CELEX: 62008FJ0016
Veřejná služba
Úředníci

Úředníci – Povýšení – Stížnost kandidáta proti rozhodnutí o přidělení bodů za zásluhy
(Služební řád úředníků, čl. 25 druhý pododstavec, čl. 43 a čl. 90 odst. 2)
Rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, kterým byly přiděleny body za zásluhy, jehož odůvodnění je poskytnuto až při výslovném
zamítnutí stížnosti podané adresátem po uplynutí lhůty čtyř měsíců stanovené v čl. 90 odst. 2 služebního řádu a poté, co zúčastněný
podal žalobu proti implicitnímu zamítavému rozhodnutí, porušuje povinnost administrativy uvést odůvodnění.
Tento závěr nelze zpochybnit argumentací, podle které nebylo nutné odůvodnit rozhodnutí o přidělení bodů, neboť toto rozhodnutí
bylo přijato v kontextu, který byl adresátovi rozhodnutí znám, a ten měl tak k dispozici nástin odůvodnění. Každoroční přidělování
bodů za zásluhy totiž předpokládá, že administrativa přijme každý rok nové rozhodnutí o přidělení bodů za zásluhy, jež musí
být založeno pouze na pracovních výkonech dotyčného úředníka během referenčního období. Navíc okolnost, že obsah stížnosti
podané zúčastněným prokazuje, že zúčastněný zná systém hodnocení, neznamená, že se mohl seznámit s důvody, které vedly k přijetí
rozhodnutí o přidělení bodů.
Takový nedostatek odůvodnění není zpochybněn ani judikaturou, podle které není třeba v případě problému opožděného sdělení
odůvodnění rozhodnutí, jež je jinak opodstatněné, rozhodnutí rušit, neboť v případě zrušení nemůže administrativa postupovat
jinak, než že přijme nové rozhodnutí, jehož odůvodnění bude totožné, takže žalobce z toho nebude mít žádný užitek. Pokud totiž
žalobce zpochybňuje opodstatněnost rozhodnutí administrativy, nelze vyloučit, že v důsledku retroaktivního zániku uvedeného
rozhodnutí z důvodu jeho zrušení a nového přezkumu, který bude proveden, bude ve vztahu k němu přijato rozhodnutí odlišné.
(viz body 25 a 29 až 34)
Odkazy:
Soudní dvůr: 26. listopadu 1981, Michel v. Parlament, 195/80, Recueil, s. 2861, bod 22; 7. února 1990, Culin v. Komise, C‑343/87,
Recueil, s. I‑225, bod 15; 23. září 2004, Hectors v. Parlament, C‑150/03 P, Sb. rozh. s. I‑8691, bod 50
Soud prvního stupně: 12. února 1992, Volger v. Parlament, T‑52/90, Recueil, s. II‑121, body 40 a 41; 26. ledna 2000, Gouloussis
v. Komise, T‑86/98, Recueil FP, s. I‑A‑5 a II‑23; 20. února 2002, Roman Parra v. Komise, T‑117/01, Recueil FP, s. I‑A‑27 a
II‑121, bod 32; 6. července 2004, Huygens v. Komise, T‑281/01, Sb. VS s. I‑A‑203 a II‑903, bod 109; 15. září 2005, Casini
v. Komise, T‑132/03, Sb. VS s. I‑A‑253 a II‑1169, bod 31 a citovaná judikatura
Soud pro veřejnou službu: 8. října 2008, Barbin v. Parlament, F‑81/07, Sb. VS s. I‑A‑1‑0000 a II‑A‑1‑0000, bod 28