CELEX: 62007CJ0568
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Články 43 ES a 48 ES
Optici
Podmienky usadenia sa
Otvorenie a prevádzka obchodov s optickými potrebami
Neúplné vykonanie rozsudku Súdneho dvora
Paušálna pokuta

Komisia Európskych spoločenstiev vo svojej žalobe navrhuje, aby Súdny dvor:
—
určil, že Helénska republika si tým, že neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku z 21. apríla 2005, Komisia/Grécko (
C-140/03, Zb. s. I-3177
), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 43 ES a 48 ES,
—
nariadil Helénskej republike zaplatiť Komisii navrhované penále vo výške 70956 eur za každý deň omeškania s vykonaním citovaného rozsudku Komisia/Grécko, odo dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci až po úplné vykonanie uvedeného rozsudku Komisia/Grécko,
—
nariadil Helénskej republike zaplatiť Komisii paušálnu pokutu, ktorej výška sa určí vynásobením dennej sadzby počtom dní trvania nesplnenia povinnosti, odo dňa vyhlásenia citovaného rozsudku Komisia/Grécko až do dňa vyhlásenia rozsudku v tejto veci, a
—
zaviazal Helénsku republiku na náhradu trov konania.
Vnútroštátny právny rámec
Vnútroštátny právny rámec je stanovený týmito zákonmi: zákon č. 971/79 o výkone povolania očného optika a o obchodoch s optickými potrebami (FEK A’ 223, ďalej len „zákon č. 971/79“); zákon č. 2646/98 o rozvoji štátneho systému sociálnej starostlivosti a iných ustanoveniach (FEK A’ 236, ďalej len „zákon č. 2646/98“); zákon č. 3204/03, ktorým sa mení a dopĺňa právna úprava vnútroštátneho systému zdravotníctva a upravujú sa iné otázky v pôsobnosti Ministerstva zdravia a zabezpečenia (FEK A’ 296, ďalej len „zákon č. 3204/03“), ako aj zákon č. 3661/08 z 19. mája 2008 (FEK A’ 89, ďalej len „zákon č. 3661/08“).
V čase skutočností relevantných pre citovaný rozsudok Komisia/Grécko bolo znenie článku 6 ods. 1, článku 7 ods. 1 a článku 8 ods. 1 zákona č. 971/79 takéto:
„Článok 6
…
6.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 3 tohto článku (prevádzkovanie lekárni) a článku 8 ods. 2 (prevod na členov rodiny), očné optiky riadia držitelia povolenia na ich prevádzkovanie osobne. Každý očný optik môže riadiť iba jednu očnú optiku…
Článok 7
1.   Očné optiky môžu zriaďovať iba držitelia licencie očného optika a ich prevádzkovanie je podmienené vydaním povolenia príslušným orgánom verejnej moci.
…
Článok 8
1.   Povolenie na prevádzkovanie očnej optiky je osobné a neprevoditeľné.
…“
Článok 27 ods. 4 zákona č. 2646/98 stanovoval:
„Verejnú obchodnú spoločnosť alebo komanditnú spoločnosť na prevádzkovanie očnej optiky môžu založiť iba oční optici s licenciou pod podmienkou, že osoba, ktorá je držiteľom povolenia na prevádzkovanie očnej optiky, má najmenej 50% podiel na imaní spoločnosti. Jeden očný optik môže byť spoločníkom najviac v jednej ďalšej spoločnosti, pokiaľ je povolenie na zriadenie a prevádzkovanie očnej optiky vydané očnému optikovi s licenciou.“
Ustanovenia článku 6 zákona č. 971/79 boli zmenené a doplnené zákonom č. 3204/03 v období konania vo veci C-140/03 v tom zmysle, že oční optici — fyzické osoby už môžu prevádzkovať viac ako jednu očnú optiku pod podmienkou, že každú očnú optiku bude riadiť odborne vzdelaný očný optik s licenciou.
Ustanovenia článku 7 zákona č. 971/79 boli tiež zmenené a doplnené zákonom č. 3204/03:
„1.   Očné optiky môžu byť zriadené:
a)
osobami, ktoré sú držiteľmi licencie na výkon povolania očného optika, a
b)
spoločnosťami bez ohľadu na ich právnu formu, za podmienky, že:
1.
v prípade verejných obchodných spoločností väčšina spoločníkov a spoločník poverený obchodným vedením spoločnosti, alebo väčšina takýchto poverených spoločníkov sú oční optici s licenciou na výkon povolania,
2.
v prípade spoločností s ručením obmedzeným viac ako polovica spoločníkov, ktorých spoločný podiel na základnom imaní presahuje polovicu základného imania, sú oční optici,
3.
v prípade akciových spoločností musia mať oční optici usadení v jednej z krajín Európskej únie najmenej 51%-ný podiel na základnom imaní.
…“
Po uplynutí lehoty stanovenej Komisiou v odôvodnenom stanovisku zo 4. júla 2006, ktoré vydala v tejto veci, Helénska republika prijala zákon č. 3661/08, ktorý v článku 14 stanovuje:
„Článok 7 ods. 1, 2, 3, 4, 5, 6 a 7 zákona č. 971/79… v znení zmenenom a doplnenom článkom 21 ods. 3 zákona č. 3204/03… sa nahrádza týmto textom:
Očné optiky môžu byť zriadené: A) fyzickými osobami a B) spoločnosťami, bez ohľadu na ich formu. Povolenie na výkon povolania očného optika sa nepožaduje.
Na prevádzkovanie očnej optiky je určený očný optik s licenciou zodpovedný po zdravotníckej stránke, ktorý musí pracovať výlučne len v určenej predajni očnej optiky. Zodpovedný zdravotník očnej optiky môže byť tiež majiteľom alebo spoločníkom zakladajúcej spoločnosti za podmienky, že je očným optikom s licenciou a pracuje v predajni očnej optiky.
Fyzické osoby a spoločnosti môžu zriaďovať a prevádzkovať viacero očných optík, pokiaľ majú pre každú prevádzku povolenie a disponujú zodpovedným zdravotníkom očnej optiky.
…“
Rozsudok Komisia/Grécko
Súdny dvor rozsudkom Komisia/Grécko prijal prvú výhradu Komisie a určil, že Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v účinnosti zákon č. 971/79, ktorý nedovoľuje odborne vzdelanému očnému optikovi — fyzickej osobe prevádzkovať viac ako jednu očnú optiku, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 43 ES (ďalej len „prvá prijatá výhrada“).
Súdny dvor v tomto istom rozsudku prijal tiež druhú výhradu Komisie a určil, že Helénska republika si tým, že prijala a ponechala v účinnosti zákon č. 971/79 a zákon č. 2646/98, ktoré stanovujú nasledujúce podmienky možnosti otvorenia očnej optiky právnickou osobou v Grécku:
—
povolenie na zriadenie a prevádzkovanie očnej optiky sa vydá na meno očného optika s licenciou — fyzickej osoby, pričom osoba, ktorá má povolenie na prevádzkovanie očnej optiky, musí mať najmenej 50%-ný podiel na imaní spoločnosti, ako aj na jej ziskoch a stratách, a spoločnosť musí mať právnu formu verejnej obchodnej spoločnosti alebo komanditnej spoločnosti, a
—
očný optik, ktorého sa to týka, môže byť spoločníkom najviac ešte jednej spoločnosti, ktorá je vlastníkom očnej optiky, s podmienkou, že povolenie na zriadenie a prevádzkovanie očnej optiky sa vydá na meno iného očného optika s licenciou,
nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článkov 43 ES a 48 ES (ďalej len „druhá prijatá výhrada“).
Konanie pred podaním žaloby
Komisia vo výzve z 13. decembra 2005 usúdila, že opatrenia prijaté Helénskou republikou nepredstavujú úplné vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko.
Tento členský štát vo svojej odpovedi z 22. februára 2006 uviedol, že pripravuje návrh zákona, ktorým sa všetkým formám spoločností priznáva možnosť otvoriť očnú optiku bez požiadavky väčšinovej účasti očných optikov.
Komisia vydala 4. júla 2006 odôvodnené stanovisko, v ktorom vyzvala Helénsku republiku, aby prijala všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie výkonu citovaného rozsudku Komisia/Grécko.
Tento členský štát listom z 8. septembra 2006 odpovedal, že navrhol zmenu uvedeného návrhu zákona, ktorá zabezpečí úplné vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko.
Uvedený štát listom z 22. decembra 2006 informoval Komisiu, že táto zmena návrhu zákona bola predložená gréckemu parlamentu.
Keďže Komisia usúdila, že opatrenia potrebné na vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko neboli prijaté v stanovenej lehote, podala túto žalobu.
Vývoj skutkových okolností v priebehu tohto konania
Zákon č. 3661/08, ktorý podľa žalovanej zabezpečuje úplné vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko, bol 19. mája 2008 uverejnený v
Úradnom vestníku Helénskej republiky
.
Komisia po preskúmaní tohto zákona informovala listom z 28. novembra 2008 Súdny dvor, že usudzuje, že Helénska republika zosúladila svoju právnu úpravu s uvedeným rozsudkom.
Komisia preto už nežiada stanoviť penále. Zotrváva však na svojom návrhu, pokiaľ ide o zaplatenie paušálnej pokuty a o jej výšku.
O nesplnení povinnosti
Argumentácia účastníkov konania
Komisia uvádza, že Helénska republika ku dňu stanovenom v odôvodnenom stanovisku len čiastočne vykonala citovaný rozsudok Komisia/Grécko.
Helénska republika namieta nesplnenie povinnosti a uvádza, že zákonom č. 3204/03 boli odstránené všetky prekážky slobody usadiť sa fyzických osôb a zmiernené prekážky slobody usadiť sa právnických osôb. Tento zákon na jednej strane mal zrušiť zákaz prevádzkovať fyzickými osobami viacero očných optík a na druhej strane mal umožniť spoločnostiam bez ohľadu na ich formu vlastníctvo a prevádzkovanie očných optík.
Helénska republika vo svojich vyjadreniach k žalobe však pripúšťa, že zákon č. 3204/03 zachoval jedinú podmienku, ktorá nezodpovedala úplne podmienkam druhej výhrady prijatej v citovanom rozsudku Komisia/Grécko, a to, že väčšina spoločníkov spoločnosti, ktorá prevádzkuje očnú optiku, musia byť odborne vzdelaní oční optici a v prípade akciových spoločností musia mať oční optici najmenej 51%-ný podiel na základnom imaní.
Helénska republika usudzuje, že prijatím zákona č. 3661/08 prijala všetky potrebné opatrenia na vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko.
Helénska republika vo svojich vyjadreniach a na pojednávaní tvrdila, že meškanie pri prijatí dotknutých legislatívnych zmien bolo na jednej strane spôsobené uskutočnením volieb a na druhej strane skutočnosťou, že parlament zamietol prvý návrh zákona v tomto zmysle.
Posúdenie Súdnym dvorom
Je potrebné pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry sa má existencia nesplnenia povinnosti posudzovať vo vzťahu k situácii v členskom štáte ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku a že Súdny dvor nemôže brať do úvahy neskoršie zmeny (pozri najmä rozsudok z 9. decembra 2008, Komisia/Francúzsko,
C-121/07, Zb. s. I-9159
, bod 22).
Ako to uznala aj Helénska republika, právne opatrenia prijaté pred uplynutím lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku nezabezpečujú výkon citovaného rozsudku Komisia/Grécko, pokiaľ ide o druhú výhradu prijatú v tomto rozsudku.
Okrem toho je nepopierateľné, že zákon č. 3661/08 bol prijatý po uplynutí uvedenej lehoty, a preto nemožno na posúdenie existencie nesplnenia povinnosti prihliadať na jeho ustanovenia.
Za týchto podmienok treba konštatovať, že Helénska republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku vydanom Komisiou podľa článku 228 ES neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 228 ods. 1 ES.
O peňažnej sankcii
Argumentácia účastníkov konania
Komisia v oznámení z 13. decembra 2005 o uplatňovaní článku 228 ES [SEK(2005) 1658] uvádza spôsob, akým sa hodlá zhostiť úlohy, ktorú jej priznáva tento článok.
V bode 10 tohto oznámenia je uvedené, že Komisia bude systematicky navrhovať uloženie paušálnej pokuty členskému štátu, ktorý si nesplnil povinnosť, a že svoju žalobu nevezme späť ani v tom prípade, že sa predchádzajúcemu rozsudku vyhovelo po podaní žaloby na Súdny dvor a pred vyhlásením rozsudku podľa článku 228 ES.
Komisia vychádzajúc z rozsudku z 12. júla 2005, Komisia/Francúzsko (
C-304/02, Zb. s. I-6263
), ako aj na základe oznámenia z Súdnemu dvoru najprv navrhla, aby uložil Helénskej republike naraz penále a paušálnu pokutu.
Ako bolo spomenuté v bode 17 tohto rozsudku, Komisia usúdila, že prijatím zákona č. 3661/08 Helénska republika zosúladila svoju právnu úpravu s citovaným rozsudkom Komisia/Grécko a navrhla, aby Súdny dvor uložil tomuto členskému štátu povinnosť zaplatiť len paušálnu pokutu.
V priebehu písomnej časti konania a na pojednávaní Komisia tvrdila, že výška paušálnej pokuty sa má vypočítať vynásobením výšky základu paušálu stanovenej na 200 eur za deň koeficientom závažnosti a koeficientom, ktorý odráža platobnú schopnosť, čo by bolo v prípade Helénskej republiky 4,38.
Komisia v tejto súvislosti navrhuje koeficient závažnosti 9 z 20 s prihliadnutím na dôležitosť ustanovení práva Spoločenstva, ktoré boli porušené, a dôsledky tohto porušenia na všeobecné a osobitné záujmy.
Po prvé, pokiaľ ide o dôležitosť predmetných pravidiel práva Spoločenstva, ktoré boli porušené, Komisia zdôrazňuje, že nevykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko spôsobilo zotrvanie závažného zásahu do základnej slobody, keďže vytvára diskrimináciu medzi fyzickými a právnickými osobami, ktorá nie je v súlade s článkami 43 ES a 48 ES.
Komisia po druhé usudzuje, že dôsledky porušenia všeobecných a osobitných záujmov sú osobitne závažné, pretože hlavným cieľom dotknutých legislatívnych ustanovení mala byť ochrana gréckeho trhu a zabrániť tak vstupu spoločnostiam očnej optiky usadeným v členských štátoch. Zachovanie týchto ustanovení teda malo byť závažnou prekážkou fingovania vnútorného trhu, keďže smerovali k jeho rozloženiu.
Po tretie, pokiaľ ide o priťažujúce a poľahčujúce okolnosti, Komisia usudzuje, že Helénska republika sa v priebehu viacerých po sebe nasledujúcich rokov snažila zachovať ochranný systém zvýhodňujúci určitú kategóriu podnikateľov, ktorý zakazuje vstup právnických osôb ostatných členských štátov na uvedený trh, hoci bola dobre oboznámená tak s legislatívou Spoločenstva, ako aj s citovaným rozsudkom Grécko/Komisia. Helénska republika takto opovrhovala výzvami a opakovanými upomienkami Komisie, ktoré mala z vecného hľadiska ignorovať.
Helénska republika hlavne tvrdí, že uloženie paušálnej pokuty je neodôvodnené, pretože z vlastnej iniciatívy prijala potrebné legislatívne opatrenia a vykonala citovaný rozsudok Komisia/Grécko v krátkej a zároveň rozumnej lehote.
Subsidiárne tento členský štát nesúhlasí s koeficientom závažnosti, ktorý navrhla Komisia, a v krátkosti poukázal na skutočnosť, že sporná grécka právna úprava nemala protekčný cieľ, ale odpovedala na naliehavé dôvody všeobecného záujmu, pokiaľ ide o verejné zdravie.
Meškanie vo vykonaní citovaného rozsudku Komisia/Grécko nesúviselo so snahami odložiť jeho výkon, ale s vnútornými problémami spojenými so zákonodarným konaním a uskutočnením volieb.
Vzhľadom na predmet veci a obsah článku 14 zákona č. 3661/08 by teda nemalo existovať žiadne konkrétne nebezpečenstvo recidívy.
Navyše podľa Helénskej republiky porušenie nie je natoľko vážne, pretože sa týka len časti druhej výhrady prijatej v citovanom rozsudku Komisia/Grécko, a to aj pred prijatím zákona č. 3661/08.
Posúdenie Súdnym dvorom
O penále
Treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry možno prípadné uloženie penále na základe článku 228 ES v zásade odôvodniť len pri trvajúcom nesplnení povinnosti spočívajúcom v nevykonaní predchádzajúceho rozsudku Súdneho dvora (pozri v tomto zmysle najmä rozsudky z 18. júla 2006, Komisia/Taliansko, C-119/04, Zb. s. I-6885, bod 45 a 46, ako aj z , Komisia/Nemecko,
C-503/04, Zb. s. I-6153
, bod 40).
Vzhľadom na skutočnosť, že Komisia pripúšťa, že zákon č. 3661/08 zabezpečuje úplné vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko, už nie je potrebné uložiť Helénskej republike povinnosť zaplatiť penále.
O paušálnej pokute
Pokiaľ ide o prípadné uloženie paušálnej pokuty, je potrebné pripomenúť, že toto uloženie musí v každom prípade zostať závislé od skupiny príslušných faktorov, ktoré sa týkajú tak charakteristiky konštatovaného nesplnenia povinnosti, ako aj postoja samotného dotknutého členského štátu, ktorého sa konanie podľa článku 228 ES týka (pozri najmä rozsudok z 9. decembra 2008, Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 62).
Ak sa penále zdá byť osobitne vhodné na podnietenie členského štátu, aby v čo najkratšom čase ukončil nesplnenie povinnosti, ktoré by mohlo bez prijatia takéhoto opatrenia pretrvávať, potom uloženie paušálnej pokuty sa zakladá skôr na hodnotení dôsledkov, ktoré má nevykonanie povinností dotknutým členským štátom na súkromné a verejné záujmy, najmä ak nesplnenie povinnosti pretrvávalo počas dlhej doby po rozsudku, v ktorom bolo pôvodne určené (rozsudok z 12. júla 2005, Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 81).
Súdnemu dvoru prináleží, aby v závislosti od okolností veci, v ktorej koná, ako aj od stupňa presvedčovania a odrádzania, ktorý považuje za potrebný, určil v každej veci primerané peňažné sankcie, aby sa čo najrýchlejšie vyhovelo predchádzajúcemu rozsudku, ktorým sa rozhodlo o nesplnení povinnosti, a zabránilo tomu, aby sa opakovali podobné porušenia práva Spoločenstva (pozri rozsudok z 9. decembra 2008, Komisia/Francúzsko, už citovaný, bod 59).
Za predpokladu, že Súdny dvor rozhodne o uložení penále alebo paušálnej pokuty, pri výkone jeho voľnej úvahy mu prináleží, aby ich stanovil tak, aby boli jednak prispôsobené okolnostiam a jednak primerané určenému nesplneniu povinnosti, ako aj platobnej schopnosti dotknutého členského štátu (pozri rozsudok z 25. novembra 2003, Komisia/Španielsko,
C-278/01, Zb. s. I-14141
, bod 41).
Preto je na účely rozhodnutia o návrhu na uloženie paušálnej pokuty potrebné prihliadať na všetky okolnosti v tejto veci a najmä na postoj Helénskej republiky, dĺžku trvania a závažnosť porušenia.
Pokiaľ ide, po prvé, o postoj tohto členského štátu, je nepopierateľné, že tento štát úplne vykonal druhú výhradu prijatú v citovanom rozsudku Komisia/Grécko až prijatím zákona č. 3661/08, hoci požadovaný úkon na úplné odstránenie prekážok určených týmto rozsudkom nepredstavoval osobitné problémy.
Z tohto hľadiska nemožno prijať odôvodnenie uvedené Helénskou republikou, podľa ktorého meškanie vo vykonaní uvedeného rozsudku vyplýva z vnútorných problémov spojených so zákonodarným konaním alebo uskutočnením volieb. Ako to už Súdny dvor opakovane pripomenul, členský štát sa nemôže odvolávať na ustanovenia, zvyky alebo stav svojho vnútroštátneho právneho poriadku, aby tým odôvodnil nesplnenie povinností vyplývajúcich z práva Spoločenstva (pozri najmä rozsudok Komisia/Nemecko, už citovaný, bod 38).
Pokiaľ ide, po druhé, o dĺžku trvania nesplnenia povinnosti, je vhodné pripomenúť, že aj keď článok 228 ES nespresňuje lehotu, dokedy sa má rozsudok vykonať, je však nesporné, že k vykonaniu rozsudku sa má pristúpiť okamžite a musí byť ukončené v čo najkratšej možnej lehote (pozri rozsudok zo 6. novembra 1985, Komisia/Taliansko, 131/84, Zb. s. 3531, bod 7).
V tejto veci treba uviesť, že odo dňa vyhlásenia citovaného rozsudku Komisia/Grécko až do dňa, keď Helénska republika úplne zosúladila svoju právnu úpravu s uvedeným rozsudkom, uplynulo takmer 37 mesiacov.
Treba preto konštatovať, že nesplnenie povinnosti vytýkané Helénskej republike zotrvávalo počas značnej doby, najmä vzhľadom na nízky stupeň zložitosti, ktorú predstavovalo úplné vykonanie citovaného rozsudku Komisia/Grécko.
Pokiaľ ide, po tretie, o závažnosť porušenia, je potrebné poznamenať, že toto nesplnenie povinnosti spôsobilo zotrvanie vážnej prekážky slobody usadiť sa.
Súdny dvor v citovanom rozsudku Komisia/Grécko totiž usúdil, že sporná právna úprava porušila základnú zásadu vyplývajúcu z článku 43 ES, keďže umožnila spoločnostiam usadeným v iných členských štátoch otvoriť a prevádzkovať očné optiky len vtedy, ak väčšina spoločníkov boli odborne vzdelaní oční optici alebo prípadne, ak vlastníci väčšiny základného imania boli oční optici.
V tejto súvislosti treba konštatovať, že nesplnenie povinnosti, o aké ide v predmetnej veci, môže vážne poškodiť záujmy spoločností a očných optikov usadených v inom členskom štáte, ktorí majú v Grécku záujem otvoriť očnú optiku.
Vzhľadom na to, čo bolo uvedené, Súdny dvor považuje za odôvodnené uložiť Helénskej republike povinnosť zaplatiť paušálnu pokutu.
Pokiaľ ide o výšku uvedenej paušálnej pokuty, je potrebné prihliadnuť okrem úvah uvedených v bodoch 49 až 56 tohto rozsudku aj na nasledujúce doplňujúce skutočnosti.
Treba pripomenúť, že ešte pre samotným vyhlásením citovaného rozsudku Komisia/Grécko, Helénska republika čiastočne ukončila nesplnenie povinnosti určené týmto rozsudkom. Žalovaná totiž zmenila sporné ustanovenia týkajúce sa nemožnosti očných optikov — fyzických osôb prevádzkovať viacero očných optík a odstránila väčšinu podmienok spojených s otvorením a prevádzkovaním očných optík právnickými osobami.
Treba tiež konštatovať, že prijatím zákona č. 3661/08 počas konania na Súdnom dvore v tejto veci Helénska republika úplne dosiahla súlad s požiadavkami citovaného rozsudku Komisia/Grécko.
Vzhľadom na to, čo bolo uvedené, stanovenie výšky paušálnej pokuty na milión eur, ktorú je Helénska republika povinná zaplatiť, predstavuje spravodlivé posúdenie osobitných okolností prejednávanej veci.
Je preto namieste uložiť Helénskej republike povinnosť zaplatiť Komisii paušálnu pokutu vo výške milión eur na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“.
O trovách
Na základe článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Helénsku republiku na náhradu trov konania a Helénska republika nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:

1.
Helénska republika si tým, že ku dňu uplynutia lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku vydanom Komisiou Európskych spoločenstiev podľa článku 228 ES neprijala všetky opatrenia potrebné na vykonanie rozsudku z 21. apríla 2005, Komisia/Grécko (C-140/03), nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 228 ods. 1 ES.

2.
Helénska republika je povinná zaplatiť Komisii Európskych spoločenstiev paušálnu pokutu vo výške milión eur na účet „Vlastné zdroje Európskeho spoločenstva“.

3.
Helénska republika je povinná nahradiť trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: gréčtina.