CELEX: 62009CJ0138
Előzetes döntéshozatal iránti kérelem
Állami támogatások
A Bizottság határozatai
Értelmezés
Szicília tartomány által a képzési vagy munkaszerződést kötő vagy az ilyen szerződést határozatlan időre szóló szerződéssé átalakító vállalkozásoknak nyújtott támogatások
A támogatások nyújtásának határideje
Költségvetési korlátok
Késedelmi kamat
Elfogadhatatlanság

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15‑i
27. tartományi törvényére vonatkozó, 1995. december 11‑i SG (95) D/15975. sz. bizottsági határozat (NN 91/A/95. sz. állami
támogatás) (a továbbiakban: 1995‑ös határozat) és az Olaszország által Szicília tartományban végrehajtani kívánt foglalkoztatási
célú támogatási programról szóló, 2002. október 16‑i 2003/195/EK bizottsági határozat – C 56/99. sz. (korábbi N 668/97. sz.)
(HL 2003. L 77., 57. o.) értelmezésére, valamint ugyanezen két határozat érvényességére vonatkozik.
A kérelmet egy szicíliai (Olaszország) székhelyű társaság, a Todaro Nunziatina & C. Snc (a továbbiakban: Todaro Nunziatina)
és az Assessorato del Lavoro, della Previdenza Sociale, della Formazione Professionale e dell’Emigrazione della regione Sicilia
(Szicília tartomány munkaügyi, társadalombiztosítási, szakképzési és kivándorlásügyi minisztériuma, a továbbiakban: amministrazione)
közötti, Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15‑i 27. tartományi törvényének (a GURS
1991. május 18‑i 25. száma, a továbbiakban: 27/91 törvény) 10. cikkében foglalt támogatások címén követelt 45 320,64 euró
törvényes kamatokkal növelt összegének megfizetése tárgyában indult peres eljárásban terjesztették elő.

Jogi háttér

A közösségi szabályozás
Az [EK 88. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22‑i 659/1999/EK tanácsi
rendelet (HL L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.) 1. cikkének c) pontja a következőképpen
rendelkezik:
„E rendelet alkalmazásában:
[…]
c)      az »új támogatás«: olyan támogatás, azaz támogatási program és egyedi támogatás, amely nem létező támogatás, beleértve a létező
támogatások módosítását is.”
Az Európai Közösségek Bizottsága az 1995‑ös határozatában nem emelt kifogást a 27/91 törvényben szereplő támogatási intézkedésekkel
szemben, mivel úgy ítélte meg, hogy ez utóbbi intézkedések összeegyeztethetők az EK‑Szerződéssel. A fenti határozatában a
Bizottság felkérte ugyanakkor az érintett tagállamot, hogy ezen támogatások 1997 utáni további finanszírozása esetén jelentse
be újra a szóban forgó törvényt.
A 2003/195 határozat indokolásának 10. pontjában a Bizottság megállapította, hogy „[Szicília tartománynak a tartomány 1997‑es
költségvetési évére vonatkozó költségvetésének az általános tartalékaiban foglalt céltartalékok felhasználására vonatkozó
kiadások engedélyezéséről szóló, 1997. május 27‑i 16. tartományi törvénye (a GURS 1997. május 31‑i 27. száma, a továbbiakban:
16/97 törvény)] 11. cikkének (1) bekezdése a [27/91 törvény] 10. cikkével bevezetett, a Bizottság által 1995. november 14‑én
jóváhagyott és 1996 végén lejáró támogatási program (NN 91/A/95. sz.) 1997. és 1998. évben történő további finanszírozására
vonatkozik.”
A 2003/195 határozat 1. cikke ekképp rendelkezik:
„Az 1997. május 27‑i szicíliai tartományi törvény 11. cikkének (1) bekezdése szerinti támogatási program, amelyet Olaszország
végre kíván hajtani, összeegyeztethetetlen a közös piaccal.
Következésképpen ez a program nem hajtható végre.”

A nemzeti szabályozás
A 27/91 törvény 9–11. cikke a szicíliai foglalkoztatás ösztönzése céljából különböző formájú támogatásokat ír elő.
A 27/91 tartományi törvény 10. cikke nevezetesen így rendelkezik:
„(1)      A munkaügyi, társadalombiztosítási, szakképzési és kivándorlásügyi tartományi miniszter – az 1998. november 8‑i 35. tartományi
törvény 8. cikkében foglalt megállapodásra is tekintettel – jogosult arra, hogy a kézműipar, a turizmus és a környezet ágazatában
működő vállalkozások számára, valamint a szakmai névjegyzékekben szereplő azon munkáltatók számára, akik az 1984. december
19‑i 863. törvénnyel törvénybe iktatott, 1984. október 30‑i 726. törvényerejű rendelet 3. cikkének megfelelően, és a Commissione
regionale per l’impiego (tartományi foglalkoztatásügyi bizottság) által előzetesen jóváhagyott projektek alapján képzési és
munkaszerződéssel munkavállalókat alkalmaznak, bérköltség‑támogatást nyújtson, amelynek mértéke:
a)      az ágazati kollektív szerződések alkalmazásával fizetendő munkabér 30%‑a a képzési és munkaszerződés teljes időtartama alatt.
E mértéket 50%‑ra kell emelni, amennyiben a munkavállalók alkalmazására az 1988. november 8‑i 35. tartományi törvény 8. cikkében
foglalt megállapodásoknak megfelelő projektek végrehajtása során, vagy a 9. cikk (2) bekezdésében foglalt esetekben kerül
sor;
b)      az első, második és harmadik év vonatkozásában az ágazati kollektív szerződések alkalmazásával fizetendő munkabér 50, 40,
illetve 25%‑a, amennyiben a képzési és munkaszerződéssel felvett munkavállalók határozatlan időre szóló szerződéssel alkalmazásban
maradnak. A támogatás az első, második és harmadik év vonatkozásában 65, 50, illetve 50%‑ra emelkedik a 9. cikk (2) bekezdésében
foglalt esetekben.
(2)      Az (1) bekezdésben foglalt intézkedéseket a munkavállalóknak a jelen törvény hatályba lépését követő hónap első napja és 1996.
december 31‑e közötti időszak folyamán képzési és munkaszerződések útján történt felvételére kell alkalmazni, azzal a feltétellel,
hogy a vállalkozások a megelőző tizenkét hónap folyamán nem hajtottak végre létszámleépítést. Az (1) bekezdésben foglalt intézkedések
a b) pontban foglalt támogatás vonatkozásában abban az esetben is alkalmazandók, ha e fent jelzett időszak folyamán az ugyanezen
időszakot megelőzően képzési és munkaszerződéssel felvett munkavállalók határozatlan idejű szerződéssel alkalmazásban maradnak.
[…]”
A 16/97 törvény 11. cikkének (1) bekezdése ekképp rendelkezik:
„A [27/91 törvény] 10. cikkében foglalt célkitűzéseknek megfelelően az 1997‑es költségvetési évre további 82 000 millió líra
összegű kiadás (33709. fejezet) kerül jóváhagyásra. Az 1997. március 7‑i tartományi törvény 69. cikke által megjelölt 1999.
december 31‑i határnap a [27/91 törvény] 9. és 10. cikkének, valamint azt követő módosításainak és kiegészítéseinek hatálya
alá tartozó támogatásokra is vonatkozik.”

Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kiderül, hogy a Todaro Nunziatina a 27/91 törvény 10. cikke (1) bekezdésének
a) és b) pontja alapján támogatás iránti kérelmet intézett az amministrazionéhoz két munkavállaló képzési és munkaszerződéssel
történő alkalmazására vonatkozóan, e szerződéseket a későbbiekben határozatlan időre szóló szerződésekké alakították át. A
társaság az 1996. június 1‑je és 1999. szeptember 30‑a közötti időszakra vonatkozóan hat támogatás iránti kérelmet nyújtott
be e célból.
Mivel az amministrazione nem folyósította a kért támogatást, a Todaro Nunziatina keresetett indított ellene a Tribunale ordinario
di Palermo (palermói rendes bíróság) előtt 45 320,64 euró törvényes kamatokkal növelt összegének megfizettetése iránt. Az
amministrazione lényegében arra hivatkozva utasítja el a kérelmet, hogy a 2003/195 határozat alapján nem jogosult e támogatások
nyújtására.
Erre tekintettel a Tribunale ordinario di Palermo úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és a következő kérdéseket
terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
„1)      Tekintettel arra, hogy a Szicília tartomány által a [27/91 törvény] 10. cikkével bevezetett támogatási program (azonosítási
szám: NN 91/A/95) legalább 2 évtől legfeljebb 5 évig tartó időszakra rendelkezett a támogatási mechanizmusról (2 év a képzési
és munkaszerződéssel való felvétel vonatkozásában, majd legfeljebb 3 év a képzési és munkaszerződés határozatlan időre szóló
szerződéssé alakításának esetén), [a Bizottság] az [1995‑ös] határozatával, amellyel e támogatási program alkalmazását jóváhagyta,
szándéka szerint
–        a kedvezmények ilyen több szempontú, időbeli és pénzügyi alapú variabilitását (2 év+ 3 év) tette lehetővé, vagy
–        a támogatások nyújtását – kizárólag és egymást kölcsönösen kizárva – a munkavállalók képzési és munkaszerződéssel történő
felvétele tekintetében (ezen szerződések kétéves időtartama folyamán) vagy az előzőleg képzési és munkaszerződéssel felvett
munkavállalók szerződésének határozatlan idejűvé történő átalakítása tekintetében (az átalakítástól számított hároméves időtartamra)
tartotta jóváhagyhatónak?
2) Az 1997‑es költségvetési évet mint a [27/91 törvény] 10. cikke által bevezetett programot illetően [a Bizottságnak] az
azt jóváhagyó [1995‑ös] határozatában az állami támogatás alkalmazása tekintetében megjelölt határidőt akként kell‑e értelmezni,
hogy az:
–        a következő években mindenképpen (a jóváhagyott támogatások fent említett, különböző értelmezéseinek függvényében) kifizetni
tervezett támogatások költségeinek kezdeti előirányzatára vonatkozik, vagy pedig
–        a támogatás illetékes tartományi szervek által történő tényleges kifizetésének végső határideje?
3)      A munkavállalónak a [27/91] tartományi törvény 10. cikkével összhangban képzési és munkaszerződéssel, példának okáért 1996.
január 1‑jén, vagyis az [1995‑ös] határozatban az alkalmazás tekintetében meghatározott határidőn belül történő felvétele
esetén tehát Szicília tartomány a szóban forgó támogatási programot konkrétan alkalmazhatta‑e (és alkalmaznia kellett‑e azt)
minden jóváhagyott év (vagyis 2+3 év) vonatkozásában, így akkor is, amikor a jóváhagyott program alkalmazása az említett példa
szerint a támogatás 2001. december 31‑ig (1996 + 5 év = 2001) történő tényleges kifizetését eredményezte?
4)      A[ Bizottság] […] 2003/195[…] határozata, amelynek 1. cikke így szól: »a [16/97 törvény] 11. cikkének (1) bekezdése szerinti
támogatási program, amelyet Olaszország végre kíván hajtani, összeegyeztethetetlen a közös piaccal. Következésképpen ez a
program nem hajtható végre«,
–        arra irányult, hogy megtagadja a [16/97 törvény] 11. cikke által bevezetett »új« program jóváhagyását, mert azt olyan »autonóm«
programnak tekintette, amelynek célja a támogatási program [27/91 törvény] 10. cikke által bevezetett alkalmazási időszakának
az 1996. december 31‑i határidőn túli meghosszabbítása a munkavállalók 1997‑es és 1998‑as év folyamán történő felvételével
és/vagy szerződéseik átalakításával kapcsolatos kiadások bevonásával, vagy pedig
–        éppen ellenkezőleg arra irányult, hogy ténylegesen megakadályozza, hogy a tartomány pénzügyi forrásokhoz jusson, lehetetlenné
téve ezáltal a [27/91 törvény] 10. cikke által bevezetett állami támogatás tényleges kifizetését az olyan munkavállalók tekintetében
is, akik felvételére vagy akik szerződésének átalakítására 1996. december 31‑ét megelőzően került sor?
5)      Amennyiben a [2003/195 határozatot] a 4. kérdés első francia bekezdésében foglaltak szerint kell értelmezni, e határozat összeegyeztethető‑e
a[z EK 87.] cikkének azon értelmezésével, amelyet a Bizottság az [Olaszország által a foglalkoztatási célú intézkedések tekintetében
végrehajtott támogatási programokról szóló,] 1999. május 11‑i 2000/128/EK határozatban [HL 2000. L 42., 1. o.] ([…] amely
a 2002‑es, jogellenességet megállapító határozat indokolásában kifejezetten szerepel) és [az Olaszország által Szicília tartományban
végrehajtani kívánt foglalkoztatási célú támogatásról szóló,] 2003. május 13‑i 2003/739/EK határozatban [HL 2003. L 267.,
29. o.] a képzési és munkaszerződésekre vonatkozó társadalombiztosítási járulékok fizetésének terhe alóli mentesítéssel kapcsolatos,
hasonló esetek tárgyában alkalmazott?
6)      Amennyiben a [2003/195 határozatot] a 4. kérdés második francia bekezdésében foglaltak szerint kell értelmezni, miként értelmezendő
a támogatási eszközök jóváhagyásáról szóló korábbi határozat, tekintettel a »további« jelzőnek tulajdonítható kettős jelentésre:
»a Bizottság határozatában meghatározott költségvetéshez képest« vagy csupán »az 1996‑os költségvetés vonatkozásában előirányzott
finanszírozáshoz képest további«?
7)      Végső soron a Bizottság álláspontja szerint mely támogatás tekinthető jogszerűnek, és mely jogellenesnek?
8)      A jelen jogvitában részt vevő melyik félre [(a Todaro Nunziatinára vagy amministrazionéra)] hárul a bizonyítási teher a tekintetben,
hogy a Bizottság által meghatározott költségvetést nem lépték túl?
9)      Amennyiben megállapítást nyer, hogy a vállalkozások a jogszerű és folyósítható támogatások késedelmes kifizetése folytán törvényi
kamatra jogosultak, e kamatokat tekintetbe kell‑e venni annak meghatározása során, hogy az [1995‑ös] határozattal eredetileg
jóváhagyott költségvetést túllépték‑e?
10)      Amennyiben e kamatokat a költségvetés túllépésének meghatározása során tekintetbe kell venni, milyen mértékű kamattal kell
számolni?”

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről

A második, az ötödik és a nyolcadik kérdés elfogadhatóságáról
Az ötödik kérdés elfogadhatóságáról
–       A Bírósághoz benyújtott észrevételek
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a kérdés a 2003/195 határozat érvényességére vonatkozik. Álláspontja szerint a kérdést
előterjesztő bíróság azt kívánja tudni, hogy e határozat összeegyeztethető‑e az EK 87. cikk azon értelmezésével, amelyet a
Bizottság a 2000/128 és a 2003/739 határozatiban követett. E tekintetben a Bizottság megállapítja, hogy az ötödik kérdésnek
az alapjogvita megoldása szempontjából nincs semmilyen jelentősége.
A Todaro Nunziatina arra hivatkozik, hogy ez a kérdés nem releváns az alapügy megoldása szempontjából, mivel a 2000/128 és
a 2003/739 határozat az alapügyben szereplőtől eltérő helyzetekre vonatkozik.
–       A Bíróság álláspontja
A kérdést előterjesztő bíróság a 2003/195 határozat érvényességének megítélésére vonatkozó kérdést tett fel.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság dönthet úgy, hogy nem határoz valamely közösségi jogi aktus érvényességére
vonatkozó, előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről, ha nyilvánvalónak tűnik, hogy a közösségi jognak a nemzeti bíróság
által kért értelmezése nem áll semmilyen összefüggésben az alapeljárás tényállásával vagy tárgyával (a C‑222/04. sz., Cassa
di Risparmio di Firenze és társai ügyben 2006. január 10‑én hozott ítélet [EBHT 2006., I‑289. o.] 75. pontja, valamint az
ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A 2003/195 határozat az EK 87. cikk és az azt követő cikkek szempontjából vizsgálja meg 16/97 törvénynek a 27/91 törvény 10. cikkével
létrehozott azon támogatási program 1997. és 1998. évi finanszírozására vonatkozó 11. cikkének (1) bekezdésével való összeegyeztethetőségét,
amelyet az 1995‑ös határozat hagyott jóvá.
A 2000/128 határozat ezzel szemben az Olasz Köztársaság által foglalkoztatási célból nemzeti szinten nyújtott, a 2003/195
határozatban szereplő támogatásoktól eltérő támogatáscsoport összeegyeztethetőségét vizsgálja meg az EK 87. cikk és az azt
követő cikkek szempontjából, és elismeri, hogy a fenti támogatások részben összeegyeztethetők a közös piaccal.
A 2003/739 határozat továbbá szintén az EK 87. cikk és az azt követő cikkek szempontjából vizsgálja meg a Bizottság által
1998. február 25‑én jóváhagyott és a 30/97 tartományi törvényen alapuló, Szicília tartományban nyújtandó olyan foglalkoztatási
célú támogatási program 2000 és 2006 közötti időszakra vonatkozó további finanszírozását, amely a költségek alóli, legfeljebb
hat év időtartamra szóló teljes mentesítés formájában támogatást ír elő valamely befektetéshez kapcsolódó vagy attól független
munkahelyteremtés esetére.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy a kérdést előterjesztő bíróság nem adott semmilyen magyarázatot az EK 87. cikk
azon eltérő értelmezését illetően, ahogyan a fent említett 2000/128 és 2003/739 határozat értelmezhető.
Mindenesetre a Bizottság más, olyan ügyeket érintő határozathozatali gyakorlata, mint a 2000/128 és a 2003/739 határozat,
nem érintheti a 2003/195 határozat érvényességét, amelyet kizárólag a Szerződés objektív szabályai alapján kell megítélni.
Következésképpen tehát az ötödik kérdést elfogadhatatlannak kell nyilvánítani.
A második és a nyolcadik kérdés elfogadhatóságról
–       A Bírósághoz benyújtott észrevételek
A Todaro Nunziatina úgy ítéli meg, hogy a második kérdés elfogadhatatlan, mivel olyan nemzeti jogszabály értelmezését kéri,
amelynek értelmezése nem tartozik a Bíróság hatáskörébe.
A Bizottság és az amministrazione azzal az indokkal hivatkozik a nyolcadik kérdés elfogadhatatlanságára, hogy nincs egyértelműen
meghatározva a közösségi jog azon területe, amelynek a kérdést előterjesztő bíróság az értelmezését kérte.
–       A Bíróság álláspontja
Emlékeztetni kell arra, hogy egyedül az ügyben eljáró és a bírósági döntésért felelősséggel tartozó nemzeti bíróság feladata,
hogy az ügy sajátosságaira figyelemmel az ítéletének meghozatala szempontjából megítélje az előzetes döntéshozatal szükségességét,
valamint a Bíróság elé terjesztendő kérdések jelentőségét (lásd többek között a C‑295/97. sz. Piaggio‑ügyben 1999. június
17‑én hozott ítélet [EBHT 1999., I‑3735. o.] 24. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a C‑378/08. sz.,
ERG és társai ügyben 2010. március 9‑én hozott ítélet [az EBHT‑ban még nem tették közzé] 73. pontját).
Elsőként elegendő megállapítani, hogy az „1997‑es költségvetési év mint […] az állami támogatás alkalmazása tekintetében megjelölt
határidő” értelmezésére vonatkozó, második kérdés kapcsolatban áll az 1995‑ös határozattal, és közvetlen hatással bír az alapeljárás
kimenetelére, másodsorban azt, hogy a nyolcadik kérdés nem nélkülöz minden kapcsolatot az 1995‑ös határozattal, mivel az a
következménye, hogy lehetővé teszi a kérdést előterjesztő bíróság számára a fenti határozatban szereplő támogatásokra szánt
költségvetés felhasználása állapotának megállapítását.
Ezért tehát válaszolni kell az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második és nyolcadik kérdésre.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első, második és harmadik kérdésről
Az első, a második és a harmadik kérdésével, amelyeket együtt kell megvizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság az 1995‑ös
határozat értelmezésére kéri a Bíróságot annak érdekében, hogy meghatározhassa annak hatályát.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy az 1995‑ös határozatával a Bizottság úgy döntött, hogy nem emel kifogást a 27/91 törvényben
foglalt foglalkoztatási célú támogatási programmal szemben.
Ennek a Szicília tartomány által végrehajtott támogatási programnak a célja a képzés és a munkahelyteremtés elősegítése volt.
Az 1991. évtől kezdve kellett alkalmazni, azonban az olasz kormány csak 1995. május 18‑án jelentette be a Bizottságnak az
EK 88. cikk (3) bekezdése alapján.
Az 1995‑ös határozat értelmezéséhez nemcsak annak szövegét kell megvizsgálni, amelyről mindössze egy összefoglalót tettek
közzé az
Európai Közösségek Hivatalos Lapjának
1995. december 21‑i számában, hanem az intézkedéseknek az olasz kormány által 1995. május 18‑án tett bejelentésére is hivatkozni
kell.
Ezen iratok vizsgálatából kiderül, hogy az ily módon bejelentett támogatási intézkedéseket a 27/91 törvény 9–11. cikke írta
elő, és a finanszírozás biztosításához éves költségvetési tételt határoztak meg.
A kérdést előterjesztő bíróság által feltett kérdésekre tekintettel az 1995‑ös határozat hatályának vizsgálatát a 27/91 törvény
10. cikkére kell korlátozni.
A fenti 10. cikk lényegében két foglalkoztatási célú támogatási intézkedést ír elő. Az első a képzési és munkaszerződéssel
felvett munkavállalóknak fizetendő munkabér 30–50%‑ával megegyező mértékű támogatás nyújtására vonatkozik a szerződés teljes
időtartama alatt, azzal a feltétellel, hogy a munkavállalók a 27/91 törvény hatálybalépését követő hónap első napja és 1996.
december 31‑e közötti időszakban alkalmazásban álljanak.
A második az ilyen szerződés határozatlan időre szóló szerződéssé alakításának esetén a munkavállalóknak fizetendő munkabér
50–25%‑a között csökkenő mértékű támogatás nyújtására vonatkozik e szerződés első három évében, azzal a feltétellel, hogy
a fenti átalakításra a 27/91 törvény hatálybalépését követő hónap első napja és 1996. december 31‑e közötti időszakban kerüljön
sor, és ezen időszak előtt felvett munkavállalókat érintsen.
Következésképpen meg kell állapítani, hogy először is ezek a támogatások időben nem halmozhatók ugyanazon munkavállaló esetén,
mivel ahhoz, hogy a határozott időre szóló szerződés átalakítása címén a második támogatásban részesüljön a vállalkozás, a
munkavállalónak már a 27/91 törvény hatálybalépése előtt alkalmazásban kell állnia.
Másodsorban a nyújtott támogatások címén biztosított összegek folyósítására – az alkalmazandó nemzeti költségvetési szabályokra
figyelemmel – sor kerülhet 1996. december 31‑je után.
Ezzel szemben a támogatás indokának – nevezetesen első esetben a munkavállaló alkalmazásának, második esetben a szerződés
határozatlan időre szóló szerződéssé alakításának – 1996. december 31‑e előtt kell megtörténnie.
Ezen túlmenően, amint a fent említett 1995. május 18‑i bejelentésről szóló levélhez csatolt leírásból kiderül, a Bizottság
által a 27/91 törvény 10. cikkében szereplő két intézkedésre 1991 és 1996 között együttesen 159 milliárd líra, azaz körülbelül
79,5 millió euró költségvetési keretösszeg vonatkozott.
E tekintetben meg kell említeni, hogy az 1995‑ös határozat a költségvetési keretösszeg vállalási határának megjelölésére szorítkozik,
és nem tesz pontosításokat az e támogatások folyósítására vonatkozó szabályokban, amelyeket a nemzeti rendelkezések határoznak
meg, illetve nem is tér ki azokra.
Az előzőekből az következik, hogy az első, a második és a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1995‑ös határozatot
úgy kell értelmezni, hogy az elismerte a 27/91 törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt két olyan intézkedésből
álló támogatási program közös piaccal való összeegyeztethetőségét, amelyek esetén a támogatások nem halmozhatók, és amelyek
indokának – nevezetesen a munkavállaló alkalmazásának vagy a szerződés határozatlan időre szóló szerződéssé történő átalakításának –
1996. december 31‑e előtt kellett bekövetkeznie, azonban az e támogatások alapján történő folyósítás ezen időpont után is
folytatódhat, amennyiben az alkalmazandó nemzeti költségvetési és pénzügyi szabályok ezzel nem ellentétesek, és amennyiben
betartják a Bizottság által jóváhagyott költségvetési keretösszeget.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett negyedik, hatodik és hetedik kérdésről
A negyedik, a hatodik és a hetedik kérdésével, amelyeket együttesen kell megvizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében
a 2003/195 határozat értelmezését kéri annak meghatározása érdekében, hogy az a támogatás, amelyre a fenti határozat vonatkozik,
új támogatás‑e.
A 2003/195 határozat 1. cikkében a Bizottság a közös piaccal összeegyeztethetetlennek nyilvánította a 16/97 törvény 11. cikkének
(1) bekezdésében foglalt támogatási programot.
Ez utóbbi rendelkezés – a fenti határozat tizedik preambulumbekezdésére figyelemmel – további 82 milliárd líra, azaz körülbelül
42,3 millió euró összeg erejéig írja elő a 27/91 törvény 10. cikkével bevezetett támogatási program 1997. és 1998. évben történő
finanszírozását.
E tekintetben a 659/1999 rendelet 1. cikkének c) pontja értelmében új támogatásnak tekintendő minden „olyan támogatás, azaz
támogatási program és egyedi támogatás, amely nem létező támogatás, beleértve a létező támogatások módosítását is.”
Ezen túlmenően az állandó ítélkezési gyakorlatból következik, hogy új támogatásoknak kell tekinteni a Szerződés hatálybalépését
követően hozott olyan intézkedéseket, amelyek támogatások létrehozására vagy módosítására irányulnak azzal, hogy a módosítások
vonatkozhatnak akár a létező támogatásokra, akár a Bizottságnak bejelentett előzetes szándékokra (a C‑346/03. és C‑529/03. sz.,
Atzeni és társai egyesített ügyekben 2006. február 23‑án hozott ítélet [EBHT 2006., I‑1875. o.] 51. pontja, valamint az ott
hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ebből következik, hogy a 16/97 törvény 11. cikkének (1) bekezdése az 1995‑ös határozatban szereplőtől eltérő, új támogatást
hozott létre egyfelől a 27/91 törvény 10. cikkében szereplő támogatási program számára biztosított költségvetés – a jelen
esetben 50% feletti mértékben történő – emelésének előírásával, másrészt azon időszak két évvel történő meghosszabbításának
előírásával, amelynek során e program nyújtásának feltételei alkalmazandók voltak. Kizárólag ezt az új támogatást nyilvánította
a közös piaccal összeegyeztethetetlennek a Bizottság a 2003/195 határozatában.
Ezért 1997. január 1‑jét követően a képzési és munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalók felvétele, illetve a képzési és
munkaszerződések határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítása már semmilyen támogatás nyújtására sem jogosít
fel.
Következésképpen a negyedik, a hatodik és a hetedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2003/195 határozat 1. cikkét
úgy kell értelmezni, hogy a 16/97 törvény 11. cikkének (1) bekezdésében foglalt támogatási program a 27/91 törvény 10. cikkében
foglalt támogatástól eltérő, új támogatásnak minősül. A fenti 1. cikk kizárja a támogatások nyújtását a képzési és munkaszerződéssel
alkalmazott munkavállalók 1997. január 1‑jét követő felvétele, illetve a képzési és munkaszerződések 1997. január 1‑jét követő,
határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítása esetén.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett nyolcadik kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság nyolcadik kérdésével lényegében az eljárásban részt vevő azon fél meghatározását kéri, akire
azon bizonyítási teher hárul, hogy a 27/91 törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában szereplő, és az 1995‑ös határozattal
jóváhagyott támogatási intézkedések számára biztosított költségvetési keretösszeget nem merítették ki.
Elsőként emlékeztetni kell arra, hogy – amint a jelen ítélet 39. és 40. pontjában említésre került – az 1995‑ös határozatban
elfogadott költségvetési keretösszeget Szicília tartomány a 27/91 törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt
támogatási program számára abban a formában biztosította, ahogyan azt az intézkedéseknek az olasz kormány által 1995. május
18‑án tett bejelentésében meghatározta.
Másodsorban meg kell állapítani, hogy az 1995‑ös határozat hatása az, hogy a közös piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítva
engedélyez egy támogatási programot, azonban nem kötelezi annak végrehajtására az érintett tagállamot.
Ekképpen az 1995‑ös határozatnak nem az Olasz Köztársaságnak a 27/91 törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában
foglalt támogatások nyújtására való kötelezése a célja és a hatása, hanem annak engedélyezése, hogy amennyiben továbbra is
kívánja, nyújthassa e támogatást (lásd ebben az értelemben a C‑18/08. sz. Foselev Sud‑Ouest ügyben 2008. november 20‑án hozott
ítélet [EBHT 2008., I‑8745. o.] 16. pontját).
Következésképpen az e területre vonatkozó közösségi szabályozás hiányában az egyes tagállamok belső jogrendjének kell meghatároznia
az annak bizonyítására vonatkozó részletes szabályokat és rendelkezéseket, hogy az 1995‑ös határozatban jóváhagyott támogatási
program számára biztosított költségvetési keretösszeget nem lépték túl.
Ki kell azonban emelni, hogy a nemzeti hatóságoknak – különösen a Bizottság kérésére – tudniuk kell bizonyítani a támogatási
program kifizetéseinek állapotát, ha – olyan esetben, mint amilyen az 1995‑ös határozat esetén áll fenn – a Bizottság egy
olyan programra vonatkozóan hozott határozatot, amelyben a tagállam maximális költségvetési keretösszeget írt elő, amely a
fenti programban részesülők között egyedileg osztható szét.
Ezért a nyolcadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az érintett tagállamnak kell meghatároznia az eljárásban részt vevő
azon felet, akire az a bizonyítási teher hárul, hogy a 27/91 törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában szereplő
és az 1995‑ös határozattal jóváhagyott támogatási intézkedések számára biztosított költségvetési keretösszeget nem merítették
ki.

Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kilencedik és tizedik kérdésről
A kilencedik és tizedik kérdésével, amelyeket együttesen kell megvizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt
kívánja megtudni, hogy a Szicília tartomány által a támogatások kifizetésének késedelme esetén esetlegesen fizetendő törvényes
kamat összegét bele kell‑e számítani az 1995‑ös határozattal engedélyezett költségvetési összegbe, és – igenlő válasz esetén –
milyen mértékű kamatot kell alkalmazni.
Ezzel kapcsolatban először is emlékeztetni kell arra, hogy az EK 88. cikk (3) bekezdésének első mondata a tagállamok részére
minden támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékkal kapcsolatosan tájékoztatási kötelezettséget ír elő (a C‑199/06. sz.,
CELF és Ministre de la Culture et de la Communication ügyben 2008. február 12‑én hozott ítélet [EBHT 2008., I‑469. o.] 33. pontja).
Az EK 88. cikk (3) bekezdésének második mondata értelmében, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a bejelentett szándék az EK 87. cikk
értelmében nem egyeztethető össze a közös piaccal, haladéktalanul megindítja az EK 88. cikk (2) bekezdése szerinti eljárást
(a fent hivatkozott CELF és Ministre de la Culture et de la Communication ügyben hozott ítélet 34. pontja).
Az EK 88. cikk (3) bekezdésének utolsó mondata értelmében az érintett tagállam a tervezett intézkedéseket nem hajthatja végre,
amíg az eljárásban végleges bizottsági határozat nem születik (a fent hivatkozott CELF és Ministre de la Culture et de la
Communication ügyben hozott ítélet 35. pontja).
Az e rendelkezésben meghatározott tilalom célja annak a biztosítása, hogy valamely adott támogatás ne fejthesse ki hatásait,
még mielőtt a Bizottság ésszerű határidőn belül részletesen megvizsgálhatta volna a tervezett támogatási intézkedéseket, és
adott esetben megindíthatta volna az e cikk (2) bekezdésében megállapított eljárást (a C‑301/87. sz., Franciaország kontra
Bizottság, ún. „Boussac Saint Frères”‑ügyben 1990. február 14‑én hozott ítélet [EBHT 1990., I‑307. o.] 17. pontja, valamint
a fent hivatkozott CELF és Ministre de la Culture et de la Communication ügyben hozott ítélet 36. pontja).
Ebből az következik, hogy mivel az 1995‑ös határozat csak e határozat időpontjától kezdődően nyilvánította a közös piaccal
összeegyeztethetőnek a 27/91 határozat 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt támogatási programot, a támogatások
bármely késedelmes kifizetése csak az ezen időpont után fizetendő támogatási összegek után járó kamat felszámítását eredményezheti.
Másodsorban, amint a nyolcadik kérdésre adott válaszból kiderül, a támogatás késedelmes kifizetése esetén a kamat fizetéséhez
való jog, az e kamatra alkalmazandó részletes szabályok és a kamat mértéke a nemzeti jog hatálya alá tartozik.
Mindazonáltal pontosítani kell, hogy az 1995‑ös határozat csak a 27/91 törvényben, különösen annak 10. cikke (1) bekezdésének
a) és b) pontjában foglalt támogatási intézkedésekre vonatkozik, az intézkedéseknek az olasz kormány által 1995. május 18‑án
tett bejelentésében szereplő költségvetési keretösszeg mértékéig.
Ezzel szemben a fent említett támogatási intézkedések késedelmes kifizetése esetén esetlegesen járó kamat összege sem egészében,
sem részben nem képezheti a támogatás részét, ezért nem lehet az erre szánt költségvetési keretösszegbe sem beleszámítani.
Az előzőekből az következik, hogy a kilencedik és a tizedik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1995‑ös határozattal
jóváhagyott támogatások késedelmes kifizetése esetén e határozatot követő időszakra esetlegesen járó törvényes kamat összege
nem tartozik bele az e határozattal engedélyezett költségvetési keretösszegbe. A kamat mértéke és az e kamat alkalmazására
vonatkozó részletes szabályok a nemzeti jog hatálya alá tartoznak.

A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás
egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült
költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:
1)
Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15‑i 27. tartományi törvényére vonatkozó, 1995.
december 11‑i SG (95) D/15975. sz. bizottsági határozatot (NN 91/A/95. sz. állami támogatás) úgy kell értelmezni, hogy az
elismerte a fenti 27. tartományi törvény 10. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában foglalt két olyan intézkedésből álló
támogatási program közös piaccal való összeegyeztethetőségét, amelyek esetén a támogatások nem halmozhatók, és amelyek indokának
– nevezetesen a munkavállaló alkalmazásának vagy a szerződés határozatlan időre szóló szerződéssé történő átalakításának –
1996. december 31‑e előtt kell bekövetkeznie, azonban az e támogatások alapján történő folyósítás ezen időpont után is folytatódhat,
amennyiben az alkalmazandó nemzeti költségvetési és pénzügyi szabályok ezzel nem ellentétesek, és amennyiben betartják az
Európai Közösségek Bizottsága által jóváhagyott költségvetési keretösszeget.
2)
Az Olaszország által Szicília tartományban végrehajtani kívánt foglalkoztatási célú támogatási programról szóló, 2002. október
16‑i 2003/195/EK bizottsági határozat – C 56/99. sz. (korábbi N 668/97. sz.) 1. cikkét úgy kell értelmezni, hogy Szicília
tartománynak a tartomány 1997‑es költségvetési évére vonatkozó költségvetésének az általános tartalékaiban foglalt céltartalékok
felhasználására vonatkozó kiadások engedélyezéséről szóló, 1997. május 27‑i 16. tartományi törvénye 11. cikkének (1) bekezdésében
szereplő támogatási program Szicília tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15‑i 27. tartományi
törvénye 10. cikkében foglalt támogatástól eltérő, új támogatásnak minősül. A fenti 1. cikk kizárja a támogatások nyújtását
a képzési és munkaszerződéssel alkalmazott munkavállalók 1997. január 1‑jét követő felvétele, illetve a képzési és munkaszerződések
1997. január 1‑jét követő, határozatlan időre szóló szerződésekké történő átalakítása esetén.
3)
Az érintett tagállamnak kell meghatároznia az eljárásban részt vevő felet, akire azon bizonyítási teher hárul, hogy Szicília
tartomány foglalkoztatási célú beavatkozásokról szóló, 1991. május 15‑i 27. tartományi törvénye 10. cikke (1) bekezdésének
a) és b) pontjában szereplő és az SG (95) D/15975. sz. határozattal jóváhagyott támogatási intézkedések számára biztosított
költségvetési keretösszeget nem merítették ki.
4)
Az SG (95) D/15975. sz. határozattal jóváhagyott támogatások késedelmes kifizetése esetén az e határozatot követő időszakra
esetlegesen járó törvényes kamatok összege nem tartozik bele az e határozattal engedélyezett költségvetési keretösszegbe.
A kamat mértéke és az e kamat alkalmazására vonatkozó részletes szabályok a nemzeti jog hatálya alá tartoznak.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: olasz.