CELEX: 62005FJ0051
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Priimtinumas

1.
Pareigūnai – Administracijai tenkanti rūpinimosi pareiga
(EB 21 straipsnio 3 pastraipa)
2.
Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Sąvoka
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnis)
3.
Ieškinys dėl panaikinimo – Aktai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį – Sprendimo motyvai – Netaikymas
(EB 230 straipsnis)
4.
Procesas – Išimtis dėl „lis pendens“
5.
Pareigūnai – Atostogos – Vaiko priežiūros atostogos – Prašymo atšaukimas – Sąlygos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 42a straipsnis)
6.
Pareigūnai – Atostogos – Vaiko priežiūros atostogos – Nutraukimas – Sąlygos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 42a straipsnis)
1.
Vadovaudamosi joms tenkančia rūpinimosi pareiga, institucijos privalo siųsti pareigūnui individualų sprendimą, parengtą kalba,
kurią jis gerai moka, nes administracija privalo užtikrinti, kad pareigūnai gali veiksmingai ir lengvai susipažinti su administraciniais
sprendimais, kurie yra konkrečiai su jais susiję.
Tačiau iš EB 21 straipsnio trečios pastraipos negalima daryti išvados, kad visi Bendrijos institucijos sprendimai, skirti
jos pareigūnams, turi būti parengti atitinkamo pareigūno gimtąja kalba. Iš tikrųjų Sutarties nuostatos dėl kalbų vartojimo
Europos Sąjungoje negali būti laikomos patvirtinančiomis bendrą Bendrijos teisės principą, suteikiantį kiekvienam piliečiui
teisę reikalauti, kad viskas, kas gali paveikti jo interesus, visomis aplinkybėmis būtų parengta jo gimtąja kalba.
(žr. 56–58 punktus)
Nuoroda:
2003 m. rugsėjo 9 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Kik prieš VRDT
, C‑361/01 P, Rink. p. I‑8283, 82 punktas.
2000 m. kovo 23 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Rudolph prieš Komisiją
, T‑197/98, Rink. VT p. I‑A‑55 ir II‑241, 46 punktas.
2.
Tik aktai, sukeliantys privalomų teisinių pasekmių, galinčių turėti tiesioginės ir individualios įtakos suinteresuotųjų asmenų
interesams dėl to, kad aiškiai pakeičia jų teisinę padėtį, gali būti laikomi jų nenaudai priimtais aktais.
Tačiau tam tikri aktai, net jei ir nedarantys įtakos pareigūno turtiniams interesams ir jo rangui, atsižvelgiant į nagrinėjamas
funkcijas ir aplinkybes, gali būti laikomi asmens nenaudai priimtais aktais, jeigu jie kelia grėsmę suinteresuotojo asmens
neturtiniams interesams arba jo ateities perspektyvoms. Esminis asmens nenaudai priimto akto požymis yra tai, kad juo daroma
įtaka asmens interesams, t. y. kad jis gali pakenkti šio asmens interesams, visų pirma šio asmens pateikto prašymo atžvilgiu.
Ieškiniu turi būti galima pasiekti ieškovui naudingą rezultatą.
(žr. 78–80 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo sprendimai: 1973 m. birželio 27 d. Sprendimo
Kley prieš Komisiją
, 35/72, Rink. p. 679, 4 ir 5 punktai; 1981 m. spalio 29 d. Sprendimo
Arning prieš Komisiją
, 125/80, Rink. p. 2539, 17 punktas; 1992 m. gruodžio 3 d. Sprendimo
Moat prieš Komisiją
, C‑32/92 P, Rink. p. I‑6379, 9 punktas; 2006 m. sausio 10 d. Sprendimo
Komisija prieš Alvarez Moreno
, C‑373/04 P, Rink. p. I‑1, 42 punktas.
3.
Ieškinys dėl panaikinimo negali būti pareikštas dėl pačių sprendimo motyvuose pateiktų vertinimų ir jiems Bendrijos teismo
teisėtumo kontrolė gali būti taikoma tik tiek, kiek, būdami asmens nenaudai priimto akto motyvais, jie yra būtinas šio akto
rezoliucinės dalies pagrindas arba bent jau jeigu šie motyvai gali pakeisti to, kas buvo nuspręsta aptariamo akto rezoliucinėje
dalyje, esmę.
(žr. 84 punktą)
Nuoroda:
2007 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
EnBW Energie Baden‑Württemberg prieš Komisiją
, T‑387/04, Rink. p. II‑1195, 127 punktas ir jame nurodyta teismų praktika.
4.
Vėliau dėl ginčo tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu pareikštą ieškinį reikia atmesti kaip nepriimtiną.
(žr. 94 ir 102 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo sprendimai: 1985 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo
Hoogovens Groep prieš Komisiją
, 172/83 ir 226/83, Rink. p. 2831, 9 punktas; 1988 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo
Prancūzija prieš Parlamentą
, 358/85 ir 51/86, Rink. p. 4821, 12 punktas.
2007 m. birželio 14 d Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Landtag Schleswig‑Holstein prieš Komisiją
, T‑68/07, neskelbto Rinkinyje, 16 punktas.
5.
Prašymą suteikti vaiko priežiūros atostogas pareigūnas gali vienašališkai atsiimti per protingą terminą, tačiau bet kuriuo
atveju ne po tos dienos, kurią buvo pranešta apie sprendimą dėl šio prašymo, arba vėliausiai iki suinteresuotojo pareigūno
susipažinimo su šiuo sprendimu dienos.
(žr. 139 punktą)
6.
Pareigūnų tarnybos nuostatų 42a straipsnio bendrųjų įgyvendinimo nuostatų, kurias priėmė Komisija, 2 straipsnio 4 dalis, pagal
kurią suinteresuotojo asmens prašymu Paskyrimų tarnyba gali panaikinti sprendimą suteikti vaiko priežiūros atostogas, turi
būti aiškinama taip, kad ja leidžiama ir laikinai nutraukti vaiko priežiūros atostogas.
Iš paaiškinimo, kad, remdamasi minėtu straipsniu, Paskyrimų tarnyba „gali“ panaikinti atostogas ir todėl neprivalo patenkinti
visų prašymų panaikinti arba nutraukti, matyti, kad visi šiuo klausimu priimti Paskyrimų tarnybos sprendimai turi būti grindžiami
pareigūno nurodytais teisėtais motyvais, kuriais atsižvelgiama į vaiko priežiūros atostogų tikslus, ir turi išplaukti iš pareigūno
ir institucijos interesų palyginimo.
Tačiau administracijos turima diskrecija sumažinama, jeigu suinteresuotasis asmuo, kuriam suteiktos vaiko priežiūros atostogos,
savo prašyme nutraukti atostogas patvirtina, kad po šių atostogų suteikimo atsirado aplinkybės, dėl kurių jis akivaizdžiai
negali rūpintis vaiku anksčiau numatytomis sąlygomis. Taip gali būti ypač tada, kai pareigūnas suserga liga, dėl kurios sunkumo
ar požymių jis patenka į tokią negalėjimo rūpintis vaiku situaciją.
(žr. 163, 167, 169 ir 170 punktus)
Nuoroda:
2007 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Kiiski
, C‑116/06, Rink. VT p. I‑7643, 38 punktas.