CELEX: 62003CJ0065
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Články 12 ES, 149 ES a 150 ES
Diplom o stredoškolskom vzdelaní získaný v inom členskom štáte
Prístup k vyššiemu vzdelávaniu

Komisia Európskych spoločenstiev podala dňa 14.februára 2003 do Kancelárie Súdneho dvora v súlade s článkom 226 ES žalobu,
ktorou sa domáha, aby Súdny dvor určil, že Belgické kráľovstvo neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby držitelia
stredoškolských diplomov získaných v inom členskom štáte mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom
v Belgicku (ďalej len „Francúzske spoločenstvo“) za tých istých podmienok ako držitelia vysvedčení o vyššom stredoškolskom
vzdelaní (ďalej len „VVSV“), si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článkov 12 ES, 149 ES a 150 ES.

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Podľa článku 12 ods. 1 ES:
„V rámci pôsobnosti tejto zmluvy a bez toho, aby boli dotknuté jej osobitné ustanovenia akákoľvek diskriminácia na základe
štátnej príslušnosti je zakázaná.“
Článok 149 ods. 1 a 2 ES upravuje:
„1. Spoločenstvo prispieva k rozvoju kvalitného vzdelávania podporovaním spolupráce medzi členskými štátmi a, ak je to potrebné,
podporovaním a doplňovaním činnosti členských štátov pri plnom rešpektovaní ich zodpovednosti za obsah výučby a organizácie
vzdelávacích systémov a za ich kultúrnu a jazykovú rozmanitosť.
2. Činnosť spoločenstva sa zameriava na:
…
– podporu mobility študentov a učiteľov, medzi iným podporou akademického uznávania diplomov a započítaním času štúdia;
…“
Článok 150 ES znie:
„1. Spoločenstvo uskutočňuje politiku odborného vzdelávania, ktorá podporuje a dopĺňa činnosť členských štátov pri plnom rešpektovaní
ich zodpovednosti za obsah a organizáciu odborného vzdelávania.
2. Činnosť spoločenstva sa zameriava na:
…
– uľahčenie prístupu k odbornému vzdelávaniu a podporu mobility inštruktorov a stážistov, najmä mladých ľudí;
…“

Vnútroštátna právna úprava
Článok 1 písm. b) kráľovského nariadenia z 20. júla 1971 upravujúci podmienky a konanie o uznanie rovnocennosti zahraničných
diplomov a vysvedčení (
Moniteur belge
z 5. augusta 1971, s. 9254, ďalej len „nariadenie z roku 1971“) stanovuje:
„V žiadnom prípade uznanie rovnocennosti podľa článku 1 zákona z 19. marca 1971 nesmie mať za následok:
…
b) umožnenie prístupu držiteľovi diplomu k takému typu štúdia, ktoré mu nie je prístupné v krajine, kde bol diplom alebo vysvedčenie
vydané.“
Vládne nariadenie Francúzskeho spoločenstva z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1971 (
Moniteur belge
zo 16. mája 2003, s. 26867, ďalej len „nariadenie z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1971“), pripojilo k článku
1 písm. b) nariadenia z roku 1971 nasledujúcu vetu: „Písmeno b) sa neuplatňuje na diplomy vydané v členskom štáte Európskej
únie.“
Článok 2 vládneho nariadenia Francúzskeho spoločenstva zo 17. mája 1999 zavádzajúci rovnocennosť medzi určitými zahraničnými
dokladmi o ukončení stredoškolského vzdelania a uznanými vysvedčeniami o vyššom stredoškolskom vzdelaní (
Moniteur belge
z 25. septembra 1999, s. 36182, ďalej len „nariadenie z roku 1999“) stanovuje:
„Luxemburské diplomy o ukončení stredoškolského vzdelania vydané podľa novej úpravy, počnúc školským rokom 1993 – 1994 a obsahujúce
jednu z nasledujúcich známok:
…
sú vyhlásené za rovnocenné s uznanými vysvedčeniami o vyššom stredoškolskom vzdelaní.“
Vládne nariadenie Francúzskeho spoločenstva z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1999 (
Moniteur belge
z 15. mája 2003, s. 26497, ďalej len „nariadenie z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1999“) osobitne zrušilo
článok 2 nariadenia z roku 1999.

Postup pred začatím súdneho konania
Považujúc ustanovenia nariadenia z roku 1971 upravujúce akademické uznávanie dokladov a diplomov o ukončení stredoškolského
vzdelania a prístup k vyššiemu a vysokoškolskému vzdelávaniu vo Francúzskom spoločenstve ako odporujúce článkom 12 ES, 149
ES a 150 ES, Komisia začala konanie o nesplnenie povinnosti. Po tom, čo vyzvala Belgické kráľovstvo, aby predložilo svoje
pripomienky, dňa 23.októbra 2001 vydala odôvodnené stanovisko, ktorým vyzvala tento členský štát, aby prijal potrebné opatrenia
na dosiahnutie súladu s týmto stanoviskom v lehote dvoch mesiacov od jeho doručenia.
Vláda Francúzskeho spoločenstva informovala Komisiu že, počas svojej schôdze z 20. decembra 2001 rozhodla vyhovieť záverom
Komisie uvedeným v odôvodnenom stanovisku. Rovnako ju informovala, že platná úprava bude zmenená tak, aby bola odstránená
uvedená diskriminácia a aby potrebné opatrenia na vykonanie uvedeného rozhodnutia boli prijaté pred skončením akademického
roka 2001/2002.
Keďže Francúzske spoločenstvo neodpovedalo na jej dve výzvy, Komisia podala túto žalobu.

O žalobe

Tvrdenia účastníkov konania
Komisia pripomína, že z rozsudku z 13. februára 1985, Gravier (293/83, Zb. s. 593), vyplýva, že podmienky prístupu k profesionálnemu
vzdelaniu patria do oblasti aplikácie zmluvy. Rovnako z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že pojem „profesionálne vzdelávanie“
treba chápať omnoho širšie. Navyše, podľa článku 149 ES sú všetky stupne a typy vzdelávania upravené zmluvou.
Komisia zastáva názor, že štátni príslušníci z iných členských štátov, ktorí sú držiteľmi diplomov a dokladov o ukončení stredoškolského
vzdelania z iných členských štátov a ktorí usilujú o prístup k vyššiemu vzdelávaniu v Belgicku (štúdium lekárstva, zubného
lekárstva, veterinárneho lekárstva a poľnohospodárskeho inžinierstva), musia úspešne zložiť prijímaciu skúšku, pokiaľ nie
sú schopní z titulu dodatočnej podmienky dokázať, že je im v krajine ich pôvodu umožnený prístup k štúdiu na fakulte vysokej
školy bez prijímacích skúšok alebo bez inej podmienky prijatia.
Komisia tvrdí, že táto dodatočná podmienka požadovaná pri prístupe k vyššiemu vzdelávaniu vo Francúzskom spoločenstve, sa
uplatňuje výlučne na držiteľov diplomov získaných v inom členskom štáte a postihuje viac štátnych príslušníkov týchto členských
štátov ako belgických štátnych príslušníkov.
Komisia sa domnieva, že táto dodatočná podmienka, ktorá má formu skúšky tzv. „zrelosti“ a ktorej sa musia podrobiť len držitelia
diplomov získaných v inom členskom štáte, vytvára podmienku prístupu k vyššiemu a vysokoškolskému vzdelávaniu v zmysle zmienenej
judikatúry.
Komisia zastáva názor, že tento systém vytvára dvojitú diskrimináciu, na jednej strane voči držiteľom diplomov získaných v
iných členských štátoch a na druhej strane medzi príslušníkmi iných členských štátov v závislosti od toho, v akom školskom
systéme získali svoje vysvedčenie o ukončení stredoškolského vzdelania.
Vo svojom vyjadrení Belgická vláda uvádza, že prijatím dvoch nariadení z 3. apríla 2003, ktorými sa menia nariadenia z rokov
1971 a 1999, urobila potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby držitelia vysvedčení o stredoškolskom vzdelaní získaných
v iných členských štátoch mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom za rovnakých podmienok
ako držitelia VVSV.
V replike Komisia uvádza, že legislatívne úpravy prijaté belgickými orgánmi odstránili výhrady Komisie len do budúcna. Teda
značný počet študentov – držiteľov vysvedčení o stredoškolskom vzdelaní získaných v inom členskom štáte a želajúcich si študovať
na vysokej škole v Belgicku, mal byť v minulosti poškodený porušením práva Spoločenstva uvedeného Komisiou vo svojej žalobe.
Rozsudok Súdneho dvora na základe žaloby Komisie by tak zachoval záujem vytvoriť základ zodpovednosti Belgického kráľovstva
voči nim. Navyše Komisia má i naďalej záujem, aby žalobou vznesená dôležitá právna otázka bola Súdnym dvorom formálne rozhodnutá.
Podľa Komisie, stačilo zmeniť iba nariadenie z roku 1971, aby sa ukončilo zistené porušenie povinnosti a nebolo potrebné zmeniť
nariadenie z roku 1999, ktoré deklarovalo rovnocennosť VVSV a luxemburských vysvedčení o ukončení stredoškolského vzdelania.
Komisia spresňuje, že v rámci postupu pred začatím súdneho konania neformulovala samostatnú sťažnosť týkajúcu sa špecifickej
situácie držiteľov luxemburských diplomov. Odkaz na túto špecifickú situáciu mal iba ilustrovať skutočnosť, že zistená diskriminácia
voči držiteľom diplomov získaných v inom členskom štáte bola znásobená diskrimináciou medzi štátnymi príslušníkmi iných členských
krajín podľa toho, v ktorom členskom štáte držitelia diplomov o stredoškolskom vzdelaní tieto vysvedčenia získali.

Posúdenie Súdnym dvorom
Z ustálenej súdnej praxe vyplýva, že nesplnenie povinnosti má byť posudzované so zreteľom na situáciu dotknutého členského
štátu ku dňu skončenia lehoty, ktorá bola určená v odôvodnenom stanovisku, pričom na zmeny prijaté po jej uplynutí Súdny dvor
neprihliada (pozri hlavne rozsudky z 30. januára 2002, Komisia/Grécko, C-103/00, Zb. s. I-1147, bod 23, a z 20. novembra 2003,
Komisia/Francúzsko, C-296/01, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 43).
V danom prípade nariadenie z 3. apríla 2003, ktorým sa mení nariadenie z roku 1971, bolo prijaté až po uplynutí lehoty stanovej
v odôvodnenom stanovisku.
V dôsledku toho Súdny dvor v rámci preskúmania tejto žaloby na uvedené opatrenie nemôže prihliadnuť.
Podľa článku 12 ods. 1 ES v rámci pôsobnosti tejto zmluvy a bez toho, aby boli dotknuté jej osobitné ustanovenia, akákoľvek
diskriminácia na základe štátnej príslušnosti je zakázaná.
Z uvedeného vyplýva, že treba skúmať či platná právna belgická úprava v čase uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku,
pokiaľ ide o prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom, bola v súlade s týmto ustanovením Zmluvy.
Ako už Súdny dvor rozhodol v bode 25 už citovaného rozsudku Gravier, podmienky prístupu k profesionálnemu vzdelaniu patria
do oblasti pôsobnosti Zmluvy (pozri rovnako rozsudky z 2. februára 1988, Blaizot, 24/86, Zb. s. 379, bod 11; z 27. septembra
1988, Komisia/Belgicko, 42/87, Zb. s. 5445, bod 7, a zo 7. júla 1992, Parlament/Rada, C-295/90, Zb. s. I‑4193, bod 15). V tomto
ohľade článok 149 ods. 2 druhá zarážka ES výslovne predpokladá, že činnosť Spoločenstva je zameraná na podporu mobility študentov
a učiteľov, medzi iným podporou akademického uznávania diplomov a započítaním času štúdia. Navyše článok 150 ods. 2 tretia
zarážka ES upravuje, že činnosť Spoločenstva je zameraná na uľahčenie prístupu k odbornému vzdelávaniu a podporu mobility
inštruktorov a stážistov, najmä mladých ľudí.
Pokiaľ ide o prístup k profesionálnemu vzdelaniu, zmluva nepredpokladá osobitné ustanovenia, ktoré by sa mali z pohľadu článku
12 ods. 1 ES preskúmať ako prvé.
Článok 12 ods. 1 ES sa teda aplikuje na podmienky stanovené členskými štátmi na prístup k vyššiemu vzdelaniu.
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že princíp rovnosti zaobchádzania, v rámci ktorého zákaz akejkoľvek diskriminácie na základe
štátnej príslušnosti obsiahnutý v článku 12 ods. 1 ES je zvláštnym vyjadrením, zakazuje nielen zjavnú diskrimináciu založenú
na štátnej príslušnosti, ale aj všetky formy skrytej diskriminácie, ktoré aplikovaním iných kritérií rozlišovania vedú k takému
istému výsledku (pozri osobitne rozsudky z 5. decembra 1989, Komisia/Taliansko, C‑3/88, Zb. s. 4035, bod 8, a zo 16. januára
2003, Komisia/Taliansko, C-388/01, Zb. s. I-721, bod 13).
V tomto prípade, predmetná právna úprava znevýhodňuje držiteľov vysvedčení o stredoškolskom vzdelaní získaných v inom členskom
štáte ako v Belgicku, keďže títo držitelia nemajú pristúp k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom
za rovnakých podmienok ako držitelia VVSV alebo ekvivalentných luxemburských diplomov. Aplikovanie takéhoto rozlišovacieho
kritéria vedie hlavne k znevýhodňovaniu štátnych príslušníkov ostatných členských štátov.
Belgické kráľovstvo nemá žiadne tvrdenie, ktoré by zdôvodnilo toto kritérium.
V dôsledku toho treba určiť, že neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby držitelia stredoškolských vysvedčení
získaných v inom členskom štáte mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom za tých istých
podmienok ako držitelia VVSV, Belgické kráľovstvo si nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 12 ES v spojení s článkami
149 ES a 150 ES.

O trovách
V súlade s ustanovením článku 69 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je
povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Belgické kráľovstvo na
náhradu trov konania a Belgické kráľovstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je preto opodstatnené zaviazať ho na náhradu
trov konania.
Z týchto dôvodov
SÚDNY DVOR (tretia komora)
rozhodol a vyhlásil:
1)
Neprijatím potrebných opatrení na zabezpečenie toho, aby držitelia stredoškolských vysvedčení získaných v inom členskom štáte
mali prístup k vyššiemu vzdelávaniu organizovanému Francúzskym spoločenstvom v Belgicku za tých istých podmienok ako držitelia
diplomov vyššieho stredoškolského vzdelania (VVSV), si Belgické kráľovstvo nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku
12 ES v spojení s článkami 149 ES a 150 ES.
2)
Belgické kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.
Rosas
Schintgen
Colneric
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 1. júla 2004.
Tajomník

Predseda tretej komory
R. Grass

A. Rosas
*
Jazyk konania: francúzština.