CELEX: 61984CJ0046
Monetære udligningsbeløb
majsprodukter

1 Ved kendelse af 6 . januar 1984 , indgaaet til Domstolen den 21 . februar s.aa ., har Finanzgericht Hamburg i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 forelagt to praejudicielle spoergsmaal vedroerende dels gyldigheden af Kommissionens forordninger hhv . nr . 746/79 af 11 . april 1979 om aendring af visse monetaere udligningsbeloeb for korn ( EFT L 95 , s . 3 ) og nr . 3013/80 af 21 . november 1980 om aendring af forordning ( EOEF ) nr . 2140/79 for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb samt af forordning ( EOEF ) nr . 2803/80 for saa vidt angaar visse eksportrestitutioner for korn ( EFT L 312 , s . 12 ), dels foelgerne af en eventuel ugyldighed .
2 Spoergsmaalene er forelagt under en tvist mellem sagsoegeren i hovedsagen , Nordgetreide GmbH & Co . KG ( herefter benaevnt »Nordgetreide« ) og sagsoegte i hovedsagen , Hauptzollamt Hamburg-Jonas ( herefter benaevnt »Hauptzollamt« ).
3 I perioderne 29 . maj - 21 . juni 1979 og 25 . november 1980 - 15 . marts 1981 udfoerte Nordgetreide til Danmark , Sverige og Det forenede Kongerige majsgryn og fine gryn til brug i bryggerier , henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 1 og 2 i den faelles toldtarif ( grove og fine gryn af majs til brug i bryggerier samt i andre tilfaelde ).
4 Ved beregningen af de monetaere udligningsbeloeb , Nordgetreide skulle have udbetalt , lagde Hauptzollamt for eksporten frem til juni 1979 Kommissionens forord ning nr . 746/79 til grund , og for de oevrige udfoersler forordning nr . 3013/80 , der siden var traadt i kraft . I henhold til forordning nr . 746/79 androg de monetaere udligningsbeloeb 67,01 DM , mens de i henhold til forordning nr . 3013/80 var paa 50,36 og 56,62 DM pr . ton .
5 Nordgetreide mente at have ret til hoejere monetaere udligningsbeloeb og indgav derfor hver gang klager over Hauptzollamts afgoerelser . Klagerne blev afvist , hvorefter Nordgetreide anlagde sag ved Finanzgericht Hamburg , hvorunder selskabet har bestridt Hauptzollamts beregning af monetaere udligningsbeloeb , idet forordningerne nr . 746/79 og 3013/80 efter selskabets opfattelse er ugyldige .
6 Finanzgericht Hamburg fandt , at loesningen af tvisten afhang af , om de af sagsoegeren anfaegtede bestemmelser i Kommissionens forordninger var gyldige , og har derfor forelagt Domstolen en anmodning om praejudiciel afgoerelse af foelgende to spoergsmaal :
»1 ) Er Kommissionens forordninger ( EOEF ) nr . 746/79 af 11 . april 1979 og nr . 3013/80 af 21 . november 1980 ugyldige , for saa vidt de monetaere udligningsbeloeb for produkter , der henhoerer under pos . 11.02 A V a henholdsvis 1 og 2 ( grove og fine gryn af majs til brug i bryggerier samt i andre tilfaelde ) kun er fastsat til henholdsvis 67,01 DM , 56,62 DM og 50,36 DM pr . ton?
2)Saafremt spoergsmaal 1 besvares bekraeftende , hvilke foelger har da ugyldigheden?«
Foerste spoergsmaal
Indlaeg for Domstolen
7 Sagsoegeren i hovedsagen har anfoert , at det princip , Domstolen fastslog i dommene af 15 . oktober 1980 ( Société coopérative »Province agricole de la Champagne« mod Office national interprofessionnel des céréales , sag 4/79 , Sml . s . 2823 , og Maïseries de Beauce mod Office national interprofessionnel des céréales , sag 109/79 , Sml . s . 2883 ), hvorefter summen af de monetaere udligningsbeloeb for de produkter , der fremkommer ved forarbejdning af en bestemt maengde majs i en given produktionsproces , og hvis pris afhaenger af prisen paa majs , ikke maa vaere vaesentligt hoejere end det monetaere udligningsbeloeb paa den naevnte maengde majs , omvendt betyder , at summen heller ikke maa vaere vaesentligt lavere end det paagaeldende monetaere udligningsbeloeb . Sagsoegeren har bemaerket , at der i de omtvistede faellesskabsforordninger i strid med ovennaevnte praksis er foretaget en nedsaettelse af koefficienten ved forarbejdning af majs til majsgryn fra oprindelig 1 : 1,8 , dvs . 1,8 ton majs til fremstilling af et ton majsgryn , til 1 : 1,5 , hvilket indebaerer en nedsaettelse af de monetaere udligningsbeloeb for det naevnte foelgeprodukt med naesten 20% .
8 De paagaeldende forordninger er saaledes i strid med ordningen om monetaere udligningsbeloeb , som hviler paa et princip om neutralitet , da de i strid med EOEF-traktatens artikel 40 , stk . 3 , medfoerer en konkurrenceforvridning , idet forarbejdningsvirksomhederne i lande med en staerk valuta stilles ringere i forhold til konkurrenter i lande med svag valuta . Ved udfoersel af de forar-bejdede produkter faar foerstnaevnte virksomheder udbetalt monetaere udligningsbeloeb , der alt i alt er lavere end de beloeb , de har maattet indbetale ved indfoersel af basisproduktet . Derimod betaler sidstnaevnte virksomheder ved udfoersel af de forarbejdede produkter kun monetaere udligningsbeloeb , der er lavere end de beloeb , de har faaet udbetalt ved indfoerslen af basisproduktet .
9 Sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende , at Kommissionen med henblik paa at undgaa saadanne diskriminerende virkninger skal anvende et ensartet system , der er uafhaengigt af de forskellige produktionsprocesser , og som indebaerer enten , at de monetaere udligningsbeloeb for de oevrige majsprodukter ophaeves , samtidig med , at de opretholdes for det vigtigste foelgeprodukt , dvs . majsgryn henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 1 eller 2 , og at den oprindelige forarbejdningskoefficient paa 1 : 1,8 bibeholdes , eller at det ikke er den forarbejdningsproces , som udelukkende anvendes af de franske majsmoeller , der var sagsoegere i sagerne 4 og 109/79 , der laegges til grund , men i stedet den forarbejdningsproces , der hyppigst anvendes af majsmoellerne i Faellesskabet .
10 Sagsoegeren har i den forbindelse paapeget , at den produktionsproces , som Domstolen lagde til grund i ovennaevnte domme af 15 . oktober 1980 , og som anvendtes af de franske majsmoeller , ved forarbejdning af 1,8 ton majs giver 1 ton majsgryn , 0,27 ton mel og 0,27 t fodermel samt 0,242 ton kim , mens svindet andrager 0,018 ton . I den produktionsproces , som sagsoegeren og de fleste af de oevrige moeller i Forbundsrepublikken Tyskland og i Benelux-landene anvender , og som i oekonomisk henseende er den mest moderne , faar man ved forarbejdning af 1,8 ton majs 1 ton majsgryn , 0,27 ton mel og 0,09 ton klid eller fodermel ; de resterende 0,4 ton bestaar af kim og fedtholdige skaller , som ikke kan afsaettes i den foreliggende form , men som forarbejdes til ekstraktionsskraa af majskim samt majskimolie , for hvilke produkter der ikke udbetales monetaere udligningsbeloeb , og som saelges til lave priser , idet de er udsat for konkurrence fra substitutionspro dukter , som kan indfoeres fra tredjelande uden importafgifter og/eller udligningsbeloeb .
11 Sagsoegeren har i den forbindelse anfoert , at der ikke skal tages hensyn til den majskim , der fremkommer som led i de franske moellers produktionsproces , da dette produkt alene fremkommer som foelge af , at produktionsanlaegget er mangelfuldt i den forstand , at produktet ikke kan forarbejdes til majsolie og majsmel , hvilket ville vaere mere rentabelt .
12 Sagsoegeren har fremlagt tabeller til dokumentation af , at de monetaere udligningsbeloeb for majsprodukter i perioden maj-juni 1979 i henhold til forordning nr . 746/79 er 8,44 DM hoejere end de monetaere udligningsbeloeb for majs , naar de franske moellers produktionsproces laegges til grund , mens de monetaere udligningsbeloeb for majsprodukterne efter den i Tyskland anvendte produktionsproces er 1,17 DM lavere ; tilsvarende i perioden november 1980 _ marts 1981 , hvor summen af de monetaere udligningsbeloeb for majsprodukterne i henhold til forordning nr . 3013/80 efter den franske produktionsproces var 7,40 DM lavere med hensyn til fremstillingen af majsgryn bestemt til bryggeriindustrien , og 1,14 DM lavere for produktionen af andre former for majsgryn henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 2 , mens forskellen for den produktionsproces , der anvendes i Tyskland , andrager henholdsvis 12,05 DM og 5,79 DM . Ifoelge Nordgetreide maa en saadan forskel betegnes som vaesentlig i betragtning af , at den byrde , som dette indebaerer for virksomheder i et land med staerk valuta , kommer oven i den fordel , som virksomheder i lande med en svag valuta allerede har , saaledes som det er naevnt ovenfor .
13 Sagsoegeren i hovedsagen har tilfoejet , at der i EF-bestemmelserne om beregning af monetaere udligningsbeloeb ikke er taget hensyn til omkostningerne ved at forarbejde basisproduktet til foelgeprodukter ; disse omkostninger er mere byrdefulde for de tyske virksomheder , idet de skal tilvejebringes i den staerke nationale valuta .
14 Kommissionen har foerst gjort gaeldende , at saadanne forhold som omkostningerne ved at forarbejde og markedsfoere foelgeprodukterne ikke skal tages i betragtning , da de intet har at goere med ordningen om monetaere udligningsbeloeb , hvis formaal det kun er at opretholde de frie varebevaegelser for landbrugsvarer i det omfang , hvori de faelles priser beregnes paa grundlag af en valutaomregningskurs ( groenne kurser ), der ikke svarer til de faktiske kurser . Kommissionen har desuden bemaerket , at selv om den maatte have saa noejagtige oplysninger , at den kunne opgoere de konkrete byrder , virksomheder i lande med staerk valuta maa taale paa grund af forarbejdningen , kan det hoejst dreje sig om beloeb , som op-staar i saerlige tilfaelde , og som derfor ikke generelt kan vaere afgoerende for spoergsmaalet om de omtvistede forordningers gyldighed .
15 Kommissionen har desuden understreget , at den , for at opfylde Domstolens ovennaevnte domme af 15 . oktober 1980 i sagerne 4/79 og 109/79 , samt dommen af samme dag i sag 145/79 ( Roquette , Sml . s . 2917 ), aendrede de omtvistede monetaere udligningsbeloeb ved at udstede forordning nr . 3013/80 ; denne aendring kunne kun ske i form af en nedsaettelse af de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter inden for én og samme produktionsproces , saaledes at summen af de naevnte beloeb ikke konsekvent og vaesentligt overstiger de monetaere udligningsbeloeb for basisproduktet .
16 Kommissionen har anfoert , at der ved forordning nr . 746/79 blev gennemfoert en aendring af den tidligere anvendte beregningsmetode . Koefficienten ved forarbejdning af majs til det vigtigste produkt i produktionsprocessen majs/gritz , nemlig grove og fine gryn henhoerende under underpos . 11.02 A V a ) 1 i den faelles toldtarif , blev saaledes sat ned fra 1 : 1,60 til 1 : 1,50 for i hoejere grad at tage hensyn til de oevrige forarbejdede produkter , der fremkommer ved fremstillingen af gritz .
17 Kommissionen har understreget , at forordning nr . 746/79 kunne betragtes som ugyldig , saafremt der ved den i forordningen gennemfoerte beregningsmetode ikke var taget hensyn til , at summen af de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter konsekvent og vaesentligt oversteg det monetaere udligningsbeloeb for majs , jfr . Domstolens dom i ovennaevnte sag 145/79 ; det villeligeledes vaere i strid med ovennaevnte dom , hvis der ved den i forordning nr . 746/79 indfoerte beregning var lagt interventionsprisen for basisproduktet til grund uden hensyntagen til den produktionsrestitution , der er fastsat for gritz bestemt til bryggeriindustrien . Kommissionen finder dog , at en tilsidesaettelse af disse grunde af forordning nr . 746/79 ville foere til det modsatte resultat af det , sagsoegeren i hovedsagen har kraevet , idet den ville foere til en nedsaettelse af det monetaere udligningsbeloeb for gritz , der anvendes i bryggeriindustrien i Faellesskabet .
18 Ifoelge Kommissionen er forordning nr . 3013/80 derimod i overensstemmelse med Domstolens praksis , hvorefter de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter ikke maa vaere »vaesentligt hoejere« end udligningsbeloebene for basis maengden af majs . Kommissionen har understreget , at den beregningsmetode , der blev indfoert ved naevnte forordning , er en foelge af kravet om , at Kommissionen ved udoevelsen af sin skoensbefoejelse skal tage hensyn til en raekke komplicerede forhold og laegge gennemsnitsstoerrelser og ikke forholdene for hver enkelt fabrikant til grund , og dette saavel ved beregningen af forarbejdningskoefficienten som ved afgoerelsen af , hvilken produktionsproces der skal laegges til grund . Kommissionen har lagt vaegt paa , at den ikke kan gennemfoere en matematisk udligning mellem de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter respektive den tilsvarende maengde af basisproduktet , hvilket den i oevrigt heller ikke er forpligtet til , hverken i henhold til Raadets grundforordning nr . 974/71 eller i henhold til Domstolens domme af 15 . oktober 1980 .
19 Kommissionen har fremlagt tabeller , hvoraf det fremgaar , at udligningsbeloebene for basisproduktet kun er meget lidt hoejere end udligningsbeloebene for de forarbejdede produkter , idet udligningsbeloebene for de 1,883 ton majs , der er noedvendige for at fremstille et ton gritz , i november 1980 androg 71,08 DM , mens de for de forarbejdede produkter og paa grundlag af den i den foreliggende sag relevante fremstillingsproces er 67,97 DM ; forskellen er saaledes 3,11 DM , dvs . 4,3% .
20 Kommissionen har anfoert , at fuldstaendig neutralitet for alle monetaere udligningsbeloeb ved samhandel i Faellesskabet kun ville kunne naas paa bekostning af en stoerre uligevaegt i samhandelen med tredjelande , eller omvendt , hvilket saaledes ville foere til beloeb , som ikke laengere er i overensstemmelse med de af Domstolen fastlagte kriterier . Kommissionen har tilfoejet , at den ubetydelige byrde , som kan opstaa for industrien i et land med staerk valuta som Forbundsrepublikken Tyskland , udlignes af den fordel , industrien har ved eksport til tredjelande . Den beregningsmetode , Kommissionen har lagt til grund , foerer saaledes til , at der i konkurrencemaessig henseende stort set er tale om neutralitet mellem virksomhederne i et land med opskreven valuta og virksomhederne i et land med nedskreven valuta .
21 Endelig har Kommissionen afvist sagsoegerens bemaerkninger om , at der ikke er noget marked for majskim , idet den har fremlagt statistiske oplysninger om handelen med det naevnte produkt , saavel i Faellesskabet som i handelen med tredjelande .
Generelle bemaerkninger
22 I henhold til Domstolens faste praksis ( jfr . senest ovennaevnte dom i sag 145/79 ) har indfoerelsen af monetaere udligningsbeloeb , baade for saa vidt angaar basisproduk terne og biprodukterne , til formaal at korrigere virkningerne af udsving i de ustabile vekselkurser , som inden for en faelles markedsordning for landbrugsvarer , der er baseret paa faelles priser , kan fremkalde forstyrrelser i samhandelen med varerne , og isaer bringe den for disse varer indfoerte interventionsordning i fare . Indfoerelsen af monetaere udligningsbeloeb tilsigter derfor isaer at opretholde systemet med enhedspriser inden for markedsordningerne for landbrugsvarer . Indfoerelsen omfatter ikke og kan ikke omfatte en supplerende beskyttelse af markederne for saa vidt angaar landbrugspriser i den ene eller anden medlemsstat i forhold til andre medlemsstater , idet dette formaal er uforeneligt med den tilsigtede enhed .
23 For saa vidt naermere angaar biprodukter bemaerkes desuden , saaledes som Domstolen fastslog i dommene af 12.november 1974 ( Roquette , sag 34/74 , Sml . s . 1217 ) og af 15 . oktober 1980 ( Roquette Frères , sag 145/79 , jfr . ovenfor ), at mens valutaudsving kan udlignes fuldt ud for basisprodukternes vedkommende , gaelder dette ikke for biprodukter . I henhold til artikel 2 , stk . 2 , i forordning nr . 974/71 er de monetaere udligningsbeloeb for sidstnaevnte produkter lig med incidensen paa priserne for det paagaeldende produkt , ved anvendelse af udligningsbeloebet for priserne paa basisproduktet . Begrebet »incidensen« i naevnte bestemmelse tillader alene , at Kommissionen ved fastsaettelsen af de monetaere udligningsbeloeb tager hensyn til virkningerne af de monetaere udligningsbeloeb , der gaelder for basisproduktet , paa prisen for biproduktet .
24 Som Domstolen udtalte i dommen i ovennaevnte sag 145/79 , kan beregningen af , hvilken incidens det monetaere udligningsbeloeb for et basisprodukt har paa priserne for biprodukterne , for et stort antal produkters vedkommende , hvis fremstillingsmetode og sammensaetning kan variere i Faellesskabets forskellige regioner , give anledning til vanskelige tekniske og oekonomiske problemer . Det paahviler Kommissionen at loese disse problemer og samtidig opretholde en vis sammenhaeng og et minimum af gennemskuelighed i den ordning med monetaere udligningsbeloeb , som Kommissionen skal indfoere paa dette omraade . Kommissionen maa herved raade over en vid skoensmargen , isaer for saa vidt angaar spoergsmaalet om eksistensen af eller truslen om forstyrrelser i samhandelen , antallet af biprodukter , for hvilke der skal indfoeres et udligningsbeloeb , og hvilken incidens udligningsbeloebet for basisproduktet har paa prisen for biproduktet . Fastsaettelsen af det monetaere udlignings beloeb for et forarbejdet produkt kan ikke drages i tvivl alene med den begrundelse , at beregningen af incidensen af det udligningsbeloeb , der gaelder for basisproduktet , ikke er fuldt ud daekkende for en enkelt virksomhed eller gruppe af producenter , eftersom det kan vaere noedvendigt at foretage faste vurderinger . Det kan derfor ikke kraeves , at Kommissionen naar frem til en i matematisk henseende absolut ligevaegt mellem de to former for monetaere udligningsbeloeb .
25 Hertil kommer , at artikel 4 , stk . 2 , i forordning nr . 974/71 bestemmer , at »der fastsaettes ikke noget udligningsbeloeb for de produkter , for hvilke det i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 2 beregnede beloeb kun har ringe betydning i forhold til deres gennemsnitsvaerdi« . Hvis der ikke skal fastsaettes monetaere udligningsbeloeb , naar de har ringe betydning i forhold til produkternes gennemsnitsvaerdi , kan det heller ikke kraeves , at de monetaere udligningsbeloeb fastsaettes paa en saadan maade , at der end ikke opstaar en afvigelse , som udgoer en beskeden procentdel af selve de monetaere udligningsbeloeb , og som derfor kun kan have ringe betydning i forhold til varens vaerdi .
26 Desuden bemaerkes , at Kommissionen ved fastsaettelse af de moneaere udligningsbeloeb for biprodukterne kun kan tage hensyn til incidensen for de beloeb , der er fastsat for basisprodukterne , dvs . virkningen af de monetaere udligningsbeloeb for basisproduktet paa prisen for biprodukterne , men ikke forhold , som er den naevnte incidens uvedkommende .
27 Spoergsmaalet om gyldigheden af forordningerne nr . 746/79 og nr . 3013/80 skal herefter gennemgaas i lyset af det anfoerte .
Gyldigheden af forordning nr . 746/79
28 Sagsoegeren i hovedsagen har fremfoert ét eneste anbringende til stoette for forordningens ugyldighed , nemlig vedroerende forskellen mellem de monetaere udligningsbeloeb for majs og for de forarbejdede produkter . Paa grundlag af de beregninger , sagsoegeren i hovedsagen har foretaget , kan det fastslaas , at forskellen mellem de to beloeb er 1,45% ; en saadan forskel findes at vaere ubetydelig .
29 Gennemgangen af det foerste spoergsmaal har saaledes intet frembragt , der kan rejse tvivl om gyldigheden af forordning nr . 746/79 .
Gyldigheden af forordning nr . 3013/80
30 Sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende , at forordning nr . 3013/80 er ugyldig , idet de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter er fastsat paa en saadan maade , at de er for smaa i forhold til de monetaere udligningsbeloeb for majs . Ifoelge sagsoegerens beregninger andrager forskellen 17,73% for gryn bestemt til bryggeriindustrien og 8,52% for andre gryn . Dette skyldes ifoelge sagsoegeren , at den franske produktionsproces er lagt til grund ved udstedelsen af den omtvistede forordning , idet den ud over gryn , mel og klid ogsaa giver majskim , for hvilket produkt der ikke er noget marked , og som boer betragtes som et spildprodukt , for hvilket der derfor ikke boer ydes monetaere udligningsbeloeb . Det maa vaere den produktionsproces , som anvendes af moellerne i Forbundsrepublikken Tyskland og i Benelux-landene , og som er den fremherskende i Faellesskabet og den mest rentable , der skal laegges til grund ; her fremstilles der nemlig i stedet for kim majskimskraa og kimolie , for hvilke produkterder er et marked og derfor ogsaa skulle vaere fastsat monetaere udligningsbeloeb .
31 Kommissionen har foretaget en anden beregning , idet den har lagt en gennemsnitlig produktionsproces til grund , som heller ikke er baseret paa den franske produktionsproces , men paa andre oplysninger tilvejebragt paa baggrund af dommen i ovennaevnte sag 4/79 ; det kan heraf udledes , at der er en forskel paa 4,3% alene for saa vidt angaar de monetaere udligningsbeloeb for gryn bestemt til bryggeriindustrien , en forskel , som for andre former for gryn er klart mindre , idet de for disse produkter gaeldende monetaere udligningsbeloeb er hoejere .
32 For saa vidt angaar den produktionsproces , Kommissionen har lagt til grund , bemaerkes , at den ikke har overskredet graenserne for sit skoen ved at anvende gennemsnitsstoerrelser med hensyn til processens sammensaetning og navnlig ikke ved at tage hensyn til majskim , eftersom det ud fra Kommissionens oplysninger maa antages , at der er et marked for dette produkt .
33 Henset til ovennaevnte betragtninger skal det herefter undersoeges , om en forskel paa 4,3% mellem summen af de monetaere udligningsbeloeb for de forarbejdede produkter og summen af det monetaere udligningsbeloeb for basisproduktet maa antages at vaere for hoej .
34 I den forbindelse bemaerkes , at forskellen mellem de to beloeb , der skal sammenlignes , i sagerne 4/79 ( vedroerende forordningerne nr . 1910/76 , 2466/76 og 938/77 ) og 109/79 ( vedroerende forordning nr . 938/77 ), hvori Domstolen afsagde domme den 15 . november 1980 , androg omkring 30% . I sag 145/79 ( vedroerende forordning nr . 652/76 ) var forskellen paa ca . 12% , men den var misvisende paa grund af beregningen af det monetaere udligningsbeloeb for stivelse , idet dette var beregnet paa grundlag af interventionsprisen for majs uden fradrag af produktionsrestitutionen for stivelse . Hvis beregningen derimod foretages i overensstemmelse med Domstolens dom i sag 145/79 , dvs . paa grundlag af interventionsprisen for majs med fradrag af den naevnte restitution , bliver det monetaere udligningsbeloeb for stivelse noedvendigvis hoejere , hvilket ogsaa bevirker , at ovennaevnte difference forhoejes .
35 I lyset af det ovenfor anfoerte findes den forskel paa 4,3% , som ville kunne fastslaas i hovedsagen , at vaere ubetydelig .
36 Denne konstatering kan ikke afsvaekkes af sagsoegerens argument om , at det tab , de erhvervsdrivende i lande med staerk valuta har lidt , i virkeligheden er meget hoejere som foelge af , at der for dem er tale om en »negativ« afvigelse , mens der for producenter i lande med svag valuta er tale om en tilsvarende »postitiv« afvigelse ved udfoersel af majsprodukter . Hvis dette argument blev lagt til grund , ville det ogsaa medfoere en betydeligt stoerre afvigelse end den , der var tale om i de ovenfor naevnte domme , ligesom forholdet mellem den afvigelse og den , der kan konstateres i den foreliggende sag , ville vaere uaendret .
37 Det kan heller ikke tillaegges vaegt , at sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende , at omkostningerne ved forarbejdning af basisproduktet til foelgeprodukter er hoejere for de tyske virksomheder , idet de skal afholdes i staerk valuta . Uanset om det anfoerte argument juridisk set kan anses for holdbart , kan dette forholds indflydelse paa den konstaterede forskel paa 4,3% under alle omstaendigheder kun vaere ubetydelig .
38 Efter alt foreliggende maa det derfor fastslaas , at gennemgangen af det foerste spoergsmaal vedroerende forordning nr . 3013/80 intet har frembragt , der kan rejse tvivl om dens gyldighed .
Andet spoergsmaal
39 Det foelger af svaret paa det foerste spoergsmaal , at det er ufornoedent at besvare det andet spoergsmaal .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
40 De udgifter , der er afholdt af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagensbehandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale ret , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt af Finanzgericht Hamburg ved kendelse af 6 . januar 1984 , for ret :
Gennemgangen af Kommissionens forordninger hhv . nr . 746/79 af 11 . april 1979 om aendring af visse monetaere udligningsbeloeb for korn ( EFT L 95 , s . 3 ) og nr . 3013/80 af 21 . november 1980 om aendring af forordning nr . 2140/79 for saa vidt angaar visse monetaere udligningsbeloeb samt af forordning nr . 2803/80 for saa vidt angaar visse eksportrestitutioner for korn har intet frembragt , der kan rejse tvivl om deres gyldighed .