CELEX: 61993CJ0045
Traktatbrud
EØF-traktatens artikel 7 og 59
forskelsbehandling
adgang til museer

1 Ved staevning indleveret til Domstolens Justitskontor den 16. februar 1993 har Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber anlagt sag i medfoer af EOEF-traktatens artikel 169 med paastand om, at det fastslaas, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser efter EOEF-traktatens artikel 7 og 59 ved at anvende en ordning, hvorefter kun spanske statsborgere, udlaendinge bosat i Spanien og unge under 21 aar fra de oevrige af EOEF' s medlemsstater har gratis adgang til de nationale museer, hvorimod statsborgere fra de oevrige medlemsstater, som er over 21 aar, skal betale entré.
2 Ifoelge artikel 22, stk. 1, i kongeligt dekret nr. 620/1987 af 10. april 1987 om de nationale museer og den spanske museumsstruktur (herefter benaevnt "dekretet") har personer med spansk statsborgerskab gratis adgang til statens museer paa de betingelser, som fastsaettes i et ministerraad. Ifoelge 22, stk. 3, kan regeringen paa grundlag af beslutning herom i et ministerraad bestemme, at betingelserne for publikums adgang til statens museer, som er fastsat i stk. 1, ogsaa skal gaelde for de oevrige medlemsstaters borgere.
3 I henhold til to beslutninger truffet i et ministerraad den 7. december 1982 og 21. februar 1986, har, ud over spanske statsborgere, ogsaa udlaendinge, som er bosat i Spanien, og unge under 21 aar gratis adgang til statens museer.
4 Kommissionen har gjort gaeldende, at de omhandlede regler strider mod traktatens artikel 7 og 59, idet de indebaerer en forskelsbehandling mellem spanske statsborgere og statsborgere over 21 aar fra de oevrige medlemsstater, som ikke er bosat i Spanien.
5 Under henvisning til dom af 2. februar 1989 i sag 186/87, Cowan (Sml. s. 195), anfoerer Kommissionen, at retten til fri udveksling af tjenesteydelser, som er fastslaaet i traktatens artikel 59, omfatter retten for modtagere af tjenesteydelser, herunder turister, til at rejse ind i en anden medlemsstat for at oppebaere tjenesteydelser dér paa samme vilkaar som landets egne statsborgere. Efter Kommissionens opfattelse omfatter denne ret ikke blot adgang til at oppebaere de tjenesteydelser, som er omhandlet i EOEF-traktaten, men ret til alle de fordele, som er knyttet hertil, og som kan paavirke betingelserne for praestation eller modtagelse af disse tjenesteydelser.
6 Kommissionen anfoerer videre, at blandt de grunde, som motiverer turister til, i deres egenskab af tjenesteydelsesmodtagere, at rejse til en anden medlemsstat, er museumsbesoeg en af de vigtigste, hvorfor der er en taet forbindelse mellem turisters ret til fri bevaegelighed i henhold til traktaten og vilkaarene for adgang til museer.
7 Endelig anfoerer Kommissionen, at en forskelsbehandling i adgangen til museer kan paavirke betingelserne for praestation af tjenesteydelser, herunder disses pris, og dermed paavirke turisters beslutning om at ville besoege et land.
8 Kongeriget Spanien har alene fremfoert, at de omhandlede regler ikke er diskriminerende, da der efter dekretets artikel 22, stk. 3, udtrykkeligt er hjemmel til at udvide ordningen for de spanske statsborgere til ogsaa at gaelde de oevrige medlemsstaters borgere.
9 Disse argumenter kan ikke tages til foelge. Den gratis adgang til museer for spanske statsborgere fremgaar nemlig direkte af dekretet, hvorimod den samme fordel for udlaendinge forudsaetter en beslutning i et ministerraad. Paa tidspunktet for staevningens indlevering havde ministerraadet imidlertid endnu ikke udnyttet den befoejelse, som tilkommer det efter dekretets artikel 22, stk. 3, hvorfor kun udlaendinge, som er bosat i Spanien, og unge under 21 aar paa dette tidspunkt havde gratis adgang til spanske museer.
10 Foelgelig indebaerer den spanske ordning for adgangen til statens museer en forskelsbehandling til skade for udenlandske turister over 21 aar, som for EF-borgeres vedkommende er forbudt ifoelge EOEF-traktatens artikel 7 og 59, hvorfor Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser efter disse traktatbestemmelser.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
11 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk. 2, paalaegges det den tabende part at betale sagens omkostninger. Kongeriget Spanien har tabt sagen og paalaegges derfor at betale sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN
1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser efter EOEF-traktatens artikel 7 og 59 ved at anvende en ordning, hvorefter spanske statsborgere, udlaendinge bosat i Spanien og unge under 21 aar fra de oevrige medlemsstater har gratis adgang til de nationale museer, hvorimod statsborgere fra de oevrige medlemsstater, som er over 21 aar, skal betale entré.
2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.