CELEX: 61997CJ0425
Direktiv 83/189/EEG
Tekniska föreskrifter
Anmälningsskyldighet
Förbud mot tillväxtstimulerande ämnen

Domskäl
1 Gerechtshof te 's-Hertogenbosch har genom tre beslut av den 11 november 1997, som inkom till domstolens kansli den 16 december 1997, i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget (nu artikel 234 EG) ställt en fråga om tolkningen av rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 109, s. 8; svensk specialutgåva, område 13, volym 12, s. 154), i dess lydelse enligt rådets direktiv 88/182/EEG av den 22 mars 1988 (EGT L 81, s. 75, svensk specialutgåva, område 13, volym 17, s. 36, nedan kallat direktiv 83/189).
2 Frågan har uppkommit i brottmål mot Adrianus Albers, Martinus van den Berkmortel och Leon Nuchelmans, vilka är åtalade för att ha innehaft gödkalvar som har givits ämnen som har sympatikomimetisk verkan och som innehåller klenbuterol.
3 Artikel 1 i Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (P.V.V.) 1991 (förordning om ämnen med sympatikomimetisk verkan, nedan kallad förordningen), som har antagits av Produktschap voor Vee en Vlees (offentligrättsligt organ för boskap och kött) och godkänts av jordbruksministern, innehåller en definition av ämnen som har sympatikomimetisk verkan. Det är ostridigt att klenbuterol är ett sådant ämne.
4 I artikel 2 i förordningen föreskrivs följande: "Det är förbjudet att ge gödkalvar som är äldre än fjorton veckor veterinärmedicinska läkemedel som har sympatikomimetisk verkan och som innehåller klenbuterol eller att tillåta att gödkalvar som är äldre än fjorton veckor ges sådana veterinärmedicinska läkemedel."
5 I artikel 3 första stycket i förordningen föreskrivs följande: "Det är förbjudet att inneha, ha i lager, köpa eller sälja gödkalvar som i strid med artikel 2 har givits sådana ämnen med sympatikomimetisk verkan som anges i den artikeln."
6 Enligt artikel 1.5 i direktiv 83/189 är en "teknisk föreskrift" i den mening som avses i direktivet "tekniska specifikationer, inbegripet tillämpliga administrativa bestämmelser, som är rättsligt eller faktiskt tvingande vid marknadsföring eller användning i en medlemsstat eller en större del därav, med undantag för sådana specifikationer som har fastställts av lokala myndigheter". I enlighet med artikel 1.1 är en "teknisk specifikation" i den mening som avses i direktiv 83/189 "en i ett dokument intagen specifikation som fastställer de egenskaper som krävs av en produkt ... samt produktionsmetoder och processer för jordbruksprodukter enligt fördragets artikel 38.1, och för produkter avsedda att konsumeras av människor och djur ...".
7 Enligt artiklarna 8 och 9 i direktiv 83/189 skall medlemsstaterna anmäla alla förslag till tekniska föreskrifter som omfattas av direktivets tillämpningsområde till kommissionen och i vissa fall skjuta upp antagandet av dessa förslag i flera månader för att ge kommissionen möjlighet att kontrollera om förslagen är förenliga med gemenskapsrätten eller att föreslå eller anta ett direktiv inom området.
8 I artikel 10 i direktiv 83/189 föreskrivs följande: "Artiklarna 8 och 9 skall inte gälla när en medlemsstat uppfyller skyldigheter som följer av gemenskapsdirektiv och förordningar."
9 I dom av den 30 april 1996 i mål C-194/94, CIA Security International (REG 1996, s. I-2201, punkt 54, nedan kallat CIA Security-målet) tolkade domstolen direktiv 83/189 så, att ett åsidosättande av anmälningsskyldigheten i artiklarna 8 och 9 medför att de tekniska föreskrifterna i fråga inte kan tillämpas och därmed inte kan göras gällande gentemot enskilda. Domstolen fastslog därför att enskilda kan åberopa artiklarna 8 och 9 i direktiv 83/189 vid nationell domstol och att det ankommer på denna att vägra att tillämpa en nationell teknisk föreskrift som inte har anmälts i enlighet med direktivet.
10 Förekomsten av klenbuterol fastställdes i urinprover som togs på nötkreatur hos Adrianus Albers, Martinus van den Berkmortel och Leon Nuchelmans, vilka föder upp boskap i Nederländerna. Åklagarmyndigheten beslutade därför att åtala dem för överträdelse av förordningen.
11 I första instans fällde Economische politierechter in de Arrondissementsrechtbank te 's-Hertogenbosch, genom domar av den 14 december 1995, Adrianus Albers och Martinus van den Berkmortel, och economische kamer in de Arrondissementsrechtbank te Maastricht, genom dom av den 6 juni 1996, Leon Nuchelmans för att ha innehaft gödkalvar som hade givits ämnen som hade sympatikomimetisk verkan och som innehöll klenbuterol. De tilltalade överklagade dessa domar till Gerechtshof te 's-Hertogenbosch.
12 Av besluten om begäran om förhandsavgörande framgår att de tilltalade med stöd av domen i CIA Security-målet har gjort gällande att förordningen, som enligt deras mening innehåller tekniska föreskrifter och inte har anmälts till kommissionen, "inte kan beaktas".
13 Under dessa omständigheter beslutade den nationella domstolen att vilandeförklara målen för att i vart och ett av dem ställa följande fråga till EG-domstolen:
"Innehåller Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (P.V.V.) av år 1991, i synnerhet artikel 3 första stycket i denna förordning, tekniska föreskrifter som i förväg skulle ha anmälts till kommissionen enligt artikel 8 i direktiv 83/189/EEG, enligt direktivets lydelse då förordningen trädde i kraft?"
14 Genom beslut av domstolens ordförande av den 26 januari 1998 förenades de tre målen vad gäller det skriftliga och muntliga förfarandet och domen.
15 Med sin fråga önskar den nationella domstolen i huvudsak få klarhet i huruvida en sådan regel som den i artikel 3 första stycket i förordningen, jämförd med artikel 2 i samma förordning, är en teknisk föreskrift i den mening som avses i direktiv 83/189 och, i förekommande fall, huruvida med stöd av artikel 10 i samma direktiv en medlemsstat som har antagit en sådan regel är befriad från skyldigheten, enligt artikel 8 i direktivet, att anmäla denna till kommissionen.
16 Vad beträffar den första delen av frågan kan det, såsom den nederländska regeringen och kommissionen har gjort, konstateras att regler som i likhet med de förevarande är avsedda att förhindra att gödkalvar som är äldre än fjorton veckor ges ämnen som har sympatikomimetisk verkan är tekniska föreskrifter i den mening som avses i artikel 1.1 i direktiv 83/189.
17 Sådana regler innehåller nämligen bestämmelser om produktionsmetoder och produktionsprocesser för jordbruksprodukter, i den mening som avses i artikel 38.1 i EG-fördraget (nu artikel 32.1 i ändrad lydelse), som är avsedda som livsmedel.
18 Eftersom reglerna dessutom härrör från nationella förvaltningsmyndigheter, är tillämpliga inom hela Nederländerna och är bindande är det verkligen fråga om tekniska föreskrifter i den mening som avses i artikel 1.5 i direktiv 83/189.
19 Vad beträffar den andra delen av frågan har den nederländska och den irländska regeringen samt kommissionen gjort gällande att de nederländska myndigheterna enligt artikel 10 i direktiv 83/189 inte var skyldiga att anmäla den tekniska föreskrift som är i fråga i målen vid den nationella domstolen till kommissionen, eftersom de endast fullgjorde sina skyldigheter enligt gemenskapsdirektiven när de antog den.
20 Såsom kommissionen särskilt har påpekat skall man härvid närmare bestämt hänvisa till rådets direktiv 86/469/EEG av den 16 september 1986 om undersökning av djur och färskt kött med avseende på förekomsten av restsubstanser (EGT L 275, s. 36; svensk specialutgåva, område 3, volym 21, s. 280), vilket är tillämpligt på nötkreatur.
21 Såsom kommissionen har påpekat är enligt nionde övervägandet i direktiv 86/469 syftet med detta direktiv att införa gemensamma kontrollåtgärder för att fastställa och avlägsna orsaken till restämnen i djur och färskt kött och säkerställa att kött med en halt av restämnen överstigande det tillåtna gränsvärdet inte konsumeras. Enligt artikel 9.3 b i detta direktiv skall den behöriga myndigheten se till att om undersökningen av ett officiellt prov "avslöjar förekomsten av förbjudna ämnen får djuren inte släppas ut på marknaden som livsmedel eller till djurföda".
22 Bilaga 1 till direktiv 86/469 innehåller en förteckning över de grupper av restämnen som omfattas av direktivet. Klenbuterol tillhör grupp 1 "Övriga läkemedel", undergrupp c "Övriga veterinära läkemedel", under B "Specifika grupper".
23 Detta betyder att den nederländska regeringen, genom att föreskriva ett förbud mot att ge klenbuterol till gödkalvar som är äldre än fjorton veckor och mot att inneha, ha i lager, köpa eller sälja gödkalvar som är äldre än fjorton veckor och som har givits detta ämne, har fullgjort sina skyldigheter enligt direktiv 86/469.
24 Mot bakgrund av vad som har anförts ovan blir svaret på den nationella domstolens fråga att en sådan regel som den ifrågavarande är en teknisk föreskrift i den mening som avses i direktiv 83/189 och med stöd av artikel 10 i samma direktiv är den medlemsstat som har antagit regeln befriad från skyldigheten, enligt artikel 8 i direktivet, att anmäla denna till kommissionen.
Beslut om rättegångskostnader
Rättegångskostnader
25 De kostnader som har förorsakats den nederländska och den irländska regeringen samt kommissionen, vilka har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen att besluta om rättegångskostnaderna.
Domslut
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
(femte avdelningen)
- angående den fråga som genom beslut av den 11 november 1997 har ställts av Gerechtshof te 's-Hertogenbosch - följande dom:
En sådan regel som den i artikel 3 första stycket i Verordening Stoffen met sympathico mimetische werking (P.V.V.) 1991, jämförd med artikel 2 i samma förordning, är en teknisk föreskrift i den mening som avses i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, i dess lydelse enligt rådets direktiv 88/182/EEG av den 22 mars 1988, och med stöd av artikel 10 i samma direktiv är den medlemsstat som har antagit regeln befriad från skyldigheten, enligt artikel 8 i direktivet, att anmäla denna till kommissionen.