CELEX: 62008CJ0185
89/106/EGK irányelv
Építési termékek
89/686/EGK irányelv
Egyéni védőeszközök
93/465/EGK határozat
CE-jelölés
A tetőn végzett munkák során a magasból történő lezuhanást megakadályozó szerkezeti rögzítők
EN 795 szabvány

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2003. szeptember 29‑i 1882/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (HL L 284.,
1. o.; magyar nyelvű különkiadás 1. fejezet, 4. kötet, 447. o.) módosított, az építési termékekre vonatkozó tagállami törvényi,
rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1988. december 21‑i 89/106/EGK tanácsi irányelv (HL 1989. L 40.,
12. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 9. kötet, 296. o.; a továbbiakban: 89/106 irányelv), az 1882/2003 rendelettel
módosított, az egyéni védőeszközökre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. december 21‑i 89/686/EGK
tanácsi irányelv (HL L 399., 18. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 10. kötet, 98. o.; a továbbiakban: 89/686 irányelv),
valamint a megfelelőségértékelési eljárások különböző szakaszainak moduljairól és a CE megfelelőségi jelölés feltüntetését
és használatát rögzítő, a műszaki harmonizációs irányelvekben használni kívánt szabályokról szóló, 1993. július 22‑i 93/465/EGK
tanácsi határozat (HL L 220., 23. o.; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 12. kötet, 195. o.) értelmezésére vonatkozik.
Ezt a kérelmet az egyrészt a Latchways plc és Eurosafe Solutions BV (a továbbiakban: Latchways, illetve Eurosafe Solutions),
másrészt a Kedge Safety Systems BV és a Consolidated Nederland BV (a továbbiakban: Kedge Safety Systems, illetve Consolidated
Nederland) között azon kérdésben felmerült jogvita keretében terjesztették elő, hogy biztonságosak‑e a Latchways és Kedge
Safety Systems által gyártott, a tetőn végzett munkák során a magasból történő lezuhanást megakadályozó szerkezeti rögzítők,
és hogy az említett eszközökön el lehet‑e, vagy el kell‑e helyezni a CE‑jelölést.

Jogi háttér

Az uniós szabályozás
A 89/106 irányelv
A 89/106 irányelv 1. cikke értelmében:
„(1)      Ezt az irányelvet kell alkalmazni az építési termékekre, amennyiben azokra a 3. cikk (1) bekezdése szerinti alapvető követelmények
vonatkoznak.
(2)      Ezen irányelv alkalmazásában »építési termék« minden olyan termék, amelyet azért állítottak elő, hogy tartósan a magasépítés
és a mélyépítés építményeibe építsék be.
[…]”
Ezen irányelv 2. cikke kimondja:
„(1)      A tagállamok meghoznak minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy az 1. cikkben szereplő, építményekhez használatos
[építési] termékek csak akkor kerülhessenek forgalomba, ha használhatók a tervezett rendeltetésükre, azaz ha olyan jellemzőkkel
rendelkeznek, hogy azok az építmények, amelyekbe beépítik, amelyekhez hozzáillesztik, amelyekre felszerelik vagy felállítják
őket, szabályszerű tervezés és kivitelezés esetén eleget tesznek a 3. cikkben meghatározott alapvető követelményeknek, amennyiben
és ahol ezen építményekre ilyen követelményeket tartalmazó szabályozás vonatkozik.
(2)      a)      Ha a[z építési] termékekre egyéb irányelvek is vonatkoznak, amelyek más szempontokat vesznek figyelembe, és amelyekben a CE‑jelölést
előírják, e 4. cikk (2) bekezdésében említett jelölés azt jelzi, hogy e[zen építési] termékek e más irányelvek rendelkezéseinek
való megfelelőségét is vélelmezni kell.
[…]”
Az említett irányelv 3. cikke értelmében:
„(1)      Azok az építményekre vonatkozó alapvető követelmények, amelyek egy termék műszaki jellemzőit befolyásolhatják, az I. mellékletben
szerepelnek, előírások formájában. […]
[…]
(3)      Az alapvető követelményeket dokumentumokban (értelmező dokumentumokban) fogalmazzák meg részletesen, amelyek kapcsolatot teremtenek
az (1) bekezdésben szereplő alapvető követelmények és a szabványkidolgozásra vonatkozó megbízások, az európai műszaki engedély
vagy a 4. és 5. cikk értelmében más műszaki előírások kidolgozására vonatkozó iránymutatásokra vonatkozó megbízások között.”
Ugyanezen irányelv 4. cikke ekként rendelkezik:
„(1) A szabványok és a műszaki engedélyek ezen irányelv értelmében: »műszaki előírások«.
Ezen irányelv alkalmazásában »harmonizált szabvány« alatt olyan műszaki előírásokat kell érteni, amelyeket az [Európai Szabványügyi
Bizottság (CEN)] vagy az [Európai Elektronikai Szabványügyi Bizottság (Cenelec)] vagy mindkettő elfogadott [a műszaki szabványok
és szabályok terén a tájékoztatási eljárás megállapításáról szóló, 1983. március 28‑i] 83/189/EGK [tanácsi] irányelv [(HL L 109.,
8. o.)] szerint a Bizottság 19. cikkben említett megbízásából az 1984. november 13‑án aláírt, a Bizottság és a fent említett
két testület közötti együttműködésről szóló általános rendelkezések értelmében.
(2) A tagállamok feltételezik a[z építési] termékek rendeltetésnek megfelelő használhatóságát, ha az építmények, amelyekhez
felhasználásra kerülnek, szabályszerű tervezés és kivitelezés esetén a 3. cikkben említett alapvető követelményeknek megfelelnek,
és ha e termékeket a CE‑jelöléssel ellátták, amely jelzi, hogy ezen irányelv minden rendelkezésének megfelelnek, beleértve
az V. fejezetben meghatározott megfelelőségértékelési eljárásokat és a III. fejezetben meghatározott eljárást is. A CE‑jelölés
jelzi, hogy a termékek:
a)      megfelelnek az adott nemzeti szabványoknak, amelyek átültetik a harmonizált szabványokat, és amelyeket az
Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
kihirdettek. A tagállamok kihirdetik e nemzeti szabványok hivatkozásait;
b)      megfelelnek egy európai műszaki engedélynek, amelyet a III. fejezetben ismertetett eljárás szerint állítottak ki;
vagy
c)      harmonizált előírások hiányában megfelelnek a (3) bekezdés szerinti nemzeti műszaki előírásoknak; az 5. cikk (2) bekezdésében
meghatározott eljárás szerint el kell készíteni ezeknek a nemzeti előírásoknak a listáját.
[…]”
A 89/106 irányelv 7. cikke a következőket mondja ki:
„(1)      A[z építési] termékekre vonatkozó harmonizált szabványok minőségének biztosítása érdekében a szabványokat európai szabványügyi
szervezeteknek kell meghatározniuk a Bizottság megbízására […].
(2)      Az eredményként elfogadott szabványokat lehetőség szerint a[z építési] termék teljesítményértékében, az értelmező dokumentumok
figyelembevételével kell elkészíteni.
(3)      Miután az európai szabványügyi szervezetek megállapították a szabványokat a hivatkozások megjelölésével, a Bizottság kihirdeti
ezeket az
Európai Közösségek Hivatalos Lapjának
»C« sorozatában.
Ezen irányelv I. mellékletének 4. pontja ekként fogalmaz:
„4.      Biztonságos használat
Az építményt úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy használata vagy üzemelése során ne álljon fenn elfogadhatatlan baleseti
kockázat, úgymint megcsúszás, lezuhanás, ütközés, égés, áramütés és robbanás miatti sérülések.”
A 89/686 irányelv
A 89/686 irányelv 1. cikke ekként rendelkezik:
„(1)      Ez az irányelv az egyéni védőeszközökre, a továbbiakban »PPE«, vonatkozik.
Megállapítja a forgalomba hozatalt és a Közösségen belüli szabad mozgást szabályozó feltételeket, valamint azokat az alapvető
biztonsági követelményeket, amelyeknek a PPE‑k meg kell, hogy feleljenek a felhasználók egészségvédelmének és biztonságának
biztosítása érdekében.
(2)      Ennek az irányelvnek az alkalmazásában a PPE minden olyan készüléket vagy eszközt jelent, amelyet arra terveztek, hogy viselésével
vagy kézben tartásával megvédje az egyént egy vagy több, egészséget és biztonságot érintő veszélytől.
A PPE‑k körébe tartoznak továbbá a következők:
a)      több olyan készülékből vagy eszközből álló egység, amelyet a gyártó az egyén egy vagy több potenciálisan egyidejűleg fellépő
kockázat elleni védelme céljából szervesen összeillesztett;
b)      egy meghatározott tevékenység végrehajtásához az egyén által viselt vagy kézben tartott egyéni, nem védő jellegű berendezéssel
elválaszthatóan vagy elválaszthatatlanul összekapcsolt védőkészülék vagy ‑eszköz;
c)      cserélhető PPE[‑]alkatrészek, amelyek elengedhetetlenül szükségesek annak kielégítő működéséhez, és kizárólag abban a berendezésben
használják őket.
(3)      Minden olyan rendszert, amelyet a PPE‑kkel kapcsolatban hoznak forgalomba, hogy azokat egy másik külső, kiegészítő készülékkel
kapcsolják össze, a berendezés szerves részének tekintik még akkor is, ha a rendszert nem arra szánták, hogy azt a felhasználó
állandóan, a kockázat fennállásának teljes ideje alatt viselje vagy tartsa.
[…]”
Ezen irányelv 3. cikke kimondja:
„Az 1. cikkben említett PPE‑nek meg kell felelnie a II. mellékletben szabályozott alapvető egészségügyi és biztonsági követelménynek.”
Az említett irányelv 4. cikkének (1) bekezdése ekként fogalmaz:
„(1) A tagállamok nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják az olyan egyéni védőeszközök (PPE) vagy az egyéni védőeszközök
olyan alkotórészeinek forgalomba hozatalát, amelyek ezen irányelv rendelkezéseinek megfelelnek, és melyeket CE‑jelöléssel
láttak el, amely mutatja, hogy ezen irányelv minden rendelkezésének megfelelnek, beleértve a II. fejezet szerinti tanúsítási
eljárást is.”
A 89/686 irányelv II. mellékletének 3.1.2.2. pontja előírja:
„A magasból történő zuhanás megelőzése
A magasból történő zuhanás vagy a zuhanás hatásának megelőzésére tervezett PPE‑nek egy testet tartó szerkezetből és egy biztos
rögzítési ponthoz kapcsolható kikötési rendszerből kell állnia. Úgy kell megtervezni, hogy a várható használati körülmények
közötti használatkor a felhasználó esését minimálisra lehessen csökkenteni, és ezzel az akadályokkal történő ütközés elkerülhető
legyen. A fékezőerő ne érje el azt a küszöbértéket, amely mellett várhatóan testi sérülés következik be, illetőleg ne idézze
elő bármelyik PPE alkatrész szakadását vagy eltörését, amelynek következtében a felhasználó lezuhanhat.
Ezenkívül biztosítani kell, hogy a felhasználó lefékezését követően olyan megfelelő pozícióban maradjon, amelyben adott esetben
kivárhatja a segítség megérkezését.
A gyártó tájékoztatójának különösen az alábbiakra vonatkozó összes információt kell tartalmaznia:
–        a biztos rögzítési ponthoz szükséges jellemzők, és a felhasználó alatt szükséges minimális biztonságos magasság;
–        a testhevederzetek megfelelő elhelyezési módja és a rögzítőrendszer biztos rögzítési ponthoz való kapcsolódása.”
A 93/465 határozat
A 93/465 határozat mellékletének I. B. pontja ekként rendelkezik:
„A CE‑jelölés elhelyezésére és használatára vonatkozó fő iránymutatás a következő:
a)      A CE‑jelölés azt szimbolizálja, hogy a termék megfelel a gyártókat terhelő, a termékre vonatkozó összes kötelezettségnek az
elhelyezését előíró [uniós] irányelvek értelmében.
[…]
b)      Az ipari termékeken elhelyezett CE‑jelölés azt szimbolizálja, hogy az említett jelölést elhelyező vagy annak elhelyezéséért
felelős, természetes vagy jogi személy igazolta, hogy a termék megfelel a[z Unió] rá alkalmazandó teljes harmonizációs rendelkezéseinek,
és hogy megfelelő megfelelőségértékelési eljáráson esett át.
[…]
e)      A globális megközelítés elvein alapuló műszaki harmonizációs irányelvek hatálya alá tartozó összes ipari terméken szerepelnie
kell a CE‑jelölésnek, kivéve ha az egyedi irányelvek másképp rendelkeznek; az ilyen kivételek nem a jelölési követelménytől
való eltérést jelentenek, hanem a megfelelőségértékelés közigazgatási eljárásától való eltérést, amely eljárást bizonyos esetekben
túl terhesnek tekinthetnek. Ennek megfelelően a jelölési kötelezettség alóli bármilyen felmentést vagy attól való bármilyen
eltérést megfelelően indokolni kell.
A CE‑jelölés az egyetlen olyan jelölés, amely igazolja, hogy az ipari termék megfelel a globális megközelítés elvein alapuló
irányelveknek.
A tagállamoknak tartózkodniuk kell attól, hogy nemzeti jogszabályaikban a CE‑jelölésről szóló irányelvekbe foglalt összes
rendelkezésnek való megfeleléssel kapcsolatban a CE‑jelöléstől eltérő megfelelőségi jelölésekre való hivatkozást vezessenek
be.
[…]
i)      Meg kell tiltani minden egyéb olyan jelzés elhelyezését, amely a CE‑jelölés formája és jelentése tekintetében feltehetőleg
félrevezető lehet valamely harmadik fél számára.
[…]
l)      A tagállamoknak nemzeti jogszabályaikon belül meg kell hozniuk minden ahhoz szükséges rendelkezést, hogy kizárják a CE‑jelöléssel
kapcsolatos bármilyen tévedés vagy visszaélés lehetőségét.
A vonatkozó irányelvek védzáradék alkalmazásával kapcsolatos rendelkezéseinek sérelme nélkül, amennyiben valamely tagállam
megállapítja, hogy a CE‑jelölést jogosulatlanul helyezték el, a gyártó, annak [az Európai Unióban székhellyel rendelkező]
megbízottja vagy kivételes esetben, amennyiben az egyedi irányelvek úgy rendelik, a kérdéses terméknek a[z Unió] piacán való
forgalomba hozataláért felelős személy köteles a terméket a CE‑jelölésnek megfelelővé tenni, és a jogsértést a tagállam által
elrendelt feltételek szerint megszüntetni. Amennyiben a meg nem felelés továbbra is fennáll, az adott tagállamnak meg kell
tennie minden megfelelő intézkedést, hogy korlátozza vagy megtiltsa a kérdéses termék forgalomba hozatalát, vagy hogy biztosítsa,
hogy a terméket a védzáradékban meghatározott eljárásoknak megfelelően kivonják a piacról.”

Az EN 795 szabvány és annak az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétett hivatkozásai
A „Magasból való lezuhanás elleni védelem – Kikötőeszközök – Követelmények és vizsgálatok” című 795 európai szabványt (a továbbiakban:
EN 795 szabvány) az Európai Szabadkereskedelmi Társulás által a CEN‑nek adott megbízás keretében dolgozták ki. Az említett
szabvány 4.2. és 4.3.1.1. pontja meghatározza azokat a műszaki követelményeket, amelyeknek az A1. osztályba tartozó szerkezetei
rögzítőknek meg kell felelniük, és ezek a pontokat a 89/686 irányelv II. mellékletének 3.1.2.2. pontjában megfogalmazott követelmények
alátámasztására szánták.
Az EN 795 szabvány 3.13. pontja ekként fogalmaz:
„3.13. Osztályok
3.13.1. A osztály
3.13.1.1. A1. osztály
Az A1. osztályba függőleges, vízszintes és meredek felületekre – például falakra, oszlopokra, fedelekre – történő rögzítéshez
szükséges rögzítők tartoznak.
[…]”
Az EN 795 szabvány címeit és hivatkozásait a 93/68/EGK irányelvvel, a 93/95/EGK irányelvvel és a 96/58/EGK irányelvvel módosított,
az egyéni védőeszközökről szóló, 1989. december 21‑i 89/686/EGK tanácsi irányelv végrehajtása keretében kibocsátott, 2000.
február 12‑i bizottsági közleménnyel (HL C 40., 5. o.) tették közzé az
Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
azzal a figyelmeztetéssel, amely szerint: „ez a közzététel nem érinti [az] […] A (szerkezeti rögzítők) […] osztályokban leírt
felszereléseket, amelyek tekintetében nem vélelmezhető a 89/686/EGK irányelv rendelkezéseinek való megfelelés”.

A nemzeti szabályozás
A 89/106 irányelvet Hollandiában az építésről szóló 1991. december 16‑i rendelet (Bouwbesluit,
Staatsblad
1991, 680. sz.) ültette át, amelynek 2003. január 1‑jétől a később többször módosított építésről szóló 2003. évi rendelet
(Bouwbesluit 2003,
Staatsblad
2002., 410. sz.) váltott fel.
A 89/686 irányelvet Hollandiában az egyéni védőeszközökről szóló rendelet (Warenwetbesluit persoonlijke beschermingsmiddelen,
Staatsblad
1992., 396. sz.) ültette át, amelyet a később többször módosított, többek között a termékek minőségét és biztonságát szabályozó
holland törvény alapján fogadtak el.
Az EN 795 szabványt Hollandiában az NEN 795 szabvánnyal ültették át.

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Latchways – amely a Kedge Safety Systems versenytársa – gyártja és forgalmazza a Mansafe elnevezésű szerkezeti rögzítőt,
amelyet a tetőn a tetőborítás alatti tetőszerkezetbe erősített csavarokkal rögzítenek. Az EN 795 szabvány alapján a Latchways
az említett eszközön elhelyezi a CE‑jelölést.
A Kedge Safety Systems gyártja és forgalmazza a Kedge Safety elnevezésű szerkezeti rögzítőt, amelyet a bitumenburkolatba ágyazott
tárcsához való ragasztással rögzítenek a tetőhöz. A Kedge Safety Systems azt állítja, hogy ez a szerkezeti rögzítő megfelel
az EN 795 szabványnak.
A 2004. és a 2005. év során a Consolidated Nederland, amely a Kedge Safety egyik vevője, két alkalommal vizsgáltatta meg ezt
az eszközt egy jóváhagyott szervvel, amely jogosultsággal rendelkezik a PPE‑k harmonizált szabványok alapján való tanúsítására.
E két alkalommal ez utóbbi szerv megállapította, hogy a Kedge Safety bizonyos vonatkozásokban megfelel az A1. osztályba tartozó
eszközökre vonatkozó EN 795 szabványnak, de kifejezetten megjelölte, hogy az elvégzett vizsgálatok sem a CE‑jelölést, sem
a 89/686 irányelvnek való megfelelés igazolását nem teszik indokolttá.
A 2005. év során a Latchways két másik bejegyzett szervvel is megvizsgáltatta a Kedge Safetyt. Mindkét szerv azt állapította
meg, hogy a Kedge Safety az EN 795 szabványra előírt vizsgálatok egy részének nem felelt meg, amennyiben ez utóbbi eszköz
különleges hőmérsékleti körülmények között 5,68 kN statikus erő kifejtésére levált, jóllehet az EN 795 szabvány 4.3.1.1. pontja
legalább 10 kN ellenállást ír elő.
A Latchways és a Eurosafe Solutions, a Mansafe holland forgalmazója kérelmére a Rechtbank Doordrecht ideiglenes intézkedésével
a Kedge Safety Systems számára megtiltotta annak feltüntetését, hogy a szerkezeti rögzítő megfelel az EN 795 szabványnak – kivéve
az új tetőkön és a nem napsütéses napokon való használatot –, és kötelezte a Kedge Safety Systemset, hogy erről tájékoztassa
az ügyfeleit.
A Latchways és a Eurosafe Solutions az alapeljárás keretében kérik, hogy a CE‑jelölés hiányában tiltsák meg a Kedge Safety
forgalmazását, mivel ez a termék a 89/686 irányelv hatálya alá tartozik. Másodlagosan azt kérik, hogy a Kedge Safety Systems
és a Consolidated Nederland számára tiltsák meg, hogy az említett terméket bármilyen tetőszerkezeten való használatra forgalmazzák,
valamint hogy azt állítsák, ez a termék megfelel az EN 795 szabványnak, és biztonságos.
A Kedge Safety Systems és a Consolidated Nederland másodlagosan kéri, hogy a Latchways és a Eurosafe Solutions számára tiltsák
meg a CE‑jelölésnek a Mansafe‑en való elhelyezését, az EN 795 szabványra való hivatkozást és e termék forgalmazásának folytatását.
Kérelmei alátámasztására a Kedge Safety Systems és a Consolidated Nederland előterjeszti, hogy az EN 795 szabvány A., C. és
D. osztálya a 89/106 irányelv hatálya alá tartozik, ennélfogva a Latchways és a Eurosafe Solutions a 89/686 irányelv alapján
nem igényelhet megfelelőségi nyilatkozatot a Mansafe vonatkozásában.
Mivel kétségei voltak a szóban forgó eszközökre alkalmazandó irányelvek, a CE‑jelölés használatának részletszabályai, valamint
az EN 795 szabvány jellege vonatkozásában, a Rechtbank ’s‑Gravenhage a 2007. július 18‑i közbenső ítéletével felhívta az alapeljárás
feleit, hogy nyilatkozzanak azon előzetes kérdésekről, amelyet a Bíróság elé kívánt terjeszteni.
Az alapeljárás feleinek észrevételeinek tudomásulvételét követően a Rechtbank ’s‑Gravenhage felfüggesztette az eljárást, és
előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1.      Kizárólag a […] 89/106 irányelv hatálya alá tartoznak‑e az EN 795 európai szabvány értelmében vett A1. osztályú szerkezeti
rögzítők (amelyeket tartósan szerelnek fel)?
2.      Ha az első kérdésre nemleges válasz adandó: e szerkezeti rögzítők – adott esetben egyéni védőeszköz alkatrészeként – a […]
89/686 irányelv hatálya alá tartoznak‑e?
3.      Ha az első és a második kérdésre nemleges válasz adandó: azt kell‑e vizsgálni – tekintettel a […] 89/686 irányelv II. mellékletére,
különösen annak 3.1.2.2. pontjára –, hogy az ezen irányelv hatálya alá tartozó [PPE] önmagában véve megfelel‑e az irányelv
alapvető követelményeinek, vagy ebben az összefüggésben azt is meg kell vizsgálni, hogy a szerkezeti rögzítő – amellyel a
[PPE]‑t összekapcsolják – a II. melléklet értelmében vett várható használati körülmények között biztonságos‑e?
4.      Megengedi‑e a közösségi szabályozás és különösen a 93/465 [határozat], hogy az első kérdésben említett szerkezeti rögzítőn
a […] 89/686 irányelvnek és/vagy a […] 89/106 irányelvnek való megfelelés tanúsítására fakultatív alapon CE‑jelölést helyezzenek
el […]?
5.      Ha a negyedik kérdésre teljesen vagy részben igenlő válasz adandó: mely eljárás vagy eljárások betartása mellett kell a […]
89/686 irányelvnek és/vagy a […] 89/106 irányelvnek való megfelelést meghatározni?
6.      A […] Bíróság által értelmezendő [uniós] jognak tekintendő‑e az első kérdés értelmében vett szerkezeti rögzítőkre vonatkozó
EN 795 szabvány […]?
7.      Ha a hatodik kérdésre igenlő válasz adandó: úgy kell‑e értelmezni az EN 795 szabványt, hogy az első kérdésben említett szerkezeti
rögzítőt (a kijelölt szervnek) a várható használati körülmények között (úgymint külső hőmérséklet, időjárási körülmények,
magának a szerkezeti rögzítőnek és/vagy az azt rögzítő anyagoknak, illetve a tetőszerkezetnek az elöregedése) kell vizsgálnia?
8.      Ha a hetedik kérdésre igenlő válasz adandó: a vizsgálatokat a (használati utasításban megjelölt) használati korlátozások figyelembevételével
kell‑e elvégezni?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Előzetesen meg kell állapítani, hogy az első, a második és a harmadik kérdés arra vonatkozik, hogy a 89/106 és a 89/686 irányelv
alkalmazandó‑e az EN 795 szabványban meghatározott A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítőkre. Márpedig az említett kérdések
megválaszolása szükségszerűen magában foglalja az említett szabvány Bíróság általi értelmezését, amelynek jogi jellege a hatodik,
hetedik és a nyolcadik kérdés tárgyát képezi. Ennélfogva először ez utóbbi kérdésekről kell határozni.

Az EN 795 szabvány jogi jellegére vonatkozó hatodik, hetedik és nyolcadik kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság a hatodik, hetedik és nyolcadik kérdésével lényegében arra vár választ, hogy uniós jognak kell‑e
tekinteni az A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítőkre vonatkozóan az EN 795 szabványban foglalt rendelkezéseket és előírásokat,
ennélfogva értelmezheti‑e azokat a Bíróság, és igenlő válasz esetén kéri ezen előírások értelmezését.
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy termékekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések
közelítésének keretében, amelyről többek között a 89/106 és a 89/686 irányelv is szól, az uniós intézmények által elfogadott
irányelvek azon alapvető követelményeket határozzák meg, amelyeknek a hatályuk alá tartozó eszközöknek meg kell felelniük.
A Bizottság ezt követően a 83/189 irányelvben előírt eljárás szerint a műszaki leírások kidolgozásával európai szabványügyi
szervezeteket bíz meg, amelyek pontosítják az irányelvek alapvető követelményeit. Miután az említett szervek megalkották a
szabványokat, a Bizottság az
Európai Unió Hivatalos Lapjában
közzéteszi azok hivatkozásait. E közzététel következtében azon termékek esetében, amelyek a műszaki harmonizációs irányelv
hatálya alá tartoznak, és amelyek megfelelnek a harmonizált szabványokban meghatározott műszaki követelményeknek, vélelem
áll fenn arra vonatkozóan, hogy azok megfelelnek az említett irányelv alapvető követelményeinek.
A jelen esetben az EN 795 szabványból kitűnik, hogy azt a 89/686 irányelv II. mellékletének 3.1.2.2. pontja alapján a Bizottság
által a CEN‑nek adott megbízás keretében dolgozták ki. Ezt követően az említett szabvány hivatkozásait közzétették az
Európai Közösségek Hivatalos Lapjában
a 2000/C 40/05 közleményben. Ez utóbbi közlemény azonban kifejezetten megjelöli, hogy ez a közzététel nem érinti a többek
között az EN 795 szabvány A1. osztályában leírt felszereléseket, amelyek tekintetében nem vélelmezhető a 89/686 irányelv rendelkezéseinek
való megfelelés.
Ennélfogva, ahogyan arra a főtanácsnok az indítványának 123. pontjában rámutatott, az EN 795 szabványban az A1. osztályba
tartozó szerkezeti rögzítőkre vonatkozó rendelkezések nem tekinthetők harmonizált műszaki előírásoknak. Ennek alapján, és
amennyiben az az A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítőkre vonatkozik, az EN 795 szabványt szabványügyi magánszervezet által
megállapított műszaki jellegű szabványnak kell tekinteni, amely nem kapcsolódik a 89/686 irányelvhez.
Márpedig az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bíróság előzetes döntéshozatali hatásköre kizárólag az uniós jog rendelkezéseinek
vizsgálatára terjed ki (lásd ebben az értelemben a C‑361/07. sz. Polier‑ügyben 2008. január 16‑án hozott végzés 9. pontját
és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Mivel a jelen ítélet 32. és 33. pontja megállapítja, hogy a szóban forgó rendelkezések nem minősülnek az uniós jog rendelkezéseinek,
a harmonizált szabványok jogi jellegének vizsgálata nélkül le kell vonni azt a következtetést, hogy a Bíróság nem értelmezheti
az EN 795 szabványnak az A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítőkre vonatkozó rendelkezéseit.
Következésképpen a hatodik kérdésre úgy kell válaszolni, hogy az EN 795 szabványnak az A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítőkre
vonatkozó rendelkezései nem tartoznak a 89/686 irányelv hatálya alá, tehát azok nem képezik az uniós jog részét, ebből következően
pedig a Bíróságnak nincs hatásköre azok értelmezésére.
A hatodik kérdésre adott válaszra tekintettel nem kell válaszolni a hetedik és a nyolcadik kérdésre.

A 89/106 és a 89/686 irányelvnek az alapügyben érintett rendelkezésekre való alkalmazhatóságára vonatkozó első, második és
harmadik kérdésről
Az első, második és harmadik kérdéssel a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az EN 795 szabványban
meghatározott, A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítők a 89/106 vagy a 89/686 irányelv hatálya alá tartoznak‑e.
Mivel a Bíróságnak nincs hatásköre az EN 795 szabványnak a fenti rögzítőkre vonatkozó rendelkezései és előírásai értelmezésére,
az alapügyben szóban forgó szerkezeti rögzítőket, azaz a Mansafe‑et és Kedge Safetyt kell figyelembe venni.
Ezek az eszközök az épület tetejéhez rögzített szerkezeti rögzítőrendszerek, amellyel a PPE összekapcsolódik. Ahogyan az az
előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, az említett szerkezeti rögzítőket úgy tervezték, hogy azok az elhelyezésük
után tartósan az épülethez rögzítve maradnak, tehát egymást követően többször felhasználhatók, amit az érintett felek a tárgyaláson
megerősítettek.
Először is, ami a 89/686 irányelvnek ugyanezen rendelkezésekre való alkalmazandóságát illeti, annak 1. cikke az irányelv hatályát
e cikk (2) és (3) bekezdésében a PPE fogalmának meghatározása útján határozza meg.
Az említett bekezdések rendszertani olvasatából kitűnik, hogy a PPE‑minősítés azt feltételezi, hogy az ilyen terméket a felhasználó
állandóan, a kockázat fennállásának teljes ideje alatt viseli vagy tartja, vagy legalábbis viselheti vagy tarthatja. Annak
tehát mozgatható terméknek kell lennie. Márpedig az nem vitatott, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szerkezeti rögzítőket
azok használata érdekében az építményhez rögzítik. Ennélfogva ezen szerkezeti rögzítőket nem arra szánták, hogy azokat a felhasználó
a 89/686 irányelv értelmében véve viselje vagy tartsa.
Azt is meg kell állapítani, hogy ezen eszközök funkciója kizárja, hogy azokat a 89/686 irányelv 1. cikke (3) bekezdésének
értelmében vett „összekapcsoló rendszereknek” lehessen minősíteni, és így azt a PPE szerves részének tekinthessék. Az ilyen
eszközöknek ugyanis egyáltalán nem az a funkciója, hogy azok a PPE‑t az említett cikk értelmében vett „másik külső eszközzel”,
vagy az ugyanezen irányelv II. mellékletének 3.1.2.2. pontja értelmében vett „biztos rögzítési ponttal” kapcsolják össze.
Ezzel ellenkezőleg, azokat olyan „külső eszköznek” szánták, amelyhez a PPE kapcsolódik.
Ennélfogva meg kell állapítani, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szerkezeti rögzítők a jellegükre és a funkciójukra
tekintettel nem tartozhatnak a 89/686 irányelv hatálya alá.
Ezt a megállapítást nem cáfolja az a 89/686 irányelv II. melléklete 3.1.2.2. pontjában megfogalmazott követelmény, amely szerint
a PPE gyártójának a tájékoztatóban az összes releváns adatot közölnie kell az azon biztos rögzítési ponthoz szükséges jellemzőkről,
amelyhez az említett PPE‑nek csatlakoznia kell.
A 89/686 irányelv 3. cikkéből ugyanis kitűnik, hogy ezen irányelv teljes II. mellékletének és különösen ezen melléklet 3.1.2.2. pontjának
egyetlen célja, hogy meghatározza a PPE‑re alkalmazandó alapvető egészségügyi és biztonsági követelményeket. Ennélfogva nem
terjesztheti túl az említett irányelv hatályát az annak 1. cikkében meghatározott korláton a gyártót terhelő azon kötelezettség,
hogy közölje az azon biztos rögzítési ponthoz szükséges jellemzőket, amelyhez az említett PPE‑nek csatlakoznia kell.
A fenti megfontolásokra tekintettel a második kérdésre úgy kell válaszolni, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szerkezeti
rögzítők, amelyeket nem arra szántak, hogy azokat a felhasználó tartsa vagy viselje, nem tartoznak a 89/686 irányelv hatálya
alá sem önmagukban, sem azon tény miatt, hogy azokat a PPE‑hez való csatlakoztatásra szánták.
A második kérdésre adott válaszra tekintettel a harmadik kérdésre nem kell választ adni.
Másodszor, ami a 89/106 irányelvnek a Mansafe‑hez és a Kedge Safetyhez hasonló szerkezeti rögzítőkre való alkalmazandóságát
illeti, ezen irányelv 1. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, hogy az irányelvet alkalmazni kell az építési termékekre, amennyiben
azokra kiterjednek az építményekre vonatkozó és az említett irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében meghatározott alapvető követelmények.
Az építményekre vonatkozó azon alapvető követelmények azonosítása céljából, amelyek befolyásolhatják az építési termék műszaki
jellemzőit, ez utóbbi cikk a 89/106 irányelv I. mellékletére utal, amely többek között az építmények biztonságos használatára
vonatkozik.
Ebben az értelemben két feltétel teljesülése szükséges a 89/106 irányelvnek valamely meghatározott termékre való alkalmazhatóságához:
az egyik e termék jellegére, a másik annak funkciójára vonatkozik.
Először is a 89/106 irányelv hatálya alá tartozó termékek jellegét illetően ezen irányelv 1. cikkének (2) bekezdése akként
rendelkezik, hogy „építési terméknek” minősül minden olyan termék, amelyet azért állítottak elő, hogy azt tartósan építményekbe
építsék be.
Meg kell állapítani, hogy a 89/106 irányelv nem határozza meg a „tartósan beépített” kifejezést. Ennek ellenére e kifejezés
szokásos jelentésére, valamint ezen irányelv céljára tekintettel – ami annak biztosítása, hogy az építmények megfeleljenek
az irányelvben megfogalmazott alapvető követelményeknek – meg kell állapítani, hogy azokat a termékeket kell építési termékeknek
minősíteni, amelyek eltávolítása az építmény teljesítőképességét csökkenti, és amelyek kiemelése vagy kicserélése építési
munkálatnak minősül.
Az alapügyben szóban forgó szerkezeti rögzítők jellemzőire tekintettel, amelyeket a jelen ítélet 40. pontja ír le, meg kell
állapítani, hogy ezek az eszközök úgy vannak a tetőhöz rögzítve, hogy azok – a 89/106 irányelv 1. cikk (2) bekezdésének értelmében
vett építési termék meghatározásának megfelelően – az építmény részét képezik.
Másodszor a 89/106 irányelv hatálya alá tartozó termékek funkcióját illetően ezen irányelv I. mellékletének 4. pontja kimondja,
hogy a termékeknek olyan építmények létrehozására kell alkalmasnak lenniük, amelyek rendeltetésszerűen használhatók, különös
tekintettel a használat biztonságára, előírva, hogy az építményeket úgy kell megtervezni és kivitelezni, hogy használatuk
vagy üzemelésük során ne álljon fenn elfogadhatatlan baleseti kockázat, úgymint a megcsúszás, a lezuhanás, az ütközés, az
égés, az áramütés és a robbanás miatti sérülések veszélye.
A jelen esetben nem vitatott, hogy az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szerkezeti rögzítők célja a tetőkön végzett munkák
során a személyek biztonságának biztosítása, a tető használatakor vagy annak tisztítása, javítása vagy építése érdekében való
igénybevétele keretében a magasból történő lezuhanás megelőzésével.
Ennélfogva arra kell következtetni, hogy ezen eszközök a 89/106 irányelv I. mellékletének 4. pontja értelmében biztosítják
az építmények tetejének biztonságos használatát vagy igénybevételét.
Ezt a következtetést nem vonja kétségbe az a tény, hogy az említett irányelv I. melléklete 4. pontjának holland nyelvű változata
nem utal az építményen kívül – így a tetőn – végzett tevékenységekre. Ugyanis az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az uniós
jogi aktusok egységes alkalmazásának szükségessége kizárja azt, hogy valamely rendelkezés szövegét kétség esetén elszigetelten
vizsgálják, és éppen azt követeli meg, hogy a más hivatalos nyelveken elfogadott változatok fényében értelmezzék és alkalmazzák
azt (lásd ebben az értelemben a C‑375/07. sz. Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading ügyben 2008. november 20‑án hozott
ítélet [EBHT 2008., I‑8691. o.] 46. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot). Márpedig a többi nyelvi változat,
így a német, az angol és a francia egyáltalán nem tesz különbséget az építményen belül és az azon kívül végzett tevékenységek
között.
Másrészt a 89/106 irányelv egyetlen rendelkezéséből sem lehet levonni azt a következtetést, hogy annak hatályát megszorítóan
kellene értelmezni, és ennek eredményeként az alól ki kellene vonni az alapügyben szóban forgóhoz hasonló eszközöket. Éppen
ellenkezőleg, ezen irányelv céljára tekintettel az építmények biztonságos használatában meghatározó – különösen a tetőkön
dolgozó személyek általi használat esetében –, hogy ezek a személyek megbízhassanak az építményekhez rögzített, tartósan felszerelendő,
és azt követően az említett épület részét képező szerkezeti rögzítőkben, amelyek ennélfogva a 89/106 irányelv értelmében vett
építési terméknek minősülnek.
A fenti megfontolásokra tekintettel az első kérdésre úgy kell válaszolni, hogy a 89/106 irányelv hatálya alá tartoznak az
alapügyben szóban forgóhoz hasonló szerkezeti rögzítők, amelyek azon építmény részét képezik, amelyhez azokat annak biztosítása
céljából szerelték fel, hogy az építmény tetejének használata vagy igénybevétele biztonságos legyen.

A 93/465 határozat értelmezésére vonatkozó negyedik és ötödik kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság a negyedik kérdésével lényegében azt kívánja megtudni, hogy 93/465 határozat lehetővé teszi‑e,
hogy fakultatív alapon CE‑jelölést helyezzenek el olyan terméken, amely nem tartozik az elhelyezés jogalapját képező irányelv
hatálya alá, de eleget tesz az abban meghatározott műszaki feltételeknek, és igenlő válasz esetén milyen eljárásokat kell
betartani ennek érdekében.
Ebben a tekintetben hangsúlyozni kell, hogy a 93/465 határozat mellékletének I. B. pontja a), b) és e) alpontjának együttes
olvasata alapján megállapítható, hogy a CE‑jelölés minősül az egyetlen eszköznek, amely tanúsítja egyrészt, hogy a termék
megfelel a rá alkalmazandó műszaki harmonizációs irányelvekben meghatározott alapvető követelményeknek, másrészt hogy ezt
a terméket az említett irányelveknek való megfelelésének értékelése céljából a megfelelő eljárásoknak vetették alá.
Másrészt ugyanezen melléklet I. B. pontjának i) és l) alpontja nyilvánvalóvá teszi annak szükségességét, hogy kizárják a CE‑jelölés
használatával kapcsolatos bármilyen tévedés vagy visszaélés lehetőségét, többek között azzal, hogy a tagállamok kötelezettségévé
teszik e jelölés bármilyen jogosulatlan elhelyezésének megszüntetését.
E körülmények között a CE‑jelölést csak olyan termékeken szabad elhelyezni, amelyek esetében az elhelyezésről a vonatkozó
uniós harmonizációs tárgyú jogszabályok rendelkeznek, és azt semmilyen más terméken nem szabad elhelyezni. Ugyanis bármilyen
ettől eltérő értelmezés a tévedés veszélyét vetné fel az említett jelölés jelentését illetően. Egyebekben az ilyen tévedésből
eredő veszélyek elhárítása érdekében a 2010. január 1‑jétől alkalmazandó, a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás
és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. július 9‑i
765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 218., 30. o.) 30. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a CE‑jelölést
csak olyan termékeken szabad elhelyezni, amelyek esetében az elhelyezésről a releváns uniós harmonizációs jogszabályok rendelkeznek,
és azt semmilyen más terméken nem szabad elhelyezni.
A negyedik kérdésre úgy kell tehát válaszolni, hogy a 93/465 határozat kizárja, hogy fakultatív alapon CE‑jelölést helyezzenek
el az olyan terméken, amely nem tartozik az elhelyezés jogalapját képező irányelv hatálya alá, de eleget tesz az abban meghatározott
műszaki feltételeknek.
A negyedik kérdésre adott válaszra tekintettel nem kell válaszolni az ötödik kérdésre.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:
1)
Az EN 795 európai szabványnak az A1. osztályba tartozó szerkezeti rögzítőkre vonatkozó rendelkezései nem tartoznak a 2003.
szeptember 29‑i 1882/2003/EGK európai parlamenti és tanácsi rendelettel módosított, az egyéni védőeszközökre vonatkozó tagállami
jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. december 21‑i 89/686/EGK tanácsi irányelv hatálya alá, tehát azok nem képezik az uniós
jog részét, ebből következően pedig a Bíróságnak nincs hatásköre azok értelmezésére.
2)
Az alapügyben szóban forgóhoz hasonló szerkezeti rögzítők, amelyeket nem arra szántak, hogy azokat a felhasználó tartsa vagy
viselje, nem tartoznak az 1882/2003 rendelettel módosított 89/686 irányelv hatálya alá sem önmagukban, sem azon tény miatt,
hogy azokat az egyéni védőeszközökhöz való csatlakoztatásra szánták.
3)
A 1882/2003 rendelettel módosított, az építési termékekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések
közelítéséről szóló, 1988. december 21‑i 89/106/EGK tanácsi irányelv hatálya alá tartoznak az alapügyben szóban forgóhoz hasonló
szerkezeti rögzítők, amelyek azon építmény részét képezik, amelyre azokat annak biztosítása céljából szerelték fel, hogy az
építmény tetejének használata vagy igénybevétele biztonságos legyen.
4)
A megfelelőségértékelési eljárások különböző szakaszainak moduljairól és a CE megfelelőségi jelölés feltüntetését és használatát
rögzítő, a műszaki harmonizációs irányelvekben használni kívánt szabályokról szóló, 1993. július 22‑i 93/465/EGK tanácsi határozat
kizárja, hogy fakultatív alapon CE‑jelölést helyezzenek el az olyan terméken, amely nem tartozik az elhelyezés jogalapját
képező irányelv hatálya alá, de eleget tesz az abban meghatározott műszaki feltételeknek.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: holland.