CELEX: 62003CJ0065
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas
EB 12, 149 ir 150 straipsniai
Kitoje valstybėje narėje įgytas vidurinio mokslo diplomas
Stojimas į aukštąsias mokyklas

Pagal EB 226 straipsnį pareikštu ieškiniu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2003 m. vasario 14 d., Europos Bendrijų
Komisija prašo pripažinti, kad nesiimdama priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo baigimo diplomą
įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokslas tokiomis pat sąlygomis kaip ir asmenys,
įgiję
certificat d’enseignement secondaire supérieur
(aukštesniojo vidurinio mokslo diplomas, toliau – CESS), Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12, 149 ir 150
straipsnius.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisė
EB 12 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Šios Sutarties taikymo srityje, nepažeidžiant joje esančių specialiųjų nuostatų, draudžiama bet kokia diskriminacija dėl
priklausymo vienai ar kitai valstybei“.
EB 149 straipsnio 1 ir 2 dalys nustato:
„1. Bendrija prie geros kokybės švietimo plėtojimo prisideda skatindama valstybių narių bendradarbiavimą ir prireikus paremdama
bei papildydama jų veiksmus, kartu visiškai pripažindama valstybių narių atsakomybę už mokymo turinį ir švietimo sistemų organizavimą
bei gerbdama jų kultūrų ir kalbų įvairovę.
2. Bendrija savo veiksmais siekia:
<...>
− skatinti studentų ir dėstytojų judėjimą, be kita ko, skatinant mokymo įstaigas pripažinti diplomus ir studijų trukmę,
<...>“
EB 150 straipsnyje nurodyta:
„1. Bendrija įgyvendina profesinio rengimo politiką, kuri remia ir papildo valstybių narių veiksmus, kartu pripažindama visišką
valstybių narių atsakomybę už profesinio rengimo turinį bei organizavimą.
2. Bendrija savo veiksmais siekia:
<...>
− daryti profesinį rengimą prieinamesnį ir skatinti instruktorių bei mokinių, ypač jaunimo, judėjimą,
<...>“

Nacionalinė teisė
1971 m. liepos 20 d. Karaliaus dekreto dėl užsienyje įgytų diplomų ir mokslo pažymėjimų lygiavertiškumo pripažinimo sąlygų
ir tvarkos (1971 m. rugpjūčio 5 d.
Moniteur belge
, p. 9254, toliau – 1971 m. dekretas) 1 straipsnio b punktas numato:
„1971 m. kovo 19 d. įstatymo 1 straipsnyje numatytu lygiavertiškumo pripažinimu nesiekiama:
<...>
b) suteikti diplomantui teisę siekti tokių studijų, kurių jam neleidžiama siekti šalyje, kurioje išduotas diplomas ar pažymėjimas.“
2003 m. balandžio 3 d. Prancūzų bendruomenės vyriausybės dekretas, iš dalies keičiantis 1971 m. dekretą dėl užsienyje įgytų
diplomų ir mokslo pažymėjimų lygiavertiškumo pripažinimo sąlygų ir tvarkos (2003 m. gegužės 16 d.
Moniteur belge
, toliau – 2003 m. balandžio 3 d. dekretas, iš dalies keičiantis 1971 m. dekretą) 1971 m. dekreto 1 straipsnio b dalį papildė
tokiu sakiniu: „b punktas yra netaikomas Europos Sąjungos valstybėse narėse įgytiems diplomams“.
1999 m. gegužės 17 d. Prancūzų bendruomenės vyriausybės dekreto dėl tam tikrų užsienio vidurinio mokslo baigimo diplomų ir
valstybės pripažįstamo aukštesniojo vidurinio mokslo pažymėjimo lygiavertiškumo (1999 m. rugsėjo 25 d.
Moniteur belge
, toliau – 1999 m. dekretas) 2 straipsnyje nustatyta:
„Liuksemburgo naujos sistemos vidurinio mokslo baigimo diplomai, išduoti po 1993−1994 mokslo metų, kuriuose nurodyta:
<...>
yra prilyginami valstybės pripažįstamo aukštesniojo vidurinio mokslo pažymėjimui.“
2003 m. balandžio 3 d. Prancūzų bendruomenės vyriausybės dekretas, iš dalies keičiantis 1999 m. dekretą dėl tam tikrų užsienio
vidurinio mokslo baigimo diplomų ir valstybės pripažįstamo aukštesniojo vidurinio mokslo pažymėjimo lygiavertiškumo (2003 m.
gegužės 15 d.
Moniteur belge
, toliau – 2003 m. balandžio 3 d. dekretas, iš dalies keičiantis 1999 m. dekretą) panaikino,
inter alia,
1999 m. dekreto 2 straipsnį.

Ikiteisminė procedūra
Manydama, jog 1971 m. dekretas dėl vidurinio mokslo baigimo pažymėjimų ir diplomų akademinio pripažinimo bei stojimo į Belgijos
prancūzų bendruomenės aukštąsias mokyklas ir universitetus prieštarauja EB 12, 149 ir 150 straipsniams, Komisija pradėjo procedūrą
dėl įsipareigojimų neįvykdymo. Išsiuntusi Belgijos Karalystei formalų įspėjimą pateikti savo pastabas, 2001 m. spalio 23 d.
Komisija priėmė argumentuotą nuomonę, nurodydama šiai valstybei per du mėnesius nuo jos gavimo imtis būtinų priemonių, kad
į tą nuomonę būtų tinkamai atsižvelgta.
Belgijos prancūzų bendruomenės vyriausybė informavo Komisiją, kad 2001 m. gruodžio 20 d. posėdyje ji nusprendė atsižvelgti
į Komisijos argumentuotoje nuomonėje pateiktas išvadas. Vyriausybė Komisiją taip pat informavo, kad siekiant panaikinti nurodytą
diskriminaciją galiojantys teisės aktai bus pakeisti ir kad šį sprendimą įgyvendinančios priemonės bus priimtos iki 2001−2002
mokslo metų pabaigos.
Belgijos prancūzų bendruomenei neatsakius į du Komisijos priminimo laiškus, pastaroji pareiškė šį ieškinį.

Dėl ieškinio

Šalių argumentai
Komisija primena, kad pagal 1985 m. vasario 13 d. sprendimą
Gravier
(293/83, Rink. p. 593) profesinio mokymo prieinamumo sąlygos patenka į Sutarties taikymo sritį. Remiantis Teisingumo Teismo
praktika darytina išvada, jog sąvoka „profesinis mokymas“ turi būti aiškinama labai plačiai. Be to, pagal EB 149 straipsnį
Sutartis yra taikoma visiems švietimo lygiams bei rūšims.
Komisija tvirtina, kad kitų valstybių narių piliečiai, turintys diplomus ir pažymėjimus, patvirtinančius vidurinio mokslo
baigimą kitose valstybėse narėse, ir norintys stoti į aukštąsias mokyklas Belgijoje (į medicinos, stomatologijos, veterinarijos
ir agronomijos studijų programas) turi išlaikyti tinkamumo egzaminą, jeigu jie negali įrodyti papildomos sąlygos, kad jiems
leidžiama savo kilmės valstybėse stoti į universitetą be stojamojo egzamino ar kitos stojimo sąlygos.
Komisija teigia, kad papildoma sąlyga stojant į Prancūzų bendruomenės aukštąsias mokyklas tiek, kiek ji taikoma išimtinai
asmenims, įgijusiems kitoje valstybėje narėje diplomą, gali labiau paveikti kitų valstybių narių piliečių padėtį, palyginti
su Belgijos piliečiais.
Komisija mano, kad ši papildoma sąlyga, kuri yra „brandos“ egzamino forma bei taikoma tik asmenims, įgijusiems diplomą kitoje
valstybėje narėje, nurodytos Teisingumo Teismo praktikos prasme yra stojimo į aukštąsias mokyklas bei universitetus sąlyga.
Komisija teigia, kad ši sistema sukuria dvigubą diskriminaciją, viena vertus, asmenų, įgijusių diplomą kitose valstybėse narėse
atžvilgiu, ir, kita vertus, tarp kitų valstybių narių piliečių, atsižvelgiant į švietimo sistemą, pagal kurią jie įgijo vidurinio
mokslo baigimo diplomą.
Savo atsiliepime į ieškinį Belgijos Vyriausybė teigia, kad 2003 m. balandžio 3 d. priėmus du dekretus, iš dalies keičiančius
1971 m. ir 1999 m. dekretus, ji ėmėsi visų būtinų priemonių, kad kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomą įgiję asmenys
galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip ir asmenys, įgiję
CESS.
Savo dublike Komisija tvirtina, kad Belgijos valdžios institucijų padarytuose pakeitimuose atsižvelgta į jos nurodytus trūkumus
tik ateičiai. Daugelis kitoje valstybėje narėje vidurinio mokslo diplomą įgijusių asmenų, norinčių stoti į Belgijos aukštąsias
mokyklas, iki tol turėjo blogesnę padėtį dėl Komisijos ieškinyje nurodytų Bendrijos teisės pažeidimų. Teisingumo Teismo sprendimas
pagal Komisijos ieškinį svarbus siekiant konstatuoti Belgijos Karalystės atsakomybės pagrindą tokių asmenų atžvilgiu. Be to,
Komisija pageidauja, kad Teisingumo Teismas pateiktų savo nuomonę ieškinyje iškeltais svarbiais teisės klausimais.
Komisijos nuomone, pakako 1971 m. dekreto pakeitimo, kad būtų nutrauktas nurodytas įsipareigojimų nevykdymas, ir dėl to nereikėjo
taisyti 1999 m. dekreto, kuris numatė, jog Liuksemburgo vidurinio mokslo baigimo diplomai prilygsta CESS. Komisija teigia,
jog vykstant ikiteisminei procedūrai ji nenurodė, kaip atskiro pažeidimo, išskirtinės asmenų, įgijusių Liuksemburgo diplomą,
padėties. Nuoroda į šią išskirtinę padėtį buvo tik siekiama parodyti, kad prie diskriminacijos kitoje valstybėje narėje diplomą
įgijusių asmenų atžvilgiu prisideda diskriminacija tarp kitų valstybių narių piliečių, nelygu valstybė, kurioje jie įgijo
vidurinio mokslo baigimo pažymėjimą.

Teisingumo Teismo vertinimas
Pagal nusistovėjusią teismų praktiką įsipareigojimo neįvykdymas turi būti vertinamas atsižvelgiant į valstybės narės padėtį
argumentuotoje nuomonėje nustatyto termino pabaigoje, dėl to Teisingumo Teismas neatsižvelgia į vėliau atliktus veiksmus (žr.,
inter alia,
2002 sausio 30 d. Sprendimo
Komisija prieš Graikiją
, C-103/00, Rink. p. I-1147, 23 punktą ir 2003 m. lapkričio 20 d. Sprendimo
Komisija prieš Prancūziją
, C-296/01, dar neskelbto Rinkinyje, 43 punktą).
Šiuo atveju 2003 m. balandžio 3 d. dekretas, iš dalies keičiantis 1971 m. dekretą, buvo priimtas pasibaigus argumentuotoje
nuomonėje nurodytam terminui.
Dėl to nagrinėjant šį ieškinį Teisingumo Teismas negali atsižvelgti į šią priemonę.
Pagal EB 12 straipsnį šios Sutarties taikymo srityje, nepažeidžiant joje esančių specialiųjų nuostatų, draudžiama bet kokia
diskriminacija dėl pilietybės.
Iš to, kas pasakyta, matyti, kad reikia nustatyti, ar argumentuotoje nuomonėje nurodyto termino pabaigoje galiojančios Belgijos
teisės normos dėl stojimo į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas neprieštaravo šiai Sutarties nuostatai.
Kaip yra pasisakęs Teisingumo Teismas minėto
Gravier
sprendimo 25 punkte, profesinio mokymo prieinamumo sąlygos patenka į Sutarties taikymo sritį (žr. taip pat 1988 m. vasario
2 d. Sprendimo
Blaizot
, 24/86, Rink. p. 379, 11 punktą; 1988 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo
Komisija prieš Belgiją
, 42/87, Rink. p. 5445, 7 punktą ir 1992 m. liepos 7 d. Sprendimo
Parlamentas prieš Tarybą
, C-295/90, Rink. p. I‑4193, 15 punktą). Šiuo klausimu EB 149 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka aiškiai teigia, jog Bendrija
savo veiksmais siekia skatinti studentų ir dėstytojų judėjimą, be kita ko, skatinant mokymo įstaigas pripažinti diplomus ir
studijų trukmę. Be to, EB 150 straipsnio 2 dalies trečioji įtrauka numato, kad Bendrija savo veiksmais siekia daryti profesinį
rengimą prieinamesnį bei skatinti instruktorių ir mokinių, ypač jaunimo, judėjimą.
Sutartis nenumato specialiųjų nuostatų dėl profesinio mokymo, į kurias reikėtų atsižvelgti pirmiausia pagal EB 12 straipsnio
1 dalį.
EB 12 straipsnio 1 dalis taikoma valstybių narių nustatytoms stojimo į aukštąsias mokyklas sąlygoms.
Pagal Teisingumo Teismo praktiką vienodo požiūrio principas, kurio vienas iš pavyzdžių yra bet kokios diskriminacijos dėl
pilietybės draudimas, įtvirtintas EB 12 straipsnio 1 dalyje, draudžia ne tik atvirą diskriminaciją dėl pilietybės, bet ir
visas paslėptos diskriminacijos formas, kurios taikant kitus išskyrimo kriterijus sukelia tas pačias pasekmes (žr.,
inter alia,
1989 m. gruodžio 5 d. Sprendimo
Komisija prieš Italiją
, C-3/88, Rink. p. 4035, 8 punktą ir 2003 sausio 16 d. Sprendimo
Komisija prieš Italiją
, C-388/01, Rink. p. I-721, 13 punktą).
Šiuo atveju dėl Belgijos teisės aktų blogesnėje padėtyje atsiduria kitoje nei Belgija valstybėje auštojo mokslo diplomus įgiję
asmenys, nes jie negali stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip CESS
arba jam prilyginamą Liuksemburgo diplomą įgiję asmenys. Taikomas išskyrimo kriterijus iš esmės yra nepalankus kitų valstybių
narių piliečių atžvilgiu.
Belgijos Karalystė nepateikia jokių argumentų, pateisinančių tokį kriterijų.
Dėl to darytina išvada, kad nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomus
įgiję asmenys galėtų stoti į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip CESS
įgiję asmenys, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12 straipsnį, skaitant kartu su EB 149 ir 150 straipsniais.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Darbo reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to prašė.
Kadangi Komisija prašė priteisti išlaidas, ir Belgijos Karalystė pralaimėjo bylą, pastaroji turi padengti išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
TEISINGUMO TEISMAS (trečioji kolegija)
nusprendžia:
1.
Nesiimdama būtinų priemonių užtikrinti, jog kitose valstybėse narėse vidurinio mokslo diplomus įgiję asmenys galėtų stoti
į Belgijos prancūzų bendruomenės įsteigtas aukštąsias mokyklas tokiomis pat sąlygomis kaip
certificat d’enseignement secondaire supérieur
(CESS) įgiję asmenys, Belgijos Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 12 straipsnį, skaitant kartu su EB 149 ir 150 straipsniais.
2.
Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
Rosas
Schintgen
Colneric
Paskelbta 2004 m. liepos 1 d.. viešame posėdyje Liuksemburge.
Sekretorius

Trečiosios kolegijos pirmininkas
R. Grass

A. Rosas
*
Bylos kalba: prancūzų.