CELEX: 62008CJ0392
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
Direktiiv 96/82/EÜ
Ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamine
Artikli 11 lõike 1 punkt c
Käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamise kohustus
Tähtaeg

Euroopa Ühenduste Komisjon palub oma hagis Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Hispaania Kuningriik ei ole koostanud käitiseväliseid
ohuolukorra lahendamise plaane kõigi nõukogu 9. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/82/EÜ ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste
ohu ohjeldamise kohta (EÜT 1997, L 10, lk 13; ELT eriväljaanne 05/02, lk 410) artiklis 9 osutatud käitiste jaoks, siis on
ta rikkunud selle direktiivi artikli 11 lõike 1 punktist c tulenevaid kohustusi.

Õiguslik raamistik
Direktiivi 96/82 artikli 1 kohaselt on direktiivi eesmärk vältida ohtlike ainetega seotud suurõnnetusi ja piirata nende mõju
inimestele ja keskkonnale, et järjepidevalt ja tulemuslikult tagada kaitstuse kõrge tase kogu Euroopa Ühenduses.
Direktiivi 96/82 artikkel 11 sätestab:
„1.      Liikmesriigid tagavad, et kõigi asutuste puhul, mille suhtes kohaldatakse artiklit 9:
a)      koostab käitaja käitisesisese ohuolukorra lahendamise plaani, mis hõlmab käitises võetavaid meetmeid,
–        uute käitiste puhul enne töö alustamist,
–        olemasolevate käitiste puhul, mida varem ei hõlmanud [nõukogu 24. juuni 1982. aasta] direktiiv 82/501/EMÜ [teatava tööstustegevuse
tekitatava suurõnnetuse ohu kohta (EÜT L 230, lk 1)], kolme aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast,
–        muude käitiste puhul kahe aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast;
b)      esitab käitaja pädevatele asutustele käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani koostamiseks vajalikud andmed järgmise aja
jooksul:
–        uute käitiste puhul enne töö alustamist,
–        olemasolevate käitiste puhul, mida varem ei hõlmanud direktiiv 82/501/EMÜ, kolme aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1
sätestatud kuupäevast,
–        muude käitiste puhul kahe aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast;
c)      koostavad liikmesriigi selleks määratud asutused käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani, mis hõlmab väljaspool käitist
võetavaid meetmeid.
2.      Ohuolukorra lahendamise plaanide koostamisel tuleb silmas pidada järgmisi eesmärke:
–        õnnetuste ohjeldamine ja kontrollimine, et minimeerida nende tagajärgi ja piirata mõju, mida nad avaldavad inimestele, keskkonnale
ja varale,
–        nende meetmete rakendamine, mis on vajalikud kaitsmaks inimesi ja keskkonda suurõnnetuste mõju eest,
–        vajaliku teabe edastamine avalikkusele ja piirkonna asjaomastele teenistustele või asutustele,
–        keskkonna õnnetusejärgse taastamise ja korrastamise sätestamine.
Ohuolukorra lahendamise plaanid sisaldavad IV lisas sätestatud teavet.
[…]
4.      Liikmesriigid tagavad, et käitajad ja määratud asutused vaatavad käitisesisesed ja käitisevälised ohuolukorra lahendamise
plaanid läbi, katsetavad neid ning vajaduse korral muudavad ja ajakohastavad neid sobiva aja järel, kuid vähemalt kord kolme
aasta jooksul. Läbivaatamisel võetakse arvesse asjaomastes käitistes või hädaabiteenistustes toimunud muudatusi, uusi teadmisi
tehnika ja suurõnnetustele reageerimise kohta.
[…]”
Direktiivi 96/82 artiklite 24 ja 25 alusel olid liikmesriigid kohustatud jõustama direktiivi täitmiseks vajalikud õigusnormid
hiljemalt 3. veebruariks 1999.

Kohtueelne menetlus
Leides, et Hispaania Kuningriik ei ole järginud direktiivi 96/82 artikli 11 lõike 1 punkti c, algatas komisjon 23. märtsil
2007 EÜ artiklis 226 ette nähtud liikmesriigi kohustuste rikkumise menetluse, andes liikmesriigile võimaluse esitada selle
kohta oma seisukoht.
Hispaania ametiasutused vastasid komisjoni märgukirjale 12. ja 25. juuni 2007. aasta kirjadega, teatades talle arvuliselt,
mitut käitist direktiiv 96/82 puudutab ja mitmel käitisel on käitiseväline ohuolukorra lahendamise plaan.
Nende andmete põhjal sedastas komisjon, et on veel käitisi, millel see plaan puudub, ning andis 23. oktoobril 2007 põhjendatud
arvamuse, milles palus Hispaania Kuningriigil võtta arvamuse täitmiseks vajalikud meetmed kahe kuu jooksul arvamuse kättesaamisest.
Hispaania ametiasutused täpsustasid 10. jaanuari 2008. aasta kirjaga põhjendatud arvamusele vastates, et asjassepuutuvaid
käitisi oli 2005. aastal 238 ja 2007. aasta detsembris 280, neist 186 käitise jaoks on vastu võetud käitiseväline ohuolukorra
lahendamise plaan. Lisaks osutasid nad, et kuigi direktiivi 96/82 artikli 11 lõike 1 punktis b on sätestatud tähtajad, mille
jooksul asjassepuutuva käitise käitaja on kohustatud esitama pädevatele asutustele vajalikud andmed, ei ole neile asutustele
seevastu ette nähtud ühtki tähtaega käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamiseks.
Kuna komisjon leidis, et olukord ei ole endiselt rahuldav, esitas ta käesoleva hagi.

Hagi
Hispaania Kuningriik möönab, et põhjendatud arvamusega määratud tähtajaks, st 23. detsembriks 2007 ei olnud 94 tema territooriumil
asuval käitisel, millele laieneb direktiivi 96/82 artikkel 9, veel käitisevälist ohuolukorra lahendamise plaani.
Sellegipoolest väidab ta, et direktiivi 96/82 artikli 11 lõike 1 punktis c ei ole kehtestatud käitiseväliste ohuolukorra lahendamise
plaanide koostamise tähtaega pädevatele asutustele ja nende jaoks ei saa kehtida sama tähtaeg, mis on ette nähtud käitajale
käitisesisese ohuolukorra lahendamise plaani koostamiseks selle direktiivi artikli 11 lõike 1 punktis a. Ta lisab täiendava
võimalusena, et kui käitajad ei ole esitanud pädevatele asutustele vajalikke andmeid, nagu nõuab direktiivi 96/82 artikli 11
lõike 1 punkt b, võib see igal juhul õigustada käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide puudumist teatud hulgal käitistel.
Lõpuks märgib ta, et 2008. aasta jooksul on koostatud seitse käitisevälist ohuolukorra lahendamise plaani.
Sissejuhatuseks olgu öeldud, et direktiivi 96/82 artikli 11 sätted, mis puudutavad käitisi, kus on suurtes kogustes ohtlikke
aineid, moodustavad õigusnormide kogumi, mille eesmärk on tagada ühtne ja tõhus suurõnnetuste tagajärgede leevendamise mehhanism.
Käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamine on seega osa mitmes etapis toimuvast protsessist, mis hõlmab kõigepealt
käitisesiseste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamist asjassepuutuvate käitiste käitajate poolt ja vajalike andmete esitamist
pädevatele asutustele, teiseks käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamist nende asutuste poolt ja kolmandaks
käitisesiseste ja käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide läbivaatamist ning vajaduse korral muutmist ja ajakohastamist
vastavalt käitajate ja määratud asutuste poolt.
Selge on see, et direktiivi 96/82 artikli 11 lõigetes 1 ja 4 on sätestatud ainult esimese ja kolmanda etapi tähtajad. Kuid
see, et nimetatud artiklis ei ole sõnaselgelt sätestatud käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamise tähtaega,
ei tähenda siiski veel, et nende koostamise kohustuse täitmiseks ei ole liikmesriikidel üldse mingit tähtaega.
See kohustus muutuks sisutühjaks ja direktiivi 96/82 artikliga 11 kehtestatud kaitsemehhanism kaotaks täielikult oma kasuliku
mõju, kui nende plaanide koostamine pädevate ametiasutuste poolt võiks jääda lõputult venima.
Seoses sellega on oluline meenutada, et nagu nähtub direktiivi 96/82 artikli 11 lõikest 2, peetakse käitisesiseste ja käitiseväliste
ohuolukorra lahendamise plaanide koostamisel silmas eesmärki õnnetusi ohjeldada ja kontrollida, et minimeerida nende tagajärgi
ja piirata mõju, mida nad avaldavad inimestele, keskkonnale ja varale, samuti rakendada meetmeid, mis on vajalikud kaitsmaks
inimesi ja keskkonda suurõnnetuste mõju eest.
Lisaks nähtub eeskätt direktiivi 96/82 IV lisast, mis käsitleb andmeid ja teavet, mida peavad sisaldama ohuolukorra lahendamise
plaanid, et käitisesisesed ja käitisevälised ohuolukorra lahendamise plaanid on omavahel seotud ja nende koordineerimine tagab
direktiivi 96/82 artiklis 11 ette nähtud mehhanismi tõhususe.
Sellest tulenevalt on liikmesriigi pädevad asutused kohustatud käitiste käitajatelt saadud teavet viivitamata kasutama käitiseväliste
ohuolukorra lahendamise plaanide koostamiseks.
Eriti puudutab see neid vajalikke andmeid, mis kiiresti aeguvad, nii et neil põhinev ohuolukorra lahendamise plaan ei ole
enam tõhus. Just sel põhjusel on liikmesriigid kohustatud kooskõlas direktiivi 96/82 artikli 11 lõikega 4 kehtestama süsteemi,
mis tagab käitisesiseste ja käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide läbivaatamise ning vajaduse korral muutmise ja
ajakohastamise sobiva aja järel, kuid vähemalt kord kolme aasta jooksul.
Järelikult saab selle direktiivi artikli 11 lõike 1 punktis c sätestatud kohustuse täitmise tähtaeg üldjuhul hakata kulgema
alles alates andmete edastamisest.
Nendest kaalutlustest lähtudes tuleb järeldada, et pädevad asutused on kohustatud koostama direktiivi 96/82 artiklis 11 ette
nähtud käitisevälised ohuolukorra lahendamise plaanid sellise tähtaja jooksul, millega ühest küljest ei kaasne oht kahjustada
selle artikli sätete kasulikku mõju, kuid teisalt võetakse arvesse plaanide viimistlemiseks vajalik aeg, seega mõistliku tähtaja
jooksul alates vajalike andmete edastamisest käitajate poolt.
Käesolevas asjas ei ole vaidlust selles, et juba mitu aastat ei ole kõigile asjassepuutuvatele käitistele koostatud käitisevälist
ohuolukorra lahendamise plaani.
Selles küsimuses olgu meenutatud, et direktiivi 96/82 artikli 11 lõike 1 punktis b on erinevate käitiseliikide lõikes kehtestatud
mitu tähtaega. Tuleb siiski nentida, et selles sättes osutatud käitiste käitajad pidid pädevatele asutustele käitiseväliste
ohuolukorra lahendamise plaanide koostamiseks vajalikud andmed edastama tähtpäevaks, mis oli määratud kas ajale enne käitiste
töö alustamist või siis hiljemalt 3. veebruariks 2002 ehk kolm aastat pärast direktiivi ülevõtmise tähtaja lõppemist.
Selle kuupäeva ja põhjendatud arvamusega määratud tähtpäeva ehk 2007. aasta 23. detsembri vahele jääv ajavahemik on ilmselgelt
niivõrd ebamõistlik, et antud juhul ei saa olla põhjendatud, et kõigi asjassepuutuvate käitiste jaoks ei ole koostatud käitisevälise
ohuolukorra lahendamise plaani.
Lisaks, kuigi vastab tõele, et direktiivi 96/82 artikli 11 lõike 1 kohaselt on käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide
koostamise kohustus seotud asjassepuutuvate käitiste käitajatele pandud kohustusega esitada pädevatele asutustele vajalikud
andmed, et nad saaksid neid plaane koostada, paneb sama säte ju ikkagi liikmesriikidele kohustuse tagada, et need käitajad
esitaksid vajalikud andmed ettenähtud tähtaja jooksul. Neil asjaoludel ei saa tõsiasi, et teatud juhtudel ei olnud pädevad
asutused saanud vajalikke andmeid selleks tähtajaks, õigustada käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide puudumist,
nagu märkis kohtujurist oma ettepaneku punktis 20.
Mis puudutab mitme käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani koostamist 2008. aasta jooksul, siis piisab, kui meenutada,
et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb liikmesriigi kohustuste rikkumise esinemist hinnata liikmesriigile põhjendatud
arvamuses antud tähtaja lõppemisel esineva olukorra alusel ning Euroopa Kohus ei saa arvestada hiljem toimunud muutusi (vt
eelkõige 6. detsembri 2007. aasta otsus kohtuasjas C‑456/05: komisjon
vs
. Saksamaa, EKL 2007, lk I‑10517, punkt 15).
Neil asjaoludel tuleb komisjoni esitatud hagi pidada põhjendatuks.
Seega tuleb tuvastada, et kuna Hispaania Kuningriik ei ole koostanud käitiseväliseid ohuolukorra lahendamise plaane kõigi
direktiivi 96/82 artiklis 9 osutatud käitiste jaoks, siis on ta rikkunud selle direktiivi artikli 11 lõike 1 punktist c tulenevaid
kohustusi.

Kohtukulud
Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda
nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Hispaania Kuningriik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud
välja mõista Hispaania Kuningriigilt.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kolmas koda) otsustab:
1.
Kuna Hispaania Kuningriik ei ole koostanud käitiseväliseid ohuolukorra lahendamise plaane kõigi nõukogu 9. detsembri 1996. aasta
direktiivi 96/82/EÜ ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta artiklis 9 osutatud käitiste jaoks, siis on
ta rikkunud selle direktiivi artikli 11 lõike 1 punktist c tulenevaid kohustusi.
2.
Mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: hispaania.