CELEX: 62003CJ0082
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
EY 10 artikla
Yhteistyö yhteisön toimielinten kanssa
Tietojen toimittamatta jättäminen komissiolle

Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut EY 226 artiklan nojalla kanteen, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen 25.2.2003
ja jossa yhteisöjen tuomioistuinta vaaditaan toteamaan, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia
velvoitteitaan, koska se ei ole toiminut lojaalissa yhteistyössä komission kanssa asiassa, joka koskee työntekijöiden terveyttä
ja turvallisuutta.
Viimeksi mainitussa artiklassa määrätään seuraavaa:
”Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki yleis- ja erityistoimenpiteet, jotka ovat aiheellisia tästä sopimuksesta tai yhteisön toimielinten
säädöksistä johtuvien velvoitteiden täyttämisen varmistamiseksi. Ne helpottavat yhteisön päämäärän toteuttamista.
Ne pidättyvät kaikista toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaarantamaan tämän sopimuksen tavoitteiden saavuttamista.”

Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
Vuonna 2000 eräs taloudellinen toimija esitti komissiolle kantelun, joka koski työntekijöiden työssään käyttämille työvälineille
asetettavista turvallisuutta ja terveyttä koskevista vähimmäisvaatimuksista 30 päivänä marraskuuta 1989 annetun neuvoston
direktiivin 89/655/ETY (toinen direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (EYVL L 393, s.
13) Italian oikeusjärjestyksen mukaista soveltamista. Kantelijan mukaan eräässä jäteveden puhdistamossa ei ollut noudatettu
direktiivin 89/655 liitteessä I olevissa 2.5, 2.8, 2.14, 2.16 ja 2.19 kohdassa tarkoitettuja turvallisuusvaatimuksia.
Komissio lähetti 3.8.2000 Italian tasavallalle kirjeen, jossa se pyysi saada tietoja tosiseikoista, joista Italian tasavaltaa
syytettiin kantelussa, voidakseen tutkia tilannetta tarkemmin.
Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet tähän ensimmäiseen kirjeeseen, komissio lähetti 19.3.2001 kyseiselle jäsenvaltiolle
tietojen saantia koskevan toisen kirjeen, johon ei myöskään vastattu.
Kyseisistä kirjeistä käy ilmi, että komission saamassa kantelussa mainitut rikkomukset koskevat ”Mandello del Larion kunnassa
Lombardian alueella sijaitsevaa puhdistuslaitosta”.
Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet, komissio katsoi tämän merkitsevän sitä, ettei Italian hallitus toiminut lojaalissa
yhteistyössä EY 10 artiklassa tarkoitetulla tavalla, ja se aloitti EY 226 artiklan mukaisen menettelyn. Kehotettuaan Italian
tasavaltaa virallisella huomautuksella esittämään huomautuksensa komissio lähetti 18.7.2002 perustellun lausunnon, jossa kyseistä
jäsenvaltiota kehotettiin toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon
tiedoksiannosta.
Koska komissio ei saanut Italian viranomaisilta mitään vastausta, se päätti nostaa nyt käsiteltävänä olevan kanteen.

Kanne

Asianosaisten lausumat
Komissio väittää todenneensa, etteivät Italian viranomaiset, jotka useista komission yhteydenotoista huolimatta eivät ole
toimittaneet mitään tietoa kantelijan ilmoittamista tosiseikoista, ole toimineet yhteistyössä. Komission mukaan pysyttelemällä
itsepintaisesti vaiti Italian hallitus on tehnyt tarpeettomaksi niiden tosiseikkojen selvittämisen, jotka ovat välttämättömiä
valituksen yksityiskohtaiseksi tutkimiseksi. Komission mukaan tämä yhteistyön tekemättä jättäminen ei ole jäsenvaltioilta
EY 10 artiklan nojalla edellytetyn lojaalin yhteistyön hengen eikä kirjaimen mukaista.
Italian hallitus väittää, että kanne on jätettävä tutkimatta ja että se on joka tapauksessa perusteeton.
Se katsoo, että kanne ei sisällä niitä vähimmäisvaatimuksena esitettäviä tosiseikkoja, jotka ovat välttämättömiä puolustautumisoikeuksien
käyttämistä ja myöhemmin annettavaa ratkaisua varten. Italian hallituksen mukaan kanteesta tai mistään siihen liitetystä asiakirjasta
ei näet käy ilmi kantelun kohteena olevan puhdistamon nimeen ja sijaintiin liittyviä tietoja.
Tästä johtuen Italian viranomaisilla on ollut niistä riippumattomia hankaluuksia työntekijöiden suojelun osalta toimivaltaisten
valvontaelinten yksilöimiseksi, jotta kohdistetut tarkastukset olisi voitu suorittaa nopeasti. Italian hallituksen mukaan
vastuu siitä, että tässä asiassa on ajauduttu umpikujaan, kuuluu yksin komissiolle.

Yhteisöjen tuomioistuimen arviointi asiasta
Kanne voidaan ottaa tutkittavaksi sikäli kuin se täyttää yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 21 artiklan 1 kohdassa ja
työjärjestyksen 38 artiklan 1 kohdassa asetetut vaatimukset muun muassa oikeudenkäynnin kohteen yksilöinnin ja kanteen oikeudellisia
perusteita koskevan yhteenvedon osalta. Kanteessa on kysymys väitteestä, jonka mukaan EY 10 artiklaa on rikottu jättämällä
toimittamatta tiedot niistä tosiseikoista, joista Italian tasavaltaa on kantelussa syytetty ja jotka esitettiin ensimmäisen
kerran 3.8.2000 päivätyssä kirjeessä. Italian tasavalta on siten kyseisen väitteen osalta voinut käyttää puolustautumisoikeuksiaan.
Kanne on myös perusteltu.
EY 10 artiklasta seuraa, että jäsenvaltioiden on toimittava vilpittömässä mielessä yhteistyössä komission kanssa tämän EY
226 artiklan perusteella aloittaman tutkinnan yhteydessä ja toimitettava komissiolle kaikki sen tätä tarkoitusta varten pyytämät
tiedot (ks. mm. asia 192/84, komissio v. Kreikka, tuomio 11.12.1985, Kok. 1985, s. 3967, 19 kohta ja asia C-478/01, komissio
v. Luxemburg, tuomio 6.3.2003, Kok. 2003, s. I-2351, 24 kohta).
Italian tasavalta ei, vaikka sitä on useaan kertaan kehotettu, kuitenkaan ole toimittanut pyydettyjä tietoja.
Kantelun kohteena oleva paikka käy selvästi ilmi komission ennen oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aloittamista laatimista
kirjeistä, joihin se viittaa 23.10.2001 päivätyssä virallisessa huomautuksessaan ja 18.7.2002 päivätyssä perustellussa lausunnossa.
Näin ollen Italian viranomaisilla on ollut käytössään ne tosiseikat, joiden perusteella ne olisivat voineet vastata komission
pyyntöön.
Näin ollen on todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole
toiminut lojaalissa yhteistyössä komission kanssa asiassa, joka koskee Mandello del Larion kunnassa Lombardiassa (Italia)
sijaitsevan jäteveden puhdistamon työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta.

Oikeudenkäyntikulut
Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut, että Italian tasavalta on velvoitettava
korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska tämä on hävinnyt asian, Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla
YHTEISÖJEN TUOMIOISTUIN (toinen jaosto)
on antanut seuraavan tuomiolauselman:
1)
Italian tasavalta ei ole noudattanut EY 10 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toiminut lojaalissa yhteistyössä
Euroopan yhteisöjen komission kanssa asiassa, joka koskee Mandello del Larion kunnassa Lombardiassa (Italia) sijaitsevan jäteveden
puhdistamon työntekijöiden terveyttä ja turvallisuutta.
2)
Italian tasavalta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Timmermans
Gulmann
Cunha Rodrigues
Macken

Colneric
Julistettiin Luxemburgissa 13 päivänä heinäkuuta 2004.
R. Grass

C. W. A. Timmermans
kirjaaja

toisen jaoston puheenjohtaja
*
Oikeudenkäyntikieli: italia.