CELEX: 62006TJ0218
Yhteisön tavaramerkki
Väitemenettely
Hakemus kuviomerkin Neurim PHARMACEUTICALS rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkiksi
Aikaisempi yhteisön sanamerkki ja aikaisempi kansallinen sanamerkki EURIM-PHARM
Muutoksenhakumenettelyn kieli
Määräajat
Valituksen tutkittavaksi ottaminen valituslautakunnassa
Suhteellisuusperiaate
Menettelyn jatkaminen
Menetetyn määräajan palauttaminen
Asetuksen (EY) N:o 40/94 59, 78 ja 78 a artikla
Asetuksen (EY) N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohta ja 2 kohta, 49 säännön 1 kohta ja 96 säännön 1 kohta

Asiaa koskevat oikeussäännöt
Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (
EYVL 1994, L 11, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna, 59 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Valitus on tehtävä virastolle kirjallisena kahden kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksiantamisesta. Valitus katsotaan tehdyksi vasta, kun valitusmaksu on suoritettu. Valituksen perusteet sisältävä kirjelmä on jätettävä neljän kuukauden kuluessa päätöksen tiedoksiantamisesta.”
Asetuksen N:o 40/94 78 artiklassa säädetään seuraavaa:
”
Menetetyn määräajan palauttaminen
1.   Yhteisön tavaramerkin hakijalle tai haltijalle tai muulle virastossa käytävän menettelyn osapuolelle, joka huolimatta olosuhteiden edellyttämästä asianmukaisesta tarkkaavaisuudesta ei ole pystynyt noudattamaan määräaikaa viraston suhteen, voidaan pyynnöstä palauttaa tämän oikeudet, jos noudattamatta jättäminen on tämän asetuksen nojalla suoraan aiheuttanut oikeuden tai muutoksenhakukeinon menettämisen.
2.   Pyyntö on esitettävä kirjallisena kahden kuukauden määräajassa noudattamatta jättämisen perusteen lakattua. Suorittamatta jätetty toimi on suoritettava tässä määräajassa. – –
3.   Pyyntö on perusteltava ja siinä on esitettävä tosiasiat ja sen tukena olevat perustelut. Pyyntö katsotaan esitetyksi vasta kun menetetyn määräajan palauttamista koskeva maksu on suoritettu.
– –”
Asetuksen N:o 40/94 78 a artiklassa säädetään seuraavaa:
”MENETTELYN JATKAMINEN
1.   Yhteisön tavaramerkin hakija tai haltija tai muu virastossa käytävän menettelyn osapuoli, joka ei ole noudattanut määräaikaa viraston suhteen, voi pyytää menettelyn jatkamista sillä edellytyksellä, että suorittamatta jätetty toimi on suoritettu pyynnön ajankohtana. Menettelyn jatkamista koskeva pyyntö otetaan tutkittavaksi ainoastaan siinä tapauksessa, että se esitetään kahden kuukauden kuluessa sen määräajan päättymispäivästä, jota ei ole noudatettu. Pyyntöä ei katsota tehdyksi ennen kuin menettelyn jatkamista koskeva maksu on suoritettu.
– –”
Asetuksen N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (
EYVL L 303, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna, 48 säännössä säädetään seuraavaa:
”1)
Valituskirjoituksessa on oltava
– –
c)
päätös, johon muutosta haetaan, ja vaaditun muutoksen tai kumoamisen laajuus.
2)
Valituskirjoitus on tehtävä sillä kielellä, jota on käytetty valituksen kohteena olevan päätöksen käsittelykielenä.”
Asetuksen N:o 2868/95 49 säännön 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos valitus ei ole asetuksen [N:o 40/94] 57, 58 ja 59 artiklan ja 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan mukainen, valituslautakunta [jättää] sen [tutkimatta], jollei kaikkia puutteita poisteta asetuksen [N:o 40/94] 59 artiklassa vahvistetun määräajan kuluessa.”
Asetuksen N:o 2868/95 70 säännössä, joka koskee määräaikojen laskemista, säädetään seuraavaa:
”– –
2)
Määräajan lasketaan alkavan kyseisen tapahtuman jälkeisenä päivänä; tapahtuma voi olla menettelyn vaihe tai toisen määräajan päättyminen. Jos kyseessä on tiedoksi antaminen, määräaika lasketaan alkavaksi tiedoksi annetun asiakirjan vastaanottamisesta, jollei toisin säädetä.
– –
4)
Jos määräaika on kuukausi tai tietty määrä kuukausia, se päättyy kyseisen myöhemmän kuukauden sinä päivänä, jolla on sama järjestysnumero kuin kyseisen tapahtuman päivällä. – –”
Asetuksen N:o 2868/95 96 säännön, joka sisältyy yleisten määräysten kieliä koskevaan osaan, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Rajoittamatta asetuksen [N:o 40/94] 115 artiklan 4 ja 7 kohdan soveltamista ja jollei näissä säännöissä toisin määrätä, viraston kirjallisissa menettelyissä kukin osapuoli saa käyttää mitä tahansa viraston kieltä. Jos valittu kieli ei ole menettelyn kieli, käännös sille kielelle on jätettävä yhden kuukauden kuluessa alkuperäisen asiakirjan jättämisestä. – –”
Asian tausta
Kantaja Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd teki sisämarkkinoiden harmonisointivirastolle (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) 1.8.2002 hakemuksen, joka koski rekisteröintiä yhteisön tavaramerkiksi asetuksen N:o 40/94 nojalla.
Rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki on seuraava kuviomerkki:
Tavarat, joita varten tavaramerkin rekisteröintiä on haettu, kuuluvat tavaroiden ja palvelujen kansainvälistä luokitusta tavaramerkkien rekisteröimistä varten koskevaan 15.6.1957 tehtyyn Nizzan sopimukseen, sellaisena kuin tämä sopimus on tarkistettuna ja muutettuna, pohjautuvan luokituksen luokkiin 5 ja 10, ja ne vastaavat seuraavia kuvauksia:
—
Luokka 5: ”Farmaseuttiset tuotteet, farmaseuttiset valmisteet, pillerit farmaseuttisiin tarkoituksiin, kemialliset valmisteet farmaseuttisiin tarkoituksiin, kemialliset valmisteet lääketieteellisiin tarkoituksiin, lääkkeet lääketieteellisiin tarkoituksiin”
—
luokka 10: ”Lääketieteelliset kojeet”.
Kantaja teki yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen englannin kielellä ja ilmoitti saksan toiseksi kieleksi.
Yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus julkaistiin 31.3.2003 Yhteisön tavaramerkkilehdessä nro 28/03.
Väliintulija Eurim-Pharm Arzneimittel GmbH teki 27.6.2003 väitteen tavaramerkin, jonka rekisteröintiä oli haettu, rekisteröintiä vastaan asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan nojalla.
Väite perustui sanamerkkiin EURIM-PHARM, joka on rekisteröity yhteisön tavaramerkkinä nro 667 899 luokkaan 5 kuuluvia ”lääkkeitä” varten ja saksalaisena tavaramerkkinä nro 1 068 926 niin ikään luokkaan 5 kuuluvia ”lääkkeitä eläimille ja ihmisille” varten, sekä saksalaiseen kauppanimeen Eurim-Pharm, jota käytetään Saksassa kuvaamaan lääkkeiden valmistusta ja markkinointia ja erityisesti lääkkeiden tukkumyyntiä.
Väite tehtiin saksaksi. Menettelyn kieleksi tuli asetuksen N:o 40/94 115 artiklan 6 kohdan nojalla tämä kieli.
Väiteosasto hyväksyi väitteen ja hylkäsi rekisteröintihakemuksen 14.11.2005 tekemällään päätöksellä, joka annettiin samana päivänä tiedoksi asianosaisille telekopiona.
Kantaja teki 6.1.2006 valituksen tästä päätöksestä. Tätä varten kantaja käytti SMHV:n valituskirjoituksen tekemistä varten käyttöön antamaa englanninkielistä lomaketta, jonka 31 ruutuun, jonka otsikko on ”Valituksen laajuus”, se kirjoitti englanniksi seuraavan virkkeen:
”Päätös on kumottava kokonaisuudessaan, ja rekisteröintihakemus on hyväksyttävä.”
SMHV:n kirjaamo lähetti 18.1.2006 kantajan edustajille telekopiona kaksi asiakirjaa: kaksisivuisen kirjeen, jossa vahvistettiin, että valituskirjoitus oli otettu vastaan, ja yksisivuisen ilmoituksen, jossa ilmoitettiin asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 2 kohdan osalta puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen. Jälkimmäisessä ilmoituksessa kehotettiin kantajaa jättämään käännös valituskirjoituksesta menettelyn kielelle yhden kuukauden kuluessa alkuperäisen asiakirjan jättämisestä eli viimeistään asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdan mukaisesti.
Telekopioiden lähetysraporttien otteesta, jonka SMHV esitti, ilmenee, että kantajan edustajille kyseisenä päivänä lähetettyjen kahden asiakirjan lähetystila oli ”ok”.
Kantaja toimitti 14.3.2006 saksaksi laaditun kirjelmän, joka sisälsi valituksen perusteet.
SMHV:n toimihenkilö otti 22.3.2006 puhelimitse yhteyttä yhteen kantajan edustajista ja ilmoitti tälle puutteesta, joka liittyi valituksen tekemiseen käytettyyn kieleen, ja ilmoituksesta, jonka SMHV oli lähettänyt tähän liittyen . Kantajan edustaja ilmoitti, että hän ei ollut saanut tätä ilmoitusta.
Kantajan edustaja ilmoitti SMHV:lle 7.4.2006 telekopiona lähettämällään kirjeellä, jossa hän viittasi aikaisempaan puhelinkeskusteluun SMHV:n toimihenkilön kanssa, että hän ei ollut saanut kuin yhden SMHV:n kirjeen , eli kirjeen, jossa vahvistettiin valituskirjoituksen vastaanottaminen. Hän esitti tämän ilmoituksen tueksi otteen sähköisestä luettelosta, joka sisälsi listan telekopioista, jotka hän oli vastaanottanut . Hän pyysi myös, että hänelle lähetetään uudelleen kopio päivätystä kirjeestä, joka koski puutetta, joka liittyi valituksen tekemiseen käytettyyn kieleen.
Kantajan edustaja lähetti SMHV:lle 7.4.2006 päivätyllä toisella kirjeellä uuden valituskirjoituksen, joka oli tällä kertaa laadittu kokonaan saksaksi ja jossa hän pyysi menettelyn jatkamista asetuksen N:o 40/94 78 a artiklan nojalla ja valtuutti SMHV:n veloittamaan käyttötililtään maksettavana olevan maksun määrän.
Kantajan edustaja esitti 23.5.2006 menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön asetuksen N:o 40/94 78 artiklan nojalla ja valtuutti SMHV:n veloittamaan käyttötililtään maksettavana olevan maksun määrän. Hän väitti, että hän oli antanut sihteerilleen ohjeet siitä, että SMHV:lle lähetetään valituskirjoituksen saksankielinen versio, ja että valituskirjoituksen tekemiseen tarkoitetun lomakkeen toinen sivu oli lähetetty englanniksi selittämättömistä syistä, ja ilman että tämä tarkoittaa, että hän olisi laiminlyönyt valvontavelvollisuutensa. Hän tarkensi myös, että kyseinen sihteeri, joka on kokenut ja jonka suorituksia ei ollut asetettu kyseenalaiseksi aikaisemmin, kohtasi kyseisenä ajankohtana vakavia perhehuolia, mitä tämän työnantaja ei tiennyt.
SMHV:n ensimmäinen valituslautakunta jätti 2.6.2006 tekemällään päätöksellä (jäljempänä riidanalainen päätös) valituksen tutkimatta asetuksen N:o 2868/95 49 säännön 1 kohdan, luettuna yhdessä saman asetuksen 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan kanssa, nojalla. Se totesi myös, että asetuksen N:o 40/94 78 a artiklassa tarkoitettua menettelyn jatkamista koskevaa pyyntöä ja saman asetuksen 78 artiklassa tarkoitettua menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä ”ei ollut katsottu esitetyksi”, koska valtuutusta maksettavana olevan maksun maksamiseksi ei ollut tehty säädetyssä määräajassa.
Asianosaisten ja väliintulijan vaatimukset
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
kumoaa riidanalaisen päätöksen
—
velvoittaa SMHV:n korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
SMHV vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
hylkää kanteen
—
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Väliintulija vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
—
pysyttää riidanalaisen päätöksen
—
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen, joista ensimmäinen koskee asetuksen N:o 40/94 59 artiklan ja asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan, 49 säännön 1 kohdan ja 96 säännön 1 kohdan rikkomista, toinen asetuksen N:o 40/94 78 a artiklan rikkomista, kolmas saman asetuksen 78 artiklan rikkomista ja neljäs suhteellisuusperiaatteen loukkaamista.
Koska neljäs kanneperuste koskee valituksen tutkittavaksi ottamista valituslautakunnassa ensimmäisen kanneperusteen tavoin, se on tutkittava toiseksi ensimmäisen kanneperusteen tutkimisen jälkeen. Toinen ja kolmas kanneperuste, jotka liittyvät menettelyn jatkamista koskevan pyynnön tutkittavaksi ottamiseen ja siihen, onko menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö esitetty määräajassa, tutkitaan kolmanneksi ja neljänneksi.
Kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 59 artiklan ja asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan, 49 säännön 1 kohdan ja 96 säännön 1 kohdan rikkomista
Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
Kantaja väittää, että se teki valituksen väiteosaston päätöksestä asetuksen N:o 40/94 59 artiklan mukaisesti määräajassa ja asianmukaisesti ja että ainoastaan selvitys valituksen laajuudesta oli laadittu menettelyn kielen sijaan sillä kielellä, jolla rekisteröintihakemus oli laadittu. Kantajan mukaan se ei saanut SMHV:lta kirjallista ilmoitusta, jossa sille olisi ilmoitettu puutteesta, joka liittyi valituksen tekemiseen käytettyyn kieleen.
Kantaja väittää, että 18.1.2006 lähetettyjen telekopioiden lähetysraportti, jonka SMHV esitti ja jonka mukaan lähetystila oli ”ok” sen ilmoituksen osalta, joka koski puutetta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen, mahdollistaa ainoastaan olettaman siitä, että ilmoitus on vastaanotettu. Oikeuskäytännön ja SMHV:n virastossa käytäviä menettelyjä koskevien ohjeiden mukaan tällainen olettama voidaan kumota, jos se, jolle SMHV:n ilmoitus on tarkoitettu, näyttää toteen, ettei se vastaanottanut sitä. Nyt esillä olevassa asiassa kantaja kumosi tämän olettaman esittämällä lähetettyjen telekopioiden lähetysraportin, josta ilmenee, että se ei saanut kuin yhden SMHV:n kaksisivuisen ilmoituksen, jossa oli kyse valituskirjoituksen vastaanottoilmoituksesta. Näin ollen on katsottava, että ilmoitusta puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen, ei tehty.
Kantaja väittää, että SMHV:n vakiintuneena käytäntönä on soveltaa asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohtaa virheisiin, jotka liittyvät kieleen, jolla valituskirjoitus on toimitettu, mikä merkitsee mahdollisuutta toimittaa käännös alkuperäisestä asiakirjasta menettelyn kielelle yhden kuukauden kuluessa alkuperäisen asiakirjan jättämisestä. SMHV:n vakiintuneena käytäntönä on myös se, että se tiedottaa kantajille nimenomaisesti ilmoituksella niiden virheistä, jotka liittyvät menettelyn kieleen, ja asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädetystä määräajasta näiden virheiden korjaamiseksi.
Yhdenvertaisuusperiaatteen nojalla kantajan on voitava luottaa näihin SMHV:a sitoviin vakiintuneisiin hallinnollisiin käytäntöihin nyt esillä olevassa asiassa sitäkin suuremmalla syyllä, koska valituskirjoitus oli jo toimitettu ja oli helppoa ilmoittaa kantajalle uudelleen kyseessä olevasta puutteesta asianmukaisesti ennen määräajan päättymistä. Kantajan edustajat olivat pyytäneet tätä useissa puhelinkeskusteluissa ilman menestystä. Koska vakiintunutta hallinnollista käytäntöä on muutettu tällä tavalla yhdenvertaisuusperiaatteen vastaisesti, on katsottava, että toimittamalla valituskirjoitus, joka oli tällä kertaa laadittu saksaksi, uudelleen 7.4.2006 poistettiin asianmukaisesti puute, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen.
SMHV väittää, että asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 2 kohdasta, 49 säännöstä ja 96 säännön 1 kohdasta ilmenee, että valitus, joka on tehty muulla kuin menettelyn kielellä, ilman että sen käännöstä on jätetty määräajan kuluessa, kuten nyt esillä olevassa asiassa, on jätettävä tutkimatta. Kantajan toimittama asiakirja ei muodosta riittävää näyttöä siitä, ettei se vastaanottanut SMHV:n lähettämää telekopiota, jossa kantajalle ilmoitettiin puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen.
Väliintulija katsoo, että koska valituskirjoitus toimitettiin asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 2 kohdan vastaisesti muulla kuin menettelyn kielellä, valitus jätettiin perustellusti tutkimatta saman asetuksen 49 säännön 1 kohdan perusteella. Valituslautakunnan käytäntö ilmoittaa asianosaisille näiden asiakirjojen muodollisista puutteista ei muodosta velvollisuutta, ja näin ollen tämä käytäntö ei vaikuta mitenkään säädettyihin määräaikoihin. Näiden määräaikojen pidentäminen voi johtaa epäyhdenvertaiseen kohteluun.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohdasta ja 2 kohdasta seuraa, että valituskirjoituksessa on ilmoitettava päätöksen, johon muutosta haetaan, osalta muutoksen tai kumoamisen laajuus ja että valituskirjoitus on tehtävä kielellä, jota on käytetty tämän päätöksen käsittelykielenä.
Asetuksen N:o 2868/95 49 säännön 1 kohdassa säädetään, että jos valitus ei ole saman asetuksen 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan mukainen, valituslautakunta jättää sen tutkimatta, jollei kaikkia puutteita poisteta asetuksen N:o 40/94 59 artiklassa vahvistetun määräajan kuluessa, eli kahden kuukauden kuluessa riidanalaisen päätöksen tiedoksi antamisesta.
Asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädetään, että jollei saman asetuksen säännöissä toisin määrätä, kukin osapuoli saa käyttää mitä tahansa SMHV:n kieltä, joka on muu kuin menettelyn kieli, jos kyseinen osapuoli jättää käännöksen sille kielelle yhden kuukauden kuluessa alkuperäisen asiakirjan jättämisestä.
Riidanalainen väiteosaston päätös annettiin kantajalle tiedoksi nyt esillä olevassa asiassa telekopiona 14.11.2005. Koska valituskirjoitus toimitettiin , valitus tehtiin asetuksen N:o 40/94 59 artiklassa säädetyssä kahden kuukauden määräajassa. Valituskirjoitus, joka sisälsi asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 1 kohdan c alakohdan mukaisesti tarkennuksen väiteosaston päätöksen vaaditun kumoamisen laajuudesta, ei kuitenkaan täyttänyt asetuksen N:o 2868/95 48 säännön 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä, koska kyseinen tarkennus oli laadittu englanniksi eikä menettelyn kielellä eli saksaksi.
Asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdan nojalla oli mahdollista esittää käännös valituskirjoituksesta menettelyn kielelle yhden kuukauden kuluessa sen jättämisestä, eli viimeistään 6.2.2006. SMHV:lle kuitenkin toimitettiin tällainen käännös vasta toimitetussa, saksaksi laaditussa uudessa valituskirjoituksessa, eli kaksi kuukautta määräajan päättymisen jälkeen.
Valituslautakunta ei näin ollen tehnyt oikeudellista virhettä jättäessään valituksen tutkimatta asetuksen N:o 2868/95 49 säännön 1 kohdan ja saman asetuksen 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan nojalla.
Tätä toteamusta eivät kumoa kantajan esittämät väitteet siitä, että SMHV ei antanut tiedoksi puutetta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen, ja siitä, että yhdenvertaisuusperiaatetta on loukattu. Asetuksen N:o 2868/95 49 säännön 1 kohdasta ilmenee, että saman asetuksen 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan noudattamatta jättäminen johtaa välittömästi ilman ennakkoilmoitusta – ja mahdollisesti saman asetuksen 96 säännön 1 kohdassa säädetyn määräajan päätyttyä – siihen, että valitus jätetään tutkimatta. Sovellettavista asetuksista tai oikeuskäytännöstä ei ilmene, että SMHV:n velvollisuutena olisi varoittaa mahdollisia valituslautakuntaan valittajia näissä asetuksissa vahvistettujen muodollisuuksien noudattamatta jättämisen seurauksista (ks. vastaavasti asia
T-373/03, Solo Italia v. SMHV – Nuova Sala (PARMITALIA), tuomio 31.5.2005, Kok. 2005, s. II-1881
, 59 kohta).
Vaikka SMHV:n yleisenä käytäntönä olisi ilmoittaa valittajille niiden asiakirjojen muodollisista puutteista, tällä ei ole merkitystä käsiteltävänä olevassa asiassa. Tämä käytäntö ei nimittäin voi muuttaa sitä ajankohtaa, josta asetuksen N:o
2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädetty määräaika alkaa kulua (ks. vastaavasti asia T-71/02, Classen Holding v. SMHV – International Paper (BECKETT EXPRESSION), tuomio 17.9.2003, Kok. 2003, s. II-3181
, 41 kohta). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan säännöt määräajoista on lisäksi laadittu, jotta voidaan turvata oikeusvarmuus ja jotta voidaan välttää kaikkea syrjintää ja mielivaltaista kohtelua (ks. asia
T-426/04, Tramarin v. komissio, määräys 21.11.2005, Kok. 2005, s. II-4765
, 60 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tämä yleinen toteamus on sovellettavissa myös määräaikoihin, joista säädetään yhteisön tavaramerkistä annetuissa asetuksissa. Valituslautakunta ei näin ollen loukannut yhdenvertaisuusperiaatetta soveltaessaan asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädettyä määräaikaa muuttamatta sitä.
Käsiteltävänä oleva kanneperuste on näin ollen hylättävä.
Kanneperuste, joka koskee suhteellisuusperiaatteen loukkaamista
Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
Kantaja väittää, että se, että valituslautakunta jätti kantajan valituksen tutkimatta, vaikka se oli tehty määräajan kuluessa ja asianmukaisesti yhtä ainoata, englanninkielistä virkettä lukuun ottamatta, ja vei kantajalta mahdollisuuden menettelyn jatkamiseen ja rekisteröintihakemuksensa puolustamiseen, on suhteellisuusperiaatteen vastaista.
Ensinnäkin punnittaessa keskenään toisaalta väliintulijan intressiä ymmärtää valitus vaivattomasti ja intressiä menettelyn kielen jatkuvuuteen ja toisaalta kantajan intressiä puolustaa rekisteröintihakemustaan, on kohtuutonta jättää valitus tutkimatta ainoastaan sillä perusteella, että muodollista edellytystä, joka liittyy valituskirjoituksen toimittamiseen menettelyn kielellä, ei katsota täytetyn.
Toiseksi valituslautakunta on tunnustanut itse aikaisemmin, että asetuksissa N:o 40/94 ja N:o 2868/95 säädetyiltä kieliä koskevilta järjestelyiltä puuttuu selkeys. On tarpeettoman ankaraa ja kaavamaista soveltaa tällaisia järjestelyjä valituskirjoitukseen, jossa harvat olennaiset seikat edellyttävät kääntämistä. Tiedot, jotka on annettava valituskirjoituksen tekemiseen tarkoitetussa lomakkeessa, ovat vähäisiä, mukaan luettuna tiedot valituksen laajuudesta, jotka ilmenevät lomakkeen nykyisessä versiossa ainoastaan rastitettavasta ruudusta.
Kolmanneksi menettelyn kieltä koskeva valinnanmahdollisuus on rajattu ainoastaan sellaisiin kieliin, joita osataan eniten yhteisössä, millä pyritään estämään juuri se, että menettelyn kieli on täysin tuntematon jollekin menettelyn osapuolista. Väliintulija oli nyt esillä olevassa asiassa kykenevä ymmärtämään valituskirjoituksen sisällön, mukaan luettuna englanniksi annetut tiedot valituksen laajuudesta, koska rekisteröintihakemus, josta väliintulija teki väitteen, oli myös laadittu englanniksi. Tämän osapuolen kyvystä ymmärtää englantia ei ole mitään epäilystä etenkään, koska kyse on lääkeyhtiöstä eikä yksityisestä oikeussubjektista.
SMHV korostaa, että valituslautakunta ei ole toimivaltainen valvomaan sellaisten sääntöjen oikeasuhteisuutta, joissa säädetään, että valitus, joka on tehty muulla kielellä kuin menettelyn kielellä, on jätettävä tutkimatta, ja huomauttaa, että se, että on olemassa erilaisia oikeussuojakeinoja, jotka mahdollistavat muotorikkomusten tai määräaikojen noudattamatta jättämisen korjaamisen, vahvistaa tällaisen sääntelyn oikeasuhteisuutta. Koska kantaja ei ole käyttänyt sille mahdollisia oikeussuojakeinoja ja kun otetaan huomioon toistunut määräaikojen noudattamatta jättäminen, minkä johdosta voidaan epäillä kantajan edustajien tarkkaavaisuutta, ei voida kiistää kyseessä olevan oikeusperustan oikeasuhteisuutta.
Väliintulijan mukaan ei ole suhteetonta vaatia, että noudatetaan määräaikoihin ja menettelyn kieleen liittyviä sääntöjä, joiden soveltamista ei tule asettaa asianosaisten välisen intressivertailun kohteeksi. Koska kantaja voi lisäksi tehdä uuden rekisteröintihakemuksen, sen valituksen tutkimatta jättäminen ei ole kohtuutonta.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Jättäessään valituksen tutkimatta valituslautakunta sovelsi asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohtaa, 49 säännön 1 kohtaa ja 48 säännön 1 kohdan c alakohtaa ja 2 kohtaa. Valituslautakunnan oli sovellettava näitä voimassa olevia sääntöjä, joita sovelletaan valituksen tutkittavaksi ottamiseen käsiteltävänä olevassa asiassa. Kieltäytymällä noudattamasta näitä sääntöjä olisi loukattu laillisuusolettaman periaatetta, jonka mukaan yhteisön säädökset ovat täysin tehokkaita niin kauan kuin toimivaltainen tuomioistuin ei ole todennut niitä lainvastaiseksi (ks. vastaavasti asia
T-120/99, Kik v. SMHV (Kik), tuomio 12.7.2001, Kok. 2001, s. II-2235
, 55 kohta).
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on siten arvioitava näiden sääntöjen laillisuutta suhteellisuusperiaatteen valossa siltä osin kuin kantaja väittäessään, että sen valituksen tutkimatta jättäminen näiden sääntöjen nojalla on suhteellisuusperiaatteen vastaista, väittää implisiittisesti, että nämä säännöt ovat suhteellisuusperiaatteen vastaisia.
Tältä osin on todettava, että nämä säännöt ovat osa säännöksiä, joissa säädetään kieliä koskevista järjestelyistä, jotka otettiin käyttöön asetuksella N:o 40/94. Oikeuskäytännön mukaan nämä järjestelyt ovat sopusoinnussa suhteellisuusperiaatteen kanssa (ks. vastaavasti asia
C-361/01 P, Kik v. SMHV, tuomio 9.9.2003, Kok. 2003, s. I-8283
, 92–94 kohta ja edellä 52 kohdassa mainittu asia Kik, tuomion 62 ja 63 kohta). Näin ollen näitä sääntöjä ei voida pitää suhteellisuusperiaatteen vastaisina.
Lisäksi sellaisten velvoitteiden, kuten valituksen määräajan noudattamista koskevan velvoitteen, jotka ovat yhteisön oikeuden järjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta keskeisiä velvoitteita, noudattamatta jättämisestä voidaan rangaista yhteisön säännösten perusteella oikeuksien menettämisellä, ilman että tämä on ristiriidassa suhteellisuusperiaatteen kanssa (ks. vastaavasti yhdistetyt asiat
T-61/00 ja T-62/00, APOL v. komissio, tuomio 6.3.2003, Kok. 2003, s. II-635
, 96 ja 98 kohta).
Edellä esitetystä seuraa, että valituslautakunnan päätöstä valituksen tutkimatta jättämisestä asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdan, 49 säännön 1 kohdan ja 48 säännön 1 kohdan c alakohdan ja 2 kohdan nojalla ei voida pitää suhteettomana. Käsiteltävänä oleva kanneperuste on näin ollen hylättävä.
Kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 78 a artiklan rikkomista
Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
Kantaja väittää, että asetuksen N:o 2868/95 72 säännön 1 kohtaa, joka liittyy määräaikojen päättymiseen, on sovellettava myös määritettäessä ajankohtaa, josta määräajat alkavat kulua, jottei jotakin valittajaa asetettaisi huonompaan asemaan sillä perusteella, mitä tiedottamisvälinettä tämä on käyttänyt valituskirjoituksensa toimittamiseen. Kyseisessä säännössä säädetään, että jos määräaika päättyy sellaisena päivänä, jona SMHV ei ole avoinna eikä voi vastaanottaa asiakirjoja, tai jos tavallista postia ei jaeta SMHV:n sijaintipaikkaan, jatketaan määräaikaa ensimmäiseen sellaiseen päivään saakka, jolloin virasto on avoinna ja voi vastaanottaa asiakirjoja tai jolloin tavallista postia jaetaan. Siksi asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädetty yhden kuukauden määräaika ei kantajan mukaan alkanut kulua perjantaina 6.1.2006, eli päivänä, jolloin valituskirjoitus toimitettiin, koska tämä päivä oli pyhäpäivä sen listan mukaisesti, joka koski päiviä, jolloin SMHV on kiinni vuonna 2006. On katsottava, että valituskirjoitus toimitettiin maanantaina . Tästä seuraa, että yhden kuukauden määräaika valituskirjoituksen käännöksen esittämiseksi menettelyn kielelle päättyi eikä , kuten SMHV väittää.
Näin ollen menettelyn jatkamista koskeva pyyntö, joka esitettiin 7.4.2006 yhdessä valituskirjoituksen saksankielisen käännöksen ja menettelyn jatkamista koskevan maksun suorittamisesta tehdyn määräyksen kanssa, tehtiin asetuksen N:o 40/94 78 a artiklan mukaisesti. Kun SMHV ei hyväksynyt tätä pyyntöä, se rikkoi näin ollen asetuksen N:o 40/94 78 a artiklaa.
SMHV ja väliintulija kiistävät kantajan väitteet ja toteavat, että koska valituskirjoitus esitettiin englanniksi 6.1.2006, asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädetty määräaika päättyi ja asetuksen N:o 40/94 78 a artiklassa säädetty määräaika menettelyn jatkamista koskevan pyynnön esittämiseksi päättyi . Menettelyn jatkamista koskeva pyyntö, joka esitettiin , esitettiin näin ollen päivä määräajan päättymisen jälkeen.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Kantaja moittii kanneperusteessaan, joka liittyy menettelyn jatkamista koskevan pyynnön tutkittavaksi ottamiseen, pääosin sitä, että valituslautakunta ei ottanut tätä pyyntöä tutkittavaksi, koska se katsoi, että sitä ei ollut esitetty.
Asetuksen N:o 40/94 78 a artiklan mukaan SMHV:ssa käytävän menettelyn osapuoli, joka ei ole noudattanut määräaikaa, voi pyytää menettelyn jatkamista sillä edellytyksellä, että suorittamatta jätetty toimi on suoritettu pyynnön ajankohtana. Pyyntö otetaan tutkittavaksi ainoastaan siinä tapauksessa, että se esitetään kahden kuukauden kuluessa sen määräajan päättymispäivästä, jota ei ole noudatettu, ja sitä ei katsota tehdyksi ennen kuin menettelyn jatkamista koskeva maksu on suoritettu.
Asetuksen N:o 2868/95 96 säännön 1 kohdassa säädetään, että yhden kuukauden määräaika alkuperäisen asiakirjan, joka on laadittu muulla kuin menettelyn kielellä, käännöksen esittämiseksi tälle kielelle alkaa kulua tämän alkuperäisen asiakirjan jättämisestä. Asetuksen N:o 2868/95 70 säännön 4 kohdassa säädetään, että jos määräaika on kuukausi tai tietty määrä kuukausia, se päättyy kyseisen myöhemmän kuukauden sinä päivänä, jolla on sama järjestysnumero kuin kyseisen tapahtuman päivällä.
Nyt esillä olevassa asiassa on riidatonta, että valituskirjoituksen englanninkielinen versio toimitettiin SMHV:lle 6.1.2006 lähetetyllä telekopiolla. Näin ollen valituslautakunta katsoi perustellusti, että yhden kuukauden määräaika valituskirjoituksen käännöksen toimittamiseksi menettelyn kielellä päättyi .
Koska noudattamatta jätetty määräaika päättyi 6.2.2006, menettelyn jatkamista koskeva pyyntö olisi pitänyt esittää ja maksettavana olevan maksun maksaminen olisi pitänyt valtuuttaa viimeistään . Menettelyn jatkamista koskevaa pyyntöä ja valituskirjoituksen käännöstä menettelyn kielelle ei kuitenkaan esitetty eikä maksettavana olevan maksun maksamista valtuutettu kuin .
Valituslautakunta ei näin ollen tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan, että menettelyn jatkamista koskevaa pyyntöä ei ollut esitetty.
Tätä toteamusta ei kumoa kantajan esittämä väite, jonka mukaan ajankohta, josta yhden kuukauden määräaika alkaa kulua, on 9.1.2006 eikä , jolloin valituskirjoituksen telekopio vastaanotettiin. Tämä argumentti perustuu sääntöihin, jotka liittyvät määräaikojen päättymiseen erikoistapauksissa ja jotka eivät ole sovellettavissa nyt esillä olevassa asiassa. Asetuksen N:o 2868/95 70 säännön 2 kohta, joka koskee ajankohtaa, josta määräajat alkavat kulua tiedonantotilanteissa, on se säännös, jota on sovellettava. Säännössä säädetään, että määräaika lasketaan alkavaksi tiedoksi annetun asiakirjan vastaanottamisesta. Lisäksi asetuksen N:o 2868/95 79 säännössä säädetään, että kaikki SMHV:lle osoitetut tiedonannot voidaan toimittaa telekopiona, ja siinä viitataan saman asetuksen 80 sääntöön, jossa viitepäivä on se päivä, jona telekopio vastaanotettiin. Näin ollen silloin, kun kyse on SMHV:lle telekopiona osoitetusta tiedonannosta, tapahtuma, josta määräaika alkaa kulua, on tämän telekopion vastaanotto SMHV:ssa riippumatta siitä, onko vastaanottopäivä pyhäpäivä.
Edellä esitetystä seuraa, että käsiteltävänä oleva kanneperuste on hylättävä.
Kanneperuste, joka koskee asetuksen N:o 40/94 78 artiklan rikkomista
Asianosaisten ja väliintulijan lausumat
Kantaja toteaa, että ilmoitus puutteesta, joka liittyy valituskirjoituksen kieleen, voidaan tehdä pätevästi vain kirjallisesti, koska ei voida katsoa, että puhelinkeskustelun aikana tehdyn epämuodollisen ilmoituksen päivämäärä olisi päivämäärä, jona määräajan noudattamatta jättämisen peruste lakkaa ja josta määräaika menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön esittämiseksi alkaa kulua. Koska puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen, ei ilmoitettu kantajalle kirjallisesti, määräajan noudattamatta jättämisen peruste ei koskaan lakannut, eikä menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä voida pitää liian myöhään esitettynä.
SMHV ja väliintulija väittävät, että määräajan noudattamatta jättämisen peruste lakkasi nyt esillä olevassa asiassa viimeistään 22.3.2006, jolloin yhdelle kantajan edustajista ilmoitettiin puhelimitse puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen. Asetuksen N:o 40/94 78 artiklan 2 kohdassa säädetty kahden kuukauden määräaika päättyi viimeistään . SMHV:n ja väliintulijan mukaan menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö esitettiin siten päivä liian myöhään, eli . Valituslautakunta katsoi siten perustellusti, että menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä ei ollut esitetty.
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen arviointi asiasta
Asetuksen N:o 40/94 78 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö on esitettävä kirjallisena kahden kuukauden määräajassa noudattamatta jättämisen perusteen, joka on suoraan aiheuttanut oikeuden tai muutoksenhakukeinon menettämisen, lakattua. Pyyntö on perusteltava ja siinä on esitettävä tosiasiat ja sen tukena olevat perustelut, ja se katsotaan esitetyksi vasta kun menetetyn määräajan palauttamista koskeva maksu on suoritettu.
Määräajan, joka on asetettu valituskirjoituksen esittämiseksi sillä kielellä, jota on käytetty valituksen kohteena olevan päätöksen kielenä, noudattamatta jättämisen perusteena on nyt esillä olevassa asiassa, kuten kantaja väittää menetetyn määräajan palauttamista koskevassa pyynnössään, se, että kantajan edustajat eivät tienneet sitä, että valituskirjoitus oli lähetetty SMHV:lle englanninkielisenä 6.1.2006. Menetetyn määräajan palauttamista koskeva pyyntö esitettiin .
SMHV:n toimihenkilön ja yhden kantajan edustajan välillä 22.3.2006 käydyn puhelinkeskustelun aikana kantajan kyseiselle edustajalle ilmoitettiin puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen, kuten SMHV toteaa päivätyssä sisäisessä muistiossaan ja kantaja kannekirjelmässään.
Kantaja ilmaisi istunnon aikana epäilevänsä, voiko tämä keskustelu johtaa määräajan noudattamatta jättämisen perusteen lakkaamiseen, ja se väitti, että tämä tapahtui pikemminkin 27.4.2006 valituslautakunnan esittelijän ja kantajan edustajan välillä käydyn puhelinkeskustelun aikana.
Vaikka oletettaisiinkin, että kyseinen väite voidaan ottaa tutkittavaksi, sitä ei voida hyväksyä.
SMHV:n ja kantajan yhdenmukaisista väitteistä, jotka on kuvattu edellä ja jotka liittyvät 22.3.2006 käytyyn puhelinkeskusteluun, nimittäin ilmenee, että kantajalle ilmoitettiin tämän keskustelun aikana puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen. Hallintomenettelyn asiakirjoista ilmenee lisäksi, että ensimmäisessä kantajan edustajan SMHV:n toimihenkilölle lähettämistä kahdesta kirjeestä viitataan heidän puhelinkeskusteluunsa ja siihen, että kyseinen keskustelu koski SMHV:n tekemää ilmoitusta, jota kantaja ei ollut vastaanottanut. Kun otetaan huomioon, että tämä yhden sivun pituinen ilmoitus koski ainoastaan puutetta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen, on järkevää katsoa, että kyseessä olevaa puutetta käsiteltiin tämän puhelinkeskustelun aikana. Lisäksi päivätystä toisesta kirjeestä, joka lähetettiin heti ensimmäisen kirjeen jälkeen, ilmenee, että uusi, saksaksi laadittu valituskirjoitus lähetettiin varotoimenpiteenä, kun oli otettu huomioon SMHV:n väite puutteesta, joka liittyi valituskirjoituksen kieleen.
Tästä seuraa, että valituslautakunta saattoi perustellusti katsoa, että määräajan noudattamatta jättämisen peruste, sellaisena kuin kantaja siihen vetoaa, lakkasi viimeistään 22.3.2006 ja että siten asetuksen N:o 40/94 78 artiklassa säädetty kahden kuukauden määräaika päättyi viimeistään .
Tätä toteamusta ei voi kumota kantajan esittämä väite, jonka mukaan asetuksen N:o 40/94 78 artiklassa säädetty määräaika alkaa kulua vasta siitä hetkestä lähtien, jolloin SMHV tiedottaa kirjallisesti puutteesta, joka liittyy valituskirjoituksen kieleen. Asetuksen N:o 40/94 78 artiklassa ei nimittäin säädetä tällaisesta kirjallisesta ilmoituksesta. Oikeuskäytännöstä seuraa lisäksi, että SMHV:n ei tarvitse ilmoittaa menettelyssä tapahtuvista sääntöjenvastaisuuksista asianomaiselle osapuolelle ja että näin ollen tällaisella ilmoituksella ei voi olla vaikutusta siihen, milloin asetettu määräaika menetetyn määräajan palauttamista koskevan pyynnön esittämiselle alkaa (edellä 44 kohdassa mainittu asia BECKETT EXPRESSION, tuomion 41 kohta).
Näin ollen on todettava, että koska maksettavana olevan maksun suorittaminen valtuutettiin vasta 23.5.2006, valituslautakunta ei tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan, että menetetyn määräajan palauttamista koskevaa pyyntöä ei ollut esitetty.
Joka tapauksessa menetetyn määräajan palauttamista koskee asetuksen N:o 40/94 78 artiklan 1 kohdan nojalla myös edellytys siitä, että on noudatettu olosuhteiden edellyttämää asianmukaista tarkkaavaisuutta. Vaikka oletettaisiin, kuten kantaja on väittänyt, että se, että sihteeri teki valituskirjoitusta lähetettäessä virheen, josta kantajan edustajat eivät tienneet, olisi asetuksen N:o 40/94 78 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu noudattamatta jättämisen peruste, kantajan olisi pitänyt näyttää toteen valituslautakunnassa, että kantaja oli noudattanut olosuhteiden edellyttämää asianmukaista tarkkaavaisuutta. Kantaja ei kuitenkaan esittänyt mitään näyttöä tältä osin. Siten valituslautakunta ei tehnyt oikeudellista virhettä katsoessaan, että ei ollut osoitettu, että kantaja olisi noudattanut olosuhteiden edellyttämää asianmukaista tarkkaavaisuutta.
Tästä seuraa, että käsiteltävänä oleva kanneperuste ja siten kanne kokonaisuudessaan on hylättävä.
Oikeudenkäyntikulut
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 87 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska kantaja on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut SMHV:n ja väliintulijan vaatimusten mukaisesti.

Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN (ensimmäinen jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Tiili
Dehousse
Wiszniewska-Białecka
Julistettiin Luxemburgissa 17 päivänä syyskuuta 2008.
E. Coulon
kirjaaja
V. Tiili
jaoston puheenjohtaja
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.