CELEX: 62002CJ0092
Sosiaaliturva
Työttömyysetuuksia koskeva kansallinen järjestelmä, jossa säädetään tiettyihin tuloihin sovellettavasta päällekkäisyyden estävästä säännöstä
Euroopan yhteisöjen entisille väliaikaisille toimihenkilöille maksettava työttömyyskorvaus
Työntekijöiden vapaa liikkuvuus
Kansallinen työttömyysvakuutusjärjestelmä
Tohtorintutkinnon jälkeisen työskentelyn luokittelu
Työskentely opiskelijana, joka on opintotukea saava harjoittelija
Erilainen luokittelu muissa ETA:n jäsenvaltioissa
Syrjintä

Arbeidsrechtbank van het Arrondissement Tongeren on esittänyt 11.3.2002 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen
tuomioistuimeen 15.3.2002, EY 234 artiklan nojalla kaksi ennakkoratkaisukysymystä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta
yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä
kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja ajan tasalle saatettuna
2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella N:o 118/97 (EYVL 1997, L 28, s. 1; jäljempänä asetus N:o 1408/71), ja työntekijöiden
vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68 (EYVL L 257,
s. 2) tulkinnasta.
Nämä kysymykset on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat Kristiansen ja Rijksdienst voor Arbeidsvoorziening (kansallinen
työvoimaviranomainen; jäljempänä RVA) ja joka koskee Kristiansenin esittämiä työttömyyskorvaushakemuksia, jotka RVA on hylännyt.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Yhteisön lainsäädäntö
Asetuksen N:o 1408/71  67 artiklassa, jonka otsikkona on
Vakuutuskausien yhteenlaskeminen, säädetään seuraavaa:
1.
Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsäädännön mukaan edellytetään etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi,
säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi vakuutuskausien täyttymistä, on otettava huomioon tarpeellisessa määrin vakuutus- tai
työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat sen soveltaman lainsäädännön
mukaan täyttyneitä vakuutuskausia edellyttäen kuitenkin, että työskentelykaudet olisi laskettu vakuutuskausiksi, jos ne olisivat
täyttyneet tämän lainsäädännön mukaan.
2.
Sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisen laitoksen, jonka lainsäädännön mukaan edellytetään etuuksia koskevan oikeuden saamiseksi,
säilyttämiseksi tai takaisinsaamiseksi työskentelykausien täyttymistä, on otettava huomioon tarpeellisessa määrin vakuutus-
tai työskentelykaudet, jotka ovat täyttyneet toisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, niin kuin ne olisivat sen soveltaman
lainsäädännön mukaan täyttyneitä työskentelykausia.
3.
Lukuun ottamatta 71 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja b alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuja tapauksia, 1
ja 2 kohdan säännösten soveltaminen edellyttää, että sen osalta, jonka etua asia koskee, olisi viimeksi täyttynyt:
─
1 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa vakuutuskaudet ja
─
2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa työskentelykaudet
sen lainsäädännön mukaisesti, jonka mukaan etuuksia haetaan.
4.
Jos sen kauden pituus, joksi ajaksi etuuksia voidaan myöntää, riippuu vakuutus- tai työskentelykausien pituudesta, 1 tai 2 kohdan
säännöksiä sovelletaan kunkin tapauksen mukaisesti.
Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen (jäljempänä palvelussuhteen ehdot) 28 a artiklassa,
joka on lisätty Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja näiden yhteisöjen muuta henkilöstöä
koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 27 päivänä syyskuuta 1985 annetulla neuvoston asetuksella (EHTY, ETY, Euratom)
N:o 2799/85 (EYVL L 265, s. 1), säädetään seuraavaa:
1.
Entinen tilapäinen muuhun henkilöstöön kuuluva, joka jää työttömäksi palveluksessaolon päätyttyä jossakin Euroopan yhteisöjen
toimielimessä ja
─
joka ei saa Euroopan yhteisöjen maksamaa vanhuus- tai työkyvyttömyyseläkettä,
─
jonka palvelussuhteen [päättyminen] ei johdu erottamisesta tai sopimuksen irtisanomisesta kurinpidollisista syistä,
─
jonka palvelussuhde on kestänyt vähintään kuusi kuukautta ja
─
jolla on asuinpaikka jossakin yhteisöjen jäsenvaltioista,
saa kuukausittaisen työttömyyskorvauksen jäljempänä määriteltyjen edellytysten mukaisesti.Jos hän voi saada työttömyyskorvausta kansallisen järjestelmän mukaan, hänen on tehtävä ilmoitus siitä sille toimielimelle,
jonka palveluksessa hän oli, joka puolestaan ilmoittaa välittömästi siitä komissiolle. Tässä tapauksessa 3 kohdan mukaan maksetusta
määrästä vähennetään kyseinen lisä.
2.
Saadakseen työttömyyskorvauksen entisen tilapäisen muuhun henkilöstöön kuuluvan:
a)
on omasta pyynnöstään rekisteröidyttävä työnhakijaksi sen jäsenvaltion työvoimaviranomaisten rekisteriin, jossa hänen kotipaikkansa
on;
b)
on täytettävä ne kyseisen jäsenvaltion lainsäädännössä säädetyt velvoitteet, jotka työkyvyttömyyskorvauksen saajalle kyseisen
lainsäädännön mukaan on asetettu, ja
c)
annettava kuukausittain sille toimielimelle, jonka palveluksessa hän oli, toimivaltaisen kansallisen yksikön antama todistus,
jossa täsmennetään, onko hän täyttänyt a ja b alakohdassa vahvistetut velvoitteet, ja jonka kyseinen toimielin toimittaa välittömästi
komissiolle.
Yhteisö voi myöntää tai pitää ennallaan etuuden, vaikka b alakohdassa tarkoitetut kansalliset velvoitteet eivät täyty, jos
kyseessä on sairaus, tapaturma, raskaus, työkyvyttömyys tai vastaava olosuhde tai jos toimivaltainen viranomainen on antanut
vapautuksen kyseisten velvoitteiden täyttämisestä.─ ─
4.
Työttömyyskorvaus maksetaan entiselle tilapäiselle muuhun henkilöstöön kuuluvalle enintään 24 kuukauden pituiseksi kaudeksi,
joka alkaa hänen palveluksessaolonsa päättyessä. Jos entinen tilapäinen muuhun henkilöstöön kuuluva kuitenkin lakkaa tämän
kauden aikana täyttämästä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, korvauksen maksu keskeytetään. Korvausta aletaan maksaa
uudelleen, jos entinen tilapäinen muuhun henkilöstöön kuuluva täyttää ennen tämän kauden päättymistä uudelleen kyseiset edellytykset
eikä ole saanut oikeutta kansalliseen työttömyyskorvaukseen.
─ ─
8.
Edelleen työttömänä olevalle entiselle tilapäiselle muuhun henkilöstöön kuuluvalle maksettavaan työttömyyskorvaukseen sovelletaan
Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyn vahvistamisesta annettua asetusta (ETY,
Euratom, EHTY) N:o 260/68.
9.
Työllisyys- ja työttömyysalan toimivaltaiset kansalliset yksiköt, jotka toimivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, sekä
komissio varmistavat tehokkaan yhteistyön tämän artiklan moitteettomaksi soveltamiseksi.
Αsetuksen N:o 1612/68  7 artiklan 4 kohdassa säädetään seuraavaa: Kollektiivisen tai yksilöä koskevan sopimuksen määräys taikka muu työehtojen sääntelyä koskeva määräys, joka koskee työn saantia,
työtä, palkkausta ja muita työehtoja sekä irtisanomista, on mitätön sikäli kuin siinä säädetään tai sallitaan edellytyksiä,
jotka asettavat toisten jäsenvaltioiden kansalaiset työntekijöinä eriarvoiseen asemaan.
Kansallinen lainsäädäntö
Työttömyysturvasta 25.11.1991 tehdyn kuninkaan päätöksen (Moniteur belge 31.12.1991; jäljempänä kuninkaan päätös) 30 §:n 1 momentissa
säädetään seuraavaa: Kokoaikainen työntekijä saa oikeuden työttömyyskorvaukseen vasta sellaisen odotusajan jälkeen, johon sisältyy─ ─
2.
468 työpäivää hakijan korvaushakemusta edeltävän 27 kuukauden ajalta, jos hän on vähintään 36-vuotias ja enintään 50-vuotias.
─ ─Edellisessä momentissa mainittua viitejaksoa pidentää niin monella päivällä kuin niitä sisältyy seuraavaan jaksoon─ ─
3.
sellaisen ammatin harjoittaminen vähintään kuuden kuukauden ajan, jossa työntekijä ei kuulu sosiaaliturvajärjestelmän työttömyysturvaosan
piiriin; pidennys ei saa ylittää yhdeksää vuotta.
Kuninkaan päätöksen 37 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa: Tämän luvun sovellettavuutta tutkittaessa otetaan huomioon ansiotyö, joka on tapahtunut ammatissa tai yrityksessä, joka kuuluu
sosiaaliturvajärjestelmän työttömyysturvaosan piiriin ja josta samanaikaisesti
1.
on maksettu vähintään vähimmäispalkkaa vastaava korvaus;
─ ─
2.
on pidätetty sosiaalivakuutusmaksut, mukaan luettuna sen työttömyysturvaosa.
Kuninkaan päätöksen 44 §:ssä säädetään seuraavaa: Voidakseen saada etuuksia työttömän on pitänyt jäädä ilman työtä ja korvausta hänen omasta tahdostaan riippumattomista syistä.
Kuninkaan päätöksen 46 §:n 1 momentissa säädetään seuraavaa: Edellä mainitussa 44 §:ssä tarkoitettuna korvauksena pidetään erityisesti─ ─
5.
rahakorvausta, johon työntekijällä on oikeus hänen työsuhteensa päättämisen vuoksi, lukuun ottamatta vahingonkorvauksia ja
rahakorvauksia, joita maksetaan työttömyyskorvauksen lisäksi;
─ ─Edellä mainitun 1 momentin 5 kohtaa sovellettaessa työttömyyskorvauksen lisäksi maksettavaksi korvaukseksi katsotaan rahakorvaus
tai osa rahakorvauksesta, jonka tahtomattaan työttömäksi jäänyt saa työsuhteensa päättymisen vuoksi, seuraavin edellytyksin:
─
osapuolet eivät ole pitäneet rahakorvausta irtisanomiskorvauksena;
─
rahakorvaus tai osa siitä ei voi korvata normaalissa irtisanomisjärjestelmässä maksettavia korvauksia, mikäli sellaisia todella
maksetaan.
Työttömyysturvan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 26.11.1991 tehdyn ministeriön päätöksen (Moniteur
belge 25.1.1992; jäljempänä ministeriön päätös) 14 §:ssä säädetään seuraavaa: Vaadittavia työpäiviä laskettaessa ei oteta huomioon työntekoa, joka on tapahtunut ammatissa tai yrityksessä, joka ei kuulu
sosiaaliturvajärjestelmän työttömyysturvaosan piiriin, vaikka vastaavat maksut maksettaisiin.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Kristiansen, joka on syntynyt 17.11.1961 ja joka on Norjan kansalainen, on harjoittanut ammattitoimintaa 1.6.1988─1.11.1994
Norjassa sen jälkeen, kun hän oli päättänyt siellä yliopisto-opintonsa. Hän on kuulunut tämän työskentelyjakson ajan Norjan
sosiaaliturvajärjestelmän piiriin.
Kristiansen on työskennellyt 1.11.1994─31.10.1996 vertailumateriaalien ja mittausten tutkimuslaitoksessa (jäljempänä IRMM)
Geelissä (Belgia) Euroopan yhteisöjen komission kanssa tehdyn
Individual Fellowship Contract -sopimuksen (jäljempänä Fellowship Contract) nojalla. Kyseisen sopimuksen tavoitteena oli nuorten työntekijöiden ammatillisen
pätevyyden lisääminen. Kristiansen on osallistunut sen perusteella tutkijakoulutushankkeeseen (research training project),
jonka ehdot olivat sopimuksen liitteenä. Näiden ehtojen mukaan Kristiansen ei saanut mitään palkkaa, mutta hänelle myönnettiin
matka- ja elinkustannukset kattava kuukausittainen rahamäärä. Lisäksi hänen oli vastattava sosiaaliturvamaksuista ja veroista.
Kristiansen ei kuulunut Belgian sosiaaliturvajärjestelmän piiriin.
Kaksivuotisen Fellowship Contractin päätyttyä Kristiansen oli kuukauden ajan ilma työtä.
Kristiansen työskenteli 1.12.1996─30.11.1999 komissiossa väliaikaisen toimihenkilön sopimuksella, jonka yhteydessä hän kuului
Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja toimihenkilöiden sosiaaliturvajärjestelmän piiriin.
Kyseisen sopimuksen päätyttyä Kristiansen haki työttömyyskorvausta Belgiassa. RVA on 23.6.2000 tekemällään päätöksellä hylännyt
mainitun hakemuksen sillä perusteella, ettei Kristiansen täyttänyt ehtoja, jotka on säädetty Belgian lainsäädännössä, jossa
edellytetään 468 kertynyttä työpäivää tai niihin rinnastettavaa päivää sovellettavana viitejaksona, joka muodostuu hakemusta
edeltävistä 27 kuukaudesta.
Päätöksessään RVA kieltäytyi ottamasta huomioon Kristiansenin työsuorituksia komission työntekijänä ajanjaksona 1.12.1996─30.11.1999.
RVA on perustellut päätöstään sillä, että kyseiset työsuoritukset ovat tapahtuneet ammatissa tai yrityksessä, joka ei kuulu
sosiaaliturvajärjestelmän työttömyysturvaosan piiriin, ja tästä syystä niitä ei voitu kuninkaan päätöksen 37 §:n 1 momentin
ja ministeriön päätöksen 14 §:n nojalla ottaa huomioon. RVA kuitenkin katsoi, että mainittu ammattitoiminta pidensi kuninkaan
päätöksen 30 §:n 3 momentin nojalla viitejaksoa, jonka mukaan oikeus päästä Belgian kansallisen työttömyyskorvausjärjestelmän
piiriin määräytyy.
Sen toiminnan osalta, jota Kristiansen on harjoittanut ajanjaksona 1.11.1994─31.10.1996 IRMM:ssä, RVA sitä vastoin katsoi,
että koska kyseessä on Kristiansenin opintotukea saavana harjoittelijana suorittama koulutusjakso, tällainen ajanjakso ei
kuninkaan päätöksen 30 §:n 3 momentin nojalla pidentänyt viitejaksoa.
Näin ollen Kristiansenilla ei ollut riittävää määrää työpäiviä Belgian lainsäädännön mukaisen työttömyyskorvauksen saamista
varten.
Kristiansen on riitauttanut RVA:n päätöksen Arbeidsrechtbank van het Arrondissement Tongerenissa.
Kristiansen korosti ennakkoratkaisua pyytäneessä tuomioistuimessa, että hänen IRMM:ssä Fellowship Contractin perusteella harjoittama
toiminta oli ammattitoimintaa. Tältä osin Kristiansen väitti, että tällaisella koulutusjaksolla IRMM:ssä on kansainvälisessä
oikeudessa erityisasema, joka seuraa Euroopan talousalueesta 2.5.1992 tehdystä sopimuksesta (EYVL 1994, L 1, s. 3; jäljempänä
ETA-sopimus). Hän korostaa, että tietyissä jäsenvaltioissa, jotka ovat ETA-sopimuksen sopimusvaltioita, post doc -harjoittelua
(tohtorintutkinnon jälkeinen harjoittelu) IRMM:ssä pidetään ammattitoimintana, joka voi kuulua tai olla kuulumatta sosiaaliturvan
piiriin, kun taas Belgiassa sitä pidetään työskentelynä sellaisena opiskelijana, joka on opintotukea saava harjoittelija.
Kyseisessä jäsenvaltiossa opintotukea saava harjoittelija ei voi vapaaehtoisesti kuulua sosiaaliturvajärjestelmään, johon
ammattitoimintaa harjoittavien on kuuluttava. Kristiansenin mukaan tällainen erilaisuus post doc -harjoittelijana toimivan
henkilön sosiaalioikeudellisessa asemassa on yhteensopimatonta asetuksen N:o 1612/68  7 artiklan 4 kohdan kanssa.
RVA väitti, että Kristiansenin IRMM:ssä harjoittama toiminta ei ole ammattitoimintaa, vaan koulutusta opintotukea saavana
harjoittelijana. Fellowship Contractin yleisiä ehtoja koskevassa liitteessä olevasta 7 kohdasta kävi nimittäin ilmi, ettei
asianomainen henkilö ollut saanut mitään palkkaa, vaan hänelle oli myönnetty matka- ja elinkustannukset kattava kuukausittainen
määrä, ja ettei hän ollut kuulunut sosiaaliturvan piiriin. Tästä syystä Kristiansenin IRMM:ssä harjoittama toiminta ei myöskään
pidentänyt viitejaksoa, jonka mukaan oikeus saada työttömyyskorvauksia määräytyy.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin katsoo, että on tarpeen ratkaista kaksi ongelmaa. Ensimmäinen koskee kysymystä, voiko
Belgiassa asuvilla komission entisillä väliaikaisilla toimihenkilöillä olla oikeus Belgian lainsäädännön mukaisiin työttömyyskorvauksiin
lopetettuaan työskentelynsä kyseisessä toimielimessä, vaikka mitään sosiaaliturvamaksuja ei ole pidätetty ja vaikka asianomaiset
henkilöt voivat saada komission maksamia työttömyyskorvauksia. Toinen ongelma koskee kysymystä siitä, onko RVA:n päätös, jonka
mukaan IRMM:n palveluksessa Fellowship Contractin perusteella olevaa post doc -harjoittelijaa pidetään opintotukea saavana
harjoittelijana, yhteisön lainsäädännön vastainen, koska sillä loukataan syrjintäkiellon periaatetta tai mahdollisesti työntekijöiden
vapaan liikkuvuuden periaatetta.
Tässä tilanteessa Arbeidsrechtbank van het Arrondissement Tongeren päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää yhteisöjen tuomioistuimelle
seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
1)
Ovatko ─ ─ asetuksen ─ ─ N:o 1408/71 säännökset ─ EY:n väliaikaisten toimihenkilöiden osalta, jotka asuvat Belgiassa palvelussuhteensa
päätyttyä EY:ssä, joiden osalta ei ole pidätetty sosiaaliturvamaksuja ja joilla on oikeus EY:n maksamaan työttömyyskorvaukseen
─ esteenä sille, että heihin sovelletaan kansallista lainsäädäntöä kokonaisuudessaan, ottaen huomioon päällekkäisyyden estävä
kansallinen sääntö, jonka mukaan työttömyyskorvauksen saamisen edellytysten mukaisesti työntekijällä ei saa olla työtä eikä
palkkaa, jolloin palkkana pidetään erityisesti irtisanomiskorvausta tai vahingonkorvausta työsuhteen päättymisen johdosta,
joihin työntekijällä mahdollisesti on oikeus, ei kuitenkaan korvausta aineettomasta vahingosta?
2)
Onko vastoin ─ ─ asetusta ─ ─ N:o 1612/68 (II osasto, 7 artiklan 4 kohta), josta johtuu, että sosiaaliturvan alalla on pyrittävä
yhdenmukaisuuteen ja ettei minkäänlainen syrjintä ole hyväksyttyä, se, että post doc -harjoittelijan sosiaalioikeudellinen
asema on (kantajan mukaan) erilainen ETA:n alueella; että post doc -harjoittelua pidetään eräissä ETA:n jäsenvaltioissa ammattitoimintana,
joka voi kuulua tai olla kuulumatta sosiaaliturvan piiriin, kun taas Belgiassa post doc -harjoittelijaa pidetään (kantajan
mielestä oikeudettomasti) sellaisena opiskelijana, joka on opintotukea saava harjoittelija, ja että post doc -harjoittelijan
on itse huolehdittava vakuutusturvastaan Belgian kansallisessa järjestelmässä, mikä puolestaan ei (ainakaan työttömyysvakuutuksen
osalta) ole mahdollista vapaaehtoisuuden perusteella?
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Aluksi on todettava, että ETA-sopimuksen 28 ja 29 artiklan ja liitteiden V ja VI nojalla asetuksia N:o 1612/68 ja N:o 1408/71
voidaan soveltaa Norjan kansalaisiin. Koska ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että Kristiansen, joka asuu Belgiassa, on Norjan
kansalainen, hän voi vedota mainittujen asetusten säännöksiin.
Ensimmäinen ennakkoratkaisukysymys
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään pääasiallisesti, onko asetuksen N:o 1408/71
vastaista soveltaa kansallista työttömyyskorvausjärjestelmää ja erityisesti tämän järjestelmän mukaista päällekkäisyyden estävää
kansallista säännöstä jäsenvaltiossa asuvaan entiseen komission väliaikaiseen toimihenkilöön, joka voi saada komission maksamia
työttömyyskorvauksia.
Tältä osin ennakkoratkaisupyynnöstä käy ilmi, että Kristiansen on työskennellyt komission väliaikaisena toimihenkilönä 1.12.1996─30.11.1999
ja että hän on entisenä väliaikaisena toimihenkilönä sittemmin saanut palvelussuhteen ehtojen mukaista työttömyyskorvausta.
Tästä seuraa, että yhtäältä ─ kuten komissio on perustellusti todennut huomautuksissaan ─ ensimmäinen kysymys liittyy palvelussuhteen
ehtoihin ja koskee erityisesti entisiin väliaikaisiin toimihenkilöihin sovellettavien kyseisen järjestelmän säännösten ja
päällekkäisyyden estävien Belgian työttömyyskorvausjärjestelmän säännösten välistä suhdetta.
Toisaalta vakiintuneesta oikeuskäytännöstä käy ilmi, että voidakseen antaa ennakkoratkaisupyynnön esittäneelle tuomioistuimelle
hyödyllisen vastauksen yhteisöjen tuomioistuin saattaa joutua ottamaan huomioon sellaisia yhteisön oikeuden säännöksiä, joihin
kansallinen tuomioistuin ei ole viitannut kysymyksessään (asia 35/85, Tissier, tuomio 20.3.1986, Kok. 1986, s. 1207, 9 kohta;
asia C-315/88, Bagli Pennacchiotti, tuomio 27.3.1990, Kok. 1990, s. I-1323, 10 kohta ja asia C-107/98, Teckal, tuomio 18.11.1999,
Kok. I-8121, 39 kohta).
Mitä tulee entisiin väliaikaisiin toimihenkilöihin sovellettaviin säännöksiin, palvelusuhteen ehtojen 28 artiklassa on erityissäännös,
joka koskee yhteisön ja kansallisten järjestelmien työttömyysetuuksien välistä suhdetta.
Yhteisön oikeutta koskevan hyödyllisen tulkinnan esittämiseksi ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle on näin ollen
tulkittava asian kannalta merkityksellisiä palvelussuhteen ehtojen säännöksiä eikä asetuksen N:o 1408/71 säännöksiä.
Tältä osin on ensinnäkin muistettava, että ─ kuten julkisasiamies on todennut esittämänsä ratkaisuehdotuksen 33 kohdassa ─
vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan yhteisön oikeus ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan säätää sosiaaliturvajärjestelmistään
ja että silloin kun alaa ei ole yhteisön säännöksillä yhdenmukaistettu, kunkin jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan vapaasti
vahvistaa edellytykset oikeudelle tai velvollisuudelle liittyä johonkin sosiaaliturvajärjestelmään ja edellytykset, joiden
täyttyessä oikeus etuuksiin syntyy. Jäsenvaltioiden on kuitenkin tätä toimivaltaa käyttäessään noudatettava yhteisön oikeutta
(asia C-157/99, Smits ja Peerbooms, tuomio 12.7.2001, Kok. 2001, s. I-5473, 44─46 kohta).
Toiseksi palvelussuhteen ehdot on komission huomautuksissaan esittämällä tavalla annettu neuvoston asetuksella, joka EY 249 artiklan
toisen kohdan mukaan pätee yleisesti, joka on kaikilta osiltaan velvoittava ja jota sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tästä seuraa, että palvelussuhteen ehdot ─ yhteisön hallinnon sisäiseen järjestykseen kohdistuvien vaikutusten lisäksi ─ velvoittavat
jäsenvaltioita siltä osin kuin jäsenvaltioiden myötävaikutus on tarpeen niiden täytäntöönpanoa varten (asia 186/85, komissio
v. Belgia, tuomio 7.5.1987, Kok. 1987, s. 2029, 21 kohta).
Tässä yhteydessä on todettava, että palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että jos
entinen väliaikainen toimihenkilö voi saada työttömyyskorvausta kansallisen järjestelmän mukaan
─ ─ [yhteisön järjestelmän] mukaan maksetusta määrästä vähennetään kyseinen lisä. Tässä säännöksessä vahvistetaan siten yhteisön työttömyyskorvausjärjestelmän täydentävyys jäsenvaltioiden järjestelmiin
nähden.
Koska yhteisön työttömyyskorvausjärjestelmän täydentävyys perustuu suoraan palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan 1 kohdan
toiseen alakohtaan, se velvoittaa jäsenvaltioita eikä sitä voida kansallisella lainsäädännöllä jättää ottamatta huomioon (em.
asia komissio v. Belgia, tuomion 23 kohta).
Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan 1 kohdan toisessa
alakohdassa vahvistetaan yhteisön työttömyyskorvausjärjestelmän täydentävyys jäsenvaltioiden järjestelmiin nähden, ja tätä
täydentävyyttä ei voida jättää ottamatta huomioon sovellettaessa jäsenvaltion työttömyyskorvausjärjestelmää ja erityisesti
viimeksi mainitun järjestelmän mukaista päällekkäisyyden estävää säännöstä entiseen väliaikaiseen toimihenkilöön, joka asuu
mainitussa jäsenvaltiossa ja joka voi saada palvelussuhteen ehtojen nojalla maksettua työttömyyskorvausta.
Toinen ennakkoratkaisukysymys
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään pääasiallisesti, onko asetuksen N:o 1612/68  7 artiklan
4 kohdassa esitetyn syrjintäkiellon periaatteen vastaista, että Fellowship Contractilla säännellyn kaltaisena post doc -harjoittelijana
toimivaa henkilöä pidetään jäsenvaltiossa opiskelijana, joka on opintotukea saava harjoittelija ja joka ei voi päästä kansallisen
työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin, vaikka toisissa jäsenvaltioissa samanlaisissa tehtävissä olevan henkilön katsotaan
harjoittavan sellaista ammattitoimintaa, joka voi kuulua tällaisen työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin.
Tältä osin riittää, kun todetaan ensinnäkin, että ─ kuten tämän tuomion 31 kohdassa on esitetty ─ yhteisön oikeus ei vaikuta
jäsenvaltioiden toimivaltaan säätää sosiaaliturvajärjestelmistään ja että silloin kun alaa ei ole yhteisön säännöksillä yhdenmukaistettu,
kunkin jäsenvaltion lainsäädännössä voidaan vapaasti vahvistaa edellytykset oikeudelle tai velvollisuudelle liittyä johonkin
sosiaaliturvajärjestelmään ja edellytykset, joiden täyttyessä oikeus etuuksiin syntyy (em. asia Smits ja Peerbooms, tuomion
44 ja 45 kohta).
Toiseksi EY 39 artiklan 2 kohtaan ja asetuksen N:o 1612/68  7 artiklaan kirjattu syrjintäkiellon periaate, jolla kielletään
jäsenvaltioita EY:n perustamissopimuksen toimivaltaan kuuluvilla aloilla soveltamasta kansallista lainsäädäntöä eri tavalla
asianomaisten henkilöiden kansallisuuden perusteella, ei koske niitä mahdollisia kohtelun eroavaisuuksia, jotka voivat jäsenvaltiosta
toiseen aiheutua kansallisten lainsäädäntöjen välisistä eroista, mikäli nämä erot vaikuttavat kyseisten lainsäädäntöjen soveltamisalaan
kuuluviin henkilöihin samalla tavoin objektiivisten perusteiden mukaisesti ja heidän kansalaisuudestaan riippumatta.
Mitä tässä yhteydessä tulee erityisesti sosiaaliturvaa koskevaan Belgian lainsäädäntöön, sitä ei voida pitää yhteisön oikeuden
vastaisena ainoastaan sillä perusteella, että siinä luokitellaan Kristiansenin IRMM:ssä suorittama post doc -tehtävä sellaisen
opiskelijan tehtäväksi, joka on opintotukea saava harjoittelija, siten ettei tällaisen toiminnan perusteella synny oikeutta
päästä työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin, mikäli samanlaista toimintaa harjoittanutta Belgian kansalaista kohdellaan
samalla tavoin.
Näin ollen toiseen kysymykseen on vastattava, että asetuksen N:o 1612/68  7 artiklan 4 kohdassa esitetyn syrjintäkiellon periaatteen
vastaista ei ole se, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisena post doc -harjoittelijana toimivaa henkilöä pidetään jäsenvaltiossa
opiskelijana, joka on opintotukea saava harjoittelija ja joka ei voi päästä kansallisen työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin,
vaikka toisissa jäsenvaltiossa samanlaisissa tehtävissä olevan henkilön katsotaan harjoittavan sellaista ammattitoimintaa,
joka voi kuulua työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin.
Oikeudenkäyntikulut
Yhteisöjen tuomioistuimelle huomautuksensa esittäneelle komissiolle aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja ei voida määrätä korvattaviksi.
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely yhteisöjen tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä
olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)
on ratkaissut Arbeidsrechtbank van het Arrondissement Tongerenin 11.3.2002 tekemällään päätöksellä esittämät kysymykset seuraavasti:
1)
Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa
vahvistetaan yhteisön työttömyyskorvausjärjestelmän täydentävyys jäsenvaltioiden järjestelmiin nähden, ja tätä täydentävyyttä
ei voida jättää ottamatta huomioon sovellettaessa jäsenvaltion työttömyyskorvausjärjestelmää ja erityisesti viimeksi mainitun
järjestelmän mukaista päällekkäisyyden estävää säännöstä entiseen väliaikaiseen toimihenkilöön, joka asuu mainitussa jäsenvaltiossa
ja joka voi saada Euroopan yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen nojalla maksettua työttömyyskorvausta.
2)
Työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/68
7 artiklan 4 kohdassa esitetyn syrjintäkiellon periaatteen vastaista ei ole se, että pääasiassa kyseessä olevan kaltaisena
post doc -harjoittelijana toimivaa henkilöä pidetään jäsenvaltiossa opiskelijana, joka on opintotukea saava harjoittelija
ja joka ei voi päästä kansallisen työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin, vaikka toisissa jäsenvaltioissa samanlaisissa tehtävissä
olevan henkilön katsotaan harjoittavan sellaista ammattitoimintaa, joka voi kuulua työttömyysvakuutusjärjestelmän piiriin.
Timmermans
Edward
La Pergola
Julistettiin Luxemburgissa 4 päivänä joulukuuta 2003.
R. Grass
V. Skouris
kirjaaja
presidentti
–
Oikeudenkäyntikieli: hollanti.