CELEX: 62008TJ0563
Gemenskapsvarumärke
Invändningsförfarande
Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärke av ordmärket CARBON CAPITAL MARKETS
Äldre gemenskapsfigurmärken och nationella figurmärken CM Capital Markets
Relativt registreringshinder
Risk för förväxling föreligger inte
Känneteckenslikhet föreligger inte
Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)

Bakgrund till tvisten
Den 9 juni 2005 ingav intervenienten, Carbon Capital Markets Ltd, en ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke till harmoniseringsbyrån
i enlighet med rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk
specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3), i ändrad lydelse (ersatt av rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009
om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1).
Det sökta varumärket utgörs av ordkännetecknet CARBON CAPITAL MARKETS.
De tjänster som registreringsansökan avsåg omfattas av klass 36 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av
varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg, och motsvarar följande beskrivning:
”Finansiella tjänster; råvaruhandel; varumäkleri; finansiering av handelsvaror; tjänster inom området för investering; tjänster
avseende varuhandel; tillhandahållande av prisinformation avseende handelsvaror; kapitalinvestering; investeringstjänster;
tjänster avseende handel med utsläppsrätter; optionshandel; handel med utsläppstillstånd; handel med stamaktier; aktiehandel;
varumäkleri; riskförvaltning; finansiering av förvärv; information, rådgivnings- och konsultationstjänster avseende handel
med utsläpp.”
Denna ansökan offentliggjordes i
Bulletinen för gemenskapsvarumärken
nr 50/2005 av den 12 december 2005.
Sökanden, CM Capital Markets Holding, SA, framställde den 10 mars 2006, med stöd av artikel 42 i förordning nr 40/94 (nu artikel 41
i förordning nr 207/2009), en invändning mot registrering av det sökta varumärket för de varor som avses i punkt 3 ovan.
Invändningen grundade sig på två registreringar av det nedan återgivna figurkännetecknet i blått och grått (nedan kallade
de äldre varumärkena):
Detta kännetecken hade varit föremål för
–        dels gemenskapsregistrering nr 3409281 av den 6 juli 2005 för varor i klasserna 35, 36 och 42 i Niceöverenskommelsen, motsvarande
följande beskrivning:
–        klass 35: ”Marknadsprisanalyser; konsulttjänster avseende företagsledning och -organisation; assistans vid företagsledning
för industriföretag; professionell företagskonsultation, placering av personal, om personalproblem; bokföring; skattedeklaration;
statistisk information; marknadstudier”,
–        klass 36: ”Aktuarietjänster; förvaltarskap av finansiella egendomar; inkasseringstjänster avseende hyresskulder; finansiell
analys; börsmäkleri; utställande av presentkort och -checkar; finansiella utvärderingar och skattetaxeringar; skattetaxering;
tjänster avseende ’investeringstruster’ och holdingbolag; finansiella, monetära och börstjänster; tjänster avseende bildande
av kapitalfonder och kapitalinvestering; växlingskurs, börsnotering”,
–        klass 42: ”Industriella analyser och forskningstjänster; utformning och utveckling av datorer; konsulttjänster inom området
datorprogrammering; studier, analyser, utarbetande av programvaru- och datorsystemsprojekt; konsulttjänster inom området datormaskinvara
samt datoruthyrning; av programvara; utformning och skapande av webbsidor; vetenskapliga och tekniska tjänster, forskning
och utformning av dessa; industriella analyser och forskningstjänster; juridisk rådgivning och hjälp”,
–        dels den spanska registreringen nr 2381503 av den 5 oktober 2001 för tjänster i klass 36 i Niceöverenskommelsen, motsvarande
följande beskrivning: ”Finansiella tjänster och växlingstjänster.”
Invändningen grundade sig på samtliga tjänster som omfattas av de äldre varumärkena.
Till stöd för invändningen åberopades det registreringshinder som anges i artikel 8.1 b i förordning nr 40/94 (nu artikel 8.1 b
i förordning nr 207/2009).
Den 30 oktober 2007 avslog invändningsenheten invändningen, eftersom den funnit i huvudsak att risk för förväxling mellan
de motstående varumärkena inte förelåg.
Den 17 december 2007 överklagade sökanden invändningsenhetens beslut till harmoniseringsbyrån enligt artiklarna 57–62 i förordning
nr 40/94 (nu artiklarna 58–64 i förordning nr 207/2009).
Genom beslut av den 26 september 2008 (nedan kallat det angripna beslutet) avslog harmoniseringsbyråns första överklagandenämnd
överklagandet. I punkt 26 i det angripna beslutet angav överklagandenämnden särskilt att de tjänster som avsågs med de ifrågavarande
varumärkena visserligen ”i huvudsak var av samma slag”, men att dessa varumärken inte var tillräckligt lika varandra för att
risk för förväxling skulle föreligga mellan dem med hänsyn till att uttrycket capital markets är generiskt för tjänster i
den finansiella sektorn, att de äldre varumärkenas ursprungliga särskiljningsförmåga är låg och att omsättningskretsen är
mycket uppmärksam och välinformerad.

Parternas yrkanden
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–        ogiltigförklara det angripna beslutet, med den följden att ansökan om registrering av det sökta varumärket avslås,
–        godta sökandens argument, och
–        förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att tribunalen ska
–        ogilla talan, och
–        förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Intervenienten har yrkat att tribunalen ska
–        fastställa det angripna beslutet, med den följden att ansökan om registrering av det sökta varumärket bifalls,
–        godta intervenientens argument, och
–        förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättslig bedömning
Sökanden har som enda grund för sin talan gjort gällande att artikel 8.1 b i förordning nr 40/94 har åsidosatts.

Parternas argument
Sökanden har i huvudsak hävdat att överklagandenämnden felaktigt fann att det inte förelåg risk för förväxling mellan de ifrågavarande
varumärkena.
För det första anser sökanden att de tjänster som avses med ifrågavarande varumärken är identiska, såsom överklagandenämnden
konstaterade.
För det andra har sökanden, i huvudsak, hävdat att de ifrågavarande varumärkena är ”nästan identiska”.
Sökanden anser att å ena sidan tre ord i det sökta varumärket, nämligen carbon, capital och markets, och å andra sidan bokstaven
c och de två orden capital och markets i de äldre varumärkena utgör de dominerande beståndsdelarna i dessa varumärken. Sökanden
har härvid anmärkt att orden capital och markets är gemensamma för kännetecknen. Dessutom är bokstaven c i de äldre varumärkena
initialbokstav i ordet carbon, som återfinns i det sökta varumärket, vilket detta syftar på. Enligt sökanden erinrar de äldre
varumärkena och det sökta varumärket om och skyddar tjänster som har samband med marknaderna för koldioxid och som de ifrågavarande
företagen saluför.
Sökanden har härvid betonat att det framgår av harmoniseringsbyråns beslutspraxis och av rättspraxis att konsumenterna identifierar
och minns ett sammansatt varumärke med hjälp av det ordelement som ingår i detta och inte med hjälp av grafiska element, vilka
i förevarande fall är försumbara. Det framgår vidare att sammansatta varumärken är identiska när de innehåller identiska ordelement.
Dels är det, såsom invändningsenheten har påpekat i ett flertal ärenden där den slagit fast att risk för förväxling förelegat,
av vikt att notera att ordelementen i de ifrågavarande varumärkena sammanfaller till mer än 70 procent. Dels är de grafiska
skillnaderna mellan de ifrågavarande varumärkena inte tillräckligt stora för att risk för förväxling ska kunna undvikas.
Sökanden anser för det tredje att överklagandenämnden inte, i enlighet med rättspraxis, varit ”tillräckligt uppmärksam på
den omständigheten att gränserna för och åtskillnaden mellan de ifrågavarande varumärkena bör vara tydlig och omedelbar när
tjänsterna är identiska”. Sökanden har härvid betonat att genomsnittskonsumenten, såsom framgår av rättspraxis, sällan har
möjlighet att göra en direkt jämförelse mellan de olika varumärkena, utan måste förlita sig på en oklar minnesbild av dem
och vidare att genomsnittskonsumenten inte har tekniska specialistkunskaper och inte heller är specialiserad. Sökanden anser
att överklagandenämnden därför, i likhet med vad förstainstansrätten angav i dom av den 23 oktober 2002 i mål T‑104/01, Oberhauser
mot harmoniseringsbyrån – Petit Liberto (Fifties) (REG 2002, s. II‑4359, punkt 50), i förevarande fall borde ha beaktat att
”den omständigheten att de tjänster som avses med de ifrågavarande varumärkena är identiska har som följd att betydelsen av
de möjliga skillnaderna mellan de [ifrågavarande] kännetecknen minskas”.
Sökanden har för det fjärde hävdat att risken för association mellan de ifrågavarande varumärkena måste beaktas, eftersom
det är mycket möjligt att den konsument som känner till de äldre varumärkena och deras kommersiella ursprung associerar dessa
med det sökta varumärket.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten har bestritt sökandens argument.

Tribunalens bedömning
Enligt lydelsen i artikel 8.1 b i förordning nr 40/94 ska det varumärke som ansökan gäller inte kunna registreras om innehavaren
av ett äldre varumärke invänder och om det – på grund av att det är identiskt med eller liknar det äldre varumärket och de
varor eller tjänster som omfattas av varumärkena är identiska eller av liknande slag – föreligger en risk att allmänheten
förväxlar dem inom det område där det äldre varumärket är skyddat, inbegripet risken för att varumärket associeras med det
äldre varumärket. Vidare avses med äldre varumärken enligt artikel 8.2 a i och ii i förordning nr 40/94 (nu artikel 8.2 a
i och ii i förordning nr 207/2009) varumärken som har registrerats i en medlemsstat och i gemenskapen för vilka ansökan om
registrering gjorts tidigare än ansökan om registrering av gemenskapsvarumärket.
Enligt fast rättspraxis föreligger risk för förväxling om det finns risk för att allmänheten kan tro att varorna eller tjänsterna
i fråga kommer från samma företag eller från företag med ekonomiska band. Vid prövningen av huruvida det föreligger risk för
förväxling ska det göras en helhetsbedömning utifrån hur omsättningskretsen uppfattar kännetecknen och varorna eller tjänsterna
mot bakgrund av samtliga relevanta faktorer i det enskilda fallet, däribland samspelet mellan varumärkeslikheten och varu-
eller tjänsteslagslikheten (se förstainstansrättens dom av den 9 juli 2003 i mål T‑162/01, Laboratorios RTB mot harmoniseringsbyrån
– Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS), REG 2003, s. II‑2821, punkterna 30–33 och där angiven rättspraxis).
Förevarande mål ska prövas mot bakgrund av denna rättspraxis.
Omsättningskretsen
Enligt rättspraxis ska det, vid helhetsbedömningen av risken för förväxling, tas hänsyn till en normalt informerad och skäligen
uppmärksam och medveten genomsnittskonsument vad gäller det ifrågavarande varuslaget. Det ska även tas hänsyn till att genomsnittskonsumentens
uppmärksamhet kan variera beroende på vilket varu- eller tjänsteslag det är fråga om (se förstainstansrättens dom av den 13 februari 2007
i mål T‑256/04, Mundipharma mot harmoniseringsbyrån – Altana Pharma (RESPICUR), REG 2007, s. II‑449, punkt 42 och där angiven
rättspraxis).
I förevarande mål har parterna inte bestritt att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den, med beaktande av
att de äldre varumärkena utgörs av ett gemenskapsvarumärke och ett spanskt varumärke, i punkt 16 i det angripna beslutet angav
att det är nödvändigt att beakta den uppfattning som konsumenterna av de ifrågavarande tjänsterna har av varumärkena med avseende
på hela gemenskapen (se, för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom av den 22 mars 2007 i mål T‑322/05, Brinkmann
mot harmoniseringsbyrån – Terra Networks (Terranus), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkterna 29 och 30).
Överklagandenämnden slog fast, likaledes i punkt 16 i det angripna beslutet, att omsättningskretsen är ”mycket uppmärksam
och välinformerad”, efter det att den hade konstaterat att ”de äldre varumärkena avser tjänster som riktar sig till en specialiserad
grupp, bland annat experter, mäklare och andra som är verksamma på finans- och kapitalmarknaderna, och att de tjänster som
avses med det sökta varumärket riktar sig till samma krets”.
Sökanden har i sina skrivelser visserligen uttryckligen hänvisat till att genomsnittskonsumenten enligt rättspraxis inte har
tekniska specialistkunskaper och inte är specialiserad. Sökanden har emellertid inte uttryckligen gjort gällande att överklagandenämnden
gjorde en oriktig bedömning när den fastställde omsättningskretsen. Sökanden har å andra sidan inte anfört något argument
eller förebringat någon bevisning till stöd för att användarna av ifrågavarande tjänster, om dessa kan antas vara slutanvändare
och inte endast yrkesmän, inte, såsom överklagandenämnden angav, är mycket uppmärksamma och välinformerade med tanke på arten
av de finansiella tjänster som avses med de ifrågavarande varumärkena. Överklagandenämndens bedömning kan därför inte ifrågasättas
i detta avseende.
Med beaktande av att omsättningskretsen är mycket uppmärksam och välinformerad gjorde överklagandenämnden en riktig bedömning
när den, utan att parterna bestred detta, i punkt 21 i det angripna beslutet angav att omsättningskretsen är bekant med den
grundläggande engelska finansterminologin.
Mot bakgrund av vad ovan angetts ska omsättningskretsen anses vara sammansatt av konsumenter inom gemenskapen som är mycket
uppmärksamma, välinformerade och bekanta med den grundläggande engelska finansterminologin.
Tjänsteslagsjämförelsen
Parterna har inte bestritt att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den i punkt 26 i det angripna beslutet angav
att ”de ifrågavarande tjänsterna i huvudsak var av samma slag”. Eftersom de tjänster som omfattas av i synnerhet klass 36
i Niceöverenskommelsen, vilka avses med de äldre varumärkena, innefattar samma urval av tjänster i finanssektorn som de tjänster
som avses med det sökta varumärket och eftersom de tillhör samma klass ska de ifrågavarande tjänsterna anses vara identiska
(se, för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom av den 18 april 2007 i de förenade målen T‑333/04 och T‑334/04,
House of Donuts mot harmoniseringsbyrån – Panrico (House of donuts), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 41).
Känneteckensjämförelsen
Helhetsbedömningen av risken för förväxling ska, vad gäller de ifrågavarande kännetecknens visuella likhet, ljudlikhet eller
begreppsmässiga likhet, grunda sig på det helhetsintryck som kännetecknen ger med hänsyn särskilt till deras särskiljande
och dominerande beståndsdelar (se förstainstansrättens dom av den 14 oktober 2003 i mål T‑292/01, Phillips-Van Heusen mot
harmoniseringsbyrån – Pash Textilvertrieb und Einzelhandel (BASS), REG 2003, s. II‑4335, punkt 47 och där angiven rättspraxis).
Bedömningen av likheten mellan två varumärken ska inte endast avse en beståndsdel i ett sammansatt varumärke som jämförs med
ett annat varumärke. Jämförelsen ska tvärtom göras genom att de aktuella varumärkena, betraktade vart och ett för sig, undersöks
i sin helhet. Detta utesluter emellertid inte att omsättningskretsens minnesbild av det helhetsintryck som ett sammansatt
varumärke ger under vissa förhållanden kan domineras av en eller flera av varumärkets beståndsdelar (se domstolens dom av
den 12 juni 2007 i mål C‑334/05 P, harmoniseringsbyrån mot Shaker, REG 2007, s. I‑4529, punkt 41 och där angiven rättspraxis).
Det är endast när alla andra beståndsdelar i varumärket är försumbara som bedömningen av likheten kan grunda sig enbart på
den dominerande beståndsdelen (domstolens dom i det ovannämnda målet harmoniseringsbyrån mot Shaker, punkt 42, och dom av
den 20 september 2007 i mål C‑193/06 P, Nestlé mot harmoniseringsbyrån, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 42). Detta
kan vara fallet bland annat när denna beståndsdel i sig kan dominera omsättningskretsens minnesbild av varumärket på ett sådant
sätt att övriga beståndsdelar blir försumbara för helhetsintrycket (domen i det ovannämnda målet Nestlé mot harmoniseringsbyrån,
punkt 43).
Ingenting hindrar heller att förekomsten av en visuell likhet mellan ett ordmärke och ett figurmärke prövas, eftersom båda
dessa typer av varumärken har en grafisk utformning som gör visuella intryck möjliga (förstainstansrättens dom av den 4 maj 2005
i mål T‑359/02, Chum mot harmoniseringsbyrån – Star TV (STAR TV), REG 2005, s. II‑1515, punkt 43 och där angiven rättspraxis).
I fråga om, för det första, eventuellt dominerande beståndsdelar i de ifrågavarande varumärkena har sökanden gjort gällande
att ordelementen carbon, capital och markets i det sökta varumärket samt c, capital och markets i de äldre varumärkena utgör
de dominerande beståndsdelarna i de ifrågavarande kännetecknen. Överklagandenämnden angav emellertid inte i det angripna beslutet
att den ansåg att vissa beståndsdelar i de ifrågavarande varumärkena är dominerande. I punkt 21 i det angripna beslutet uteslöt
överklagandenämnden tvärtom uttryckligen att orden capital och markets skulle kunna utgöra en ”avgörande faktor” vid jämförelsen
mellan de ifrågavarande kännetecknen. Överklagandenämnden konstaterade härvid i huvudsak dels att orden capital och markets
är generiska termer i den finansiella sektorn, dels att omsättningskretsen enligt rättspraxis i allmänhet inte anser att en
beskrivande beståndsdel som ingår i ett sammansatt varumärke utgör den särskiljande och dominerande beståndsdelen i det helhetsintryck
som detta varumärke ger.
Vad avser det sökta varumärket ska det anges att sådana beståndsdelar i ett varumärke som är beskrivande för de varor och
tjänster som varumärket har registrerats för eller för de varor och tjänster som anges i registreringsansökan endast har en
låg eller till och med mycket låg särskiljningsförmåga (se, för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom av den 12 september 2007
i mål T‑363/04, Koipe mot harmoniseringsbyrån – Aceites del Sur (La Española), REG 2007, s. II‑3355, punkt 92, och av den
13 december 2007 i mål T‑242/06, Cabrera Sánchez mot harmoniseringsbyrån – Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano),
ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 52 och där angiven rättspraxis). På grund av att de har låg eller mycket låg särskiljningsförmåga
anser omsättningskretsen i allmänhet inte att beskrivande beståndsdelar i ett varumärke är dominerande för det helhetsintryck
som detta varumärke ger, utom när dessa på grund av bland annat placering eller dimension förefaller kunna påkalla allmänhetens
uppmärksamhet så att denna lägger dem på minnet (se, för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom i det ovannämnda
målet el charcutero artesano, punkt 53 och där angiven rättspraxis, samt av den 12 november 2008 i mål T‑7/04, Shaker mot
harmoniseringsbyrån – Limiñana y Botella (Limoncello della Costiera Amalfitana shaker), REG 2008, s. II‑3085, punkt 44 och
där angiven rättspraxis). Detta innebär emellertid inte att de beskrivande beståndsdelarna i ett varumärke med nödvändighet
är försumbara för det helhetsintryck som detta varumärke ger. Det ska härvid undersökas om andra beståndsdelar i varumärket
självständigt kan dominera omsättningskretsens minnesbild av detta varumärke (se ovan punkt 36).
Det sökta varumärket är sammansatt av de tre orden carbon, capital och markets. Uttrycket capital markets är beskrivande för
samtliga tjänster som avses med detta varumärke och vidare associeras ordet carbon till en del av dessa tjänster, såsom de
tjänster som har samband med ”handel med utsläppsrätter”, och omsättningskretsen, som är mycket uppmärksam och välinformerad,
kommer att uppfatta detta som en hänvisning till finansiella tjänster i samband med utsläpp av koldioxid. Dessutom bildar
uttrycket carbon capital markets en konsekvent syntaktisk enhet som omsättningskretsen kommer att uppfatta som en hänvisning
till ”kapitalmarknader inom kolsektorn”.
Därmed kan inte något av de tre ordelementen i det sökta varumärket anses vara dominerande eller försumbart. Det är således
det helhetsintryck som det sökta varumärket ger som ska beaktas (se, för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom
av den 11 december 2008 i mål T‑90/06, Tomorrow Focus mot harmoniseringsbyrån – Information Builders (Tomorrow Focus), ej
publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 29).
I likhet med vad överklagandenämnden angav i punkt 22 i det angripna beslutet påpekar tribunalen att de äldre varumärkena
utgörs av en grafisk beståndsdel som består av en rektangulär ram i vilken bokstaven c i versal är inskriven ovanför en våglinje
som överklagandenämnden ansåg skulle kunna uppfattas som ett fantasifullt m. Under detta figurelement återges uttrycket capital
markets centrerat. Det är med undantag för initialbokstäverna skrivet med små bokstäver. Ordet capital har samma grå färg
som bokstaven c i figurelementet, medan ordet markets har samma blå färg som våglinjen.
Sökandens argument att omsättningskretsen fäster större uppmärksamhet vid ordelement än vid figurelement i ett sammansatt
varumärke, varvid de äldre varumärkena skulle domineras av bokstaven c och av ordelementen capital och markets, kan härvid
inte godtas.
I fråga om figurelementet i de äldre varumärkena bildar bokstaven c och i förekommande fall bokstäverna c och m, för det fall
omsättningskretsen inte uppfattar den fantasifulla bokstaven m som en enkel våglinje, en visuell helhet som inte kan skiljas
från den rektangulära ram i vilken de återges. I likhet med vad överklagandenämnden angav i punkt 22 i det angripna beslutet
finner tribunalen att det är den grafiska beståndsdelen i sin helhet som särskilt kan dra omsättningskretsens uppmärksamhet
till sig på grund av att den har en särskild grafisk utformning, men däremot inte bokstaven c ensam eller i förekommande fall
bokstäverna c och m.
I fråga om ordelementet i de äldre varumärkena kan uttrycket capital markets som, såsom angetts ovan i punkt 40 med avseende
på det sökta varumärket, är beskrivande för de tjänster som avses med de äldre varumärkena, visserligen i princip inte dominera
det helhetsintryck som de äldre varumärkena ger. Det är inte desto mindre fråga om en beståndsdel som är relevant vid jämförelsen
av de ifrågavarande kännetecknen, bland annat beroende på att den har getts en placering i de äldre varumärkena som i visuellt
hänseende är lika betydelsefull som den grafiska beståndsdelen.
Mot bakgrund av vad ovan angetts finner tribunalen, i motsats till vad sökanden har gjort gällande, att de äldre varumärkena
ska jämföras med det sökta varumärket i visuellt, fonetiskt och begreppsmässigt hänseende med beaktande av det helhetsintryck
som den grafiska beståndsdelen och ordelementet i de äldre varumärkena ger. Härvid kan inte någon av dessa anses vara dominerande
eller försumbar.
Vad, för det andra, beträffar jämförelsen i visuellt hänseende mellan de ifrågavarande varumärkena har dessa såsom sökanden
har anmärkt visserligen ordelementen capital och markets gemensamt. I likhet med vad överklagandenämnden angav i punkt 22
i det angripna beslutet har de emellertid olika visuella former.
Medan ordet carbon föregår orden capital och markets i det sökta varumärket, har den grafiska beståndsdelen i de äldre varumärkena
emellertid placerats ovanför ordelementet capital markets på ett sådant sätt att ordelementen och de grafiska beståndsdelarna
i de äldre varumärkena bildar en grafisk enhet som skiljer sig från det sökta varumärket. Dessutom betonas den visuella skillnaden
mellan de ifrågavarande varumärkena av att ordet carbon i det sökta varumärket samt bokstaven c eller, i förekommande fall,
bokstäverna c och m i den grafiska beståndsdelen i de äldre varumärkena har placerats i början av dessa kännetecken.
I motsats till vad sökanden har påstått finner tribunalen att de ifrågavarande varumärkena vid en helhetsbedömning inte liknar
varandra i visuellt hänseende.
Vad, för det tredje, gäller den fonetiska jämförelsen mellan de ifrågavarande varumärkena fann överklagandenämnden, i punkt 23
i det angripna beslutet, att de ifrågavarande varumärkena företedde vissa likheter med anledning av det förekommande uttrycket
capital markets, trots att skillnader förelåg beroende på att de äldre varumärkena uppfattades innehålla ett fonem och fem
stavelser, medan det sökta varumärket innehåller sju stavelser.
Sökanden har bestritt överklagandenämndens bedömning i detta avseende och hävdat att de ifrågavarande varumärkena är ”nästan
identiska”, eftersom den enda skillnaden mellan dem utgörs av att de äldre varumärkena innehåller bokstaven c, medan det sökta
varumärket innehåller ordet carbon.
De fem stavelserna i uttrycket capital markets i de ifrågavarande varumärkena är visserligen identiska och uppträder i samma
ordning. Emellertid skiljer sig nämnda varumärken åt genom att det sökta varumärket innehåller två stavelser, nämligen car
och bon utöver de stavelser som bildar de äldre varumärkena. Vidare har dessa två stavelser en annan klang än bokstaven c
eller i förekommande fall bokstäverna c och m i de äldre varumärkena, och dessa fonetiska skillnader kan uppfattas omedelbart
när de ifrågavarande varumärkena uttalas.
Tribunalen kan härvid inte godta sökandens argument att det följer av rättspraxis och av harmoniseringsbyråns beslutspraxis,
som sökanden har åberopat, att sammansatta varumärken är identiska när de innehåller identiska ordelement. En sådan princip
kan nämligen under inga omständigheter tillämpas i förevarande mål, eftersom en del av ordelementen i de ifrågavarande varumärkena,
såsom angetts ovan i punkt 52, inte är identiska och eftersom dessa ordelement inte är försumbara för det helhetsintryck som
varumärkena åstadkommer.
I motsats till vad sökanden har gjort gällande begick överklagandenämnden därför inte något fel när den slog fast att de ifrågavarande
varumärkena vid en helhetsbedömning endast uppvisade en viss ljudlikhet.
Vad, för det fjärde, gäller jämförelsen mellan de ifrågavarande varumärkena i begreppsmässigt hänseende konstaterade överklagandenämnden,
i punkt 24 i det angripna beslutet, att varumärkena hade olika betydelser, eftersom bokstaven c i de äldre varumärkena inte
kunde anses vara en förkortning av ordet carbon i det sökta varumärket, utan snarare en förkortning av ordet capital i de
äldre varumärkena och att den fantasifulla bokstaven m skulle uppfattas som en förkortning av ordet markets.
Sökanden har bestritt överklagandenämndens bedömning i detta avseende och hävdat att de ifrågavarande varumärkena har samma
betydelse, eftersom bokstaven c i de äldre varumärkena ska uppfattas som en hänvisning till ordet carbon, som uttryckligen
återges i det sökta varumärket. Enligt sökanden syftar bokstaven c i de äldre varumärkena på ordet carbon, eftersom de ifrågavarande
varumärkena utgör skydd för samma slags tjänster i samband med marknaderna för koldioxid och båda de ifrågavarande företagen
saluför dessa tjänster.
Omsättningskretsen, som är sammansatt av konsumenter som är mycket uppmärksamma, välinformerade och bekanta med den grundläggande
engelska finansterminologin, fäster mycket liten vikt vid innebörden av orden capital och markets, som är beskrivande för
ovannämnda tjänster och som inte gör det möjligt för konsumenten att ange de ifrågavarande varumärkenas kommersiella ursprung.
I likhet med vad överklagandenämnden angav, i punkt 24 i det angripna beslutet, finner tribunalen dessutom att det inte endast
finns ett stort antal ord som börjar med bokstaven c, utan även att omsättningskretsen snarare kan uppfatta bokstaven som
en hänvisning till ordet capital än till ordet carbon. I de äldre varumärkena återges nämligen bokstaven c ovanför ordet capital
i samma färg samt i ett typsnitt och en storlek som ligger mycket nära dem som används i detta ord. Omsättningskretsen kan
därför uppfatta bokstaven c som en hänvisning till ordet capital. Detta konstaterande stöds av den omständigheten att om det
kan antas att våglinjen uppfattas som ett fantasifullt m, kan bokstäverna c och m uppfattas antingen som initialbokstäver
för orden capital respektive markets, som skrivits i samma färger, eller, såsom harmoniseringsbyrån har anmärkt, som en förkortning
för sökandens bolagsnamn.
I motsats till vad sökanden har hävdat kan vidare den omständigheten att de ifrågavarande varumärkena avser identiska tjänster
inte föranleda en annan slutsats än den (se ovan punkt 58) att omsättningskretsen i förevarande fall inte kan sätta bokstaven
c i de äldre varumärkena i samband med ordet carbon i det sökta varumärket.
I likhet med överklagandenämnden konstaterar tribunalen därför att de ifrågavarande varumärkena har olika innebörd och att
de vid en helhetsbedömning inte liknar varandra i begreppsmässigt hänseende.
Med beaktande av vad ovan anförts finner tribunalen, i likhet med vad överklagandenämnden angav i punkt 25 i det angripna
beslutet och i motsats till vad sökanden har gjort gällande, att de ifrågavarande kännetecknen är olika. I det helhetsintryck
som de ifrågavarande kännetecknen ger är nämligen de visuella och begreppsmässiga skillnaderna mellan dem tillräckliga för
att uppväga deras begränsade ljudlikhet, särskilt eftersom omsättningskretsen i förevarande fall är mycket uppmärksam och
välinformerad.
Huruvida risk för förväxling föreligger
I punkt 26 i det angripna beslutet angav överklagandenämnden att de ifrågavarande varumärkena, trots att de tjänster dessa
avsåg var identiska, inte var tillräckligt lika varandra för att risk för förväxling skulle föreligga, eftersom uttrycket
capital markets var generiskt för tjänster i den finansiella sektorn, omsättningskretsen var mycket uppmärksam och välinformerad
samt de äldre varumärkenas ursprungliga särskiljningsförmåga var låg.
Sökanden har i huvudsak klandrat överklagandenämnden för att inte ha slagit fast att risk för förväxling förelåg, trots att
det framgår av rättspraxis att den omständigheten att de tjänster som avses med de ifrågavarande varumärkena är identiska
får till följd att betydelsen av de möjliga skillnaderna mellan de ifrågavarande kännetecknen minskas.
Med beaktande av att de ifrågavarande kännetecknen inte liknar varandra (se ovan punkt 61) gjorde överklagandenämnden en riktig
bedömning när den fann att risk för direkt förväxling mellan det sökta varumärket och de äldre varumärkena inte förelåg, trots
att de tjänster som dessa avsåg var identiska. Vid helhetsbedömningen av risken för förväxling kan nämligen den omständigheten
att de ifrågavarande kännetecknen inte liknar varandra inte uppvägas av att de tjänster som dessa avser är identiska (se,
för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom av den 12 februari 2009 mål T‑265/06, Lee/DE mot harmoniseringsbyrån
– Cooperativa italiana di ristorazione (PIAZZA del SOLE), ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 56).
Sökanden har påstått att det föreligger en risk för association mellan de ifrågavarande varumärkena, eftersom det är mycket
troligt att en konsument som redan känner till de äldre varumärkena och deras kommersiella ursprung associerar dessa med det
sökta varumärket. Detta argument kan inte godtas, eftersom de ifrågavarande kännetecknen, såsom har angetts ovan i punkt 61,
är olika (se, för ett motsvarande synsätt, förstainstansrättens dom av den 18 december 2008 i mål T‑287/06, Torres mot harmoniseringsbyrån
– Bodegas Peñalba López (Torre Albéniz), REG 2008, s. II‑3817, punkt 81).
Av vad ovan anförts följer att talan inte kan bifallas på sökandens enda grund.
Talan ska därför ogillas.

Rättegångskostnader
Enligt artikel 87.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten har yrkat att sökanden ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom sökanden
har tappat målet, ska harmoniseringsbyråns och intervenientens yrkanden bifallas.
Mot denna bakgrund beslutar
tribunalen (andra avdelningen)
följande:
1)
Talan ogillas.
2)
CM Capital Markets Holding, SA ska ersätta rättegångskostnaderna.
Pelikánová
Jürimäe
Soldevila Fragoso
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 22 juni 2010.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: engelska.