CELEX: 61984CJ0195
Denkavit Futtermittel GmbH mod Land Nordrhein
Westfalen

1 Ved kendelse af 24 . maj 1984 , indgivet til Domstolen den 24 . juli s.aa ., har Bundesverwaltungsgericht i medfoer af EOEF-traktatens artikel 177 stillet en raekke praejudicielle spoergsmaal vedroerende fortolkningen af Raadets direktiver 70/524 af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer ( EFT 1970 III , s . 743 , herefter kaldet direktivet om tilsaetningsstoffer ), direktiv 74/63 af 17 . december 1973 om fastsaettelse af stoersteindhold uoenskede stoffer og produkter i foderstoffer ( EFT 1974 L 38 , s . 31 , herefter kaldet direktivet om uoenskede stoffer ) samt direktiv 79/373 af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger ( EFT L 86 , s . 30 , herefter kaldet foderblandingsdirektivet ).
Sagens baggrund
2 Det fremgaar af sagens akter , at den tyske bekendtgoerelse om foderstoffer , Futtermittelverordnung af 16 . juni 1976 , ved tredje aendringsbekendtrelse , Dritte Verordnung zur AEnderung der Futtermittelverordnung , af 19 . juli 1979 ( BGBl . I , s . 1122 ), fik tilfoejet et nyt stykke i § 7 , hvorved der blev fastsat et mindsteindhold af jern og et hoejesteindhold af natrium i maelkeerstatningsfoder , bestemt til fuldfoderblanding til kalve til opdraet . Denne bestemmelse , der nu er § 8 , stk . 3 , i Futtermittelverordnung af 8 . april 1981 ( BGBl . I , s . 352 ) har foelgende ordlyd :
»Maelkeerstatningsfoder som fuldfoderblanding til kalve under opdraet skal indeholder mindst 60 mg jern pr . kilo . Maelkeerstatningsfoder til fedekalve med en vaegt indtil omkring 80 kg skal indeholde mindst 40 mg jern pr . kilo . Maelkeerstatningsfoder som fuldfoderblanding til fedekalve maa hoejst indeholde 6 000 mg natrium pr . kg . Koncentrationen skal beregnes paa grundlag af maelkeerstatningsfoderets toerstof.«
3 I medfoer af § 14 , stk . 1 , i lov om foderstoffer , Futtermittelgesetz af 2 . juli 1975 ( BGBl . I , s . 1745 ) maa foderstoffer , der ikke er i overensstemmelse med gaeldende bestemmelser , ikke bringes i omsaetning indenfor lovens omraade .
4 Det fremgaar af sagens akter , at Denkavit Futtermittel GmbH er producent og importoer af foderstoffer , der er fremstillet paa grundlag af maelkepulver . Virksomheden oensker som led i sin virksomhed at fremstille og saelge maelkeerstatningsfoder , der ikke opfylder kravene i ovennaevnte bestemmelser i Futtermittelverordnung . Som svar paa en forespoergsel i sagens anledning , meddelte Landesamt fuer Ernaehrungswirtschaft Nordrhein-Westfalen den 22 . november 1979 , at det ville vaere retsstridigt at bringe det paagaeldende foderstof i omsaetning , og at Landesamt som foreskrevet i loven ville retsfoelge overtraedelser af de naevnte bestemmelser .
5 Paa grundlag af denne meddelelse anlagde sagsoegeren i hovedsagen anerkendelsessoegsmaal for Verwaltungsgericht Duesseldorf med paastand om , at virksomheden efter direktiverne 70/524 , 74/63 og 79/373 er berettiget til at bringefoderstoffer i omsaetning , der ikke opfylder de nye krav med hensyn til jern- og natriumindhold . Ved dom af 8 . august 1980 gav Verwaltungsgericht medhold i denne paastand , idet man fandt , at de naevnte bestemmelser i Futtermittelverordnung stred mod EOEF-traktatens artikel 30 ; en begrundelse i henhold til artikel 36 var udelukket paa grund af den harmonisering , der var sket ved de omtalte faellesskabsdirektiver .
6 Efter anke fra det sagsoegte Land , omgjorde Oberverwaltungsgericht fuer das Land Nordrhein-Westfalen afgoerelsen ved dom af 21 . september 1981 . Jern er ikke et tilsaetningsstof , ligesom natrium ikke er et uoensket stof , hed det i dommen ; der var tale om foderkomponenter eller naturlige bestanddele af en foderblanding . Artikel 3 , 2 . pkt ., i direktiv 79/373 paalaegger saaledes udtrykkeligt medlemsstaterne at traeffe bestemmelse om , at foderblandinger ikke maa udgoere nogen fare for dyrs eller menneskers sundhed . Foelgelig gaelder det , af gyldigheden af den nationale ordning ikke kan bestrides paa grundlag af faellesskabsretten .
7 Ved kendelse af 24 . maj 1984 har Bundesverwaltungsgericht , efter anke fra sagsoegeren , udsat sagen og forelagt Domstolen foelgende spoergsmaal til praejudiciel afgoerelse i henhold til EOEF-traktatens artikel 177 :
1 ) Skal »tilsaetningsstoffer« i artikel 2 , litra a ), i Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer fortolkes saaledes ,
_ at det omfatter samtlige stoffer , som indeholdes i foderstoffer , og som paavirker disses beskaffenhed eller den animalske produktion .
_eller skal begrebet fortolkes saaledes , at det kun omfatter de ovennaevnte stoffer , naar de _ eventuelt isoleret _ tilsaettes foderstoffets bestanddele og ikke , naar de udelukkende udgoer en bestanddel af foderstoffet ( de saakaldte »foderkomponenter«)?
2 ) Skal artikel 13 i Raadets direktiv 70/524/EOEF af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer fortolkes saaledes ,
_at medlemsstaterne ikke laengere er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer af den grund , at de ikke indeholder et bestemt stof , f.eks . ved et paabud om , at maelkeerstatningsfoder skal have et vist mindsteindhold af jern?
3 ) Skal artiklerne 5 og 7 i Raadets forordning 74/63/EOEF af 17 . december 1973 om fastsaettelse af stoersteindhold af uoenskede stoffer og produkter i foderstoffer fortolkes saaledes ,
_at medlemsstaterne principielt ikke laengere med hensyn til forekomst af et stof , som ikke er naevnt i direktivets bilag , er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer , f.eks . ved et paabud om , at maelkeerstatningsfoder kun maa indeholde en bestemt maengde natrium ,
_at det kun undtagelsesvis og ganske midlertidigt er tilladt medlemsstaterne at fastsaette et stoersteindhold af natrium , jfr . naermere betingelserne i artikel 5 , stk . 1 , 1 . pkt ., hhv . artikel , 5 , stk . 1 , 2 . pkt?
4 ) a ) Skal artikel 1 , stk . 2 , litra b ), og litra c ), i Raadets direktiv 79/373/EOEF af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger fortolkes saaledes ,
_ at medlemsstaterne _ ved manglende forekomst af tilsaetningsstoffer i direktiv 70/524/EOEF ' s forstand eller ved forekomst af uoenskede stoffer i direktiv 74/63/EOEF ' s forstand _ fremdeles ikke er befoejet til at undergive foderstoffer omsaetningsbegraensninger , som er forbudt ifoelge disse direktiver eller
b)skal artikel 3 , 2 . pkt ., i direktiv 79/373/EOEF fortolkes saaledes ,
_at medlemsstaterne _ ved manglende forekomst af et tilsaetningsstof eller ved forekomst af et uoensket stof _ er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer , naar stoffet vil udgoere en fare for dyrs eller menneskers sundhed , saafremt det enten mangler eller er til stede ,
_og uden at der herved er paakraevet at foretage en tilpasnng under iagttagelse af proceduren i henhold til artikel 6 , stk . 2 , afsnit A , litra a ), i direktiv 70/524/EOEF , hhv . artikel 5 , stk . 1 , i direktiv 74/63/EOEF?
8 Bundesverwaltungsgericht har herved anfoert , at man ved den retlige vurdering foerst maa afgoere det spoergsmaal , hvorvidt og i hvilket omfang europaeiske faellesskabsdirektiver er retsregler , der kan paaberaabes under anken i henhold til artikel 137 i Verwaltungsgerichtsordnung . Retten er af den opfattelse , at dette er problematisk , i betragtning af direktivers retlige natur . I henhold til EOEF-traktatens artikel 189 , stk . 3 , gaelder det , at selv om et direktiv med hensyn til det tilsigtede maal er bindende for enhver medlemsstat , som det rettes til , overlader direktivet det dog til de nationale myndigheder at bestemme form og midler til at naa dette maal . Selv om et direktiv binder enhver medlemsstat , som det rettes til , udgoer dets indhold ikke i sig selv en lovbestemmelse , der direkte er gaeldende for retssubjekterne i medlemsstaterne . Dette betyder imidlertid ifoelge Bundesverwaltungsgericht ikke , at der maa frakendes Faellesskabets direktiver enhver retsvirkning . Dette er isaer af betydning i tilfaelde , hvor en medlemsstat ikke har opfyldt sin pligt til at gennemfoeredirektivets indhold i intern ret . I saadanne tilfaelde maa et retssubjekt , der konfronteres med en national retsregel , der er uforenelig med direktivet , kunne paaberaabe sig medlemsstaternes pligt til at gennemfoere direktivet i national ret . Det ville nemlig vanskeligt kunne forenes med det almindelige krav om redelig forvaltning , hvis man anerkendte , at medlemsstaten kunne naegte en borger denne ret under henvisning til en bestemmelse i national ret , der er uforenelig med den bindende faellesskabsret . Derfor kan en saadan national bestemmelse ikke anvendes imod den beroerte borger .
Parternes indlaeg
9 Under sagen for Domstolen er der afgivet indlaeg af Denkavit , sagsoeger i hovedsagen , af Land Nordrhein-Westfalen , sagsoegte i hovedsagen , af Forbundsrepublikken Tyskland , af Den italienske Republik og af Kommmissionen .
10 Sagsoegeren i hovedsagen har gjort gaeldende , at de tre direktiver indeholder en fuldstaendig og udtoemmende regulering af omraadet , herunder ogsaa loesningen af de sundhedsmaessige problemer , som sammensaetningen af foderblandinger rejser , hvorfor der ikke laengere paa dette omraade er mulighed for at gennemfoere nationale regler vedroerende sammensaetningen af foderstoffer eller for saerligt at anvende EOEF-traktatens artikel 36 . Denkavit har saerligt gjort gaeldende , at kontrollen med jernindholdet i foderstoffer falder inden for anvendelsesomraadet af direktivet om tilsaetningsstoffer , hvis bilag I naevner jern og begraensersig til at fastsaette en hoejestegraense for dette stof . Ifoelge dette direktivs artikel 3 , stk . 1 , maa der kun forekomme de i bilag I naevnte tilsaetningsstoffer i foderstoffer og kun paa de der naevnte betingelser . En medlemsstat kan saaledes ikke ensidigt aendre bestemmelserne i bilaget , der ikke fastsaetter nogen mindstegraense for jernindholdet . Hvad angaar natrium , er det Denkavit ' s opfattelse , at dette stof omfattes af direktivet om uoenskede stoffer . Til forskel fra direktivet om tilsaetningsstoffer , der kun tillader brugen af produkter , der er opregnet og omfattet af bilaget , bestemmer direktivet om uoenskede stoffer i artikel 3 , stk . 1 , at de i bilaget anfoerte stoffer og produkter kun tillades i foderstoffer paa i dette bilag fastsatte betingelser . Heraf foelger , at et stof ikke kan anses som »uoensket« , naar det ikke er naevnt i bilaget ; natrium er ikke naevnt . En medlemsstat kan ikke saaledes erklaere et stof uoensket , der ikke omtales i bilaget til det naevnte direktiv .
11 Denkavit har endvidere fremhaevet , at der med den tyske forvaltnings fremgangsmaade er skabt en fare for , at det faelles marked ikke kan fungere . Dersom man anerkendte lovligheden af nationale foranstaltninger af det art , ville alle medlemsstater have mulighed for at gennemfoere saerregler paa et omraade , der er harmoniseret , saaledes at de frie varebevaegelser i sidste instans ville blive illusoriske . Denkavit har herved henledt opmaerksomheden paa den betragtelige ulempe , som forskrifter af denne art skaber for producenterne , derskal have mulighed for praecist og specifikt at dosere komponenterne i de foderstoffer , som de agter at bringe i omsaetning .
12 Land Nordrhein-Westfalen , sagsoegt i hovedsagen , har gjort gaeldende , at jern , da det naturligt er til stede i en raekke produkter , der anvendes til fremstillingen af foderblandinger , ikke kan anses som et »tilsaetningsstof« som omtalt i direktivet herom ; paa samme maade kan natrium , der ogsaa er et naturligt produkt , ikke anses som et »uoensket stof« jfr . direktiv 74/63 . Begge stoffer maa anses som »foderkomponenterr« i foderblandinger . Deres anvendelse er som saadan ikke reguleret af direktiverne . Man kan derfor ikke forhindre den nationale lovgiver i at regulere et omraade , der ikke er reguleret af direktiverne , og i det mindste at gennemfoere supplerende bestemmelser , der sigter mod at undgaa fare for dyrs og menneskers sundhed eller at opnaa bedre resultater i husdyrproduktionen .
13 Den samme opfattelse er blevet gjort gaeldende af Forbundsrepublikken Tyskland , der har anfoert , at direktiverne kun delvis regulerer produktionen og omsaetningen af foderblandinger . Kun spoergsmaalet om tilsaetningsstoffer og om uoenskede stoffer samt bestemmelserne om emballering og etiketering er harmoniseret . Med hensyn til anvendelsen af raavarer foderblandinger , foreligger der endnu ikke sammenhaengende regulering . Da jern og natrium maa anses som foderkomponenter og ikke som tilsaetningsstoffer eller uoenskede stoffer , maa det anerkendes , at medlemsstaterne har kompetence til at traeffe nationale foranstaltninger , saerligt foranstaltninger , der skal beskytte dyrs og menneskers sundhed . De foranstaltninger , der anfaegtes , er blevet truffet for at imoedegaa visse skadelige fremgangsmaader inden for kalveopdraet . Disse bestaar for det foerste i , at man fremkalder en kunstig anaemi ved hjaelp af foderstoffer , der mangler jern , for at frembringe det lyse koed , der er saerligt eftertragtet af forbrugerne , for det andet skaber man gennem overdrevne maengder salt en kunstig toerst hos dyrene , der faar dem til at optage en overdreven vaeskemaengde , hvorved deres slagtevaegt forhoejes . Saa laenge direktiverne ikke inde holder en udtoemmende ordning vedroerende disse spoergsmaal , tilkommer det medlemsstaterne at traeffe passende foranstaltninger , saaledes som det udtrykkeligt er anerkendt ved artikel 3 i direktivet om foderblandinger .
14 Forbundsrepublikken Tyskland er blevet stoettet af Den italienske Republik , der har anfoert , at de to stoffer , som den tyske ordning angaar , ikke kan anses som tilsaetningsstoffer eller uoenskede stoffer , fordi det drejer sig om produkter , der naturligt er til stede i foderblandingerne , saaledes at artikel 3 i direktivet om foderblandinger kan paaberaabes af medlemsstaterne som grundlag for foranstaltninger af den art , der er genstand for den sag , der verserer for Bundesverwaltungsgericht .
Retlig vurdering
15 Samtlige spoergsmaal , der er blevet rejst af Bundesverwaltungsgericht , er omfattet af en parallelsag , sag 28/84 , en traktatbrudssag , anlagt af Kommissionen i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 mod Forbundsrepublikken Tyskland , som Bundesverwaltungsgericht har henvist til i sin forlaeggelseskendelse . Ved dom af d.d ., har Domstolen fastslaaet , at den gaeldende § 8 , stk . 3 , i Futtermittelverordnung af 8 . april 1981 er uforenelig med de naevnte direktiver og med artikel 30 i EOEF-traktaten .
16 Som Domstolen har fastslaaet i praemisserne til den naevnte dom , udgoer de tre direktiver en sammenhaengende ordning for fremstillingen og handelen med foderblandinger , herunder spoergsmaalet om tilsaetningsstoffer og uoenskede stoffer . Heraf foelger , at foderstoffer , der opfylder kravene i disse direktiver , principielt kan omsaettes frit overalt i Faellesskabet , som det ogsaa fremgaar af artikel 13 i direktivet om tilsaetningsstoffer , artikel 7 i direktivet om uoenskede stoffer og artikel 9 i foderblandingsdirektivet .
17 Herefter maa de spoergsmaal , der er stillet af Bundesverwaltungsgericht , besvares paa foelgende maade .
18 Med det foerste spoergsmaal oenskes det oplyst , hvorvidt begrebet »tilsaetningsstoffer« , jfr . direktiv 70/524 , skal fortolkes saa snaevert , at det kun omfatter tilfoerte stoffer , altsaa stoffer , der iblandes for at supplere produktet , eller om begrebet skal fortolkes saaledes , at det ogsaa omfatter stoffer , der som jern er naturligt til stede i stoerre eller mindre maengder i en foderblanding , alt efter de anvendte raavarer .
19 Bundesverwaltungsgericht har med rette anfoert , at selv om udtrykket »tilsaetningsstoffer« isoleret betragtet alene synes at referere til de stoffer , der er tilfoert foderblandinger , saa fremgaar det dog af direktivets indhold , isaer af bilagene , at begrebet daekker et videre omraade . Af bilagene fremgaar det da ogsaa , at forskellige stoffer , der betegnes som tilsaetningsstoffer , ogsaa kan forekomme naturligt i en foderblanding paa grund af de valgte raavarer . Dette er ganske saerligt tilfaeldet for jernforbindelser , der kan tilsaettes inden for de graenser , der er opstillet ved bilag I , men som ogsaa kan vaere til stede i de raavarer , der anvendes i foderblandingen . Denne dobbelttydighed medfoerer dog ikke , at disse stoffer ikke kan betegnes som »tilsaetningsstoffer« , og heller ikke , at de ikke omfattes af direktivets anvendelsesomraade . Det fremgaar saaledes , at en medlemsstat ikke ensidigt kan fastsaette maengden af et givet stof under henvisning til , at dette stof i modsaetning til andre ogsaa forekommer naturligt i en raekke af raavarer .
20 Det foerste spoergsmaal skal derfor besvares saaledes , at begrebet »tilsaetningsstoffer« , jfr . artikel 2 , litra a , i direktiv 70/524 skal fortolkes saaledes , at det omfatter alle stoffer , der kan paavirke foderstoffets beskaffenhed , selv om det forekommer naturligt i visse af de raavarer , som indgaar i foderstoffet .
21 Med det andet spoergsmaal angaaende fortolkningen af artikel 13 i direktiv 70/524 oenskes det oplyst , hvorvidt den nationale lovgiver er befoejet til at fastsaette et mindste- eller stoersteindhold af et stof , for hvilket der ikke i direktivets bilag I er fastsat enten mindste- eller stoersteindhold .
22 Artikel 13 har foelgende ordlyd : »Medlemsstaterne drager omsorg for , at de foderstoffer , der er undergivet bestemmelserne i dette direktiv med hensyn til tilstedevaerelsen af eller manglen paa tilsaetningsstoffer og deres tilsvarende betegnelser kun er undergivet de i dette direktiv fastsatte begraensninger for omsaetningen.«
23 Under hensyn til den bestemmelse , der er indeholdt i direktivets artikel 3 , stk . 1 , hvorefter » ... der ... kun maa forekomme de i bilag I naevnte tilsaetningsstoffer og kun paa de der naevnte betingelser« , er medlemsstaterne ikke befoejet til at aendre direktivets bestemmelser gennem indfoerelsen af krav om mindste- eller stoersteindhold af noget stof , der er omfattet af direktivet . Idet det har sit forblivende ved den hasteprocedure , der er fastsat ved direktivets artikel 7 som aendret ved direktiv 73/103 af 28 . april 1973 ( EFT L 124 , s . 17 ), kan direktivets bestemmelser , saerligt de hoejeste- eller mindstevaerdier , der er fastsat i det , kun aendres eller udbygges med virkning for hele Faellesskabet og ifoelge de fremgangsmaader , der er fastsat herom i direktivet . Det er ikke tilladt medlemsstaterne at traeffe ensidige foranstaltninger herom .
24 Det andet spoergsmaal skal derfor besvares paa den maade , at artikel 13 i direktiv 70/524 skal fortolkes saaledes , at medlemsstaterne ikke laengere er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer af den grund , at de ikke indeholder et bestemt stof , idet de opstiller et krav om , at maelkeerstatningsfoder skal have et mindsteindhold af jern .
25 Med det tredje spoergsmaal oenskes der oplyst , hvorvidt natrium kan betegnes som et »uoensket stof« , jfr . direktiv 74/63 , under hensyn til det forhold , at dette direktiv ikke indeholder nogen udtrykkelig definition af begrebet »uoensket stof« . For det tilfaelde , at natrium i en vis stoerre maengde kan anses som et uoensket stof , har Bundesverwaltungsgericht spurgt , om medlemsstaterne under hensyn til direktivets artikel 5 og 7 stadig kan fastsaette stoersteindholdet for et saadant stof , eller om en saadan foranstaltning alene kan traeffes midlertidigt i medfoer af direktivets artikel 5 .
26 Indledningsvis skal det bemaerkes , at ogsaa et stof , der i sig selv er uskadeligt , kan anses for et uoensket stof , dersom det medfoerer skadelige virkninger i en bestemt koncentration . Som ovenfor anfoert fremgaar det af opbygningen af direktivet om uoenskede stoffer , at medlemsstaterne kun er berettiget til at fastsaette graenser for stoersteindholdet af de stoffer , der er opregnet i bilaget og kun paa de betingelser , der er fastsat der . I henhold til direktivets artikel 7 maa foderstoffer , som opfylder direktivets krav , ikke undergives andre omsaetningsbegraensninger end de , der foelger af direktivet .
27 Efter direktivets artikel 5 kan medlemsstaterne imidlertid traeffe foreloebige foranstaltninger for at nedsaette indholdet af en raekke stoffer , dersom de er af den opfattelse , at et stoersteindhold som fastsat i bilaget , eller at et stof eller produkt , som ikke er naevnt i dette bilag , udgoer en fare for menneskers eller dyrs sundhed . Medlemsstaten , der traeffer en saadan foranstaltning , giver straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de trufne foranstaltninger ledsaget af en begrundelse . Denne meddelelse udloeser den ved artikel 10 hjemlede procedure , saaledes at faellesskabsinstitutionerne i givet fald kan traeffe forantaltninger , der gaelder for samtlige medlemsstater .
28 Det tredje spoergsmaal skal derfor besvares paa den maade , at artiklerne 5 og 7 i direktiv 74/63 skal fortolkes saaledes ,
_ at medlemsstaterne ved forekomst af et stof , som ikke er naevnt i direktivets bilag , principielt ikke laengere er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer , f.eks . ved et paabud om , at der i maelkeerstatsningsfoder kun maa indgaa et vist stoersteindhold af natrium , og
_at det kun undtagelsesvis i henhold til direktivets artikel 5 , og kun under overholdelse af den i bestemmelsen fastsatte fremgangsmaade , er tilladt medlemsstaterne midlertidigt at fastsaette et stoersteindhold af natrium .
29 Det fjerde spoergsmaal angaar den retlige sammenhaeng mellem paa den ene side foderblandingsdirektivet og paa den anden side direktiverne om tilsaetningsstoffer og uoenskede stoffer . Det drejer sig for det foerste om , hvorvidt foderblandingsdirektivet kan fortolkes saaledes , at det bemyndiger medlemsstaterne til at traeffe restriktive foranstaltninger , der ikke er omtalt i direktiverne om tilsaetningsstoffer og uoenskede stoffer ; for det andet oenskes det oplyst , hvor- vidt artikel 3 , 2 . pkt ., i foderblandingsdirektivet bemyndiger medlemsstaterne til at traeffe foranstaltninger for at beskytte dyrs eller menneskers sundhed uden at vaere forpligtet til at foelge de tilpasningsprocedurer , der omhandles i artikel 6 , stk . 2 , afsnit A , litra a , i direktivet om tilsaetningsstoffer eller efter omstaendighederne artikel 5 , stk . 1 , _ i virkeligheden artikel 6 _ i direktivet om uoenskede stoffer .
30 Som det fremgaar af praemisserne til dommen i sag 28/84 , indeholder direktiverne om tilsaetningsstoffer og uoenskede stoffer en udtoemmende regulering af de spoergsmaal , som de forskellige stoffers anvendelse i foderblandinger rejser for den offentlige sundhed . Foelgelig kan artikel 3 i direktivet om foderblandinger ikke fortolkes saaledes , at det har til formaal eller til virkning at begraense den udtoemmende karakter , som disse to direktiver har .
31 Det fjerde spoergsmaal skal derfor besvares saaledes , at begreberne i artikel 1 , stk . 2 , litra b ) og c ), i direktiv 79/373 om handel med foderblandinger , der afgraenser direktivets anvendelsesomraade , skal , i sammenhaeng med direktivets artikel 3 , fortolkes saaledes ,
_ at medlemsstaterne ikke paa grund af manglende forekomst af tilsaetningsstoffer , jfr . direktiv 70/524 , eller paa grund af forekomst af uoenskede stoffer , jfr . direktiv 74/63/EOEF , er befoejet til at undergive foderstoffer omsaetningsbegraensninger i henhold til direktiv 79/373 , som er forbudt ifoelge de to foerstnaevnte direktiver , og
_at medlemsstaterne paa grund af manglende forekomst af et tilsaetningsstof eller paa grund af forekomst af et uoensket stof ikke efter artikel 3 i direktiv 79/373 er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer , selv ikke i tilfaelde , hvor de antager , at den manglende forekomst af tilsaetningsstoffer eller forekomsten af det uoenskede stof vil udgoere en fare for dyrs eller menneskers sundhed , bortset fra de tilfaelde , hvor der foretages tilpasning efter proceduren i henhold til artikel 6 , stk . 2 , afsnit A , litra a ), i direktiv 70/524 eller i henhold til artikel 6 i direktiv 74/63 , hvorved det har sit forblivende ved den hastprocedure , der er fastsat ved henholdsvis artikel 7 og artikel 5 i de naevnte direktiver .
32 Dommen af dags dato i sag 28/84 er vedfoejet naervaerende dom , som den udgoer en bestanddel af .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
33 De udgifter , der er afholdt af den tyske regering , den italienske regering og af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber , som har afgivet indlaeg for Domstolen , kan ikke godtgoeres . Da sagens behandling i forhold til parterne i hovedsagen udgoer et led i den sag , der verserer for den nationale domstol , tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende de spoergsmaal , som er forelagt af Bundesverwaltungsgericht ved kendelse af 24 . maj 1984 , for ret :
1 ) Begrebet »tilsaetningsstoffer« , jfr . artikel 2 , litra a ), i direktiv 70/524/EOEF af 23 . november 1970 om tilsaetningsstoffer til foderstoffer ( EFT 1970 III , s . 743 ) skal fortolkes saaledes , at det omfatter alle stoffer , der kan paavirke foderstoffets beskaffenhed , selv om de forekommer naturligt i visse af de raavarer , som indgaar i foderstoffet .
2)Artikel 13 i direktiv 70/524 skal fortolkes saaledes , at medlemsstaterne ikke laengere er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer af den grund , at de ikke indeholdet et bestemt stof , idet de opstiller et krav om , at maelkeerstatningsfoder skal have et vist mindsteindhold af jern .
3)Artiklerne 5 og 7 i direktiv 73/63/EOEF af 17 . december 1973 om fastsaettelse af stoersteindhold af uoenskede stoffer og produkter i foderstoffer ( EFT 1974 L 38 , s . 31 ) skal fortolkes saaledes ,
_ at medlemsstaterne ved forekomst af et stof , som ikke er naevnt i direktivets bilag , principielt ikke laengere er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer , f.eks . ved et paabud om , at der i maelkeerstatningsfoder kun maa indgaa et vist stoersteindhold af natrium , og
_at det kun undtagelsesvis i henhold til direktivets artikel 5 , og kun under overholdelse af den i bestemmelsen fastsatte fremgangsmaade , er tilladt medlemsstaterne midlertidigt at fastsaette et stoersteindhold af natrium .
4)Begreberne i artikel 1 , stk . 2 , litra b ) og c ), i direktiv 79/373 af 2 . april 1979 om handel med foderblandinger ( EFT L 86 , s . 30 ), der afgraenser direktivets anvendelsesomraade , skal i forbindelse med direktivets artikel 3 , fortolkes saaledes ,
_at medlemsstaterne ikke paa grund af manglende forekomst af tilsaetningsstoffer , jfr . direktiv 79/524 , eller paa grund af forekomst af uoenskede stoffer , jfr . direktiv 74/63/EOEF , er befoejet til at undergive foderstoffer omsaetningsbegraensninger i henhold til direktiv 79/373 , som er forbudt ifoelge de to foerstnaevnte direktiver , og
_at medlemsstaterne paa grund af manglende forekomst af et tilsaetningsstof eller paa grund af forekomst af et uoensket stof ikke efter artikel 3 i direktiv 79/373 er befoejet til at begraense omsaetningen af foderstoffer , selv ikke i tilfaelde , hvor de antager , at den manglende forekomst af tilsaetningsstoffer eller forekomsten af det uoenskede stof vil udgoere en fare for dyrs og menneskers sundhed , bortset fra de tilfaelde , hvor der foretages tilpasning efter proceduren i henhold til artikel 6 , stk . 2 , afsnit A , litra a ), i direktiv 70/524 eller i henholdtil artikel 6 i direktiv 74/63 , hvorved det har sit forblivende ved den hasteprocedure , der er fastsat ved henholdsvis artikel 7 og artikel 5 i de naevnte direktiver .