CELEX: 61985CJ0286
Ligebehandling med hensyn til social sikring
artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7/EØF

1 VED BESLUTNING AF 13 . MAJ 1985, INDGAAET TIL DOMSTOLEN DEN 23 . SEPTEMBER 1985, HAR HIGH COURT, DUBLIN, I MEDFOER AF EOEF-TRAKTATENS ARTIKEL 177 FORELAGT TO PRAEJUDICIELLE SPOERGSMAAL VEDROERENDE FORTOLKNINGEN AF ARTIKEL 4 I RAADETS DIREKTIV 79/7 AF 19 . DECEMBER 1978 OM GRADVIS GENNEMFOERELSE AF PRINCIPPET OM LIGEBEHANDLING AF MAEND OG KVINDER MED HENSYN TIL SOCIAL SIKRING ( EFT 1979 L*6, S.*24 ), IDET DET OENSKES AFGJORT, OM DENNE BESTEMMELSE HAR HAFT UMIDDELBARE RETSVIRKNINGER I IRLAND SIDEN DEN 23 . DECEMBER 1984, DA MEDLEMSSTATERNE SKULLE HAVE TRUFFET DE NOEDVENDIGE FORANSTALTNINGER TIL AT GENNEMFOERE BESTEMMELSEN .
2 SPOERGSMAALENE ER BLEVET REJST UNDER TO SAGER MOD DEN IRSKE SOCIALMINISTER OG ATTORNEY-GENERAL, SOM NORAH MCDERMOTT OG ANN COTTER HAR INDBRAGT FOR HIGH COURT . SAGSOEGERNE HAR HERUNDER NEDLAGT PAASTAND OM ANNULLATION AF NOGLE AFGOERELSER, DER ER TRUFFET AF ELLER PAA VEGNE AF SOCIALMINISTEREN, OG HVORVED DET BLEV BESLUTTET AT INDSTILLE UDBETALINGEN AF ARBEJDSLOESHEDSYDELSER TIL SAGSOEGERNE EFTER UDLOEBET AF EN ARBEJDSLOESHEDSPERIODE PAA 312 DAGE OG FOR COTTER' S VEDKOMMENDE, AT UDBETALINGEN AF LOENBESTEMTE ARBEJDSLOESHEDSYDELSER UDEN VIDERE SKULLE INDSTILLES . SAGSOEGERNE HAR I HOVEDSAGERNE GJORT GAELDENDE, AT SAAFREMT DE HAVDE VAERET MAEND ELLER ENLIGE KVINDER, VILLE DE HAVE HAFT KRAV PAA ARBEJDSLOESHEDSUNDERSTOETTELSE I EN PERIODE PAA YDERLIGERE 78 DAGE . DE HAR ENDVIDERE ANFOERT, AT DE SOM GIFTE KVINDER I HENSEENDE TIL SAMTLIGE BIDRAGSPERIODER OPPEBAR LAVERE ARBEJDSLOESHEDSYDELSER END MAEND .
3 DEN 4 . FEBRUAR 1985 INDGAV SAGSOEGERNE BEGAERING TIL HIGH COURT OM ANNULLATION AF AFGOERELSERNE OM AT INDSTILLE UDBETALINGEN AF DE PAAGAELDENDE YDELSER, IDET DE GJORDE GAELDENDE, AT AFGOERELSERNE STRED MOD DERES RETTIGHEDER I HENHOLD TIL ARTIKEL 4, STK . 1, I RAADETS DIREKTIV 79/7 ( HEREFTER BENAEVNT "DIREKTIVET ").
4 DET ER UBESTRIDT, AT GIFTE KVINDER I HENHOLD TIL BESTEMMELSERNE I PART 2, CHAPTER 4 OG CHAPTER 6, I SOCIAL WELFARE ( CONSOLIDATION ) ACT 1981 ( LOV AF 1981 OM SOCIAL SIKRING, SOM AENDRET ) HAR FAERRE RETTIGHEDER MED HENSYN TIL ARBEJDSLOESHEDSUNDERSTOETTELSE END GIFTE MAEND OG ENLIGE, BAADE FOR SAA VIDT ANGAAR YDELSERNES STOERRELSE OG DEN PERIODE, HVORI DE KAN OPPEBAERES .
5 DET FREMGAAR AF SAGEN, AT DE SAGSOEGTE IMIDLERTID FOR DEN NATIONALE RETSINSTANS GJORDE GAELDENDE, AT DIREKTIVETS ARTIKEL 4 IKKE INDEHOLDER NOGEN KLAR OG PRAECIS FORPLIGTELSE FOR IRLAND MED HENSYN TIL DEN MAADE, DIREKTIVET GENNEMFOERES PAA, SAALEDES AT IRLAND I DENNE HENSEENDE HAR BETYDELIGE SKOENSMAESSIGE BEFOEJELSER . DE SAGSOEGTE ANFOERTE PAA DENNE BAGGRUND, AT ARTIKEL 4 IKKE KAN PAABERAABES VED DE IRSKE DOMSTOLE .
6 DA HIGH COURT VAR I TVIVL OM RETSVIRKNINGERNE AF DIREKTIVET, UDSATTE DEN SAGERNE OG FORELAGDE DOMSTOLEN FOELGENDE TO SPOERGSMAAL :
"1 ) HAR BESTEMMELSERNE I DIREKTIV 79/7/EOEF, NAVNLIG ARTIKEL 4, HAFT UMIDDELBARE RETSVIRKNINGER I IRLAND FRA OG MED DEN 23 . DECEMBER 1984, SAALEDES AT GIFTE KVINDER SOM SAGSOEGERNE UNDER OMSTAENDIGHEDER SOM DE FORELIGGENDE ER TILLAGT RETTIGHEDER EFTER FAELLESSKABSRETTEN, SOM KAN PAABERAABES VED DOMSTOLENE?
2 ) SAAFREMT SPOERGSMAAL 1 BESVARES BEKRAEFTENDE, OENSKES DET OPLYST, OM DETTE INDEBAERER, AT DER IKKE KAN SKE ANVENDELSE AF NATIONALE BESTEMMELSER SOM DEM, DER ER INDEHOLDT I PART 2, CHAPTER 4 OG CHAPTER 6, I SOCIAL WELFARE ( CONSOLIDATION ACT ) 1981, SOM AENDRET, AT SAGSOEGERNE SOM GIFTE KVINDER MED BOPAEL I EN MEDLEMSSTAT, DER HAR UNDLADT AT OPHAEVE ELLER TILPASSE SAADANNE BESTEMMELSER, HAR HAFT KRAV PAA LIGEBEHANDLING MED HENSYN TIL DE PAAGAELDENDE FORMER FOR SOCIALE SIKRINGSYDELSER FRA OG MED DEN 23 . DECEMBER 1984, OG AT DE OVER FOR DEN PAAGAELDENDE MEDLEMSSTAT VED DOMSTOLENE KAN PAABERAABE SIG SAADANNE RETTIGHEDER?"
7 DET FREMGAAR AF SAGEN, AT SECTION 34 ( 6 ) I SOCIAL WELFARE CONSOLIDATION ACT 1981 BLEV OPHAEVET VED SECTION 6 ( C ) I SOCIAL WELFARE ( NO . 2 ) ACT AF 14 . JULI 1985, HVOREFTER GIFTE KVINDER HAR RET TIL ARBEJDSLOESHEDSYDELSER, HERUNDER LOENBESTEMTE, I EN PERIODE AF SAMME VARIGHED SOM DEN, DER GAELDER FOR ANDRE YDELSESBERETTIGEDE . SECTION 6 I SIDSTNAEVNTE LOV TRAADTE I KRAFT DEN 15 . MAJ 1986, HVORVED OPHAEVELSEN BLEV GIVET - EN BEGRAENSET - TILBAGEVIRKENDE GYLDIGHED, IDET KUN GIFTE KVINDER, SOM HAVDE OPPEBAARET ARBEJDSLOESHEDSYDELSER INDEN FOR DE 77 DAGE, DER GIK FORUD FOR BESTEMMELSENS IKRAFTTRAEDELSE, I SAA HENSEENDE KUNNE STOETTE RET PAA BESTEMMELSEN . DE TO SAGSOEGERE, HVIS KRAV PAA ARBEJDSLOESHEDSYDELSER OPHOERTE I JANUAR 1985, KUNNE SAALEDES IKKE STOETTE RET PAA BESTEMMELSEN .
8 DET FREMGAAR ENDVIDERE AF SAGEN, AT SECTION 2 I LOVEN AF 1985 NAVNLIG AENDREDE CHAPTER 4 OG CHAPTER 6 I LOVEN AF 1981, SAALEDES AT KVINDER FIK RET TIL ARBEJDSLOESHEDSYDELSER AF SAMME STOERRELSE SOM MAEND . SECTION 2 I LOVEN AF 1985 TRAADTE LIGELEDES I KRAFT DEN 15 . MAJ 1986, FOR SAA VIDT ANGAAR ARBEJDSLOESHEDSYDELSER .
9 VEDROERENDE DE FOR DOMSTOLEN INDGIVNE INDLAEG HENVISES TIL RETSMOEDERAPPORTEN . DISSE OMSTAENDIGHEDER OMTALES DERFOR KUN I DET FOELGENDE, SAAFREMT DET PAA DE ENKELTE PUNKTER ER NOEDVENDIGT FOR FORSTAAELSEN AF DOMSTOLENS ARGUMENTATION .
DET FOERSTE SPOERGSMAAL
10 HOVEDFORMAALET MED DET FOERSTE SPOERGSMAAL FRA HIGH COURT ER AT FAA KLARLAGT, OM DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, SKABER RETTIGHEDER FOR PRIVATE I EN MEDLEMSSTAT FRA UDLOEBET AF DEN FRIST, SOM MEDLEMSSTATERNE HAR HAFT TIL AT EFTERKOMME DIREKTIVET .
11 DET BEMAERKES, AT DET FREMGAAR AF DOMSTOLENS FASTE PRAKSIS, JFR . NAVNLIG DOMMEN AF 19 . JANUAR 1982 ( BECKER, 8/81, SML . S.*53 ), AT NAAR BESTEMMELSER I ET DIREKTIV EFTER DERES INDHOLD FREMSTAAR SOM UBETINGEDE OG TILSTRAEKKELIGT PRAECISE, KAN PRIVATE I MANGEL AF RETTIDIGE GENNEMFOERELSESFORANSTALTNINGER ALTID STOETTE RET PAA DEM, SAALEDES AT DER IKKE KAN SKE ANVENDELSE AF NOGEN NATIONALE BESTEMMELSER, SOM STRIDER MOD DIREKTIVET, LIGESOM PRIVATE I MANGEL AF SAADANNE FORANSTALTNINGER KAN PAABERAABE SIG BESTEMMELSER I ET DIREKTIV, SOM EFTER DERES INDHOLD TILLAEGGER PRIVATE RETTIGHEDER I FORHOLD TIL STATEN .
12 DENNE PRAKSIS ER BEGRUNDET I, AT DIREKTIVER ER BINDENDE FOR MEDLEMSSTATERNE, OG BEROR PAA, AT EN MEDLEMSSTAT, DER HAR UNDLADT AT TRAEFFE DE I ET DIREKTIV FASTSATTE GENNEMFOERELSESFORANSTALTNINGER INDEN UDLOEBET AF FRISTEN HERFOR, IKKE OVER FOR PRIVATE SKAL KUNNE PAABERAABE SIG SIN EGEN MANGLENDE OPFYLDELSE AF FORPLIGTELSER I HENHOLD TIL DIREKTIVET .
13 DOMSTOLEN HAR I DOMMEN AF 24 . JUNI 1986 ( DRAKE, 150/85, SML . S.*1995 ) FASTSLAAET, AT DET I ARTIKEL 1 I DIREKTIV 79/7 OMHANDLEDE PRINCIP TILSIGTES GENNEMFOERT VED ARTIKEL 4, STK . 1, DER INDEHOLDER ET FORBUD MOD ENHVER FORM FOR FORSKELSBEHANDLING MED HENSYN TIL SOCIAL SIKRING PAA GRUNDLAG AF KOEN, IDET EN SAADAN HVERKEN DIREKTE ELLER INDIREKTE MAA SKE, HERUNDER NAVNLIG IKKE PAA GRUNDLAG AF AEGTESKABELIG ELLER FAMILIEMAESSIG STILLING, ISAER FOR SAA VIDT ANGAAR ANVENDELSESOMRAADET FOR DE SOCIALE SIKRINGSORDNINGER OG BETINGELSERNE FOR ADGANG TIL DISSE .
14 DOMSTOLEN HAR ENDVIDERE I DOMMEN AF 4 . DECEMBER 1986 ( FNV, 71/85, SML . S.*3855 ) FASTSLAAET, AT DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, BAADE ISOLERET BETRAGTET OG SET I SAMMENHAENG MED DIREKTIVETS FORMAAL OG INDHOLD, ER TILSTRAEKKELIG PRAECIS TIL, AT BESTEMMELSEN KAN PAABERAABES AF DE RETSUNDERGIVNE OG ANVENDES AF DOMSTOLENE . ENDVIDERE KAN MEDLEMSSTATERNE I HENHOLD TIL BESTEMMELSEN IKKE STILLE BETINGELSER FOR ELLER BEGRAENSE ANVENDELSEN AF LIGEBEHANDLINGSPRINCIPPET PAA DE OMRAADER, HVOR DET SKAL GENNEMFOERES .
15 HVAD ANGAAR DET ANFOERTE OM, AT LIGEBEHANDLINGSPRINCIPPET KAN GENNEMFOERES PAA SAA MANGE FORSKELLIGE MAADER, AT DETTE ER TIL HINDER FOR, AT PRIVATE KAN STOETTE RET PAA DIREKTIVET, BEMAERKES BLOT, AT DOMSTOLEN ALLEREDE I DOMMEN AF 19 . JANUAR 1982 ( BECKER, 8/81, JFR . OVENFOR ) HAR FASTSLAAET, AT DEN OMSTAENDIGHED, AT DET ER OVERLADT TIL DE NATIONALE MYNDIGHEDER AT BESTEMME FORM OG MIDLER FOR GENNEMFOERELSEN AF DET TILSIGTEDE MAAL MED ET DIREKTIV, IKKE KAN OPHAEVE ENHVER RETSVIRKNING AF DE BESTEMMELSER HERI, DER HAR EN SAADAN KARAKTER, AT DE VIL KUNNE PAABERAABES VED DOMSTOLENE .
16 DET MAA HEREFTER LAEGGES TIL GRUND, AT ARTIKEL 4, STK . 1, ER TILSTRAEKKELIG PRAECIS OG UBETINGET TIL, AT PRIVATE I MANGEL AF GENNEMFOERELSESFORANSTALTNINGER FRA DEN 23 . DECEMBER 1984 HAR KUNNET PAABERAABE SIG BESTEMMELSEN VED DE NATIONALE DOMSTOLE, SAALEDES AT DER HEREFTER IKKE KAN SKE ANVENDELSE AF NOGEN NATIONALE BESTEMMELSER, SOM STRIDER MOD DENNE BESTEMMELSE I DIREKTIVET .
17 DET FOERSTE SPOERGSMAAL MAA FOELGELIG BESVARES SAALEDES, AT ARTIKEL 4, STK . 1, I RAADETS DIREKTIV 79/7 AF 19 . DECEMBER 1978, DER INDEHOLDER ET FORBUD MOD ENHVER FORM FOR FORSKELSBEHANDLING PAA GRUNDLAG AF KOEN MED HENSYN TIL SOCIAL SIKRING, I TILFAELDE, HVOR DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, HAR KUNNET PAABERAABES FRA DEN 23 . DECEMBER 1984, SAALEDES AT DER HEREFTER IKKE KAN SKE ANVENDELSE AF NOGEN NATIONALE BESTEMMELSER, SOM STRIDER MOD DENNE BESTEMMELSE I DIREKTIVET .
DET ANDET SPOERGSMAAL
18 DET ANDET SPOERGSMAAL FRA HIGH COURT MAA FORSTAAS SAALEDES, AT DET OENSKES KLARLAGT, OM GIFTE KVINDER - UANSET AT DE IKKE I HENHOLD TIL NATIONAL LOVGIVNING TILLAEGGES SAADANNE RETTIGHEDER, OG UANSET AT DER IKKE ER BLEVET TRUFFET FORANSTALTNINGER TIL AT GENNEMFOERE DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1 - FRA DEN 23 . DECEMBER 1984 HAR HAFT KRAV PAA YDELSER EFTER SAMME VILKAAR SOM MAEND . HEROM BEMAERKES BLOT, AT DOMSTOLEN ALLEREDE I DEN FOERNAEVNTE AF 4 . DECEMBER 1986 HAR FASTSLAAET, AT KVINDER, INDTIL VEDKOMMENDE MEDLEMSSTATS REGERING TRAEFFER DE NOEDVENDIGE GENNEMFOERELSESFORANSTALTNINGER, HAR KRAV PAA AT BLIVE BEHANDLET EFTER SAMME VILKAAR SOM MAEND, DER OPFYLDER DE SAMME BETINGELSER, OG AT KVINDERS FORHOLD, SAA LAENGE DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, UDELUKKENDE ER REGULERET AF DETTE PRINCIP .
19 DET ANDET SPOERGSMAAL MAA HEREFTER BESVARES SAALEDES, AT KVINDER I MANGEL AF FORANSTALTNINGER TIL GENNEMFOERELSE AF DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, HAR KRAV PAA AT BLIVE BEHANDLET EFTER SAMME VILKAAR SOM MAEND, DER OPFYLDER DE SAMME BETINGELSER, IDET KVINDERS FORHOLD, SAA LAENGE DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, UDELUKKENDE ER REGULERET AF DETTE PRINCIP .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
20 DE UDGIFTER, DER ER AFHOLDT AF DEN NEDERLANDSKE REGERING OG AF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, SOM HAR AFGIVET INDLAEG FOR DOMSTOLEN, KAN IKKE GODTGOERES . DA SAGENS BEHANDLING I FORHOLD TIL PARTERNE I HOVEDSAGERNE UDGOER ET LED I DE SAGER, DER VERSERER FOR DEN NATIONALE RET, TILKOMMER DET DENNE AT TRAEFFE AFGOERELSE OM SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
KENDER
DOMSTOLEN
VEDROERENDE DE SPOERGSMAAL, SOM ER FORELAGT AF HIGH COURT, DUBLIN, VED BESLUTNING AF 13 . MAJ 1985, FOR RET :
1 ) ARTIKEL 4, STK . 1, I RAADETS DIREKTIV 79/7 AF 19 . DECEMBER 1978, DER INDEHOLDER ET FORBUD MOD ENHVER FORM FOR FORSKELSBEHANDLING PAA GRUNDLAG AF KOEN MED HENSYN TIL SOCIAL SIKRING, HAR I TILFAELDE, HVOR DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, KUNNET PAABERAABES FRA DEN 23 . DECEMBER 1984, SAALEDES AT DER HEREFTER IKKE KAN SKE ANVENDELSE AF NOGEN NATIONALE BESTEMMELSER, SOM STRIDER MOD DENNE BESTEMMELSE I DIREKTIVET .
2 ) I MANGEL AF FORANSTALTNINGER TIL GENNEMFOERELSE AF DIREKTIVETS ARTIKEL 4, STK . 1, HAR KVINDER KRAV PAA AT BLIVE BEHANDLET EFTER SAMME VILKAAR SOM MAEND, DER OPFYLDER DE SAMME BETINGELSER, OG SAA LAENGE DIREKTIVET IKKE ER BLEVET GENNEMFOERT, ER KVINDERS FORHOLD UDELUKKENDE REGULERET AF DETTE PRINCIP .