet fastsat en invalidepension i henhold til de bestemmelser i forordning nr. 1408/71, der var anvendelige foer dette tidspunkt, og naar afgoerelsen vedroerende naevnte pension er blevet berigtiget efter den 31. maj 1992.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 De udgifter, der er afholdt af den belgiske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
(Foerste Afdeling)
vedroerende de spoergsmaal, der er forelagt af Tribunal du travail de Bruxelles ved dom af 5. september 1996, for ret:
Artikel 95a i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, som aendret og ajourfoert ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983, og som aendret ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1248/92 af 30. april 1992,er til hinder for, at en medlemsstats kompetente institution af egen drift anvender beregningsreglerne i aendringsforordningen til skade for den sikrede, naar denne foer reglernes ikrafttraeden den 1. juni 1992 har faaet fastsat en invalidepension i henhold til de bestemmelser i forordning nr. 1408/71, der var anvendelige foer dette tidspunkt, og naar afgoerelsen vedroerende naevnte pension er blevet berigtiget efter den 31. maj 1992.