CELEX: 62004CJ0071
Valstybės pagalba
EB sutarties 93 straipsnio 3 dalis (dabar EB 88 straipsnio 3 dalis)
Valstybės pagalbos schema į Direktyvos 90/684/EEB taikymo sritį nepatenkančių laivų statybai ir rekonstrukcijai
Išankstinio pranešimo pareigos nesilaikymas
EB sutarties 92 straipsnio 1 dalis (dabar EB 87 straipsnio 1 dalis)
Valstybės pagalbos sąvoka
Įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai

1       Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra pateiktas dėl EB sutarties 93 straipsnio 3 dalies (dabar – EB 88 straipsnio 3 dalis)
išaiškinimo, kad būtų patikslinta išankstinio pranešimo pareigos, numatytos šios nuostatos pirmajame sakinyje, apimtis kalbant
apie pagalbą į 1990 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 90/684/EEB dėl pagalbos laivų statybai (OL L 380, p. 27) taikymo
sritį nepatenkančių laivų statybai ir rekonstrukcijai.
2       Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą
Administración del Estado
prieš
Xunta de Galicia
dėl 1994 m. birželio 23 d. Dekreto Nr. 217/1994 (
Diario Oficial de Galicia
, Nr. 133, 2004 m. liepos 12 d., p. 4663, toliau – Dekretas Nr. 217/1994), kuriuo
Consejo de Gobierno de la Communidad Autónoma de Galicia
(Galicijos autonominės bendruomenės valdančioji taryba) nustatė naują pagalbos schemą laivų statybos ir rekonstrukcijos sektoriui
Galicijoje.
Administración del Estado
pareikalavo panaikinti šį dekretą tuo pagrindu, kad jis buvo priimtas pažeidžiant Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatytą
išankstinio pranešimo pareigą.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisės aktai
EB sutarties nuostatos
3       Pagal EB sutarties 92 straipsnį (po pakeitimo – EB 87 straipsnis):
„1. Išskyrus tuos atvejus, kai ši Sutartis nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma
suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti,
yra nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
<...>
3.      Bendrajai rinkai neprieštaraujančia gali būti laikoma:
<...>
c)      pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos
sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui;
<...>
e)      kitos pagalbos rūšys, kurios gali būti nurodytos Tarybos sprendimuose, priimtuose kvalifikuota balsų dauguma remiantis Komisijos
pasiūlymu.“
4       Sutarties 93 straipsnio 3 dalis nustato:
„Apie visus ketinimus suteikti ar pakeisti pagalbą Komisija turi būti laiku informuojama, kad ji galėtų pateikti savo pastabas.
Jei Komisija mano, kad tokie ketinimai pagal 92 straipsnį yra nesuderinami su bendrąja rinka, ji nedelsdama pradeda šio straipsnio
2 dalyje nustatytą procedūrą. Atitinkama valstybė narė savo pasiūlytų priemonių neįgyvendina tol, kol nepriimamas galutinis
sprendimas.“
5       Pagal EB sutarties 94 straipsnį (dabar EB 89 straipsnis):
„Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, kvalifikuota balsų dauguma gali priimti
atitinkamus 92 ir 93 straipsnių taikymo reglamentus ir konkrečiai nustatyti 93 straipsnio 3 dalies taikymo sąlygas bei pagalbos
kategorijas, kurioms ši tvarka netaikoma.“
Direktyva 90/684
6       Direktyva 90/684, kurios galiojimas buvo pratęstas 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 3094/95 dėl pagalbos
laivų statybai (OL L 322, p. 1), numato EB sutarties 92 straipsnio 3 dalies e punkto ir 113 straipsnio pagrindu šiam sektoriui
taikytinas specialias taisykles, esančias bendro Sutarties 92 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto draudimo išimtimi.
7       Šios direktyvos 1 straipsnio a ir b punktai nustato:
„Šioje direktyvoje vartojamos šios sąvokos:
a)      „laivų statyba“ reiškia šių jūrų laivų su metaliniais korpusais statybą Bendrijoje:
–       ne mažesnių kaip 100 bruto registrinių tonų (BRT) prekybos laivų, skirtų keleiviams ir (arba) kroviniams gabenti,
–       ne mažesnių kaip 100 BRT žvejybos laivų,
–       ne mažesnių kaip 100 BRT gilintuvų ar kitiems darbams jūroje skirtų laivų, išskyrus gręžimo platformas,
–       ne mažesnės kaip 365 kW galios vilkikų;
b)      „laivų rekonstrukcija“ reiškia ne mažesnių kaip 1 000 BRT a punkte apibrėžtų jūrų laivų su metaliniais korpusais rekonstrukciją
Bendrijoje su sąlyga, kad rekonstruojant iš esmės pakeičiama krovinių platforma, korpusas arba varomoji sistema ar patalpos
keleiviams.“ (Neoficialus vertimas)
8       Tos pačios direktyvos 3 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa numato, kad visų rūšių pagalbai, kurią galima teikti laivų savininkams
ar trečiosioms šalims kaip pagalbą laivų statybai ar rekonstrukcijai, taikomos 11 straipsnyje numatytos pranešimo taisyklės.
9       Direktyvos 90/684 4–10 straipsniuose nustatyti kriterijai, pagal kuriuos laivų statybos ir rekonstrukcijos veiklai ir reorganizavimui
teikiama valstybės pagalba gali būti laikoma neprieštaraujančia bendrajai rinkai.
10     Direktyvos 90/684 11 straipsnis nustato:
„1.      Be Sutarties 92 ir 93 straipsnių nuostatų, pagalbai laivų statybos, rekonstrukcijos ir remonto įmonėms, kurioms taikomos šios
direktyvos nuostatos, taikomos ir specialaus pranešimo taisyklės, numatytos 2 dalyje.
2.      Valstybės narės iš anksto praneša Komisijai ir gauna Komisijos leidimą, prieš įgyvendindamos:
a)      bet kokią pagalbos schemą – naują ar esamą – arba darydamos bet kokios esamos schemos, numatytos šioje direktyvoje, pakeitimus;
b)      sprendimus taikyti bendro pobūdžio ar regioninę pagalbos schemą šioje direktyvoje išvardytoms įmonėms;
c)      bet kokias atskiras pagalbos schemas 4 straipsnio 5 dalies antrojoje pastraipoje ir 7 straipsnyje numatytais atvejais, arba
kai tai konkrečiai numato Komisija, tvirtindama atitinkamą pagalbos schemą.“ (Neoficialus vertimas)

Nacionalinės teisės aktai
11     Iš sprendimo pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad, remiantis  Dekreto Nr. 217/1994 preambule, juo reglamentuojama
pagalbos schema, kuria siekiama skatinti plaukioti jūroje skirtų laivų, kuriems dėl jų bendrosios talpos (vilkikų atveju –
galios) arba korpuso medžiagos, dydžio ir matmenų ir (arba) statybos ar rekonstrukcijos darbų ypatybių negali būti skirta
Direktyvoje (90/684) <...> numatyta pagalba, statybos ir rekonstrukcijos sektorių“.
12     Šio dekreto 2 straipsnis nustato:
„Šiame dekrete laivų statybos sektorius reiškia Galicijos laivų statybos įmones, turinčios leidimus statyti mažesnius nei
100 bruto registrinių tonų laivus su metaliniu korpusu.“
13     To paties reglamento 3 straipsnyje nurodoma:
„Laivų statyba“ reiškia šių jūrų laivų su metaliniais korpusais statybą 2 straipsnyje numatytoje įmonėje:
a)      mažesnių kaip 100 bruto registrinių tonų prekybos laivų, skirtų keleiviams ir (arba) kroviniams gabenti;
b)      mažesnių kaip 100 BRT žvejybos laivų;
c)      mažesnių kaip 100 BRT gilintuvų ar kitiems darbams jūroje skirtų laivų, išskyrus gręžimo platformas
d)      mažesnės kaip 365 kW galios vilkikų.“
14     Pagal Dekreto Nr. 217/1994 4 straipsnį:
„Laivų rekonstrukcija“ reiškia darbus, atliekamus mažesniuose nei 1000 bruto registrinių tonų po rekonstrukcijos 3 straipsnyje
apibrėžtuose jūrų laivuose, jei rekonstruojant iš esmės pakeičiamas korpusas, varomoji sistema ir (arba) elektros generavimo
sistema, krovinių platforma ir keleivių priėmimo infrastruktūra keleiviniuose laivuose, o žvejybiniuose laivuose – viso laivo
pertvarkymą gerinant žvejybos sistemas, darbo ir saugumo sąlygas.“

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
15     1994 m.
Administración del Estado
kreipėsi į
Tribunal Superior de Justicia de Galicia
su prašymu panaikinti Dekretą Nr. 217/1994 dėl to, kad, be kita ko, šis dekretas buvo priimtas pažeidžiant Bendrijos taisykles
dėl valstybės pagalbos.
16     1996 m. gruodžio 16 d. Sprendimu šis teismas atmetė ieškinį nuspręsdamas, kad Sutarties 93 straipsnio 3 dalis nenumato pareigos
Komisijai iš anksto pranešti apie pagalbos schemas, kurios, pavyzdžiui, numatytoji Dekrete Nr. 217/1994, nepatenka į Direktyvos 90/684
taikymo sritį, todėl konstatuotina, kad jos neprieštarauja bendrajai rinkai.
17
Administración del Estado
šį sprendimą apeliacine tvarka apskundė
Tribunal Supremo
. Grįsdama savo ieškinį ji, be kita ko, nurodė, kad Dekretas Nr. 217/1994 buvo priimtas pažeidžiant, pirma, Sutarties 93 straipsnio
3 dalį ir, antra, Direktyvos 90/684 11 straipsnyje numatytas specialias pranešimo taisykles.
18     Sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą
Tribunal Supremo
nurodo, kad, viena vertus, Direktyvos 90/684 tekstą galima suprasti taip, jog Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatyta išankstinio
pranešimo pareiga taikoma tik į šios direktyvos taikymo sritį patenkančiai pagalbai laivų statybai ir rekonstrukcijai, o iš
to darytina išvada, kad,
a contrario,
ši pareiga pranešti netaikoma į direktyvos taikymo sritį nepatenkančiai pagalbai laivų statybai ir rekonstrukcijai. Todėl,
taikant principą, kad ši pagalba neturėtų daryti įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai Sutarties 92 straipsnio 1 dalies
prasme, prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas mano, jog ši pagalba galėtų būti laikoma neprieštaraujančia bendrajai
rinkai. Antra vertus,
Tribunal Supremo,
nurodo, kad galima teigti ir priešingai, jog Direktyva 90/684 nebuvo siekiama atleisti valstybių narių nuo išankstinės pranešimo
pareigos pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį, todėl ši pareiga taip pat taikytina ir į šios direktyvos taikymo sritį nepatenkančiai
pagalbai.
19     Šiomis aplinkybėmis
Tribunal Supremo
nusprendė Teisingumo Teismui pateikti šį prejudicinį klausimą:
„Ar EB 87 straipsnio 1 dalimi ir 3 dalies c ir (e) punktais ir 88 straipsnio 3 dalimi <…> kartu su Direktyva 90/684 <...>
leidžiama iš anksto neinformavus Komisijos priimti nacionalines taisykles (kokios buvo numatytos 1994 m. birželio 23 d.
Xunta de Galicia
dekrete Nr. 217/1994 <...>), kuriomis nustatoma „nauja pagalbos sistema“ specifiniam laivų statybos ir rekonstrukcijos sektoriui,
dėl atitinkamų laivų dydžio, galios ir kitų ypatybių nepatenkančiam į minėtos Direktyvos 90/684 taikymo sritį?“

Dėl prejudicinio klausimo
20     Iš bylos duomenų matyti, kad nors prejudiciniame klausime nurodomas EB sutarties 92 straipsnis (dabar – EB 87 straipsnis),
prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia Teisingumo Teismo apie EB sutarties 93 straipsnio 3 dalyje
(dabar – EB 88 straipsnio 3 dalis) numatytos išankstinės pranešimo pareigos apimtį. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį
sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar ši pareiga taikoma naujai pagalbos laivų statybos ir rekonstrukcijos veiklos
schemai, nepatenkančiai į Direktyvos 90/684 taikymo sritį.
21     Šiuo atžvilgiu primintina, kad šis 93 straipsnis numato specialią tvarką, nustatančią nuolatinę Komisijos atliekamą valstybės
pagalbos kontrolę. Naujai pagalbai šio straipsnio 3 dalis nustato išankstinę tvarką, be kurios jokia pagalba negali būti laikoma
suteikta teisėtai. Pagal šią nuostatą apie visus ketinimus suteikti ar pakeisti pagalbą Komisija turi būti laiku informuojama,
kad galėtų pateikti savo pastabas, ir atitinkama valstybė narė savo pasiūlytų priemonių neįgyvendina tol, kol priimamas galutinis
sprendimas.
22     Kaip Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, iš to išplaukia, kad apie ketinimus suteikti ar pakeisti pagalbą pagal Sutarties
93 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį Komisija turi būti informuojama prieš juos įgyvendinant (|be kita ko, žr. 1998 m. balandžio
2 d. Sprendimo
Komisija prieš Sytraval et Brink’s France
, C‑367/95 P, Rink. p. I‑1719, 35 punktą; 1999 m. birželio 17 d. Sprendimo
Piaggio
, C‑295/97, Rink. p. I‑3735, 44 punktą ir 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo
Graikija prieš Komisiją
, C‑278/00, Rink. p. I‑3997, 30 punktą).
23     Pagal Sutarties 94 straipsnį Taryba reglamentu gali konkrečiai nustatyti pagalbos kategorijas, kurioms ši pranešimo tvarka
netaikoma.
24     Nagrinėjamoje byloje
Xunta de Galicia
teigia: kadangi Dekretu Nr. 217/1994 nustatyta pagalbos schema siekiama suteikti pagalbą į Direktyvos 90/684 taikymo sritį
nepatenkančiai laivų statybos ir rekonstrukcijos veiklai, apie ją Komisijai neturėjo būti pranešta pagal Sutarties 93 straipsnio
3 dalį.
25     Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad Dekreto Nr. 217/1994 priėmimo metu joks pagal Sutarties 94 straipsnį priimtas reglamentas neatleido
nuo Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatytos pranešimo apie pagalbą laivų statybai ir rekonstrukcijai tvarkos.
26     Kaip teisingai pastebėjo Komisija, Direktyvoje 90/684 ne tik nėra tokį atleidimą numatančių nuostatų; ji ir negalėjo jų numatyti,
nes ši direktyva buvo priimta ne pagal Sutarties 94 straipsnį, o pagal Sutarties 92 straipsnio 3 dalies e punktą, kuriame
numatyta, kad tik Taryba gali nustatyti, jog tam tikrų kategorijų pagalba gali būti laikoma neprieštaraujančia bendrajai rinkai.
Direktyva 90/684 ne tik nenumato pranešimo tvarkos išimties;  atvirkščiai, jos 11 straipsnio 1 dalyje numatomos „specialios
pranešimo taisykles“, kurios taikomos kartu su „EB sutarties 92 ir 93 straipsnių nuostatomis“.
27     Žinoma, kadangi pagalba, kuriai taikomas Dekretas Nr. 217/1994, nepatenka į Direktyvos 90/684 taikymo sritį, šiam dekretui
neturėjo būti taikomos joje numatytos specialios pranešimo taisyklės.
28     Tačiau ši aplinkybė neturi jokios įtakos tam, kad jei nėra pagal Sutarties 94 straipsnį priimto reglamento, kuriuo atleidžiama
nuo Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatytos pranešimo tvarkos taikymo, ši tvarka toliau taikoma pagalbai laivų statybai
ir rekonstrukcijai, įskaitant ir į šios direktyvos taikymo sritį nepatenkančią pagalbą.
29     Kadangi pagal Direktyvos 90/684 11 straipsnio 1 dalį į jos taikymo sritį patenkančiai pagalbai laivų statybai ir rekonstrukcijai
taikomos papildomos taisyklės, palyginti su Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatytomis taisyklėmis, iš to
a fortiori
išplaukia, kad į jos taikymo sritį nepatenkančiai pagalbai taikoma tik 93 straipsnio 3 dalyje numatyta pranešimo tvarka.
30
Xunta de Galicia
vis dėlto mano, jog tai, kad Direktyva 90/684 pripažįsta, jog tam tikra pagalbą dideliems laivams neprieštarauja bendrajai
rinkai, galima daryti išvadą, kad pagalbos mažesniems laivams nepaminėjimas šioje direktyvoje galėtų reikšti, jog ši priemonė
neturi įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai. Todėl ši direktyva turi būti aiškinama kaip numanomai pripažįstanti pagalbą
mažesnės nei numatyta direktyvos 1 straipsnyje bendros talpos ir galios laivų statybai ir rekonstrukcijai neprieštaraujančia
bendrajai rinkai ir taip faktiškai nustatančia specialią
de minimis
taisyklę.
31     Vis dėlto, priešingai nei teigia
Xunta de Galicia
, tai, kad valstybės pagalba neprieštarauja bendrajai rinkai, nedaro įtakos Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje nustatytai pareigai
Komisijai apie ją pranešti iš anksto. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką tai, kad vėliau Komisija galutiniu sprendimu pripažįsta,
jog valstybės pagalba neprieštarauja bendrajai rinkai,
ex post facto
nelegalizuoja pagalbos, apie kurią nebuvo pranešta pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį (1991 m. lapkričio 21 d. Sprendimo
Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires et Syndicat national des négociants et transformateurs
de saumon,
C‑354/90, Rink. p. I‑5505, 16 ir 17 punktai bei 2003 m. spalio 21 d. Sprendimo
Van Calster ir kt.
, C‑261/01 ir C‑262/01, Rink. p. I‑12249, 62 ir 63 punktai).
32     Tačiau primintina, kad pranešimo pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį tvarka taikoma tik valstybės pagalbai Sutarties 92 straipsnio
1 dalies prasme (1984 m. spalio 9 d. Sprendimo
Heineken Brouwerijen,
91/83 ir 127/83, Rink. p. 343, 11 punktas). Tačiau pagal Sutarties 92 straipsnio 1 dalį tam, kad priemonė būtų kvalifikuota
kaip valstybės pagalba, ji turi turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių (šiuo klausimu žr. 2003 m. liepos 24 d. Sprendimo
Altmark Trans et Regierungspräsidium Magdeburg
, C‑280/00, Rink. p. I‑7747, 74 ir 75 punktus ir 2005 m. kovo 3 d. Sprendimo
Heiser
, C‑172/03, Rink. p. I‑0000, 27 punktą).
33     Nacionaliniai teismai privalo aiškinti ir taikyti Sutarties 92 straipsnio 1 dalyje numatytą valstybės pagalbos sąvoką, siekdami
nustatyti, ar nesilaikant to paties straipsnio 3 dalyje numatytos išankstinės kontrolės tvarkos suteiktai pagalbai ši kontrolė
turėjo būti taikoma (1994 m. rugpjūčio 9 d. Sprendimo
Namur Les assurances du crédit
, C‑44/93, Rink. p. I‑3829, 16 punktas).
34     Šiuo atžvilgiu visų pirma konstatuotina, kad į Direktyvos 90/684 taikymo sritį patenkanti pagalba laivų statybai ir rekonstrukcijai
turi įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai Sutarties 92 straipsnio 1 dalies prasme. Direktyva 90/684 buvo priimta remiantis
Sutarties 92 straipsnio 3 dalies e punktu, pagal kurį Taryba gali nuspręsti, kad tam tikros kategorijos pagalba neprieštarauja
bendrajai rinkai. Kai pagalbai taikomos pagal šią nuostatą priimtos nukrypstančios taisyklės, tokia pagalba iš principo iš
pradžių laikoma nesuderinama su bendrąja rinka, o jos suderinamumą lemia tai, ar laikomasi tokią schemą patvirtinančiame sprendime
numatytų nukrypimo sąlygų (1993 m. gegužės 18 d. Sprendimo
Belgija prieš Komisiją
, C‑356/90 ir C‑180/91, Rink. p. I‑2323, 30 ir 33 punktai; 1994 m. spalio 5 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑400/92, Rink. p. I‑4701, 15 punktas ir 2002 m. kovo 21 d. Sprendimo
Ispanija prieš Komisiją
, C‑36/00, Rink. p. I‑3243, 47 punktas).
35     Iš to išplaukia: kadangi tokia pagalba iš pat pradžių laikoma nesuderinama, ji patenka į valstybės pagalbos sąvoką Sutarties
92 straipsnio 1 dalies prasme, o tai suponuoja, kad ji būtinai daro įtaką prekybai tarp valstybių narių (šiuo klausimu žr.
minėto 2002 m. kovo 21 d. Sprendimo
Ispanija prieš Komisiją
48 punktą). Be to, nagrinėjamu atveju iš Direktyvos 90/684 trečios, šeštos, devintos ir keturioliktos konstatuojamų dalių
matyti, kad ja siekiama pasaulio rinkoje užtikrinti sąžiningą tarptautinę laivų statyklų konkurenciją, skatinant pažangiausios
technologijos laivų statybą, jog būtų užtikrintas veiksmingos ir konkurencingos Europos laivų statybos pramonės išlikimas.
36     Vis dėlto, kaip teisingai teigia Ispanijos ir Nyderlandų vyriausybės bei Komisija, ši išvada nereiškia, kad į Direktyvos 90/684
taikymo sritį nepatenkanti pagalba laivų statybai nedaro įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.
37     Nors Sutarties 92 straipsnio 3 dalies e punkte Tarybai suteikiama teisė nuspręsti, kokios kategorijos pagalba gali būti laikoma
neprieštaraujančia bendrajai rinkai, juo Komisija neįgaliojama aiškinti Sutarties 92 straipsnio 1 punkto (šiuo klausimu žr. 2005 m.
balandžio 14 d. Sprendimo
Belgija prieš Komisiją
, C‑110/03, Rink. p. I‑0000, 58 punktą).
38     Todėl, kaip teisingai pažymėjo generalinis advokatas išvados 28 punkte, priimdama Direktyvą 90/684 Taryba neturėjo teisės
Komisijai suteikti įgaliojimų tam tikrą valstybių narių tarpusavio prekybai įtakos neturinčią pagalbą laivų statybai pripažinti
valstybės pagalba, o tai reikštų, kad apie šią pagalbą nereikėtų pranešti Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje numatyta tvarka.
39     Tačiau nagrinėjamu atveju nėra pagrindo neigti, kad šių decentralizuotų valdžios institucijų pagalba įmonėms, kurios vietoje
ar regione teikia į Direktyvoje 90/684 numatytos bendros talpos ar galios ribas nepatenkančių laivų statybos ar rekonstrukcijos
paslaugas, vis dėlto galėtų daryti įtaką prekybai tarp valstybių narių.
40     Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad Sutarties 92 straipsnio 1 dalies taikymo sąlyga, pagal kurią pagalba turi turėti
įtakos prekybai tarp valstybių narių, gali būti įgyvendinta neatsižvelgiant į vietinį ar regioninį teikiamų paslaugų pobūdį
ar į tos veiklos srities mastą (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo
Altmark Trans ir Regierungspräsidium Magdeburg
82 punktą).
41     Nėra ribos arba procentinio dydžio, kurio neviršijus galima laikyti, kad nėra įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.
Sąlygiškai mažas pagalbos dydis arba sąlygiškai mažas ją gavusios įmonės dydis nelemia
a priori
galimybės daryti įtaką prekybai (minėto sprendimo
Altmark Trans et Regierungspräsidium Magdeburg
81 punktas; 2003 m. lapkričio 27 d. Sprendimo
Enirisorse
, C‑34/01–C‑38/01, Rink. p. I‑14243, 28 punktas ir minėto sprendimo
Heiser
32 punktas).
42     Net maža valstybės pagalba gali daryti įtaką prekybai tarp valstybių narių, jei ja pasinaudojusių įmonių veiklos sektoriuje
vyrauja stipri konkurencija (žr. 2002 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo
Ispanija prieš Komisiją
, C‑351/98, Rink. p. I‑8031, 63 punktą ir 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo
Italija prieš Komisiją
, C‑298/00 P, Rink. p. I‑4087, 54 punktą).
43     Todėl jei sektoriuje yra daug mažų įmonių, net ir nedidelė pagalba, kuria gali pasinaudoti visos ar daugelis sektoriaus įmonių,
gali daryti įtaką prekybai tarp valstybių narių (žr. minėto 2002 m. rugsėjo 26 d. Sprendimo
Ispanija prieš Komisiją
64 punktą ir 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo
Italija prieš Komisiją
, C‑372/97, Rink. p. I‑3679, 57 punktą).
44     Galiausiai, jei valstybės ar jos ištekliais suteikta pagalba sustiprina įmonės padėtį, palyginti su kitomis Bendrijos vidaus
prekyboje konkuruojančiomis įmonėmis, reikia manyti, kad pagalba turėjo įtakos šiai prekybai (1980 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo
Philip Morris
prieš Komisiją,
730/79, Rink. p. 2671, 11 punktas ir 2000 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo
Vokietija prieš Komisiją
, C‑156/98, Rink. p. I‑6857, 33 punktas).
45     Vadinasi, jei viešosios subsidijos yra suteikiamos laivų statybos ar rekonstrukcijos įmonėms, dėl to šių įmonių teikiamų paslaugų
apimtis gali išlikti to paties masto arba didėti, o tai reiškia, kad kitose valstybėse narėse įsteigtų įmonių galimybės teikti
šios valstybės rinkoje šio sektoriaus paslaugas sumažės (šiuo atžvilgiu žr. minėto sprendimo
Altmark Trans et Regierungspräsidium Magdeburg
78 punktą).
46     Nagrinėjamu atveju iš Dekreto Nr. 217/1994 preambulės matyti, kad juo siekiama leisti Galicijos laivų statykloms, kurių klientai
yra „žvejybos ir prekybos bei kitokių – tiek nacionalinių, tiek užsienio, jūrų laivų savininkai“, suteikti „finansavimo garantijas
ir sąlygas, panašias į tas, kuriomis naudojasi jų konkurentai“.
47     Todėl, kadangi negalima paneigti, kad svarstoma pagalbos schema pasinaudojusios Galicijos laivų statyklos konkuruos su kitose
valstybėse narėse įsteigtomis laivų statyklomis, konstatuotina, kad Sutarties 92 straipsnio 1 dalies taikymo sąlyga, susijusi
su įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai, laikytina įvykdyta.
48     Iš to išplaukia, kad pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį Komisijai turi būti iš anksto pranešta apie tokią į Direktyvos 90/684
taikymo sritį nepatenkančią pagalbos laivų statybai ir rekonstrukcijai schemą, kokia nustatyta Dekretu Nr. 217/1994, kurios
vienos pakanka suteikti valstybės pagalbą Sutarties 92 straipsnio 1 dalies prasme.
49     Jei šios nuostatos nesilaikoma, nacionaliniai teismai pagal savo nacionalinę teisę privalo nuspręsti dėl visų šio pažeidimo
pasekmių: tiek teisės aktų, kuriais buvo suteikta pagalba, galiojimo, tiek dėl pažeidžiant šią nuostatą suteiktos finansinės
paramos išieškojimo (šiuo klausimu žr. minėtų sprendimų
Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires et Syndicat national des négociants et transformateurs
de saumon
11 ir 12 punktus;
van Calster ir kt.
53 punktą ir 2004 m. liepos 15 d. Sprendimo
Pearle ir kt.
, C‑345/02, Rink. p. I‑7139, 31 punktą). Kai konstatuojama, kad pagalba buvo suteikta pažeidžiant Sutarties 93 straipsnio
3 dalies paskutinį sakinį, iš principo ji turi būti sugrąžinama pagal vidaus teisės proceso taisykles (1996 m. liepos 11 d.
Sprendimo
SFEI ir kt.
, C‑39/94, Rink. p. I‑3547, 68 punktas).
50     Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į prejudicinį klausimą reikėtų atsakyti, kad pagal Sutarties 93 straipsnio 3 dalį Komisijai
turi būti iš anksto pranešta apie į Direktyvos 90/684 taikymo sritį nepatenkančią pagalbos laivų statybai ir rekonstrukcijai
schemą, pavyzdžiui, numatytą Dekrete Nr. 217/1994, jei nustatoma, kad jos vienos pakanka suteikti valstybės pagalbą Sutarties
92 straipsnio 1 dalies prasme. Jei šios nuostatos nesilaikoma, nacionaliniai teismai pagal savo nacionalinę teisę turi nuspręsti
dėl visų šio pažeidimo pasekmių: tiek teisės aktų, kuriais buvo suteikta pagalba, galiojimo, tiek dėl pažeidžiant šią nuostatą
suteiktos finansinės paramos išieškojimo.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
51     Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo
nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo
Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.
Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:
Pagal EB sutarties 93 straipsnio 3 dalį (po pakeitimo – EB 88 straipsnio 3 dalis) Komisijai turi būti iš anksto pranešta apie
į 1990 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 90/684/EEB dėl pagalbos laivų statybai taikymo sritį nepatenkančią pagalbos laivų
statybai ir rekonstrukcijai schemą, pavyzdžiui, numatytą 1994 m. birželio 23 d. Dekrete Nr. 217/1994, jei nustatoma, kad jos
vienos pakanka suteikti valstybės pagalbą EB sutarties 92 straipsnio 1 dalies (po pakeitimo – EB 87 straipsnio 1 dalis) prasme.
Jei šios nuostatos nesilaikoma, nacionaliniai teismai pagal savo nacionalinę teisę turi nuspręsti dėl visų šio pažeidimo pasekmių:
tiek teisės aktų, kuriais buvo suteikta pagalba, galiojimo, tiek dėl pažeidžiant šią nuostatą suteiktos finansinės paramos
išieškojimo.
Parašai.
*
Proceso kalba: ispanų.