CELEX: 62008TJ0407
Közösségi védjegy
Felszólalási eljárás
A Metromeet közösségi ábrás védjegy bejelentése
A meeting metro korábbi nemzeti szóvédjegy
Viszonylagos kizáró ok
Összetéveszthetőség
A 40/94/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)

A jogvita előzményei
2004. március 30‑án a CBT Comunicación Multimedia, SL közösségi védjegy-bejelentési kérelmet nyújtott be a Belső Piaci Harmonizációs
Hivatalnál (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20‑i 40/94/EK módosított
tanácsi rendelet (HL 1994. L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.) (helyébe lépett: a közösségi
védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK rendelet [HL L 78., 1. o.]) alapján.
A lajstromoztatni kívánt védjegy a következő ábrás megjelölés volt:
A bejelentés – az OHIM előtti eljárás során tett árujegyzék‑korlátozást követően – a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások
nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás szerinti 9., 16.,
35. és 41. osztályba tartozó árukra és szolgáltatásokra vonatkozott, az egyes osztályoknak megfelelő, következő leírással:
–        9. osztály: „Kizárólag mértéktani kérdésekhez kapcsolódó, mágneses adathordózóra letölthető kiadványok”;
–        16. osztály: „Kizárólag mértéktani kérdésekhez kapcsolódó kiadványok, könyvek, folyóiratok, újságok, évkönyvek és katalógusok;
tanítási és oktatási anyagok (készülékek kivételével)”;
–        35. osztály: „Kizárólag mértéktani kérdésekhez kapcsolódó reklámozás; kereskedelmi ügyletek; kereskedelmi adminisztráció;
irodai munkák; kereskedelmi és/vagy reklámcélú kiállítások szervezése és lebonyolítása; reklámszövegek publikálása”;
–        41. osztály: „Kizárólag mértéktani kérdésekhez kapcsolódó nevelés; szakmai képzés; szórakoztatás; kulturális tevékenységek;
kulturális vagy nevelési célú kiállítások szervezése és lebonyolítása; szemináriumok, szimpóziumok, kongresszusok és kollokviumok
szervezése és lebonyolítása; (nem reklámcélú) szövegek kiadása”.
A közösségi védjegybejelentést a
Közösségi Védjegyértesítő
2005. január 17‑i, 3/2005. számában hirdették meg.
2005. április 15‑én a felperes MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG felszólalt a bejelentett védjegy lajstromozásával
szemben, a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja (jelenleg a 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja)
szerinti összetéveszthetőségre hivatkozva.
A felszólalás a 30348717. lajstromszámú a következő, kék és sárga színű német ábrás védjegy által lefedett áruk és szolgáltatások
egy részén alapult:
A korábbi METRO nemzeti ábrás védjegyet 2003. szeptember 22‑én jelentették be és 2004. április 27‑én lajstromozták többek
között a következő áruk és szolgáltatások tekintetében:
–        9. osztály: „Adatfeldolgozó készülékek és számítógépek; elektronikus, mágneses és optikai adathordozók; ROM, PROM, EAROM és
EPROM adathordozók, CD‑ROM adathordozók, chipek (integrált áramkörök), hajlékony (floppy) lemezek, mágneslemezek; memóriával
ellátott elektromos elosztószekrény, mindezen áruk mentett adatokkal vagy anélkül; mikroprocesszorok; számítógép programok,
adatbázisok”;
–        16. osztály: „Papír és karton (amelyek nem tartoznak más osztályokba); ezen anyagokból készült termékek, azaz papír kéztörlő,
papírszalvéták, papírszűrők, papírzsebkendők, toalettpapír, papírpelenkák, csomagolótokok, csomagolózacskók, nyomtatványok;
írószerek, fényképalbumok; nyomtatott tanítási és oktatási anyagok (készülékek kivételével); gyűrűs iratgyűjtők, irattartók,
írómappák, iratfűzők, vonalas, négyzetrácsos, kotta, szótár‑ és házifeladat-füzetek”;
–        35. osztály: „Reklámozás; piacszervezés, piacszervezési és beszerzési tanácsadás, piackutatás és piaci tanulmányok, közönségszolgálat;
üzletvezetés; kereskedelmi adminisztráció; vállalatvezetési, szervezési, személyzeti és gazdasági tanácsadás; irodai munkák”;
–        41. osztály: „Nevelés; szakmai képzés; szórakoztatás, sport‑ és kulturális tevékenységek; szimpóziumok, kongresszusok és kollokviumok
szervezése és lebonyolítása, audio‑ és videoberendezések kölcsönzése; online játékszolgáltatások, könyvek, újságok és folyóiratok
kiadása és szerkesztése”.
A felszólalás a többek között a következő áruk és szolgáltatások tekintetében 2002. július 22‑én bejelentett, és 2003. február
18‑án 30235327. számon lajstromozott meeting metro német szóvédjegyen is alapult:
–        9. osztály: „Adatfeldolgozó készülékek és számítógépek, (olvasható programokkal is ellátott) adathordozók, adatfeldolgozó
programok”;
–        16. osztály: „Nyomtatványok, prospektusok, folyóiratok, újságok, könyvek, grafika, képek, fényképek; tanítási és oktatási
anyagok (készülékek kivételével), papír és karton (amelyek nem tartoznak más osztályokba); papír és karton”;
–        35. osztály: „Reklámozás; üzletvezetés; irodai munkák; kereskedelmi adminisztráció, valamint vállalati, személyzet-közvetítési
és kölcsönzési tanácsadás; ideiglenes alkalmazottak felvétele és foglalkoztatása; személyzeti tanácsadás, személyzet kiválasztása
és felvétele, különösen szakemberek és tisztviselők felkutatása és kiválasztása, valamint felvételhez kapcsolódó rendezvények
szervezése; állásközvetítő irodák; idénymunka‑vállaló rendelkezésre bocsátása”;
–        41. osztály: „Nevelés; szakmai képzés, oktatás, továbbképzés és pályaválasztási tanácsadás; szemináriumok és kongresszusok,
valamint távtanfolyamok szervezése; könyvek, újságok és folyóiratok kiadása és szerkesztése; szórakoztatás; sport‑ és kulturális
tevékenységek”.
A felszólalás a védjegybejelentésben szereplő valamennyi áru és szolgáltatás ellen irányult.
2007. január 23‑i határozatával a felszólalási osztály a meeting metro szóvédjegy alapján teljes egészében helyt adott a felszólalásnak
azzal az indokkal, hogy a szóban forgó áruk és szolgáltatások összességét illetően fennáll az összetévesztés veszélye. A felszólalási
osztály megállapította a szóban forgó áruk és szolgáltatások azonosságát vagy hasonlóságát, valamint azt, hogy a meeting metro
és Metromeet megjelölések azért hasonlóak, mert tartalmazzák a „metro” és a „meet” elemeket, és a „meeting” összetevő csak
a „meet” elem határozói igeneve. Egyrészt a „metro” elemek, másrészt a „metro” vagy „meeting” elem fordított sorrendje nem
ellensúlyozza a két megjelölés közötti vizuális és hangzásbeli hasonlóságot. Fogalmilag a szóban forgó megjelölések ugyanazt
az üzenetet közvetítik.
2007. március 14‑én a CBT Comunicación Multimedia a 40/94 rendelet 57–62. cikke alapján (jelenleg a 207/2009 rendelet 58–64. cikke)
fellebbezést nyújtott be az OHIM‑hoz a felszólalási osztály határozata ellen.
2008. június 12‑i határozatával (a továbbiakban: megtámadott határozat) az első fellebbezési tanács helyt adott a fellebbezésnek,
és hatályon kívül helyezte a felszólalási osztály határozatát. A fellebbezési tanács többek között kimondta egyrészt, hogy
a bejelentett védjegy, illetve a korábbi védjegyek által érintett áruk és szolgáltatások azonosak vagy hasonlóak voltak, másrészt
hogy az érintett megjelölések között a hasonlóság csekély. A fellebbezési tanács ugyanakkor kizárt bármiféle összetéveszthetőséget
azzal az indokkal, hogy a közös „metro” elemet az érintett vásárlóközönség azonnal a mértéktanra vagy németül „Metrologie”
fogalmára való utalásként értelmezi. Az érintett, szakemberekből álló vásárlóközönség, amely különösen körültekintő az érintett
áruk megvásárlása és érintett szolgáltatások igénybevétele során, észleli a mértéktannal való kapcsolatot. Ezenkívül a szóban
forgó védjegyek közötti vizuális különbségek igen jelentősek.

A felek kérelmei
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot, és utasítsa el a 3740529. sz. Metromeet közösségi védjegybejelentést;
–        az OHIM‑ot kötelezze a költségek viselésére, ideértve a felszólalási eljárásban és a fellebbezési tanács előtti fellebbezési
eljárásban felmerült költségeket is.
Az OHIM azt kéri, hogy a Törvényszék:
–        utasítsa el keresetet;
–        a felperest kötelezze a költségek viselésére.

Az első ízben a Törvényszék előtt előterjesztett dokumentum elfogadhatóságáról
A felperes egy közvélemény-kutató intézet által 2007 őszén végzett felmérésre kíván hivatkozni, amelyből kitűnt, hogy Németországban
a megkérdezettek 70%‑a a „metro” szót a felpereshez, 10%‑a pedig egy külföldi földalatti közlekedési hálózathoz társította.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Törvényszékhez a 40/94 rendelet 63. cikke (jelenleg a 207/2009 rendelet 65. cikke)
alapján benyújtott kereset a fellebbezési tanács határozatai jogszerűségének vizsgálatára irányul. A Törvényszéknek ugyanis
nem feladata, hogy újból megvizsgálja a tényállást azoknak a bizonyítékoknak a fényében, amelyeket első ízben terjesztettek
elé. Ugyanis ezeknek a bizonyítékoknak az elfogadása az eljárási szabályzat 135. cikkének 4. §‑ába ütközne, miszerint a felek
beadványai nem változtathatják meg a fellebbezési tanács előtti eljárás tárgyát (a Törvényszék T‑128/01. sz., DaimlerChrysler
kontra OHIM [Calandre] ügyben 2003. március 6‑án hozott ítéletének [EBHT 2003., II‑701. o.] 18. pontja és a T‑269/06. sz.,
Rautaruukki kontra OHIM [RAUTARUUKKI] ügyben 2008. november 19‑én hozott ítéletének [EBHT 2008., II‑273. o.] 20. pontja).
Ilyen körülmények között a keresetnek azon felmérést tartalmazó mellékletét, amelyre a jelen ügyben a felperes hivatkozni
kíván, elfogadhatatlannak kell nyilvánítani, mivel azt a fellebbezési tanácshoz nem nyújtották be vizsgálat céljából.

Az ügy érdeméről
Elöljáróban meg kell állapítani, hogy a keresetben a felperes – amint az a fenti 13. pontból is kitűnik – a megtámadott határozat
hatályon kívül helyezését és a 3740529. sz. Metromeet közösségi védjegybejelentés elutasítását kérte. A Törvényszék által
feltett kérdésre adott válaszában a felperes előadta, hogy a kérelmeit úgy kell értelmezni, hogy a Törvényszéktől a védjegybejelentés
elutasítását, és másodlagosan a megtámadott határozat hatályon kívül helyezését, valamint az ügynek újbóli határozathozatal
céljából az OHIM elé való utalását kérte.
Az eljárási szabályzat 44. cikkének 1. §‑a szerint a kereset tartalmazza többek között a felperes kérelmeit. A jelen esetben
meg kell állapítani, hogy a hatályon kívül helyezés iránti kérelemnek a védjegybejelentés elutasítása iránti kérelemhez képest
való másodlagos jellegét nem a keresetben, hanem a pervezető intézkedésként feltett kérdésre adott válaszban jelölték meg.
Következésképpen a kereseti kérelmeknek a pervezető intézkedések keretében való ilyen megváltoztatását el kell utasítani,
mint elfogadhatatlant (lásd ebben az értelemben a Törvényszék T‑406/03. sz., Ravailhe kontra Régiók Bizottsága ügyben 2005.
február 14‑én hozott végzésének [EBHT‑K
SZ
2005. I‑A‑19. és II‑79. o.] 53. pontját).

Az első kereseti kérelem első részéről, amely a megtámadott határozat hatályon helyezésére irányul
A felperes egyetlen, a 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának megsértésére alapított jogalapot terjeszt elő. A
felperes alapvetően úgy véli, hogy – amint azt a felszólalási osztály megállapította – vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlóság
áll fenn az Metromeet és a meeting metro megjelölések között, mivel mindkettő tartalmazza a „metro” és a „meet” elemeket,
hiszen a korábbi szóvédjegy „meeting” elemében szereplő „ing” toldalék egyszerűen a „meet” határozói igenevének alkotóeleme,
amely az említett megjelölések között nem okoz vizuális, hangzásbeli és fogalmi különbséget. Az egyetlen különbség a megjelölések
két összetevőjének felcserélésében rejlik, amely végeredményben nem zárja ki a köztük lévő hasonlóságot.
Az OHIM szerint nem áll fenn összetévesztés veszélye a szóban forgó két megjelölés között a „metro” elem erősen utaló és kevéssé
megkülönböztető jellege miatt. A mértéktanban járatos szakemberek a „metro” elemet a mértéktannal társítják az e szakterülethez
kötődő árukkal és szolgáltatásokkal való találkozásuk során.
A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében a korábbi védjegy jogosultjának felszólalása alapján a megjelölés
nem részesülhet védjegyoltalomban, „ha azt azon a területen, ahol a korábbi védjegy oltalom alatt áll, a fogyasztók összetéveszthetik
a korábbi védjeggyel való azonossága vagy hasonlósága, valamint az érintett áruk, illetve szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága
miatt; az összetéveszthetőség magában foglalja azt az esetet is, ha a fogyasztók a megjelölést gondolati képzettársítás (asszociáció)
útján kapcsolhatják a korábbi védjegyhez”.
Egyébiránt a 40/94 rendelet 8. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. és ii. alpontja értelmében (jelenleg a 207/2009 rendelet
8. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. és ii. alpontja) korábbi védjegy a közösségi védjegy, valamint a valamely tagállamban
lajstromozott olyan védjegy, amelynek bejelentési napja korábbi, mint a közösségi védjegybejelentés bejelentési napja.
Az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében összetéveszthetőséget okozhat az, ha a közönség azt hiheti, hogy a szóban forgó
áruk vagy szolgáltatások ugyanattól a vállalkozástól, vagy adott esetben gazdaságilag egymással kapcsolatban álló vállalkozásoktól
származnak (lásd a Törvényszék T‑325/06. sz., Boston Scientific kontra OHIM – Terumo [CAPIO] ügyben 2008. szeptember 10‑én
hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 70. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, lásd még analógia
útján a Bíróság C‑39/97. sz. Canon‑ügyben 1998. szeptember 29‑én hozott ítéletének [EBHT 1998., I‑5507. o.] 29. pontját és
a C‑342/97. sz. Lloyd Schuhfabrik Meyer ügyben 1999. június 22‑én hozott ítéletének [EBHT 1999., I‑3819. o.] 17. pontját).
Továbbá azt, hogy a vásárlóközönség szemszögéből fennáll‑e az összetévesztés veszélye, az adott ügy minden lényeges elemét
figyelembe véve, átfogóan kell vizsgálni (lásd a fenti 24. pontban hivatkozott CAPIO‑ügyben hozott ítélet 71. pontját és az
ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot; lásd még analógia útján a C‑251/95. sz. SABEL‑ügyben 1997. november 11‑én hozott ítélet
[EBHT 1997., I‑6191. o.] 22. pontját, a fenti 24. pontban hivatkozott Canon‑ügyben hozott ítélet 16. pontját és a fenti 24. pontban
hivatkozott Lloyd Schuhfabrik Meyer ügyben hozott ítélet 18. pontját).
Ez az átfogó értékelés bizonyos kölcsönös függőséget tételez fel a figyelembe vett tényezők, különösen a védjegyek és a megjelölt
áruk vagy szolgáltatások hasonlósága között. Így a megjelölt áruk vagy szolgáltatások kisebb mértékű hasonlóságát ellensúlyozhatja
a védjegyek közötti hasonlóság magasabb foka, és fordítva (a Bíróság C‑234/06. P. sz., Il Ponte Finanziaria kontra OHIM ügyben
2007. szeptember 13‑án hozott ítéletének [EBHT 2007., I‑7333. o.] 48. pontja, a Törvényszék T‑6/01. sz., Matratzen Concord
kontra OHIM – Hukla Germany [MATRATZEN] ügyben 2002. október 23‑án hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑4335. o.] 25. pontja,
valamint lásd analógia útján a fenti 24. pontban hivatkozott Canon‑ügyben hozott ítélet 17. pontját). A tényezők e kölcsönös
függősége a 40/94 rendelet hetedik preambulumbekezdésében jut kifejezésre, amely szerint a hasonlóság fogalmát az összetéveszthetőséggel
összefüggésben kell értelmezni, amelynek értékelése számos tényezőtől függ, különösen a védjegy piaci ismertségétől, attól
a képzettársítástól, amelyet a használt vagy védjegyként lajstromozott megjelölés előidéz, valamint a védjegy és a megjelölés
közötti, valamint a velük megjelölt áruk vagy szolgáltatások közötti hasonlóság mértékétől (lásd a fenti 24. pontban hivatkozott
CAPIO‑ügyben hozott ítélet 72. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Egyébiránt az összetéveszthetőség átfogó mérlegelésénél az ütköző megjelölések vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlóságát
illetően a megjelölések által keltett együttes benyomást kell alapul venni, különösen a megkülönböztető és domináns jegyeik
figyelembevételével. A 40/94 rendelet 8. cikke (1) bekezdése b) pontjának „a fogyasztók összetéveszthetik” szövegezéséből
következik ugyanis, hogy az összetéveszthetőség átfogó értékelésénél meghatározó szerepet játszik, hogy a védjegyet hogyan
érzékeli a szóban forgó áruk vagy szolgáltatások átlagos fogyasztója. Márpedig a fogyasztó rendszerint egészében érzékeli
a védjegyet, és nem vizsgálja egyenként a részleteit (lásd a fenti 24. pontban hivatkozott CAPIO‑ügyben hozott ítélet 73. pontját
és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint analógia útján a fenti 25. pontban hivatkozott SABEL‑ügyben hozott
ítélet 23. pontját).
Az összetéveszthetőség átfogó értékelése során az érintett áruk fogyasztóiról általában feltételezni kell, hogy szokásosan
tájékozott, ésszerűen figyelmes és körültekintő, átlagos fogyasztók. Egyebekben nem szabad arról sem megfeledkezni, hogy az
átlagos fogyasztónak csak ritkán adódik lehetősége közvetlenül összehasonlítani a különböző védjegyeket, és így a védjegyről
az emlékezetében megőrzött tökéletlen képre kell hagyatkoznia. Tekintettel kell lenni arra is, hogy az átlagos fogyasztó figyelme
változó lehet a kérdéses áruk vagy szolgáltatások kategóriájától függően (a Törvényszék T‑104/01. sz., Oberhauser kontra OHIM
– Petit Liberto [Fifties] ügyben 2002. október 23‑án hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑4359. o.] 28. pontja és a T‑186/02. sz.,
BMI Bertollo kontra OHIM – Diesel [DIESELIT] ügyben 2004. június 30‑án hozott ítéletének [EBHT 2004., II‑1887. o.] 38. pontja;
valamint analógia útján lásd a fenti 24. pontban hivatkozott Lloyd Schuhfabrik Meyer ügyben hozott ítélet 26. pontját].
A jelen ügyben a megtámadott határozat tárgyát képező korábbi védjegyek Németországban lajstromozott nemzeti védjegyek. Következésképpen,
ahogy az a megtámadott határozat 34. és 49. pontjából kitűnik, a vizsgálatot a német területre kell korlátozni.
Meg kell állapítani azt is, hogy az érintett vásárlóközönség – ahogyan arra a fellebbezési tanács a megtámadott határozat
22. pontjában helyesen rámutatott – a mértéktanban járatos szakembereket, és az e területen működő szolgáltatókat jelenti,
mivel a szóban forgó áruk és szolgáltatások kizárólag a mértéktanhoz kapcsolódnak. Ellentétben azzal, amit a felperes állít,
nem lehet érvényesen azzal érvelni, hogy a szóban forgó árukat és szolgáltatásokat a széles vásárlóközönségnek szánják, mivel
mindennapos használatú olyan mérőeszközökről van szó, mint az órák, összecsukható mérőlécek, mérlegek, fokbeosztásos edények
és hőmérők. A közösségi védjegybejelentéssel érintett egyetlen áru és szolgáltatás sem érinti ugyanis a felperes által hivatkozott
mérőeszközöket.
A fellebbezési tanácsnak az ütköző megjelölések összetéveszthetőségére vonatkozó értékelését e megfontolások fényében kell
vizsgálni.
Az áruk és szolgáltatások hasonlóságáról
E vonatkozásban meg kell állapítani, hogy a fellebbezési tanács által a megtámadott határozat 23‑29. pontjában kifejtett,
a meeting metro védjegyre vonatkozó álláspontot, és az említett határozat 41‑45. pontjában a METRO védjegyre vonatkozó álláspontot
meg kell erősíteni. Egyébiránt hangsúlyozni kell, hogy a felperes az érintett áruk és szolgáltatások azonossága vagy hasonlósága
vonatkozásában nem élt kifogással a fellebbezési tanács megállapításaival szemben.
A megjelölések hasonlóságáról
Emlékeztetni kell arra, hogy amint az a fenti 27. pontban már szerepelt, az összetéveszthetőség átfogó mérlegelésénél az ütköző
megjelölések vizuális, hangzásbeli és fogalmi hasonlóságát illetően a megjelölések által keltett együttes benyomást kell alapul
venni, különösen a megkülönböztető és domináns elemeik figyelembevételével (lásd a Törvényszék T‑292/01. sz., Phillips‑Van
Heusen kontra OHIM – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel [BASS] ügyben 2003. október 14‑én hozott ítéletének [EBHT 2003.,
II‑4335. o.] 47. pontját, a fenti 24. pontban hivatkozott CAPIO‑ügyben hozott ítélet 88. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési
gyakorlatot; valamint analógia útján lásd a fenti 25. pontban hivatkozott SABEL‑ügyben hozott ítélet 23. pontját).
Az ítélkezési gyakorlatból ugyancsak következik, hogy két védjegy akkor hasonló, ha az érintett vásárlóközönség nézőpontjából
legalább részleges azonosság áll fenn közöttük egy vagy több releváns aspektus vonatkozásában (a fenti 26. pontban hivatkozott
MATRATZEN‑ügyben hozott ítélet 30. pontja, a fenti 24. pontban hivatkozott CAPIO‑ügyben hozott ítélet 89. pontja, valamint
analógia útján lásd a fenti 25. pontban hivatkozott SABEL ügyben hozott ítélet 23. pontját).
Az összehasonlítandó megjelölések elsősorban a következők:
Korábbi nemzeti védjegy
Bejelentett közösségi védjegy
meeting metro
Elsőként a vizuális összehasonlítást illetően meg kell állapítani, hogy a bejelentett védjegy normál betűtípussal írt, kilenc
betűből álló egy szóelemet tartalmazó ábrás védjegy. Meg kell ugyanakkor állapítani, hogy a két „e” betű alacsonyabban helyezkedik
el, mint a többi betű, és hogy a második „e” tükörképe az elsőnek. Ezenkívül egy csúcsára állított, a belsejében kört tartalmazó,
négyzet alakú ábrás elem szerepel a két „e” betű felett. A bejelentett védjegy „metro” eleme alá van húzva. A korábbi szóvédjegy
két, egyenként hét‑ és ötbetűs szóból áll, amelyet összesen 12 betű alkot.
Kétségtelen, hogy a bejelentett védjegy két elemből áll, azaz a „metro” és „meet” elemekből, amely fordított sorrendben szerepel
a korábbi szóvédjegyben, és a „meeting” szót az érintett vásárlóközönség könnyen a „meet” szó határozói igeneveként észlelheti.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a védjegy elemeinek egyszerű megfordítása nem vezet a vizuális hasonlóság hiányának
megállapításához (a Törvényszék T‑67/08. sz, Hedgefund Intelligence kontra OHIM – Hedge Invest [InvestHedge] ügyben 2009.
június 11‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 35. pontja).
A különbségek ugyanakkor felismerhetőek a négyzetből álló ábrás elem jelenléte, a bejelentett védjegy két utolsó „e”‑jének
sajátos elhelyezése, valamint a „meet” és a „meeting” elemek közötti bizonyos különbség fennállása miatt. Meg kell tehát erősíteni
a fellebbezési tanácsnak a megtámadott határozat 30. pontjában szereplő következtetését, amely szerint általánosságban a megjelölések
vizuális szempontból csak csekély mértékben hasonlóak.
Másodsorban a hangzásbeli összehasonlítást illetően meg kell állapítani, hogy a megjelöléseket alkotó két elem megfordítása
miatt, valamint amiatt, hogy a „meet” szó a korábbi szóvédjegyben kicsit másként található meg (meeting), a két megjelölés
hangzása eltérő. Mindazonáltal, mivel a korábbi védjegy utolsó eleme és a bejelentett védjegy első eleme azonos, valamint
mivel a „meet” és „meeting” szavak kiejtése hasonló, a két megjelölést egészében nézve közöttük bizonyos mértékű hangzásbeli
hasonlóság áll fenn. Az, hogy a szóelemeket fordított sorrendben kell kiejteni, nem zárja ki, hogy a megjelölések általában
hasonlóak legyenek (lásd ebben az értelemben a fenti 38. pontban hivatkozott InvestHedge‑ügyben hozott ítélet 39. pontját).
Ebből kifolyólag nem fogadható el a fellebbezési tanácsnak a megtámadott határozat 30. pontjában szereplő következtetése,
amely szerint a szóban forgó védjegyek nem hasonló hangzásúak.
Harmadszor a fogalmi összehasonlítást illetően meg kell állapítani, hogy tekintettel arra, hogy érintett vásárlóközönség mértéktanban
járatos szakemberekből áll, a szóban forgó, mértéktannal kapcsolatos árukra és szolgáltatásokra alkalmazott megjelöléseket
– ahogy az a megtámadott határozat 32. pontjából kitűnik – az említett vásárlóközönség úgy értelmezi, hogy az a mértéktanra,
és – ellentétben azzal, ami az említett határozat 33. és 34. pontjából kitűnik – az e tudomány iránt érdeklődők közötti találkozásokra
is utal, ahogyan azt a felszólalási osztály a határozatában megállapította, mivel a „meeting” szó a köznyelvi német szókincs
részét képezi, így az érintett vásárlóközönség érti a „meet” szót. Nyilvánvaló kapcsolat áll tehát fenn a szóban forgó megjelölések
között, mivel azonosak a fogalmak, amelyekre utalnak.
Az összetéveszthetőségről
Emlékeztetni kell arra, hogy akkor áll fenn az összetévesztés veszélye, ha a szóban forgó védjegyek hasonlóságának foka és
az e védjegyekkel megjelölt áruk vagy szolgáltatások hasonlóságának foka összességében kellően magas (a fenti 26. pontban
hivatkozott MATRATZEN‑ügyben hozott ítélet 45. pontja).
E tekintetben meg kell állapítani, hogy a „metro” elem, anélkül hogy leíró lenne, nem tekinthető erősen megkülönböztető jellegűnek
a mértéktannal kapcsolatos, és az e terület szakembereiből álló vásárlóközönségnek szánt áruk és szolgáltatások vonatkozásában.
Egyébiránt, jóllehet a szóban forgó megjelölések másik eleme megkülönböztetőként észlelhető, meg kell állapítani, hogy a „meet”
és „meeting” szavak nem azonosak, hanem hasonlóak, mivel ugyanazon szó két különböző nyelvtani formájáról van szó az egyik
megjelölésben lévő határozói igenév miatt.
Márpedig emlékeztetni kell arra, hogy a szakemberekből álló vásárlóközönség tekintetében is figyelembe kell venni azt a körülményt,
hogy az átlagos fogyasztónak csak ritkán adódik arra lehetősége, hogy a különböző védjegyeket közvetlenül összehasonlítsa,
így kénytelen az azokról alkotott tökéletlen emlékképre hagyatkozni (a fenti 24. pontban hivatkozott Lloyd Schuhfabrik Meyer
ügyben hozott ítélet 26. pontja és a Törvényszék T‑7/04. sz., Shaker kontra OHIM – Limiñana y Botella [Limoncello della Costiera
Amalfitana shaker] ügyben 2008. november 12‑én hozott ítéletének [EBHT 2008., II‑3085. o.] 30. pontja). Ezenkívül az a tény,
hogy a szóban forgó árukat és szolgáltatásokat nem napi vagy heti rendszerességgel vásárolják, illetve veszik igénybe, növeli
annak lehetőségét, hogy a védjegyek megjelenésének pontatlan emléke félrevezeti az érintett vásárlóközönséget (lásd ebben
az értelemben a Törvényszék T‑388/00. sz., Lernsysteme kontra OHIM – Educational Services [ELS] ügyben 2002. október 23‑án
hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑4301. o.] 76. pontját).
Egyébiránt emlékeztetni kell arra, hogy a korábbi védjegy csekély megkülönböztető képességének elismerése nem zárja ki annak
megállapítását, hogy a jelen esetben fennáll az összetévesztés veszélye. Ugyanis, ha a korábbi védjegy megkülönböztető képességét
tekintetbe kell is venni az összetéveszthetőség mérlegelése során, ez csupán egyike az ezen értékelés során közrejátszó számos
elemnek. Így, még valamely csekély megkülönböztető képességgel rendelkező korábbi védjegy esetén is fennállhat az összetévesztés
veszélye az érintett megjelölések és áruk vagy szolgáltatások hasonlósága következtében (lásd a Törvényszék T‑134/06. sz.,
Xentral OHIM – Pages jaunes [PAGESJAUNES.COM] ügyben 2007. december 13‑án hozott ítéletének [EBHT 2007., II‑5213. o.] 70. pontját
és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
Tekintettel arra egyrészt, hogy a szóban forgó áruk és szolgáltatások részben azonosak, és részben legalábbis hasonlóak, másrészt
hogy a szóban forgó megjelölések vizuálisan és hangzásban ugyan kis mértékben, de hasonlóak, valamint fogalmilag azonosak,
meg kell állapítani, hogy az említett megjelölések között nem áll fenn elegendő különbség annak teljes elkerüléséhez, hogy
az érintett vásárlóközönség összetévessze a védjegyeket.
Ellentétben azzal, amit a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 37. pontjában megállapított, semmi nem teszi lehetővé
annak vélelmezését, hogy a szóban forgó árukat rendszerint azután vásárolják meg, hogy az érintett árukra és szolgáltatásokra
vonatkozó tájékoztatót áttanulmányozzák, így a vizuális különbségek nagy jelentőséggel bírnak. A szóban forgó áruk vagy szolgáltatások
megvásárlása történhet ugyanis ilyen irányú szóbeli ajánlást követően, és a fogyasztó, aki két megjelöléssel találkozik, az
emlékeiben őrzött tökéletlen kép miatt könnyen összetévesztheti az ajánlott védjeggyel ellátott árut vagy szolgáltatást a
szóban forgó másik védjeggyel ellátott áruval vagy szolgáltatással.
Ilyen körülmények között az egyetlen jogalapnak helyt kell adni, következésképpen a megtámadott határozatot hatályon kívül
kell helyezni, anélkül hogy össze kellene hasonlítani a bejelentett védjegyet a korábbi METRO védjeggyel.

Az első kereseti kérelem második részéről, amely a védjegybejelentés elutasítására irányul
Ami az első kereseti kérelem második részét illeti, meg kell állapítani, hogy a felperes érdekeit a jelen körülmények között
a megtámadott határozat hatályon kívül helyezése megfelelően védi, anélkül hogy határozni kellene a felperesnek a védjegybejelentés
elutasítására irányuló kérelméről. Az ilyen kérelem az említett határozat hatályon kívül helyezésének puszta következménye,
ily módon az a 40/94 rendelet 63. cikke (6) bekezdésének (jelenleg a 207/2009 rendelet 65. cikke (6) bekezdésének) megfelelően
az uniós bíróság ítéletének végrehajtásához szükséges intézkedések keretébe illeszkedik (lásd ebben az értelemben a Törvényszék
T‑106/00. sz., Streamserve kontra OHIM [STREAMSERVE] ügyben 2002. február 27‑én hozott ítéletének [EBHT 2002., II‑723. o.]
17. pontját és a T‑147/03. sz., Devinlec kontra OHIM – TIME ART [QUANTUM] ügyben 2006. január 12‑én hozott ítéletének [EBHT 2006.,
II‑11. o.] 113. pontját).

A költségekről
Az eljárási szabályzat 87. cikkének 2. §‑a értelmében a Törvényszék a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha
a pernyertes fél ezt kérte. Mivel az OHIM pervesztes lett, a felperes kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.
Ezenkívül a felperes kérte, hogy a Törvényszék az OHIM‑ot kötelezze a felszólalási eljárásban és a fellebbezési tanács előtti
fellebbezési eljárásban a felperes részéről felmerült költségek viselésére. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy az
eljárási szabályzat 136. cikkének 2. §‑a értelmében a feleknél a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatban szükségszerűen
felmerült költségeket megtérítendő költségeknek kell tekinteni. Ez azonban nem vonatkozik a felszólalási osztály előtti eljárás
során felmerült költségekre. Ennélfogva a felperes az iránti kérelmét, hogy a Törvényszék kötelezze az OHIM‑ot a felszólalási
osztály előtti igazgatási eljárás költségeinek viselésére, elfogadhatatlannak kell nyilvánítani (a Törvényszék T‑290/07. sz.,
MIP Metro kontra OHIM Metronia [METRONIA] ügyben 2008. december 10‑én hozott ítéletének [az EBHT‑ban nem tették közzé] 60. pontja).
A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (nyolcadik tanács)
a következőképpen határozott:
1)
A Törvényszék hatályon kívül helyezi a Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) első
fellebbezési tanácsának (az R 387/2007‑1. sz. ügyben) az MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG és a CBT Comunicación
Multimedia, SL közötti felszólalási eljárással kapcsolatban 2008. június 12‑én hozott határozatát.
2)
A Törvényszék az OHIM‑ot kötelezi a költségek viselésére.
Martins Ribeiro
Papasavvas
Dittrich
Kihirdetve Luxembourgban, a 2010. június 25‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
*
Az eljárás nyelve: német.