CELEX: 62002TJ0317
Bendra prekybos politika
Pasaulio prekybos organizacija (PPO)
Reglamentas (EB) Nr. 3286/94
Prekybos kliūtys
Paruoštos garstyčios
Patikrinimo procedūros dėl prekybos kliūčių nutraukimas
Bendrijos interesas

Teisinis pagrindas
1       1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 3286/94, nustatančio Bendrijos procedūras bendros prekybos politikos srityje
siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos taisyklėmis, ypač sudarytomis globojant Pasaulio prekybos organizacijai (PPO),
suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą (OL L 349, p. 71), iš dalies pakeisto 1995 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB)
Nr. 365/95 (OL L 41, p. 3) (toliau – Reglamentas Nr. 3286/94), 1 straipsnis numato:
„Šis reglamentas nustato Bendrijos procedūras bendros prekybos politikos srityje siekiant užtikrinti naudojimąsi tarptautinės
prekybos taisyklių, ypač sudarytų globojant Pasaulio prekybos organizacijai, Bendrijai suteiktomis teisėmis, kurios, laikantis
esamų tarptautinių įsipareigojimų ir tvarkos, yra skirtos tam, kad būtų:
<…>
b) imtasi priemonių prekybos kliūčių, kurios veikia trečiosios šalies rinką, atžvilgiu siekiant pašalinti dėl jų pasireiškiantį
neigiamą poveikį prekybai.
Ši tvarka visų pirma taikoma tarptautinių ginčų sprendimo procedūroms bendros prekybos politikos srityje pradėti, tolesniam
jų vykdymui ir nutraukimui.“ (Pataisytas vertimas)
2       Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnyje nurodyta:
„1. Šiame reglamente „prekybos kliūtys“ – tai trečiosios šalies pasirinkta ar remiama prekybos veikla, kurios atžvilgiu tarptautinės
prekybos taisyklėse yra numatyta teisė imtis priemonių. Tokia teisė imtis priemonių suteikiama, kai tarptautinėmis prekybos
taisyklėmis yra visiškai uždraudžiama verstis veikla arba kitai šios veiklos veikiamai šaliai suteikiama teisė reikalauti
pašalinti minėtos veiklos padarinius.
2. Šiame reglamente ir laikantis šio straipsnio 8 dalies „Bendrijos teisės“ – tai tokios tarptautinės prekybos teisės, kuriomis
ji gali pasinaudoti pagal tarptautines prekybos taisykles. Šiame kontekste „tarptautinės prekybos taisyklės“ – tai visų pirma
globojant PPO sudarytos ir PPO sutarties priede išdėstytos taisyklės, tačiau tai taip pat gali būti kitais susitarimais, kurių
šalis yra Bendrija, priimtos ir Bendrijos bei trečiųjų šalių prekybai taikomos taisyklės.
<…>
4. Šiame reglamente „neigiamas poveikis prekybai“ – tai prekybos kliūčių sukeltas poveikis Bendrijos įmonių produktui arba
paslaugai trečiosios šalies rinkoje, kuris turi materialinės įtakos Bendrijos arba Bendrijos regiono ekonomikai arba jų ekonominės
veiklos sektoriui, arba grėsmė tokiam poveikiui atsirasti. Tai, kad skundą pateikiantis asmuo nukenčia dėl tokio neigiamo
poveikio, nelaikoma pakankama priežastimi Bendrijos institucijoms imtis priemonių.
<…>“
3       Reglamento Nr. 3286/94 4 straipsnis numato:
„ 1. Kiekviena juridinį statusą turinti arba jo neturinti Bendrijos įmonė arba organizacija, veikianti vienos ar kelių Bendrijos
įmonių vardu ir mananti, kad tokios Bendrijos įmonės dėl prekybos kliūčių, kurios veikia trečiosios šalies rinką, patyrė neigiamą
poveikį prekybai, gali pateikti raštišką skundą. Tačiau toks skundas yra priimtinas tik tada, kai dėl jame išdėstytų prekybos
kliūčių galima pasinaudoti dvišaliame ar daugiašaliame prekybos susitarime nustatytomis tarptautinėmis prekybos taisyklėmis
numatyta teise imtis priemonių.
2. Skunde turi būti pateikta pakankamai įrodymų, kad egzistuoja prekybos kliūtys ir kad dėl jų buvo patirtas neigiamas poveikis
prekybai. Kai tikslinga, neigiamo poveikio prekybai įrodymai turi būti išdėstyti remiantis 10 straipsnyje pateiktu paaiškinamuoju
veiksnių sąrašu.“
4       Reglamento Nr. 3286/94 5 straipsnyje „Skundo pateikimo tvarka“ išdėstyta:
„1. Skundas pateikiamas Komisijai, kuri jo kopijas išsiunčia valstybėms narėms.
2. Skundas gali būti atsiimtas, ir tokiu atveju procedūra gali būti nutraukta, nebent toks nutraukimas būtų nenaudingas Bendrijai.
3. Jei po konsultacijų paaiškėja, jog skunde pateikta nepakankamai įrodymų, kad būtų galima pradėti tyrimą, apie tai pranešama
pareiškėjui.
4. Gavusi pagal 3 arba 4 straipsnius pateiktą skundą, Komisija nedelsdama priima sprendimą dėl Bendrijos patikrinimo procedūros;
paprastai sprendimas priimamas per 45 dienas nuo skundo pateikimo dienos; pareiškėjos prašymu arba su ja sutarus šio termino
eiga gali būti sustabdyta, kad būtų galima pateikti papildomos informacijos, kurios gali prireikti nuodugniai vertinant pareiškėjos
atvejo pagrįstumą“.
5       Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnio 1 dalis nurodo:
„1. Šiame reglamente numatytoms konsultacijoms vykdyti įkuriamas iš valstybių narių atstovų sudarytas Patariamasis komitetas,
toliau – Komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas“.
6       Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnis numato:
„1. Jei po konsultacijų Komisijai paaiškėja, jog pateikta pakankamai įrodymų, kad būtų galima pradėti patikrinimo procedūrą,
ir tai būtina Bendrijos interesais, Komisija imasi šių priemonių:
a)
Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje
paskelbia apie patikrinimo procedūros pradžią; tokiame skelbime nurodomas produktas arba paslauga bei suinteresuotos valstybės,
pateikiama gautos informacijos santrauka ir numatoma, kad Komisijai turi būti perduota visa susijusi informacija; nurodomas
laikas, per kurį suinteresuotosios šalys gali kreiptis, kad Komisija jas išklausytų žodžiu pagal šio straipsnio 5 dalį;
b) apie tai ji oficialiai praneša šalies arba šalių, kurios turi būti tikrinamos, atstovams, su kuriais tam tikrais atvejais
gali būti konsultuojamasi;
c) bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, ji vadovauja patikrinimui Bendrijos lygiu.
<…>
4. a) pareiškėjai, suinteresuoti eksportuotojai ir importuotojai, suinteresuotos valstybės ar valstybių atstovai gali susipažinti
su visa Komisijai pateikta informacija, išskyrus Komisijos ir administracijų vidaus dokumentus, jei ši informacija yra susijusi
su jų interesų apsauga, nėra konfidenciali pagal 9 straipsnio nuostatas ir Komisija ja naudojasi patikrinimo procedūros metu.
Tokie asmenys Komisijai pateikia pagrįstą raštišką prašymą, kuriame nurodo reikiamą informaciją;
b) pareiškėjai, suinteresuotieji eksportuotojai ir importuotojai, suinteresuotos valstybės ar valstybių atstovai gali paprašyti
pateikti svarbiausius patikrinimo faktus bei rezultatus.
5. Komisija gali išklausyti suinteresuotąsias šalis. Ji jas išklauso, jei per
Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje
išspausdintame pranešime nurodytą laiką šalys pateikia raštišką prašymą suteikti galimybę būti išklausytoms ir nurodo, jog
jos yra šalys, tiesiogiai suinteresuotos procedūros taikymo rezultatais.
<…>
8. Baigusi patikrinimą, Komisija pateikia ataskaitą Komitetui. Paprastai ataskaita pateikiama per penkis mėnesius nuo procedūros
pradžios paskelbimo, nebent dėl patikrinimo sudėtingumo Komisija šį laikotarpį pratęsia iki septynių mėnesių.“ (Pataisytas
vertimas)
7       Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnis, kuriame kalbama apie įrodymų patikrinimą, nurodo:
„<…>
4. Įtarus, kad daromas neigiamas poveikis prekybai, Komisija patikrina tokio neigiamo poveikio įtaką Bendrijos ar Bendrijos
regiono ekonomikai arba jų ekonominės veiklos sektoriui. Dėl to prireikus Komisija gali atsižvelgti į 1 ir 2 dalyse išvardytų
rūšių veiksnius. Neigiamas poveikis prekybai,
inter alia
, gali pasireikšti esant situacijoms, kai dėl prekybos kliūčių yra stabdomi su produktu ar paslauga susiję prekybos srautai,
jiems trukdoma arba jie nukreipiami, arba dėl susiklosčiusių situacijų, kai prekybos kliūtys materialiai paveikia Bendrijos
įmonių pasiūlą arba sąnaudas (t. y. dalis ir komponentus arba žaliavas). Įtarusi, kad gali kilti grėsmė, jog bus padarytas
neigiamas poveikis prekybai, Komisija taip pat patikrina, ar yra galimybė iš anksto aiškiai numatyti, kad dėl konkrečios situacijos
gali atsirasti faktinis neigiamas poveikis prekybai.
5. Tikrindama neigiamo poveikio prekybai įrodymus, Komisija atsižvelgia į nuostatas, principus arba praktiką, kurie reglamentuoja
2 straipsnio 1 dalyje minėtomis atitinkamomis tarptautinėmis taisyklėmis suteiktą teisę imtis priemonių.
<…>“
8       Pagal Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalį:
,„1. Jei patikrinimo procedūros rezultatai rodo, jog Bendrija nėra suinteresuota, kad būtų imamasi kokių nors veiksmų, pagal
14 straipsnį minėta procedūra nutraukiama“.
9       Reglamento Nr. 3286/94 12 straipsnis numato:
„1. Paaiškėjus (remiantis patikrinimo procedūros rezultatais, nebent susiklosto tokia faktinė ir teisinė padėtis, kad patikrinimo
procedūros nebereikia), kad Bendrijos interesais būtina imtis priemonių siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos taisyklėmis
suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą ir pašalinti žalą arba dėl trečiųjų šalių sudarytų ar palaikomų prekybos kliūčių padarytą
neigiamą poveikį prekybai, 13 straipsnyje nustatyta tvarka priimamos atitinkamos priemonės.
<…>“
10     Reglamento Nr. 3286/94 14 straipsnis nurodo:
„1. Kai reikia laikytis šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimą Komitetui perduoda jo pirmininkas.
2. Komisijos atstovas pateikia Komitetui sprendimo, kuris turi būti priimtas, projektą. Komitetas klausimą apsvarsto per tokį
laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą.
3. Komisija priima sprendimą, kurį perduoda valstybėms narėms ir kuris pradedamas taikyti po 10 dienų, jei per šį laiką nė
viena valstybė narė neperduoda šio klausimo Tarybai.
4. Valstybės narės prašymu Taryba gali kvalifikuotąja balsų dauguma iš naujo apsvarstyti Komisijos sprendimą.
5. Komisijos sprendimas pradedamas taikyti po 30 dienų, jei per šį laikotarpį, pradedamą skaičiuoti nuo klausimo perdavimo
Tarybai dienos, Taryba nepriima sprendimo“.

Faktinės bylos aplinkybės
11     1981–1996 m. Taryba, siekdama užtikrinti žmonių sveikatos apsaugą, priėmė keletą direktyvų kovos su hormoninių medžiagų naudojimu
gyvulių mityboje.
12     Jungtinės Amerikos Valstijos (toliau – Jungtinės Valstijos) pradėjo PPO ginčų sprendimo procedūrą dėl Bendrijos nuostatų suderinimo
su šios organizacijos taisyklėmis.
13     1997 m. rugpjūčio 18 d. kolegija pripažino, kad šie Bendrijos teisės aktai pažeidžia PPO taisykles.
14     1998 m. sausio 16 d. Apeliacinis komitetas parengė ataskaitą, kuri patvirtino šį sprendimą.
15     1998 m. vasario 13 d. šią ataskaitą patvirtinus Ginčų sprendimo taryboje (toliau – GST), priimtame arbitražo sprendime buvo
nustatyta, kad Bendrijos teisės aktų suderinimo su PPO taisyklėmis terminas pasibaigia 1999 m. gegužės 13 dieną.
16     Europos Bendrijai per nustatytą terminą nesuderinus teisės aktų, 1999 m. birželio 3 d. Jungtinės Valstijos pateikė prašymą
GST sustabdyti tarifų nuolaidas pagal Susitarimo dėl ginčų sprendimo taisyklių ir tvarkos, pridėto prie PPO steigimo sutarties
(toliau – Susitarimas) 22 straipsnio 2 dalį, t. y. 202 milijonų Jungtinių Valstijų dolerių (USD) suma per metus. Be to, Jungtinės
Valstijos pateikė sąrašą produktų, kurių atžvilgiu turėtų būti taikomas tarifų nuolaidų sustabdymas, įskaitant ir paruoštas
garstyčias.
17     1999 m. liepos 12 d. priėmus arbitražo sprendimą, kuriame nurodyta bendra tarifų nuolaidų sustabdymo suma, 1999 m. liepos
26 d. GST leido Jungtinėms Valstijoms sustabdyti minėtas nuolaidas už 116,8 milijonų USD sumą per metus ir taikyti papildomus
100 % muito mokesčius tam tikriems Europos Bendrijos valstybių narių kilmės produktams, įskaitant paruoštas garstyčias. Jungtinės
Valstijos nusprendė netaikyti tarifų nuolaidų sustabdymo Jungtinės Karalystės kilmės produktams.
18     2001 m. birželio 7 d.
Fédération des industries condimentaires de France
(Prancūzijos prieskonių pramonės federacija) (toliau – FICF arba pareiškėja), kuriai priklauso pagrindiniai paruoštų garstyčių
gamintojai Prancūzijoje, pateikė skundą Europos Bendrijų Komisijai pagal Reglamento Nr. 3286/94 4 straipsnį.
19     Šiame skunde pabrėžiama, kad selektyvus Jungtinių Valstijų atsakomųjų priemonių taikymas prieštarauja Susitarimo 22 straipsniui,
nes tarifų nuolaidų sustabdymo priemonės, kurias taikyti leido GST, turi būti taikomos tik „nagrinėjamos narės“ atžvilgiu,
nustačius, kad ji nesilaikė įsipareigojimų, t. y. šioje byloje visai Europos Bendrijai, o ne tik tam tikroms valstybėms narėms.
Be to, skunde nurodoma, kad Jungtinių Valstijų prekybos kliūtys sukelia neigiamą poveikį prekybai Reglamento Nr. 3286/94 prasme
įmonių, priklausančių FICF, paruoštų garstyčių eksporto atžvilgiu ir kad pagal Reglamentą Nr. 3286/94 Bendrija turi teisę
pateikti skundą dėl Jungtinių Valstijų priemonių.
20     Atsižvelgdama į pareiškėjos pateiktus įrodymus, 2001 m. rugpjūčio 1 d. Komisija paskelbė apie patikrinimo procedūros pradžią
pagal Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnį dėl Jungtinių Valstijų prekybos veiklos importuojant paruoštas garstyčias atsiradusių
prekybos kliūčių (OL C 215, 2001, p. 2).
21     Šio skelbimo 2 punkte pabrėžiama, kad „Komisija patikrinimo procedūrą taikys ir kitiems produktams, kurių atžvilgiu galėjo
būti taikomos panašaus pobūdžio priemonės kaip ir paruoštų garstyčių atveju, ypač jei suinteresuotosios šalys, susižinojusios
per nustatytą terminą (per trisdešimt dienų po skelbimo) pateiks įrodymų, kad priemonės buvo taikomos ir šių produktų atžvilgiu“.
22     Per nustatytą terminą profesinės organizacijos Comité national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras, Confédération
générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort ir Comité économique agricole régional „fruits
et légumes de la région Bretagne“ Komisijai pranešė apie savo suinteresuotumą. Gavusi informaciją apie suinteresuotumą, Komisija
pagal skelbimo 2 punktą nusprendė pradėti patikrinimo procedūrą ir kepenų paštetui, rokforui bei svogūnėliams.
23     2002 m. kovo 6 d. baigusi patikrinimo procedūrą, Komisija informavo apie savo tyrimo išvadas Komitetą, kuris numatytas Reglamento
Nr. 3286/94 7 straipsnyje, o 2002 m. kovo 27 d. jam pateikė patikrinimo procedūros ataskaitą. Šioje ataskaitoje siūloma nutraukti
procedūrą.
24     2002 m. balandžio 23 d. Komisija FICF patarėjui pateikė nekonfidencialią patikrinimo ataskaitos redakciją. Laiške Komisija
patikslino, kad Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnyje numatytas Komitetas patvirtino pasiūlymą nutraukti procedūrą, todėl sprendimas
šiuo klausimu artimiausiu laiku bus paskelbtas
Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje
.
25     2002 m. gegužės 17 d. laiške vienas iš FICF patarėjų patvirtino gavęs patikrinimo ataskaitą. Šiame laiške jis nusistebėjo
dėl Komisijos ataskaitos pateikimo ir sprendimo priėmimo šioje byloje terminų. Atsižvelgęs į Komisijos teiginį 2002 m. balandžio
23 d. laiške, kad artimiausiu laiku bus priimtas sprendimas, FICF patarėjas nusprendė, kad Komisija nesuteikė pareiškėjai
teisės atsakyti, o tokie veiksmai, jo manymu, pažeidžia teisę į gynybą.
26     2002 m. birželio 4 d. atsakydama į šį laišką Komisija pabrėžė, kad ji visapusiškai laikėsi Reglamento Nr. 3286/94 nuostatų,
būtent jo 8 straipsnio 4 ir 8 dalių. Šiuo klausimu Komisija pastebėjo, kad pareiškėja jai nepateikė jokio prašymo pagal Reglamento
Nr. 3286/94 8 straipsnio 4 dalį. Be to, Komisija pareiškėjai priminė, kad ji buvo nuolat informuojama apie procedūros eigą
ir kad žinojo patikrinimo procedūros rezultatus gerokai anksčiau nei oficialiai buvo įteikta patikrinimo ataskaita.
27     2002 birželio 6 d.
Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“
nusiuntė laišką Komisijai, kuriame nusistebėjo gavęs patikrinimo ataskaitą ne tiesiogiai, o per savo patarėjus. Be to, jis
nepritarė patikrinimo procedūros nutraukimui ir galiausiai pareiškė, kad pranešimas apie būsimą sprendimą dėl patikrinimo
procedūros nutraukimo pažeidė jo teisę atsakyti į patikrinimo ataskaitoje pateiktas išvadas.
28     2002 m. birželio 7 d. Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort nusiuntė laišką
Komisijai, iš esmės tokį patį kaip ir Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région Bretagne“.
29     2002 m. birželio 14 d. laiškuose Komisija nusiuntė nekonfidencialią patikrinimo ataskaitos redakciją Confédération générale
des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort ir Comité économique agricole régional „fruits et légumes
de la région Bretagne“ primindama, kad šios profesinės organizacijos įstojo į patikrinimo procedūrą tik kaip suinteresuotosios
šalys, todėl Komisija pareiškė neprivalanti tiesiogiai joms pateikti patikrinimo ataskaitos, kuri, beje, yra viešas dokumentas.
Šiuose laiškuose Komisija taip pat pabrėžė, kad bet kuriuo atveju ji laikėsi Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalies
nuostatų, ir kad abiejų organizacijų patarėjai nuolat buvo informuojami apie procedūros eigą, be to, jie žinojo patikrinimo
procedūros rezultatus gerokai anksčiau nei oficialiai buvo įteikta patikrinimo ataskaita. Galiausiai Komisija pabrėžė, kad
sprendimas nutraukti patikrinimo procedūrą dar tik bus priimtas.
30     2002 m. liepos 9 d. Komisija priėmė Sprendimą 2002/604/EB, nutraukiantį patikrinimo procedūrą pagal Reglamentą Nr. 3286/94
dėl Jungtinių Amerikos Valstijų prekybos veiklos importuojant paruoštas garstyčias atsiradusių prekybos kliūčių (OL L 195,
p. 72, toliau – ginčijamas sprendimas). 2002 m. liepos 27 d. ginčijamas sprendimas buvo paskelbtas
Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje
.
31     Ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamojoje dalyje Komisija nurodė:
,,Remiantis patikrinimo procedūra galima daryti išvadą, kad dėl prekybos kliūties, kuri minima skunde, t. y. Jungtinių Amerikos
Valstijų atrankinio pobūdžio nuolaidų sustabdymo tik tam tikrų valstybių narių atžvilgiu (,,atrankinio pobūdžio sankcija“),
buvo tariamai sukeltas neigiamas poveikis prekybai. Iš tiesų tyrimo metu nebuvo įrodyta aplinkybė, kad jei nuolaidų sustabdymas
būtų taikomas ir Jungtinei Karalystei, tuomet pareiškėja galėtų daugiau eksportuoti paruoštų garstyčių į Jungtinių Amerikos
Valstijų rinką. Todėl jokio neigiamo poveikio prekybai reglamento prasme negalėjo sukelti prekybos kliūtis, kurią ginčija
pareiškėja, išskyrus Jungtinių Amerikos Valstijų pagal PPO susitarimą leistą ir teisėtą nuolaidų sustabdymo poveikį prekybai.
Pagal 11 straipsnį (Reglamento Nr. 3286/94) patikrinimo procedūros rezultatai rodo, kad Bendrijos interesais nebuvo būtina
imtis specialių priemonių dėl nurodytos prekybos kliūties.“
32     Todėl Komisija vieninteliu ginčijamo sprendimo straipsniu nusprendė nutraukti patikrinimo procedūrą, kuri buvo pradėta 2001 m.
rugpjūčio 1 dieną.

Procesas ir šalių reikalavimai
33     Ši byla buvo pradėta FICF, Confédération générale des producteurs de lait de brebis et des industriels de Roquefort, Comité
national interprofessionnel des palmipèdes à foie gras ir Comité économique agricole régional „fruits et légumes de la région
Bretagne“ (toliau – ieškovai) ieškiniu, pateiktu Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai 2002 m. spalio 16 dieną.
34     Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 14 straipsnį ir pirmosios kolegijos pasiūlymu Pirmosios instancijos
teismas, išklausęs šalis, pagal šio reglamento 51 straipsnį nusprendė perduoti bylą nagrinėti išplėstinei kolegijai.
35     Susipažinęs su teisėjo pranešėjo pranešimu, Pirmosios instancijos teismas (pirmoji išplėstinė kolegija) nusprendė pradėti
žodinę proceso dalį ir, taikydamas proceso organizavimo priemones, paprašė šalių atsakyti į tam tikrus klausimus bei pateikti
tam tikrus dokumentus.
36     2004 m. rugsėjo 14 d. posėdyje buvo išklausytos šalių nuomonės žodžiu ir atsakymai į Pirmosios instancijos teismo pateiktus
klausimus.
37     Ieškovai Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       panaikinti ginčijamą sprendimą,
–       priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
38     Komisija Pirmosios instancijos teismo prašo:
–       atmesti ieškinį,
–       priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.

Dėl priimtinumo
39     Nepareikšdama prieštaravimo dėl šio ieškinio priimtinumo, Komisija savo rašytiniuose pareiškimuose nurodė tik FICF, vienintelės
organizacijos, kuri pateikė skundą Komisijai pagal Reglamento Nr. 3286/94 4 straipsnį, situaciją, nenurodydama kitų profesinių
organizacijų, įstojusių į patikrinimo procedūrą kaip suinteresuotosios šalys, situacijos.
40     Šiuo klausimu reikia priminti, kad ieškovai pareiškė vieną bendrą ieškinį. Remiantis nusistovėjusia Bendrijos teismų praktika,
jei kalbama apie vieną bendrą ieškinį, konstatavus priimtinumą vieno ieškovo atžvilgiu, nebūtina nagrinėti kitų ieškovų teisės
kreiptis į teismą, nes pakanka, kad nors vienas ieškovas atitiktų EB 230 straipsnio sąlygas (šiuo klausimu žr. 1993 m. kovo
24 d. Teisingumo Teismo sprendimo
CIRFS ir kt. prieš Komisiją
, C-313/90, Rink. p. I‑1125, 31 punktą; Pirmosios instancijos teismo 1995 m. balandžio 27 d. sprendimo
CCE de Vittel ir kt. prieš Komisiją
, T‑12/93, Rink. p. II‑1247, 44 punktą ir 1998 m. rugsėjo 15 d. sprendimo
European Night Services ir kt. prieš Komisiją
, T‑374/94, T‑375/94, T‑384/94 ir T‑388/94, Rink. p. II‑3141, 61 punktą).
41     Be to, reikia pabrėžti, kad Reglamento Nr. 3268/94 4 straipsnis leidžia kiekvienai asociacijai, veikiančiai vienos ar kelių
Bendrijos įmonių vardu, šiuo atveju FICF, veikiančiai Prancūzijos paruoštų garstyčių gamintojų vardu, pasinaudoti teise remtis
dvišaliame ar daugiašaliame prekybos susitarime nustatytomis tarptautinėmis prekybos taisyklėmis skunde, kuris pateikiamas
Komisijai šio reglamento numatytomis sąlygomis, taip pat pasinaudoti to paties reglamento nuostatose numatytomis procedūrinėmis
garantijomis. Šių garantijų visuma suponuoja, kad pareiškėja pagal Reglamentą Nr. 3286/94 turi teisę kreiptis į Pirmosios
instancijos teismą dėl Komisijos sprendimo, nutraukiančio patikrinimo procedūrą, kuri buvo pradėta gavus jos skundą.
42     Iš to matyti, kad FICF, kuri pagal Reglamento Nr. 3286/94 4 straipsnį pateikė skundą Komisijai, turi teisę ginčyti ginčijamą
sprendimą Pirmosios instancijos teisme, o atsižvelgiant į tai, kad kalbama apie vieną bendrą ieškinį, nereikia nagrinėti kitų
ieškovų teisės kreiptis į teismą.

Dėl bylos esmės
43     Ieškovai savo ieškinius grindžia aštuoniais pagrindais. Pirmas pagrindas pagrįstas Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalies,
antras – Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalies, trečias – Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies, ketvirtas
– Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalies pažeidimais, penktas pagrindas pagrįstas ginčijamo sprendimo pareigos motyvuoti
pažeidimu, šeštas pagrindas – akivaizdžiomis faktinių aplinkybių vertinimo klaidomis bei Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio
4 dalies ir 11 straipsnio 1 dalies pažeidimu, septintas pagrindas – teisių į gynybą pažeidimu ir galiausiai aštuntas pagrindas
– Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalies bei Komisijos pareigos veikti stropiai pažeidimu.

Dėl pirmojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalies pažeidimu
–       Šalių argumentai
44     Ieškovų nuomone, sąvoka „prekybos kliūtis“, kuri pateikta Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalyje, remiasi dviem aiškiai
atpažįstamais ir neatskiriamai susijusiais elementais, tai yra materialaus pobūdžio elementu (,,trečiosios šalies pasirinkta
ar remiama prekybos veikla“) ir „neteisėtumo elementu“ (,,teisė imtis priemonių“, kurią turi Europos Bendrija). Be to, ieškovų
manymu, ginčijamame sprendime ši sąvoka apribota vieninteliu neteisėtumo elementu, tai yra Jungtinių Valstijų tarifų nuolaidų
sustabdymo „atrankiniu“ taikymu. Ieškovų nuomone, Komisijos požiūris pažeidžia ne tik Reglamento Nr. 3286/942 2 straipsnio
1 dalį, bet iškraipo FICF pateikto skundo ir skelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią turinį. Priešingai Komisijos nuomonei,
Jungtinių Valstijų tarifų nuolaidų sustabdymo priemonės negalėtų būti padalytos tarp, pirma, priemonių, kurias GST leidžia
ir taikomų Jungtinių Valstijų ir, antra, prekybos kliūčių, kurias ginčija pareiškėja, tai yra atrankinio šių priemonių taikymo.
Ieškovų manymu, šias priemones Jungtinės Valstijos taiko „teisėtai“, kaip mano Komisija, ne todėl, kad GST leido taikyti atsakomąsias
priemones.
45     Komisija primena, kad Reglamento Nr. 3286/94 tikslas yra įdiegti Bendrijos procedūras bendros prekybos politikos srityje,
kurios sudarytų sąlygas Bendrijai pasinaudoti PPO suteiktomis teisėmis. Būtent šia prasme Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio
1 dalis apibrėžia prekybos kliūtis kaip trečiosios šalies pasirinktą ar remiamą prekybos veiklą, kurios atžvilgiu tarptautinės
prekybos taisyklėse yra numatyta teisė imtis priemonių.
46     Be to, Komisija ginčija ieškovų Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalies išaiškinimą. Komisijos nuomone, vien prekybos
kliūčių nepakanka pradėti ginčų nagrinėjimo procedūrą. Be viso to, reikia įrodyti neigiamą poveikį prekybai. Siekiant įgyvendinti
Reglamentą Nr. 3286/94, sąvoka „prekybos kliūtis“ turėtų apimti „neigiamo poveikio prekybai“ sąvoką. Kitais žodžiais, Komisijos
manymu, įmonės, norėdamos įrodyti, kad yra „prekybos kliūtis“ Reglamento Nr. 3286/94 prasme, turi įrodyti, kad jos patyrė
„neigiamą poveikį prekybai“ pagal Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalį. Kitoks išaiškinimas Bendrijos įmonėms suteiktų
teisę į
actio popularis
.
47     Komisijos nuomone, būtent šia prasme sąvoka „prekybos kliūtis“ buvo taikoma šioje byloje patikrinimo ataskaitoje ir priimant
ginčijamą sprendimą. Tokia prasmė neturėtų būti nežinoma ieškovams. Šiuo klausimu Komisija remiasi ginčijamu sprendimu, kuriame
numatyta, kad tyrimo metu nebuvo įrodyta, jog pareiškėja dėl Jungtinių Valstijų sprendimo pasirinktinai taikyti tarifų nuolaidų
sustabdymą patyrė neigiamą poveikį prekybai, išskyrus dėl šio sustabdymo, kurį „Jungtinių Amerikos Valstijos teisėtai taikė
pagal PPO susitarimą“, patirtą poveikį prekybai. Todėl Komisija tvirtina, kad, pirma, Jungtinių Amerikos Valstijų priemonės
buvo taikomos laikantis PPO taisyklių, ir, antra, pareiškėjai neįrodžius jokio neigiamo poveikio prekybai, nėra „prekybos
kliūčių“ Reglamento Nr. 3286/94 prasme, priešingai nei teigia ieškovai.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
48     Pirmiausia reikia pastebėti, kad pagal Reglamentą Nr. 3286/94 Bendrija, norėdama imtis priemonių pagal tarptautines prekybos
taisykles dėl prekybos kliūties, nustatytos ir remiamos trečiosios šalies ir darančios poveikį jos rinkai, turi atitikti mažiausiai
tris kumuliacines sąlygas, tai yra turi egzistuoti prekybos kliūtis, kaip apibrėžta reglamente, ši kliūtis turi sukelti neigiamą
poveikį prekybai ir turi egzistuoti būtinumas veikti Bendrijos interesu. Jei baigusi patikrinimo procedūrą, kuri pradėta pagal
Reglamentą Nr. 3286/94, Komisija nusprendžia, kad viena iš šių sąlygų neįvykdyta, Bendrijos institucijos turi teisę nuspręsti
nebesiimti tokių priemonių.
49     Dėl sąvokos prekybos kliūtis, reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalį:
„Šiame reglamente „prekybos kliūtys“ – tai trečiosios šalies pasirinkta ar remiama prekybos veikla, kurios atžvilgiu tarptautinės
prekybos taisyklėse yra numatyta teisė imtis priemonių. Tokia teisė imtis priemonių suteikiama, kai tarptautinėmis prekybos
taisyklėmis yra visiškai uždraudžiama verstis veikla arba kitai šios veiklos veikiamai šaliai suteikiama teisė reikalauti
pašalinti minėtos veiklos padarinius.“
50     Šioje byloje akivaizdu, kad Komisija ginčijamame sprendime nutarė, jog FICF pateikė skundą dėl Jungtinių Valstijų tarifų nuolaidų
sustabdymo Bendrijos valstybių narių, išskyrus Jungtinės Karalystės, paruoštų garstyčių eksportuotojams atsiradusių prekybos
kliūčių, tai yra dėl sankcijos, kurią ginčijamas sprendimas kvalifikuoja kaip „atrankinę“.
51     Ieškovų manymu, taip nuspręsdama Komisija neatsižvelgė į sąvokos „prekybos kliūtis“ apibrėžimą Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio
1 dalyje, nes šiuo atveju ji atsižvelgė tik į šios sąvokos „teisėtumo“ elementą.
52     Toks argumentas nepriimtinas.
53     Pirmiausia, sąvokos „prekybos kliūtis“ elementai pagal Reglamentą Nr. 3286/94 neturėtų būti dirbtinai atskirti, kaip siūlo
ieškovai. Be to, prekybos kliūtis, kurią būtų galima nurodyti siekiant taikyti Reglamentą Nr. 3286/94, suponuoja tarptautinės
prekybos taisyklėse numatytos teisės imtis priemonių būtinumą. Toks aiškinimas visų pirma matyti iš reglamento 1 straipsnio
1 dalies, nuostatos „laikantis esamų tarptautinių įsipareigojimų ir tvarkos“. Ją paremia Reglamento Nr. 3286/94 septinta konstatuojamoji
dalis, kurioje pabrėžiama, kad „mechanizmo (įtvirtinto reglamente) tikslas – numatyti procedūrines priemones, kuriomis būtų
reikalaujama, kad Bendrijos institucijos imtųsi priemonių trečiųjų šalių sudarytų arba palaikomų prekybos kliūčių, <...> jei
galiojančiomis tarptautinės prekybos taisyklėmis yra suteikta teisė imtis veiksmų tokių kliūčių atžvilgiu“. Kitoks aiškinimas
reikštų, kad bet kokia trečiųjų šalių sudaryta ar palaikoma prekybos veikla galėtų būti laikoma prekybos kliūtimi, nors jos
atžvilgiu tarptautinėse prekybos taisyklėse nebūtų numatyta teisė imtis priemonių.
54     Antra, dėl ieškovų argumento, kad Komisijos aiškinimas pažeidė FICF Komisijai pateikto skundo turinį, reikia pabrėžti, kad
pareiškėja nesirėmė aplinkybe, priešingai nei tvirtino ieškovai Pirmosios instancijos teisme, kad Jungtinių Valstijų taikomos
priemonės, t. y. 116,8 milijonų USD tarifų nuolaidų sustabdymas tam tikriems Bendrijos kilmės produktams, yra „prekybos kliūtis“.
Skunde pripažįstama, kad 1999 m. liepos 26 d. GST leido taikyti šias priemones. Priešingai, savo argumentuose dėl Jungtinių
Valstijų taikomų priemonių kvalifikavimo kaip „prekybos kliūties“ pagal Reglamentą Nr. 3286/94 (IV skundo punktas) pareiškėja
manė, kad buvo pažeistos PPO taisyklės, nes „Jungtinės Valstijos neteisėtai pasirinko taikyti atsakomąsias priemones tik tam
tikrų Europos Sąjungos valstybių narių atžvilgiu ir netaikyti kitoms valstybėms“ (skundo IV.1 punktas, p. 8), ir „kad Jungtinių
Valstijų atrankinis atsakomųjų priemonių taikymas kelia (-ė) abejonių dėl arbitrų nustatyto nuolaidų sustabdymo apimties“
(skundo IV.2 punktas, p. 11). Vis dėlto, pareiškėja pripažino, kad „Apeliacinio komiteto ir kolegijos išvados bei rekomendacijos
yra taikomos „Europos Bendrijoms“ (ir kad) Jungtinės Valstijos savo priemones turi taikyti „Europos Bendrijoms“, negalėdamos
jų taikyti atskirai tam tikroms valstybėms narėms,  nes jos visos taikė ginčijamas Bendrijos priemones“ (skundo p. 13). Galiausiai
pareiškėja tvirtina, kad nustatydamos atsakomąsias priemones tik keturiolikai iš penkiolikos valstybių narių, „Jungtinės Valstijos
eliminavo Bendrijos elementą iš Sutartyje įtvirtintos prekybos politikos“ (skundo p. 14).
55     Iš to matyti, kad prekybos kliūtis, kurią ginčija pareiškėja, pasireiškia tik Jungtinių Valstijų atrankiniu tarifų nuolaidų
sustabdymu, todėl Komisija teisingai suprato skundo turinį. Be to, Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad šiuo atveju,
atsižvelgiant į prekybos kliūčių sąvoką pirmiau minėtame 53 punkte, prekybos kliūtis Reglamento Nr. 3286/94 prasme gali pasireikšti
tik Jungtinių Valstijų tarifų nuolaidų sustabdymo atrankiniu taikymu. Kadangi tik prekybos kliūtys, kurių atžvilgiu tarptautinės
prekybos taisyklėmis yra suteikta teisė imtis priemonių, patenka į Reglamento Nr. 3286/94 taikymo sritį, pagal šį reglamentą
procedūra negalėtų būti pradėta prieš Jungtinių Valstijų priemones dėl nuolaidų sustabdymo, kurias GST leido taikyti, nes
Bendrija iš esmės neturi jokios tarptautinės prekybos taisyklėmis nustatytos teisės imtis priemonių. Todėl šio sprendimo 20 punkte
minėto skelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią 4 punkte nurodoma, kad prekybos kliūtis, kuri nurodyta skunde, pasireiškia
„prekybos veiksmais <…> prieš daugumą valstybių narių, tačiau ne prieš visą Bendriją“, ir FICF, nepateikusi Pirmosios instancijos
teismui ieškinio dėl šio įvertinimo teisėtumo, manė, kad „veiksmai, kuriais prašoma taikyti priemones visoms valstybėms narėms
ir kurios vėliau taikytos tik kai kurioms iš jų, neatitinka ginčų sprendimų procedūros numanomumo kriterijaus“. Be to, reikia
pažymėti, kad patikrinimo ataskaitos „Prekybos kliūtis“, kurią parengė Komisija, 1.4 punkte numatyta:
„<…> svarbu pabrėžti, kad šiame tyrime nagrinėjama prekybos kliūtis pasireiškia ne Jungtinių Valstijų nuolaidų sustabdymu
po vadinamosios bylos „Hormonai“, bet tuo, kaip Jungtinės Valstijos taiko šį sustabdymą. Be to, pareiškėja neginčija Jungtinių
Valstijų teisės sustabdyti nuolaidas pagal Susitarimą dėl ginčų sprendimo procedūros, priimtą PPO rėmuose, o tik teisę sustabdyti
nuolaidų taikymą tik tam tikrų Bendrijos valstybių narių atžvilgiu.“
56     Priešingai nei tvirtina ieškovai, kad skunde nurodyta prekybos kliūtis pasireiškia Jungtinių Valstijų atrankiniu priemonių
taikymu Bendrijos valstybių narių atžvilgiu, ginčijamo sprendimo 3 ir 6 konstatuojamosios dalys atitinka Reglamento Nr. 3286/94
2 straipsnio 1 dalyje numatytą „prekybos kliūties“ sąvoką bei skunde suformuotą požiūrį, kurio laikomasi skelbime dėl patikrinimo
procedūros pradžios bei patikrinimo ataskaitoje.
57     Atsižvelgiant į visas išdėstytas aplinkybes, priešingai nei tvirtina ieškovai, konstatuotina, kad Komisija šiuo atveju neapsiribojo
tik sąvokos prekybos kliūtis „neteisėtumo“ elementu, bet atsižvelgė į visus neatskiriamai susijusius sąvokos „prekybos kliūtis“,
kuri yra įtvirtinta Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalyje, elementus.
58     Šiomis aplinkybėmis pirmą pagrindą reikia atmesti.

Dėl antrojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalies pažeidimu
–       Šalių argumentai
59     Ieškovų manymu, sąvokos „prekybos kliūtis“ siaurinamas aiškinimas ginčijamame sprendime, kuris būtinai apima neteisingą „neigiamo
poveikio prekybai“ Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalies prasme nagrinėjimą, pažeidžia šią nuostatą. Ieškovų nuomone,
Komisija turėjo išnagrinėti neigiamą poveikį prekybai, patirtą dėl neteisėto apmokestinimo papildomu 100 % ad
valorem
muitų mokesčiu, kurį ginčija ieškovai, nuo 1999 m. liepos mėn., o ne tik veiksnio, nulemiančio Jungtinių Valstijų priemonių
neteisėtumą, poveikį, tai yra minėtų priemonių selektyvųjį taikymą.
60     Be to, ieškovai mano, kad ginčijamame sprendime padaryta akivaizdi patikrinimo ataskaitoje pateiktų duomenų vertinimo klaida.
Komisijos išvada ginčijame sprendime, jog ši ataskaita „neįrodė aplinkybės, kad jei (tarifų) nuolaidų nutraukimas būtų taikomas
ir Jungtinei Karalystei, tuomet pareiškėja galėtų daugiau eksportuoti paruoštų garstyčių į Jungtinių Amerikos Valstijų rinką“,
neatitinka ataskaitoje pateiktų statistinių duomenų apie valstybių narių kilmės garstyčių importo, išskyrus iš Jungtinės Karalystės,
sumažėjimą bei Jungtinės Karalystės importo padidėjimą.
61     Atsakydama Komisija pabrėžia, kad ji teisingai įvertino dėl Jungtinių Valstijų taikomo tarifų nuolaidų sustabdymo paruoštoms
garstyčioms atsiradusį poveikį prekybai.
62     Komisija nurodo, kad patikrinimo ataskaitos išvados neįrodė jokio „susisiekiančių indų“ sąryšio, viena, tarp pareiškėjos eksporto
į Jungtines Valstijas sumažėjimo ir, antra, esminio ilgalaikio Jungtinės Karalystės eksporto padidėjimo. Komisijos manymu,
patikrinimo ataskaitoje pateikti duomenys parodo, kad Jungtinių Valstijų sprendimas Jungtinės Karalystės kilmės produktams
netaikyti tarifų nuolaidų sustabdymo nesusijęs su Jungtinės Karalystės garstyčių eksporto į Jungtines Valstijas padidėjimu
ir nedaro pareiškėjos atžvilgiu neigiamo poveikio prekybai. Tik tuo atveju, jei patikrinimo procedūra įrodytų, kad atrankinės
priemonės turi ilgalaikių ir esminių pasekmių Europoje paruoštų garstyčių rinkai, tuomet pasireikštų neigiamas poveikis prekybai
Reglamento Nr. 3286/94 prasme ir pareiškėjos atžvilgiu. Tačiau Komisija pabrėžia, kad Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio
4 dalis pateikia tikslią „neigiamo poveikio prekybai“ sąvoką, tai yra poveikis prekybai, kuris turi materialinės įtakos Bendrijos
arba Bendrijos regiono ekonomikai arba jų ekonominės veiklos sektoriui. Komisijos manymu, aplinkybė, kad „skundą pateikiantis
asmuo nukenčia dėl tokio neigiamo poveikio, nelaikoma pakankama priežastimi Bendrijoms imtis priemonių“.
63     Galiausiai, pasak Komisijos, ginčijamame sprendime teisingai nurodyta, kad patikrinimu negalima įrodyti, jog Jungtinių Valstijų
atsakomosios selektyviosios priemonės sukėlė neigiamą poveikį prekybai pagal Reglamentą Nr. 3286/94.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
64     Pirmiausia reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalį:
,,Neigiamas poveikis prekybai“ – tai prekybos kliūčių sukeltas poveikis Bendrijos įmonių produktui arba paslaugai trečiosios
šalies rinkoje, kuris turi materialinės įtakos Bendrijos arba Bendrijos regiono ekonomikai arba jų ekonominės veiklos sektoriui,
arba grėsmė tokiam poveikiui atsirasti. Tai, kad skundą pateikiantis asmuo nukenčia dėl tokio neigiamo poveikio, nelaikoma
pakankama priežastimi Bendrijos institucijoms imtis priemonių“.
65     Iš šio apibrėžimo matyti, kad Reglamentu Nr. 3286/94 siekiama išlaikyti priežastinį ryšį tarp sukelto ar galimo neigiamo poveikio
prekybai ir prekybos kliūties, kuri nustatoma atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes kiekvienu atveju pagal Reglamentą Nr. 3286/94.
Tokį aiškinimą pagrindžia Reglamento Nr. 3286/94 septinta konstatuojamoji dalis, kurioje pabrėžiama, kad šiame reglamente
įtvirtinto mechanizmo tikslas – pareikalauti, jog Bendrijos institucijos imtųsi priemonių trečiųjų šalių sudarytų prekybos
kliūčių, dėl kurių „padaromas“ neigiamas poveikis prekybai, atžvilgiu, ir šio reglamento 4 straipsnio 2 dalis, susijusi su
skundo turiniu, kurioje tvirtinama, kad skunde turi būti pateikta pakankamai įrodymų, jog egzistuoja prekybos kliūtis ir jog
„dėl jos“ buvo patirtas neigiamas poveikis prekybai. Be to, neigiamas poveikis prekybai Reglamento Nr. 3286/94 prasme turi
turėti svarbios įtakos Bendrijos arba Bendrijos regiono ekonomikai arba jų ekonominės veiklos sektoriui.
66     Todėl dėl ieškovų argumento, kad Komisija, nagrinėdama neigiamą poveikį prekybai, neturėjo apsiriboti tik dėl tarifų nuolaidos
sustabdymo atrankinio taikymo atsiradusiu poveikiu, Pirmosios instancijos teismas, atsižvelgdamas į atsakymą dėl pirmo pagrindo
ir į priežastinį ryšį, kuris turi egzistuoti tarp „prekybos kliūties“ ir „neigiamo poveikio prekybai“ Reglamento Nr. 3286/94
prasme, konstatuoja, kad jis turi būti atmestas. Kadangi „prekybos kliūtis“ Reglamento Nr. 3286/94 prasme, ginčijama šioje
byloje, atsirado dėl tarifų nuolaidų paruoštų garstyčių eksportui į Jungtines Valstijas atrankinio sustabdymo, Komisija, nagrinėdama
„neigiamą poveikį prekybai“, turėjo apsiriboti tik poveikiu, kuris turėjo priežastinį ryšį su šia kliūtimi.
67     Jei taip, reikia išnagrinėti, ar ieškovai teisūs manydami, kad Komisija ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamoje dalyje nuspręsdama,
jog „tyrimu neįrodyta, kad jei (tarifų) nuolaidų sustabdymas būtų taikomas ir Jungtinei Karalystei, tuomet pareiškėja galėtų
daugiau eksportuoti paruoštų garstyčių į Jungtinių Amerikos Valstijų rinką“, padarė akivaizdžią patikrinimo ataskaitoje pateiktų
duomenų vertinimo klaidą.
68     Šiuo klausimu pirmiausia reikia atsižvelgti į ginčijamo sprendimo pirmiau minėtos 6 konstatuojamosios dalies ištraukos prancūzų
kalba skirtumus, palyginti su dauguma kitų šio teksto kalbinių versijų. Priešingai nei tekste prancūzų kalba, kur vartojamas
prieveiksmis „
davantage
“ (daugiau), daugelyje kitų kalbinių versijų vartojama „
plus grandes
“ (didesnės) ar „
meilleures opportunités d’exportation
“ (geresnės sąlygos eksportui). Tas pat taikoma ir minėtos ištraukos versijoms anglų kalba „<…>
would result in greater export opportunities
<…>“, vokiečių kalba „<…>
für den Antragsteller zu besseren Ausfuhrmöglichkeiten für Senf
<…>“, danų „<…>
at klageren ville få større muligheder for at eksportere
<…>“, ispanų „<…>
traería consigo majores oportunidades para el denunciante de exportar
<…>“, suomių „<…>
valituksen tekijän
<…>
viennin mahdollisuuksien laajenemiseen
<…>“, italų „<…>
comporterebbe per il denunziante maggiori opportunità di esportazione
<…>“, portugalų „<…>
se traduziria, par o autor da denúncia, em maiores oportunidades de exportação
<...>“ ir švedų „<...>
bättre utsiker för den klagande att exportera
<…>“.
69     Pirmosios instancijos teismo manymu, šios ištraukos, kuri yra svarbi tariamai akivaizdžios vertinimo klaidos nagrinėjimui,
skirtingų kalbinių versijų pagrindinė mintis yra ta, kad, pirma, skirtingai nei versijoje prancūzų kalba, kurioje naudojamas
prieveiksmis „
davantage
“ (daugiau), parodomas mažiau kategoriškas ryšys tarp keturiolikos Bendrijos valstybių narių kilmės paruoštų garstyčių eksporto
į Jungtines Valstijas sumažėjimo ir Jungtinės Karalystės kilmės šio produkto eksporto į Jungtines Valstijas padidėjimo ir,
antra, poveikis laiko atžvilgiu paruoštų garstyčių eksporto į Jungtines Valstijas dydžiui.
70     Be to, reikia pabrėžti, kad ieškovai neginčija patikrinimo ataskaitoje pateiktų duomenų, susijusių su, pirma, Bendrijos valstybių
narių, išskyrus Jungtinės Karalystės, kilmės ir, antra, Jungtinės Karalystės paruoštų garstyčių eksportu į Jungtines Valstijas.
Ieškovai taip pat neginčija ir patikrinimo ataskaitoje taikomo metodo, siekiant įvertinti neigiamą poveikį prekybai, kurį
sukėlė kliūtis, nurodyta patikrinimo ataskaitos 1.4 punkte ir minima šio sprendimo 55 punkte.
71     Iš patikrinimo ataskaitoje pateiktų duomenų ir atliktos analizės matyti, kad Komisijos išvada, pateikta ginčijamo sprendimo
6 konstatuojamojoje dalyje, nėra akivaizdžiai klaidinga.
72     Todėl reikia konstatuoti, kad lyginant 1996 m.–1998 m. ir 2000 m. eksporto vidurkį Jungtinės Karalystės kilmės paruoštų garstyčių
eksporto į JAV padidėjimas vertės ir kiekio atžvilgiu yra labai mažas ir sudaro labai menką Bendrijos valstybių narių kilmės
paruoštų garstyčių eksporto dalį. Todėl, net jei manytume, kad kitų nei Jungtinės Karalystės valstybių narių eksportuotojai
gautų naudos iš šio padidėjimo, vis tiek šie eksportuotojai negalėtų pasinaudoti geresnėmis eksporto sąlygomis, jei Jungtinių
Valstijų atsakomosios priemonės būtų taikomos Jungtinės Karalystės kilmės garstyčioms (šios aplinkybės ieškovai neįrodė).
73     Galiausiai iš Komisijos naudojamos informacijos patikrinimo procedūros metu matyti, kad Jungtinių Valstijų paruoštų garstyčių
importuotojai ieškojo ir kitų tiekėjų, įsisteigusių už Bendrijos ribų, kuriems buvo labai naudingas Jungtinių Valstijų valdžios
institucijų tarifų nuolaidų valstybių narių kilmės paruoštoms garstyčioms sustabdymas.
74      Šiomis aplinkybėmis antrą pagrindą reikia atmesti.

Dėl trečiojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies pažeidimu
–       Šalių argumentai
75     Pirmiausia ieškovai tvirtina, kad Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies versijoje prancūzų kalba yra skyrybos klaida.
Atsižvelgdami į pataisytą šios nuostatos versiją ieškovai mano, kad Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalis reikalauja,
jog Komisija, nagrinėdama neigiamą poveikį prekybai, atsižvelgtų į nuostatas, principus ar praktiką, suteikiančius teisę imtis
priemonių pagal atitinkamas tarptautines prekybos taisykles. Ieškovų manymu, nors Komisija patikrinimo ataskaitos rengimo
etapu įvertino, ar Jungtinių Valstijų priemonės atitinka PPO taisykles, ginčijamame sprendime ji neatliko panašaus tikrinimo,
todėl pažeidė Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalį. Be to, ieškovų manymu, ginčijamas sprendimas yra nemotyvuotas,
nes Komisija nepaaiškino, kodėl teisinės ginčijamos prekybos kliūties analizės, kuri pateikta patikrinimo ataskaitoje, nėra
ginčijamame sprendime.
76     Komisija, neginčydama to, kad Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies versijoje prancūzų kalba yra skyrybos klaida,
kurią mini ieškovai, mano, kad šis pagrindas nepagrįstas.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
77     Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies versijoje prancūzų kalba nustatyta, kad „la Commission tient compte aussi, dans
son examen, des éléments de preuve concernant les effets commerciaux défavorables, des dispositions, principes ou pratiques
qui régissent le droit d’engager une action au titre des règles de commerce internationales applicables évoquées à l’article
2, paragraphe 1“.
78     Šiuo klausimu ieškovai rašytinėse pastabose teisingai pastebėjo ir Komisija neprieštaravo, kad šioje versijoje padaryta sintaksės
klaida, nes kablelis padėtas po žodžio „examen“ (patikrinimas). Iš tiesų tiek iš Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies
struktūros, kuri reikalautų jungtuko „et“ po būdvardžio „défavorables“ (neigiamas), jeigu kablelis būtų teisingai padėtas,
tiek iš šios dalies vietos nagrinėjamame straipsnyje, kuris numato įrodymų nagrinėjimą, matyti, kad kablelio, kuris yra po
žodžio „examen“, neturėtų būti. Be to, kitos Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies kalbinės versijos pagal tą pačią
logiką remiasi formuluote „examen des éléments de preuve concernant les effets commerciaux défavorables“.
79     Taigi Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies formuluotė turi būti tokia: „Komisija, vykdydama įrodymų, susijusių su
neigiamu poveikiu prekybai, patikrinimą, turi atsižvelgti ir į nuostatas, principus ir praktiką, suteikiančius teisę imtis
priemonių pagal atitinkamas tarptautines prekybos taisykles, nustatytas 2 straipsnio 1 dalyje“.
80     Tačiau pritardami, kad ši nuostata įpareigojo Komisiją ginčijamame sprendime išnagrinėti ginčijamos prekybos kliūties atitiktį
PPO sutarties pagrindu priimtų susitarimų nuostatoms, ieškovai klaidingai aiškina Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalį.
81     Remiantis tuo, kas pirmiausia pasakyta šio sprendimo 48 punkte, Komisija šioje byloje teisingai pabrėžė, kad pagal kiekybinio
pobūdžio įrodymus, kurie buvo nagrinėjami patikrinimo ataskaitoje, negalima daryti išvados, jog buvo neigiamas poveikis prekybai
Reglamento Nr. 3286/94 prasme, todėl ji neprivalėjo atsižvelgti į nuostatas, principus ir praktiką, suteikiančius teisę imtis
priemonių pagal atitinkamas tarptautines prekybos taisykles.
82     Dėl ginčijamo sprendimo motyvavimo trūkumo reikia pastebėti, kad, kaip Komisija teisingai konstatavo, jei nėra neigiamo poveikio
prekybai Reglamento Nr. 3286/94 prasme, ji neturi nagrinėti šio reglamento 10 straipsnio 5 dalyje nustatytų papildomų aplinkybių,
nei šiuo atžvilgiu pagrįsti ginčijamo sprendimo.
83     Todėl trečias pagrindas turi būti atmestas.

Dėl ketvirtojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalies pažeidimu
–       Šalių argumentai
84     Ieškovai tvirtina, kad ginčijamame sprendime „Bendrijos interesai“, numatyti Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalyje,
yra supainioti su pareiškėjos interesu. Ieškovų manymu, toks požiūris prieštarauja ne tik šiai nuostatai, bet ir paneigia
šioje byloje faktą, kad ir kitos šalys įstojo į patikrinimo procedūrą bei kad 2001 m. rugpjūčio 1 d. Komisija, paskelbusi
apie šios procedūros pradžią, pripažino, jog yra Bendrijos interesas „imtis priemonių prieš Jungtinių Valstijų veiksmus, kurie
gali padaryti bendrą žalą Bendrijos vaidmeniui PPO ir smarkiai paveikti (Bendrijos) vientisumą ir solidarumą, nes bet kokia
prekybos nuolaidų sustabdymo išimtis vienos valstybės narės atžvilgiu neišvengiamai sukelia poveikį visoms kitoms valstybėms
narėms“.
85     Be to, ieškovai mano, kad bylos nagrinėjimo Pirmosios instancijos teisme metu Komisijos pateiktos pastabos, kad pareiškėjos
interesų nagrinėjimas yra išankstinė Bendrijos interesų nagrinėjimo sąlyga, prieštarauja ginčijamam sprendimui tiek, kiek
patikrinimo procedūros nutraukimą Komisija grindžia Bendrijos, o ne pareiškėjos interesų nebuvimu. Bet kuriuo atveju ieškovai
tvirtina, kad rašytinėje proceso dalyje Komisija, pripažindama skirtumą tarp pareiškėjos ir Bendrijos interesų, patvirtino
jų skundą, kad ginčijamas sprendimas pažeidė Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalį.
86     Komisija tvirtina, kad Reglamentas Nr. 3286/94 neapibrėžia sąvokos „Bendrijos interesai“ ir kad šiuo klausimu jis suteikia
didelę vertinimų įgaliojimų laisvę. Komisijos nuomone, bet kuriuo atveju, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 3286/94 bendrą struktūrą,
ši sąvoka turi pakankamai tikslią paskirtį, kuri pasireiškia veiksmo, kurio imtasi iš esmės ar
in abstrakto,
atmetimu. Kitais žodžiais, Komisija tvirtina, kad pareiškėja negali remtis Reglamentu Nr. 3286/94, norėdama, jog Bendrija
imtųsi veiksmų iš principo dėl Bendrijos bendrųjų interesų apsaugos, jeigu ji pati nepatyrė neigiamo poveikio prekybai. Kadangi
šioje byloje pareiškėja patyrė tik poveikį, kurį galėjo (teisėtai) sukelti atsakomosios priemonės, išankstinė sąlyga dėl Bendrijos
interesų imtis veiksmų nagrinėjimo yra nepatenkinta. Be to, patikrinimo ataskaitos išvados aiškiai rodo, kad ieškovai neturėjo
jokio intereso, jog Jungtinių Valstijų priemonės būtų vienodai taikomos visoms Bendrijos valstybėms narėms.
87     Komisija atsiliepime į ieškinį pabrėžia, kad ji atsižvelgė į visus interesus šioje byloje, įskaitant ir įmonių, kurios įstojo
į patikrinimo procedūrą, kaip matyti iš patikrinimo ataskaitos, todėl ginčijamas sprendimas visapusiškai atitinka ataskaitos
išvadas. Bet kuriuo atveju Jungtinių Valstijų atrankinis priemonių taikymas iš esmės palietė tik paruoštas garstyčias, nes
nagrinėjamoje byloje Jungtinė Karalystė eksportavo tik šį produktą, o ne rokforą, kepenų paštetą ir svogūnėlius.
88     Reziumuodama Komisija tvirtina teisingai įvertinusi, kad, atsižvelgdama į patikrinimo procedūros išvadas, Bendrija nebuvo
suinteresuota tęsti procedūros.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
–       Preliminarios pastabos
89     Reikia priminti, kad Reglamentas Nr. 3286/94 neapibrėžia sąvokos „Bendrijos interesai“, ir nenustato taisyklių, pagal kurias
šie interesai nagrinėjami. Vis dėlto dalis Reglamento Nr. 3286/94 nuostatų nukreipia į šią sąvoką.
90     Pvz.: pagal Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 1 dalį Komisija pradeda patikrinimo procedūrą, „jei po konsultacijų paaiškėja,
jog pateikta pakankamai įrodymų, kad būtų galima pradėti patikrinimo procedūrą, ir tai būtina Bendrijos interesais“.
91     Pagal Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalį, „jei patikrinimo procedūros rezultatai rodo, jog Bendrija nėra suinteresuota,
kad būtų imamasi kokių nors veiksmų, pagal 14 straipsnį minėta procedūra nutraukiama“.
92     Be to, Reglamento Nr. 3286/94 12 straipsnio 1 dalis nustato, kad „paaiškėjus (remiantis patikrinimo procedūros rezultatais,
nebent susiklosto tokia faktinė ir teisinė padėtis, kad patikrinimo procedūros nebereikia), jog Bendrijos interesais būtina
imtis priemonių siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos taisyklėmis suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą ir pašalinti
<...> dėl trečiųjų šalių sudarytų ar palaikomų prekybos kliūčių padarytą neigiamą poveikį prekybai, priimamos atitinkamos
priemonės“.
93     Šios nuostatos turi būti skaitomos kartu su Reglamento Nr. 3286/94 penkiolikta konstatuojamąja dalimi, kuri numato, kad „pagal
Bendrijos tarptautines teises ir įsipareigojimus Komisija <...> veiksmų trečiųjų šalių sudarytų arba palaikomų prekybos kliūčių
atžvilgiu turi imtis tik tada, kai dėl Bendrijos interesų būtina įsikišti, ir kadangi, vertindama tokius interesus, Komisija
<...> turėtų tinkamai atsižvelgti į visų procedūromis suinteresuotų šalių išdėstytus požiūrius“.
94     Norint atsakyti į klausimą, ar Bendrijos interesais būtina imtis veiksmų, teisme turi būti tik patikrinta, ar laikomasi procedūros
taisyklių, ar tikslios faktinės aplinkybės, kurių pagrindu padarytas ginčijamas pasirinkimas, ar nėra akivaizdžios šių faktų
vertinimo klaidos, ar nėra piktnaudžiavimo įgaliojimais. Tokiu atveju teisminė kontrolė apima ir patikrinimą, ar nėra teisės
klaidų (žr. šiuo klausimu 1992 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Sharp Corporation prieš Tarybą
, C‑179/87, Rink. p. I‑1635, 58 punktą ir 1998 m. spalio 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Industrie des poudres sphériques prieš Tarybą
, T‑2/95, Rink. p. II‑3939, 292 punktą). Kai ieškinys dėl Komisijos sprendimo, nutraukiančio patikrinimo procedūrą dėl prekybos
kliūčių, kuris pagrįstas Bendrijos intereso nebuvimu pagal Reglamentą Nr. 3286/94, panaikinimo pateiktas Bendrijos teisme,
tokiu atveju teisminė kontrolė apima ir teisės klaidų nebuvimo nagrinėjimą (žr. pagal analogiją 2003 m. liepos 8 d. Pirmosios
instancijos teismo sprendimo
Euroalliages ir kt. prieš Komisiją
, T‑132/01, Rink. p. II‑0000, 49 punktą). Toks teisminės kontrolės apribojimas, kuris taikomas nagrinėjant antidempingo priemones,
a fortiori
taikomas ir procedūrai, kuri yra kur kas bendresnė ir dėl kurios prireikus gali būti pateiktas skundas tarptautiniu mastu.
95     Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia nustatyti, ar, kaip tvirtina ieškovai, pirma, Bendrijos interesas imtis veiksmų
siekiant pašalinti prekybos kliūtį, kuri ginčijama skunde, jau buvo galutinai išnagrinėtas ir nustatytas paskelbimo apie patikrinimo
procedūros pradžią etapu ir, antra, ar Komisija Bendrijos interesą sutapatino su pareiškėjos asmeniniu interesu, ar jį sumažino,
neatsižvelgdama į kitų suinteresuotųjų šalių interesus.
–       Dėl Bendrijos interesų įvertinimo paskelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią etapu
96     Skelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią 6 punkte Komisija pripažino, kad:
,,Bendrija suinteresuota imtis priemonių prieš Jungtinių Valstijų veiksmus, kurie gali padaryti sisteminę žalą Bendrijos vaidmeniui
PPO ir smarkiai paveikti (Bendrijos) vientisumą ir solidarumą, nes bet kokia prekybos nuolaidų sustabdymo išimtis vienos valstybės
narės atžvilgiu neišvengiamai sukelia poveikį visoms kitoms valstybėms narėms. Todėl Bendrijos interesais reikia pradėti patikrinimo
procedūrą.“
97     Bendrąja prasme, manytina, kad Bendrijos intereso įvertinimas paskelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią etapu yra parengiamojo
pobūdžio. Jis neturėtų būti sutapatinamas su įvertinimu, kuris turi būti atliktas tolesniais etapais, tai yra baigiant patikrinimo
procedūrą, kai turi būti nuspręsta, ar Bendrijos interesais būtina imtis veiksmų.
98     Kitoks išaiškinimas reikštų, kad Komisijai nusprendus pradėti patikrinimo procedūrą, priimant sprendimą dėl Bendrijos veiksmų,
ji automatiškai turėtų nuspręsti, kad tokie veiksmai yra būtini, jeigu kitos teisinės Reglamento Nr. 3286/94 taikymo sąlygos,
tai yra prekybos kliūčių ir jų sukelto neigiamo poveikio prekybai egzistavimas, būtų įvykdytos, taip atimant iš Komisijos
jos veiksmų laisvę.
99     Šioje byloje skelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią 6 punkto bendra formuluotė neturėtų būti aiškinama taip, kad Komisija,
baigdama patikrinimo procedūrą, nebeturi jokios teisės nuspręsti, ar nagrinėjamu klausimu Bendrijos interesais būtina, ar
ne imtis veiksmų. Pakanka konstatuoti, kad skelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią 6 punkte daroma išvada, jog Bendrijos
interesais buvo reikalinga „pradėti patikrinimo procedūrą“.
100   Todėl ieškovų pirmąjį argumentą reikia atmesti.
–       Dėl Bendrijos intereso sutapatinimo su pareiškėjos asmeniniu interesu ar jo sumažinimo ir neatsižvelgimo į kitų suinteresuotųjų
šalių interesus
101   Šis argumentas iš esmės remiasi dviem kaltinimais, tai yra, pirma, neatsižvelgimas į kitų, išskyrus pareiškėjos, suinteresuotųjų
šalių interesus ir, antra, Komisijos padarytas Bendrijos intereso sutapatinimas su pareiškėjos asmeniniu interesu ar jo sumažinimas.
102   Dėl pirmo kaltinimo reikia priminti, kad ginčijamame sprendime nėra nuorodos nė į vieną iš minėtų šalių.
103   Tačiau ši bylos aplinkybė nepažeidžia Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalies.
104   Iš šio sprendimo kartu skaitomų 91 ir 93 punktų matyti, kad Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalis, aiškinama atsižvelgiant
į šio reglamento penkioliktą konstatuojamąją dalį, užtikrina, jog patikrinimo procedūros metu vertinant Bendrijos interesus
būtų atsižvelgiama į visas suinteresuotųjų šalių nuomones. Todėl Bendrijos interesų vertinimas reikalauja suderinti įvairių
suinteresuotųjų šalių interesus ir bendrąjį interesą, ypač patikrinimo procedūros metu (žr. pagal analogiją minėtą sprendimą
Euroalliages ir kt. prieš Komisiją
).
105   Šioje byloje akivaizdu, kad paskelbus apie patikrinimo procedūros pradžią suinteresuotosios šalys informavo Komisiją apie
savo interesą įstoti į procedūrą, kurią pradėjo pareiškėja dėl ginčijamų prekybos kliūčių, kiek jos susijusios su jų produktais.
Pagal atliktą paruoštų garstyčių eksporto į Jungtines Valstijas analizę patikrinimo ataskaitoje suinteresuotųjų šalių produktų
atžvilgiu įvertinta, ar prekybos kliūtis, kuri ginčijama skunde, sukelia neigiamą poveikį prekybai. Atlikus šį įvertinimą,
atsižvelgiant į patikrinimo ataskaitoje pateiktas išvadas pareiškėjos situacijos atžvilgiu, ataskaitoje nurodoma, kad Jungtinių
Valstijų atrankinės priemonės neturėjo sukelti suinteresuotosioms šalims neigiamo poveikio prekybai, kurių (produktai), beje,
Jungtinių Valstijų rinkoje nekonkuravo su eksportuojamais Jungtinės Karalystės kilmės produktais. Galiausia nagrinėjant Bendrijos
interesus patikrinimo ataskaitos 4 punkte pirmiausia tvirtinama, kad, „kaip minėta pirmiau, skundų pateikimas PPO institucijoms
negali išspręsti ar sumažinti ekonominių problemų, su kuriomis susiduria pareiškėjai“. Nors ši patikrinimo ataskaitos 4 punkto
ištrauka klaidingai visas šalis laiko ieškovais, joje nurodoma, kad į suinteresuotų procedūra šalių interesus buvo atsižvelgta
vertinant Bendrijos interesus patikrinimo ataskaitos parengimo metu.
106   Be to, rašytinės procedūros metu ieškovai neginčijo skirtingų nei pareiškėjos suinteresuotųjų šalių interesų, į kuriuos Komisija
neatsižvelgė patikrinimo procedūroje.
107   Pirmosios instancijos teismo posėdyje ieškovai, atsakydami į klausimus, nurodė, jog suinteresuotosioms šalims nebuvo naudinga,
kad Jungtinių Valstijų atsakomosios priemonės būtų taikomos ir Jungtinei Karalystei, nes rokforas, kepenų paštetas ir svogūnėliai
toje valstybėje negaminami; tačiau jos buvo suinteresuotos, kad Jungtinių Valstijų atrankines priemones Bendrija užginčytų
PPO institucijoms, nes tuo atveju, jeigu būtų pripažinta, kad Jungtinės Valstijos neįvykdė įsipareigojimų,  ieškovų manymu,
jų produktai būtų išbraukti iš GST patvirtinto sąrašo. Tačiau reikia pastebėti, kad net jei manytume, kad tas interesas buvo
kitoks nei pareiškėjos, reikėtų pastebėti, jog Komisija į tokią nuomonę atsižvelgė patikrinimo metu, nurodydama ieškovų numanomos
galimybės hipotetinį pobūdį, ypač todėl, kad Jungtinių Valstijų kompetentingos institucijos turi išimtinę teisę nustatyti,
kuriems produktams taikyti tarifų nuolaidų sustabdymą. Taigi Komisija atsižvelgė į šį interesą.
108   Pati aplinkybė, kad ginčijamas sprendimas nemini suinteresuotųjų šalių, kurios yra ieškovai šioje byloje, o tik pareiškėją,
negali būti aiškinama kaip pažeidžianti Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalį, kartu skaitomo su šio reglamento penkiolikta
konstatuojamąja dalimi.
109   Todėl kaltinimas, susijęs su neatsižvelgimu į suinteresuotųjų šalių kitokius nei pareiškėjos interesus, turi būti atmestas.
110   Dėl kaltinimo, susijusio su tariamu Bendrijos intereso sutapatinimu su pareiškėjos, pirmiausia reikia remtis ginčijamo sprendimo
6 ir 7 konstatuojamosiomis dalimis.
111   Ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamojoje dalyje Komisija, konstatavusi, jog „iš tiesų tyrimo metu nebuvo įrodyta aplinkybė,
kad jei tarifų nuolaidų sustabdymas būtų taikomas ir Jungtinei Karalystei, tuomet pareiškėja galėtų daugiau eksportuoti paruoštų
garstyčių į Jungtinių Amerikos Valstijų rinką“, „todėl jokio neigiamo poveikio prekybai reglamento prasme negalėjo sukelti
prekybos kliūtis, kurią ginčija pareiškėja“, nusprendė, kad „pagal (Reglamento Nr.3286/94) 11 straipsnį patikrinimo procedūros
rezultatai parodė, jog Bendrijos interesais nereikia imtis kokių nors veiksmų prekybos kliūčių, dėl kurių pateiktas skundas,
atžvilgiu“.
112   Ginčijamo sprendimo 7 konstatuojamojoje dalyje Komisija nusprendė, jog „patikrinimo procedūros metu nerasta pakankamai įrodymų,
kad Bendrijos interesais reikėtų imtis kokių nors veiksmų pagal reglamentą“ ir „todėl patikrinimo procedūra turi būti nutraukta“.
113   Jungtuko „todėl“ naudojimas ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamosios dalies paskutiniame sakinyje parodo, kad, Komisijos manymu,
aplinkybė, jog Bendrijos interesais nereikia imtis kokių nors veiksmų, matyti bent jau netiesiogiai, iš išvados, kad pareiškėja
visai nesuinteresuota, jog tarifų nuolaidų sustabdymas būtų taikomas ir Jungtinei Karalystei, nes dėl Jungtinių Valstijų atrankinio
priemonių taikymo ji nepatyrė neigiamo poveikio prekybai.
114   Reikalavimą, kad pirmiausia turi būti įrodytas pareiškėjos interesas, jog būtų galima konstatuoti Bendrijos interesą, Komisija
patvirtino jau rašytinėse pastabose. Komisija gynė požiūrį, kad pareiškėja, pati nepatyrusi neigiamo poveikio prekybai, negali
remtis Reglamentu Nr. 3286/94 norėdama, kad Bendrija imtųsi veiksmų siekdama apginti bendrą Bendrijos interesą.
115   Todėl, priešingai ieškovų tvirtinimui, Komisijos argumentai, kuriuos ji pateikė Pirmosios instancijos teismui rašytinės proceso
dalies metu, neprieštarauja ginčijamo sprendimo argumentams.
116   Galima remtis su šiuo klausimu susijusia patikrinimo ataskaitos ištrauka. Patikrinimo ataskaitos 4 punkte (,,Bendrijos interesas“)
Komisija tvirtina:
,,Tyrimo rezultatai parodė, kad pareiškėja nepatyrė prekybos kliūties, dėl kurios pateiktas skundas šioje byloje, sukelto
neigiamo poveikio prekybai. Šie rezultatai reiškia, kad trūksta vienos iš pagrindinių sąlygų, norint imtis tolesnių veiksmų
pagal reglamentą. Tačiau Komisija išnagrinėjo, ar yra kitų priemonių, kurių galėtų imtis Bendrija, siekdama atsakyti į pažeidimus
ir galimą poveikį prekybai, kurie buvo nustatyti šioje ataskaitoje.“
117   Taip pat ji tvirtina:
,,Skundų pateikimas PPO institucijoms negali išspręsti ar sumažinti ekonominių problemų, su kuriomis susiduria pareiškėjai.
Kita vertus, negalima neįvertinti Jungtinių Valstijų veiksmų teisinio ir politinio poveikio. Iš tiesų atrodo, kad Jungtinės
Valstijos ėmėsi „atrankinių sankcijų“ kaip prekybinio „ginklo“, siekdamos susilpninti Bendrijos vidinį vientisumą ir taip
padaryti poveikį jų santykiams su pagrindiniu ekonominiu partneriu. Galiausia Komisija mano, kad platesni ir ilgalaikiai Bendrijos
interesai reikalauja imtis veiksmų, siekiant ateityje išvengti Jungtinių Valstijų veiksmų, susijusių su nuolaidų taikymo sustabdymu
tik tam tikrų valstybių narių atžvilgiu (tai yra „atrankinės sankcijos“). Todėl Komisija pratęs diskusijas, siekdama abiem
pusėms priimtino sprendimo, vadinamojoje „Hormonų“ byloje ir aptars su Jungtinėmis Valstijomis sisteminio pobūdžio problemas,
kurios nurodytos šioje ataskaitoje.“
118   Patikrinimo ataskaitos 6 punkte (,,Numatomi veiksmai“) Komisija, nurodžiusi tris būtinas sąlygas Bendrijai imtis veiksmų (tai
yra: a) turi būti Bendrijos teisė, kuria ji gali pasinaudoti pagal tarptautines prekybos taisykles; b) dėl ginčijamų prekybos
kliūčių turi būti patirtas neigiamas poveikis prekybai ir c) veiksmų būtina imtis Bendrijos interesais), nusprendė, kad „remiantis
analize ir anksčiau minėtomis išvadomis, ypač kurios susijusios su tvirtinimu, kad nėra neigiamo poveikio prekybai, siūloma
nutraukti patikrinimo procedūrą šioje byloje“, ir kad „tinkamiausias būdas spręsti problemas, su kuriomis susiduria pareiškėja,
būtų toliau tęsti diskusijas su Jungtinėmis Valstijomis. siekiant abiem pusėms priimtino sprendimo vadinamojoje „Hormonų“
byloje“.
119   Pirmosios instancijos teismas mano, kad patikrinimo procedūra neatmetė galimybės bendrais ir ilgalaikiais Bendrijos interesais
imtis veiksmų dėl galimų pažeidimų, kurie išnagrinėti patikrinimo ataskaitoje; priešingai, kadangi skundų pateikimas PPO institucijoms
negali išspręsti ar sumažinti ekonominių problemų, su kuriomis susiduria pareiškėjai, pasiūlyta nutraukti patikrinimo procedūrą,
būtent remiantis aplinkybe, kad nėra neigiamo poveikio prekybai Reglamento Nr. 3286/94 prasme.
120   Komisija, reikalaudama, kad bet kokie Bendrijos veiksmai būtų susiję su patikrinimo procedūros faktais ir teisiniu pagrindu,
nors ir esant bendram ir ilgalaikiam Bendrijos interesui imtis veiksmų ateityje dėl galimų pažeidimų, kurie gali būti padaryti
Jungtinėms Valstijoms taikant „atrankines sankcijas“, nurodytas patikrinimo ataskaitoje, ir nuspręsdama nutraukti patikrinimo
procedūrą, nepažeidė Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalies.
121   Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalis turi būti skaitoma kartu su jo šešta konstatuojamąja dalimi, kuri nurodo, kad
teisinis mechanizmas, nustatytas Reglamente Nr. 3286/94, „turi užtikrinti, kad sprendimas pasinaudoti tarptautinės prekybos
taisyklių suteiktomis Bendrijos teisėmis būtų priimtas remiantis tikslia faktine informacija ir teisine analize“. Todėl, jei
patikrinimo procedūros rezultatai rodo, jog faktiniais ir teisiniais šios procedūros pagrindais negalima pagrįsti sprendimo
pasinaudoti Bendrijos teisėmis būtent todėl, kad šioje byloje nėra vienos iš privalomų Reglamento Nr. 3286/94 taikymo teisinių
sąlygų, tai yra, jei ginčijama prekybos kliūtis nesukelia neigiamo poveikio prekybai, Komisija privalo konstatuoti, kad Reglamento
Nr. 3286/94 sąlygos neįvykdytos.
122   Tokį aiškinimą patvirtina Reglamento Nr. 3286/94 12 straipsnio 1 dalis, kuri numato, kad „paaiškėjus (remiantis patikrinimo
procedūros rezultatais), jog Bendrijos interesais būtina imtis priemonių, siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos taisyklėmis
suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą ir pašalinti žalą arba dėl trečiųjų šalių sudarytų ar palaikomų prekybos kliūčių padarytą
neigiamą poveikį prekybai, <...> priimamos atitinkamos priemonės“. Be to, iš Reglamento Nr. 3286/94 12 straipsnio 1 dalies
formuluotės matyti, kad Bendrija gali imtis veiksmų siekdama pašalinti prekybos kliūčių sukeltą neigiamą poveikį prekybai,
tačiau ji negali imtis veiksmų, jeigu neatitinka tokio tikslo. Kitais žodžiais, pagal Reglamento Nr. 3286/94 12 straipsnio
1 dalį pareiškėja, norėdama, kad Bendrija imtųsi veiksmų apsaugoti jos bendrus interesus, negali remtis reglamentu, jeigu
ji pati nepatyrė neigiamo poveikio prekybai. Bet kuriuo atveju norint, kad Bendrija imtųsi veiksmų pagal Reglamentą Nr. 3286/94,
nepakanka vien patvirtinti, kad patirtas neigiamas poveikis prekybai, nes Komisija turi didelę veiksmų laisvę įvertinti visos
Bendrijos prekybos interesus.
123   Šioje byloje tai, kad Komisija manė tikslinga per patikrinimo procedūrą įvertinti, ar galėtų būti bendresnis ir ilgalaikis
Bendrijos interesas, nereiškia, kad Komisija privalėjo nuspręsti, jog dėl patikrinimo procedūros rezultatų būtina imtis veiksmų
dėl Bendrijos intereso. Ši aplinkybė yra susijusi su reikalavimu atsakyti į visus pareiškėjos ir (arba) suinteresuotųjų šalių
argumentus ir atitinka gero administravimo principą. Tačiau ja negalima pasinaudoti tvirtinant, kad Komisija pažeidė Reglamento
Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalį.
124   Todėl, priešingai ieškovų tvirtinimui, Komisija neapribojo Bendrijos intereso pareiškėjos interesu bei nepažeidė Reglamento
Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalies.
125   Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, visas ketvirtas pagrindas turi būti atmestas.

Dėl penktojo pagrindo, pagrįsto ginčijamo sprendimo motyvavimo trūkumu
126   Šį pagrindą sudaro dvi dalys, pirma, motyvavimo trūkumas, susijęs su prekybos kliūčių nagrinėjimu ir, antra, motyvavimo pareigos
trūkumas, susijęs su Bendrijos interesu imtis veiksmų.
Pirma penkto pagrindo dalis dėl motyvavimo trūkumo, susijusio su prekybos kliūčių nagrinėjimu
–       Šalių argumentai
127   Ieškovai tvirtina, kad Komisija, ginčijamame sprendime neatlikdama  prekybos kliūčių teisinės analizės, pažeidė pareigą motyvuoti
pagal EB 253 straipsnį.
128   Komisija primena teismų praktikoje įtvirtintus principus Bendrijos institucijų teisės aktų motyvavimo srityje. Jos manymu,
šioje byloje ginčijamo sprendimo motyvavimas atitinka visus teismų praktikoje įtvirtintus reikalavimus. Apibendrinant svarbiausias
patikrinimo ataskaitos išvadas, kurios aiškiai nurodytos ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamojoje dalyje, sprendimas visapusiškai
atitinka pareigą motyvuoti, juo labiau kad patikrinimo ataskaita buvo parengta pasibaigus rungimosi procesui, kurio metu ieškovai
turėjo galimybę išsakyti savo nuomonę. Taigi ieškovai turėjo būti susipažinę su priimtų priemonių motyvavimu, todėl Bendrijos
teismas gali vykdyti teisminę priežiūrą.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
129   Remiantis nusistovėjusia teismų praktika, EB 253 straipsnyje įtvirtinta pareiga motyvuoti reikalauja aiškiai ir nedviprasmiškai
atskleisti Bendrijos institucijos, kuri priėmė ginčijamą aktą, ją priimti paskatinusias priežastis, kad suinteresuotieji asmenys,
siekdami apginti savo teises, žinotų, kodėl priimtos priemonės, o Bendrijos teismas galėtų vykdyti teisminę priežiūrą (1986 m.
birželio 26 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Nicolet Instrument
, 203/85, Rink. p. 2049, 10 punktas; 1987 m. gegužės 7 d. Sprendimo
NTN Toyo Bearing ir kt. prieš Tarybą
, 240/84, Rink. p. 1809, 31 punktas; sprendimo
Nachi Fujikoshi prieš Tarybą
, 255/84, Rink. p. 1861, 39 punktas ir 2003 m. sausio 9 d. Sprendimo
Petrotub ir Republica prieš Tarybą
, C‑76/00 P, Rink. p. I‑79, 81 punktas). Be to, pareiga motyvuoti turi būti vertinama atsižvelgiant į kiekvieną atvejį atskirai,
t. y. į akto turinį, į nurodytų priežasčių pobūdį bei į asmens (-ų), kuriam (-iems) aktas skirtas ar kitų asmenų, kurie konkrečiai
ir asmeniškai susiję su aktu, interesus gauti paaiškinimus. Motyvuojant nebūtina nurodyti visų faktinių ir teisinių aplinkybių,
nes nustatant, ar nurodytos priemonės priežastys atitinka EB 253 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama ne tik jų
formuluotę, bet ir į turinį bei į visus nagrinėjamą klausimą reglamentuojančius teisės aktus (būtent žr. 1998 m. balandžio
2 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Sytraval ir Brink’s France
, C‑367/95 P, Rink. p. I‑1719, 63 punktą ir pirmiau minėto sprendimo
Petrotub ir Republica prieš Tarybą
81 punktą). Todėl, jei ginčijamas aktas aiškiai nurodo pagrindinius institucijos tikslus, reikalavimas nurodyti konkrečias
kiekvieno institucijos techninio sprendimo priežastis būtų perteklinis (1996 m. vasario 29 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Komisija prieš Tarybą
, C‑122/94, Rink. p. I‑881, 29 punktas).
130   Šioje byloje reikia priminti, kad Komisija ginčijamame sprendime nurodė, pirma, ginčijamą prekybos kliūtį, kuri „pasireiškė
Jungtinių Valstijų sprendimu po „Hormonų“ bylos sustabdyti prekybos nuolaidas, taikomas paruoštoms garstyčioms tik tam tikrų
valstybių narių (išskyrus Jungtinės Karalystės) eksporto atžvilgiu“ (ginčijamo sprendimo 3 konstatuojamoji dalis). Antra,
ginčijamo sprendimo 6 konstatuojamoje dalyje Komisija tvirtina, kad „remiantis patikrinimo procedūra daroma išvada, jog tariamo
neigiamo poveikio prekybai nesukelia prekybos kliūtis, kuri nurodyta skunde, tai yra Jungtinių Valstijų atrankinis nuolaidų
sustabdymas, taikomas tik tam tikrų valstybių narių atžvilgiu (,,atrankinė sankcija“).
131   Taigi, atsižvelgiant į šios bylos aplinkybes, tokie argumentai atitinka EB 253 straipsnio reikalavimus.
132   Pirmiausia, Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalis nustato, kad „jei patikrinimo procedūros rezultatai rodo, jog Bendrija
nėra suinteresuota, kad būtų imamasi kokių nors veiksmų, <...> minėta procedūra nutraukiama“. Iš šios nuostatos matyti, kad
sprendime, nutraukiančiame patikrinimo procedūrą, užtenka nurodyti pagrindines patikrinimo ataskaitos išvadas, darant nuorodas
į ją, ir, atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis šis sprendimas buvo priimtas, nebūtina perteikti visų šioje ataskaitoje nurodytų
faktinių ir teisinių aplinkybių.
133   Antra, reikia pabrėžti, kad patikrinimo ataskaitos nekonfidenciali redakcija yra viešas dokumentas ir kad šioje byloje ji
buvo nusiųsta ieškovams, kol ginčijamas sprendimas dar nebuvo priimtas. Todėl ieškovai galėjo susipažinti su ginčijamo sprendimo
motyvais ir būtent su paaiškinimais (nors patikrinimo ataskaitoje buvo nurodyti kai kurie pareiškėjos ginčijamos prekybos
kliūties nesuderinimo su susitarimų, priimtų kartu su PPO, nuostatomis požymiai), kodėl teisinė prekybos kliūčių analizė nebuvo
būtina šioje byloje, nes pagal Reglamentą Nr. 3286/94 tarp prekybos kliūčių ir neigiamo poveikio prekybai nebuvo priežastinio
ryšio.
134   Galiausia iš Pirmosios instancijos teismo pirmo ir antro pagrindų nagrinėjimų šio sprendimo 48–58 ir 64–74 punktuose matyti,
kad nebuvo kliūčių vykdyti teisminę priežiūrą.
135   Todėl penkto pagrindo pirma dalis turi būti atmesta.
Antra penkto pagrindo dalis dėl motyvavimo trūkumo, susijusio su Bendrijos interesu imtis veiksmų
–       Šalių argumentai
136   Pirma, ieškovų nuomone, kadangi Komisija, nustatydama savo poziciją Bendrijos intereso atžvilgiu, rėmėsi tik pareiškėjos interesais,
ginčijamas sprendimas neleidžia suinteresuotosioms šalims, kurios įstojo į patikrinimo procedūrą ir kurios yra ieškovės šioje
byloje, nei sužinoti ginčijamo sprendimo priėmimo priežasčių, nei teismui vykdyti teisminės priežiūros.
137   Antra, ieškovai tvirtina, kad Komisija atsakė ne į visus skunde pateiktus argumentus, susijusius su Bendrijos interesu imtis
veiksmų. Pirma, jie pabrėžia, kad ginčijamame sprendime nieko nekalbama apie Bendrijos interesą, kuris minimas patikrinimo
ataskaitoje, siekiant išvengti Jungtinių Valstijų daromos žalos bendros prekybos politikos vientisumui dėl „atrankinės“ sankcijos
tik tam tikrų valstybių narių atžvilgiu taikymo. Antra, ieškovai tvirtina, kad skunde nurodoma, jog negalima atmesti tikimybės,
kad jei Bendrija imtųsi veiksmų, Jungtinės Valstijos, nustatydamos atsakomąsias priemones visoms Bendrijos valstybės narėms,
išbrauktų paruoštas garstyčias iš produktų, kuriems taikomos šios priemonės, sąrašo. Be to, ieškovų tvirtinimu, kadangi tarifų
nuolaidų sustabdymas negali viršyti 116,8 milijonų USD per metus,  Jungtinės Valstijos turėtų išbraukti tam tikrus produktus
iš sąrašo, galbūt paruoštas garstyčias. Nors ieškovai pripažįsta, kad šis klausimas buvo paminėtas patikrinimo ataskaitoje,
jie tvirtina, kad ginčijamame sprendime nesiremiama šia aplinkybe, o tai, jų manymu, yra motyvavimo trūkumas. Trečia, ieškovai
kaltina Komisiją, kad ginčijamame sprendime ji neatsakė į argumentą, minimą skunde, jog Bendrija buvo tiek pat suinteresuota
pradėti procedūrą šioje byloje, kiek ji buvo suinteresuota pradėti konsultacijas su Jungtinėmis Valstijomis dėl šių 1974 m.
prekybos įstatymo 306 straipsnio taikymo. Ketvirta, ieškovai priekaištauja Komisijai, kad ši ginčijamame sprendime neatsakė
į argumentą, nors jis buvo nurodytas patikrinimo ataskaitoje, kad PPO pripažinus, jog Jungtines Valstijos neįvykdė įsipareigojimų,
jie galėtų reikalauti grąžinti neteisėtai taikomus muitų mokesčius.
138   Komisija, atsakydama į visus šiuos kaltinimus, nurodo argumentus, minėtus šio pagrindo pirmojoje dalyje.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
139   Kaip minėta šios bylos 129 punkte, nebūtina nurodyti visų sprendimą nulėmusių faktinių ir teisinių priežasčių, kad suinteresuotasis
asmuo, žinodamas priemonės priežastis, galėtų ginti savo teises ir Bendrijos teismas – vykdyti teisminę priežiūrą, atsižvelgdamas
būtent į teisines ir faktines šio sprendimo aplinkybes.
140   Dėl ieškovų pirmojo argumento, kad ginčijamas sprendimas neleidžia suinteresuotosioms šalims, įstojusioms į patikrinimo procedūrą,
sužinoti šios procedūros nutraukimo priežasčių, Pirmosios instancijos teismo manymu, jis turi būti atmestas.
141   Reikia priminti, kad Komisija priėmė ginčijamą sprendimą tik paruoštų garstyčių atžvilgiu.
142   Tačiau aplinkybėmis, kuriomis buvo priimtas ginčijamas sprendimas, šis faktas nesukliudė ieškovams sužinoti, kodėl Komisija
nusprendė nutraukti patikrinimo procedūrą, kurioje dalyvavo suinteresuotosios šalys. Be to, iš patikrinimo ataskaitos, kuri
ieškovams buvo nusiųsta dar nepriėmus ginčijamo sprendimo, aiškiai matyti, kad šios ataskaitos išvados taikomos bent jau tokių
pačių produktų kaip ir pareiškėjos atžvilgiu. Taip pat patikrinimas atskleidė faktą, kad suinteresuotųjų šalių produktai nekonkuravo
su jokiais tokiais pačiais Jungtinės Karalystės kilmės produktais Jungtinių Valstijų rinkoje, nes šie produktai nebuvo į ją
eksportuojami, todėl ginčijama prekybos kliūtis nesukėlė jokio neigiamo poveikio prekybai Reglamento Nr. 3286/94 prasme.
143   Galiausiai, nors Komisija, laikydamasi gero administravimo principo, turėtų aiškiau apibrėžti kitų nei pareiškėjo organizacijų,
kurios įstojo į patikrinimo procedūrą, padėtį, tai, kad nėra jokios nuorodos į šių organizacijų produktus nurodant ginčijamo
sprendimo motyvus, nekliudo Pirmosios instancijos teismui vykdyti teisminės priežiūros, atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis
šis sprendimas buvo priimtas.
144   Dėl antro argumento ir trijų paskutinių šios bylos 137 punkte minimų kaltinimų reikia pabrėžti, kad ieškovai pripažįsta, jog
patikrinimo ataskaita išnagrinėjo ir atmetė visus jų kaltinimus. Be to, dėl motyvavimo Pirmosios instancijos teismas mano,
kad Komisija, motyvuodama ginčijamą sprendimą, neprivalėjo pareikšti nuomonės dėl visų faktinių ir teisinių aplinkybių, kuriomis
remiasi ieškovai, bei nurodyti kiekvieno Komisijos techninio sprendimo priežastis, jeigu ginčijamame sprendime aiškiai nurodomi
pagrindiniai institucijos tikslai. Atsakymo nepateikimas ginčijamame sprendime į tris paskutinius ieškovų kaltinimus šios
bylos aplinkybėmis gali būti paaiškinamas kaip pritarimas patikrinimo ataskaitoje, kuri buvo ieškovams nusiųsta dar nepriėmus
ginčijamo sprendimo ir kuria vėliau buvo remiamasi, suformuluotai pozicijai. Be to, nuorodos nepateikimas, nurodant ginčijamo
sprendimo priežastis, į hipotetinio pobūdžio klausimus, susijusius su trim ieškovų kaltinimais, netrukdo vykdyti ginčijamo
sprendimo teisminės priežiūros. Todėl šie trys kaltinimai turi būti atmesti.
145   Kaltinimas dėl ginčijamo sprendimo motyvavimo trūkumo, susijusio su bendru Bendrijos interesu ginti bendros prekybos politikos
vientisumą, taip pat turi būti atmestas. Iš patikrinimo ataskaitos, kaip pabrėžta nagrinėjant ketvirtą pagrindą šioje byloje,
aišku, kad nors bendros prekybos politikos vientisumas laikomas bendru ir ilgalaikiu Bendrijos interesu, šioje byloje nuspręsta,
kad Bendrijos veiksmai nėra būtini, nes nėra teisinių sąlygų taikyti Reglamentą Nr. 3286/94. Todėl šios bylos aplinkybėmis
ieškovai turėjo galimybę susipažinti su priežastimis, kodėl šiuo atveju nebuvo imtasi Bendrijos veiksmų, ir ginčijamo sprendimo
motyvavimas, nors ir pakankamai lakoniškas, atitiko teisminės priežiūros taikymo reikalavimus.
146   Šiomis aplinkybėmis antra šio pagrindo dalis ir visas penktas pagrindas turi būti atmesti.

Dėl šeštojo pagrindo, pagrįsto akivaizdžiomis faktų vertinimo klaidomis bei Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalies ir
11 straipsnio 1 dalies pažeidimu
147   Šį pagrindą sudaro dvi dalys. Pirma dalis susijusi su Komisijos akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl galimo ieškovų produktų
išbraukimo iš produktų, kuriems Jungtinės Valstijos taiko papildomus muitų mokesčius, sąrašo. Antra dalis susijusi su akivaizdžiomis
vertinimo klaidomis dėl neteisėtai sumokėtų muitų mokesčių grąžinimo.
Šeštojo pagrindo pirma dalis, susijusi su Komisijos akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl galimo ieškovų produktų išbraukimo
iš produktų, kuriems Jungtinės Valstijos taiko papildomus muitų mokesčius, sąrašo
–       Šalių argumentai
148   Ieškovai tvirtina, kad jeigu Pirmosios instancijos teismas turėtų atmesti penktojo pagrindo antros dalies antrą kaltinimą
dėl motyvavimo trūkumo, bet kuriuo atveju reikėtų pripažinti, kad Komisija patikrinimo ataskaitoje padarė akivaizdžią faktų
vertinimo klaidą bei pažeidė Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalį ir 11 straipsnio 1 dalį.
149   Ieškovų manymu, akivaizdu, jei ir Jungtinė Karalystė būtų buvusi įtraukta į sąrašą valstybių, kurioms Jungtinės Valstijos
taiko tarifų nuolaidų sustabdymą, „mažiems“ kitų valstybių narių kilmės produktams, šiuo atveju ieškovų produktams, Jungtinių
Valstijų priemonės galėtų būti netaikomos dėl PPO arbitražo sprendimu nustatytos maksimalios tarifų nuolaidų sustabdymo sumos.
Šio požiūrio priimtinumą pripažino ir pati Komisija skelbime apie patikrinimo procedūros pradžią. Todėl Komisija taip pat
turėjo išnagrinėti ieškovų produktų išbraukimo iš Jungtinių Valstijų institucijų nustatyto sąrašo galimybę. Ieškovai mano,
kad neaiškumas dėl ginčų sprendimo baigties neturėtų sukliudyti Bendrijai prireikus imtis veiksmų. Taip yra šioje byloje.
150   Nors Komisija tvirtina, kad ji jau atsakė į šį pagrindą nagrinėdama pirmesnius pagrindus, ji pabrėžia, kad ginčijamu sprendimu
jokioje stadijoje neperžengė teismų praktika jai pripažintos veiksmų laisvės, kaip antai laisvės pasirinkti bendrai prekybos
politikai vykdyti būtinas priemones ir laisvės nagrinėti sudėtingas ekonomines situacijas.
151   Šioje byloje Komisija tvirtina, kad ji nepadarė jokios akivaizdžios faktų, aprašytų patikrinimo ataskaitoje, susijusių su
neigiamo poveikio prekybai nebuvimu bei Bendrijos interesų imtis veiksmų nebuvimu, vertinimo klaidos. Tai susiję būtent su
ieškovų spekuliacinio pobūdžio svarstymais dėl paruoštų garstyčių išbraukimo iš Jungtinių Valstijų priemonių sąrašo.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
152   Pirmiausia reikia pabrėžti, kad Komisija, konstatavusi, jog tarp prekybos kliūčių, kurios ginčijamos FICF skunde, ir neigiamo
poveikio prekybai nėra priežastinio ryšio, patikrinimo ataskaitoje išnagrinėjo skunde pateiktą argumentą, kad tuo atveju,
jeigu Komisija laimėtų PPO institucijose, Jungtinių Valstijų tarifų nuolaidų sustabdymas turėtų būti taikomas ir Jungtinei
Karalystei, todėl Jungtinės Valstijos neišvengiamai turėtų pakeisti produktų sąrašą, antraip būtų viršyta bendra GST leidžiama
sustabdymo suma (116,8 milijonų USD). Ieškovų manymu, paruoštos garstyčios bei kiti produktai, kurių atžvilgiu taikoma patikrinimo
procedūra, galėtų būti išbraukti iš Jungtinių Valstijų GST pateikto produktų sąrašo.
153   Antra, Komisija patikrinimo ataskaitoje (2.5 punktas, p. 32) taip atsakė į šį argumentą:
,,Pirma, bylos PPO institucijose baigtis yra neaiški, nes nėra precedento šiuo klausimu. Be to, produktų sąrašą, kuriam taikomas
papildomas 100 % muitų mokestis, sudaro Jungtinių Valstijų kompetentingos institucijos. Nėra jokios garantijos (netgi labai
nedidelės), kad Jungtinės Valstijos išbrauks iš sąrašo būtent ieškovo produktus. Be to, jei priemonė būtų taikoma ir Jungtinės
Karalystės kilmės rokforui, kepenų paštetui ir svogūnėliams, ji nesukeltų jokio poveikio
status quo
, nes šių produktų Jungtinė Karalystė neeksportuoja.“
154   Pirmosios instancijos teismas mano, kad patikrinimo ataskaitos metu atlikta analizė, siekiant atsakyti į pareiškėjos ir suinteresuotųjų
šalių pateiktą argumentą, nėra akivaizdi vertinimo klaida.
155   Tačiau, kaip pabrėžta patikrinimo ataskaitoje ir kaip Komisija tvirtino posėdyje, net jeigu manytume, kad Komisija laimės
bylą PPO instancijose, bet kokį su šiuo faktu susijusį produktų, kurių atžvilgiu Jungtinės Valstijos taiko tarifų nuolaidų
sustabdymą, sąrašo pakeitimą gali daryti tik kompetentingos Jungtinių Valstijų institucijos. Šiuo klausimu reikia pastebėti,
kad 1999 m. liepos 12 d. arbitražo sprendime (WT/DS26/ARB), kuris minimas šio sprendimo 17 punkte ir kurį patvirtino GST,
arbitrai aiškiai nurodė, kad remiantis Susitarimo 22 straipsnio nuostatomis, jie neturi teisės nustatyti galutinio produktų,
kuriems gali būti taikomas tarifų nuolaidų sustabdymas, sąrašo. Be to, ieškovai nenurodė ir
a fortiori
neįrodė, kad Bendrija galėtų turėti tokią teisę.
156   Taip pat Pirmosios instancijos teismas tvirtina, kad Jungtinės Karalystės kilmės produktų įtraukimas į Jungtinių Valstijų
sąrašą jokiu būdu nereiškia, jog ieškovų produktai būtų iš jo išbraukti. Iš tiesų lygiai taip pat būtų galima manyti, kad
kiti tarifų nomenklatūros produktai ar subproduktai galėtų būti išbraukti iš sąrašo, laikantis GST leistinos maksimalios 116,8 milijonų
USD sumos.
157   Galiausiai reikia konstatuoti, kad ieškovai nepateikė jokio įrodymo, galinčio patvirtinti akivaizdžią vertinimo klaidą, o
tik paprasčiausiai priekaištauja Komisijai, kad ji nenumatė galimo jų produktų išbraukimo. Nepaisant to, kad šis kaltinimas
neteisingas, nes patikrinimo ataskaita atsakė į kaltinimą, kuris nurodytas FICF skunde, jį atmesdama Komisija bet kuriuo atveju
patikrinimo ataskaitos analizėje nepadarė akivaizdžios vertinimo klaidos, atsižvelgiant į ieškovų nurodytos situacijos hipotetinį
pobūdį.
158   Todėl šio pagrindo pirma dalis turi būti atmesta.
Šeštojo pagrindo antra dalis susijusi su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl neteisėtai sumokėtų muitų mokesčių grąžinimo.
–       Šalių argumentai
159   Dėl galimybės reikalauti Jungtinių Valstijų nustatytų muitų mokesčių grąžinimo, kol šios šalies veiksmai PPO bus pripažinti
neteisėtais, ieškovai pirmiausia nusistebėjo, kad Komisija, atmesdama šį argumentą, nurodytą skunde, nes pagal Jungtinių Valstijų
teisės aktus PPO susitarimai nėra tiesioginio veikimo aktai ir asmenys neturi teisės patys pareikšti ieškinių tokių susitarimų
pagrindu, ne pagal savo kompetenciją aiškino užsienio teisės aktus. Be to, ieškovai tvirtina, kad Jungtinių Valstijų teisės
aktai netrukdo asmenims pateikti administracinio pobūdžio skundų, siekiant susigrąžinti neteisėtai taikomus muitų mokesčius.
Šiuo klausimu ieškovai remiasi 2002 m. liepos 15 d. kolegijos ataskaita dėl Jungtinių Valstijų įstatymo dėl Urugvajaus raundo
susitarimų (
Uruguay Round Agreements Act
) 129 C straipsnio 1 dalimi, patvirtinančia, kad Jungtinių Valstijų kompetentingos institucijos gali atsižvelgti į PPO institucijų
rekomendacijas. Todėl ieškovai mano, priešingai nei Komisija nusprendė savo patikrinimo ataskaitoje, kad galima grąžinti Jungtinių
Valstijų kompetentingų institucijų surinktus muitų mokesčius.
160   Komisija iš esmės remiasi savo pozicija, suformuota šio pagrindo pirmos dalies atžvilgiu.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
161   Prielaida, kuria remiamasi šioje dalyje, pagrįsta manymu, kad PPO institucijoms priėmus sprendimą Bendrijos naudai, Jungtinės
Valstijos taikytų tarifų nuolaidų sustabdymą visų valstybių narių atžvilgiu, todėl ieškovų produktai būtų išbraukti iš Jungtinių
Valstijų nustatyto sąrašo, o pats išbraukimas reikštų, kad ieškovai galėtų reikalauti grąžinti papildomus muitų mokesčius,
sumokėtus iki to momento Jungtinių Valstijų valdžios institucijoms.
162   Be to, tiek, kiek toks manymas grindžiamas priemonėmis, kurias Pirmosios instancijos teismas atmetė dėl šio pagrindo pirmosios
dalies, jis nėra pagrįstas.
163   Nors ir nebūtina spręsti klausimo dėl Komisijos Jungtinių Valstijų teisės aktų ir veiksmų aiškinimo, reikia pabrėžti, kad
patikrinimo ataskaita taip pat atmetė pareiškėjos ir suinteresuotųjų šalių požiūrį, motyvuodama tuo, jog PPO ginčų sprendimo
procedūra remiasi principu, kuris išplaukia iš Susitarimo 19 straipsnio 1 dalyje įtvirtinto principo, kad (priemonė) turi
būti suderinta
ex nunc
su 1994 m. GATT (Bendrasis susitarimas dėl muitų tarifų ir prekybos) taisyklėmis. Kadangi šio požiūrio ieškovai neginčijo,
reikia konstatuoti, kad net jei būtų padaryta akivaizdi vertinimo klaida, susijusi su galimybe reikalauti neteisėtai nustatytų
muitų mokesčių grąžinimo, ši klaida bet kuriuo atveju neturėtų įtakos ginčijamo sprendimo teisėtumui. Pirma, ši klaida neturi
poveikio aplinkybei, kad tarp ginčijamų prekybos kliūčių ir neigiamo poveikio prekybai nėra priežastinio ryšio; antra, ji
nepakenktų vertinimui, ar Bendrija suinteresuota paduoti skundą PPO, nes tokio skundo tikslas neturėtų būti ir jo pasekmės
negalėtų būti susijusios su atgręžtiniu reikalavimu grąžinti muitų mokesčius, kuriuos Bendrijos įmonės sumokėjo trečiosios
šalies institucijoms, nes jų produktų atžvilgiu ši šalis taiko tarifų nuolaidų sustabdymą.
164   Todėl šeštojo pagrindo antra dalis ir visas šeštasis pagrindas turi būti atmesti.

Dėl septintojo pagrindo, pagrįsto teisių į gynybą pažeidimu
–       Šalių argumentai
165   Šiuo pagrindu ieškovai kaltina Komisiją neleidus jiems nurodyti savo požiūrio į faktines ir teisines patikrinimo ataskaitos
aplinkybes, kol dar nebuvo priimtas ginčijamas sprendimas.
166   Šioje byloje ieškovai tvirtina, kad Komisija pateikė jiems patikrinimo ataskaitą, nurodydama, kad greit bus priimtas ginčijamas
sprendimas. Ieškovų manymu, iš to buvo galima manyti, kad tuo metu, kai buvo perduota patikrinimo ataskaita, ginčijamas sprendimas
jau buvo priimtas, todėl Komisija nesuteikė jiems jokios galimybės išreikšti savo požiūrį minėtos ataskaitos turinio atžvilgiu.
Tai buvo patvirtinta 2002 m. birželio 4 d. Komisijos laiške ieškovų patarėjui. Nors ieškovai pripažįsta, pirma, kad pareiškėja
buvo supažindinta su patikrinimo procedūros rezultatais ir, antra, kad jokia Reglamento Nr. 3286/94 nuostata nenumato galimybės
suteikti informacijos kitoms suinteresuotosioms šalims iki patikrinimo procedūros pabaigos, ieškovai mano, kad pagal pagrindinį
teisės į gynybą principą, kuris,
inter alia
, minimas antidempingo bylose, Komisija privalėjo jiems leisti atsakyti į patikrinimo ataskaitoje pateiktus argumentus. Tai,
kad ieškovai palaikė „ryšius“ su Komisijos tarnybomis, neturi įtakos šiai išvadai, nes ieškovai tvirtina, kad jokiu patikrinimo
ataskaitos priėmimo metu ieškovai negalėjo žinoti Komisijos pozicijos faktinių ir teisinių pagrindų.
167   Komisija atsakydama teigia, kad visi šie argumentai netinkami. Jos manymu, šioje byloje laikomasi visų įsipareigojimų, kylančių
iš Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio. Ieškovai turėjo galimybę pateikti savo pastabas patikrinimo procedūros metu, o tai,
kaip nurodo ieškovai, kad jie negalėjo pasinaudoti „teise pateikti atsakymą“, kol nebuvo priimta patikrinimo ataskaita, susiję
su Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio taikymu.
168   Be to, remdamasi teismų praktika antidempingo bylose, Komisija pabrėžia, kad svarbu, jog susijusios įmonės išreikštų savo
požiūrį į ginčijamų faktų ir aplinkybių teisingumą ir tinkamumą bei į pateiktus įrodymus. Pagal šią teismų praktiką šioje
byloje Komisija mano, kad ji nepažeidė ieškovų teisės į gynybą. Be to, priešingai ieškovų tvirtinimui, pareiškėja turėjo pakankamai
laiko pateikti savo pastabas nuo 2002 m. balandžio 23 d., kai buvo nusiųsta patikrinimo ataskaita, iki 2002 m. liepos 9 d.,
kuomet buvo priimtas ginčijamas sprendimas.
169   Komisija tvirtina, kad ieškovai neginčijo Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio neteisėtumo, remiantis pagrindinio teisės į
gynybą principo pažeidimu.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
170   Pirmiausia reikia pabrėžti, kad teisės į gynybą principas yra vienas iš pagrindinių Bendrijos teisės principų ( būtent žr.
1989 m. spalio 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo
Dow Benelux prieš Komisiją
, 85/87, Rink. p. 3137, 25 punktą; 1991 m. birželio 27 d. Sprendimo
Al-Jubail Fertilizer prieš Tarybą
, C‑49/88, Rink. p. I‑3187, 15 punktą ir 1997 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
Ajinomoto ir NutraSweet prieš Tarybą
, T‑159/94 ir T‑160/94, Rink. p. II‑2461, 81 punktą).
171   Be to, Reglamento Nr. 3286/94 bendra struktūra numato, kad patikrinimo procedūra ir bet kokie veiksmai Bendrijos interesu,
kurių gali būti imtasi ją baigus, taikomi tik trečiajai šaliai, kuri priėmė ir taikė prekybos kliūtis.  Pareiškėja pagal Reglamentą
Nr. 3286/94 gali remtis teise į gynybą tik reglamente numatytomis sąlygomis, išskyrus atvejus, kai šios sąlygos pažeidžia
bendrąjį principą, kurį jos siekia apibrėžti.
172   Šiuo klausimu pabrėžtina, kad Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 4 dalies a punkte nustatyta, jog „pareiškėjai, suinteresuoti
eksportuotojai ir importuotojai, suinteresuotosios valstybės ar valstybių atstovai gali patikrinti visą Komisijai pateiktą
informaciją, išskyrus Komisijos ir administracijų vidaus dokumentus, jei ši informacija yra susijusi su jų interesų apsauga,
nėra konfidenciali pagal 9 straipsnio nuostatas ir Komisija ja naudojasi patikrinimo procedūros metu“, ir kad „tokie asmenys
Komisijai pateikia pagrįstą raštišką prašymą, kuriame nurodo reikiamą informaciją“. Be to, to paties straipsnio b punkte nurodyta,
kad „pareiškėjai, suinteresuoti eksportuotojai ir importuotojai, suinteresuotosios valstybės ar valstybių atstovai gali paprašyti
pateikti svarbiausius patikrinimo faktus bei rezultatus“. Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalis reikalauja, kad baigusi
patikrinimą Komisija pateiktų ataskaitą Komitetui, kuris numatytas reglamento 7 straipsnyje.
173   Iš šių nuostatų matyti, kad Reglamentas Nr. 3286/94 suinteresuotiesiems pareiškėjams ir eksportuotojams bei importuotojams,
taip pat suinteresuotosios valstybės ar valstybių atstovams suteikia teisę į informaciją pagal 8 straipsnio 4 dalies a ir
b punktuose numatytas sąlygas, kuri, be kita ko, turi būti suderinama su Bendrijos institucijų pareiga saugoti komercinę paslaptį.
Šie asmenys gali paprašyti pateikti informaciją apie svarbiausius patikrinimo procedūros faktus bei rezultatus.
174   Šioje byloje neginčijama, kad nekonfidenciali patikrinimo ataskaitos redakcija buvo nusiųsta ieškovams po to, kai savo nuomonę
pateikė Patariamasis komitetas, tačiau kol dar nebuvo priimtas ginčijamas sprendimas. Tuo laikotarpiu ieškovai galėjo pateikti
savo nuomonę. Ieškovai tvirtina, kad tuo metu, kai Komisija informavo, jog ginčijamas sprendimas bus greit priimtas, ji jau
buvo suformulavusi savo poziciją, nors patikrinimo ataskaita dar nebuvo priimta. Taigi, ieškovų manymu, jų pastabos nebūtų
turėjusios jokios įtakos Komisijos pozicijai. Todėl iš esmės ieškovai tvirtina, kad Komisija turėjo atsiųsti jiems patikrinimo
ataskaitos projektą tuomet, kai jie dar būtų galėję pateikti pastabas, kol ta ataskaita nebuvo nusiųsta Patariamajam komitetui,
arba bent jau savo pačios iniciatyva informuoti juos apie svarbiausius patikrinimo procedūros faktus bei rezultatus.
175   Tačiau Pirmosios instancijos teismas konstatuoja, kad jokia Reglamento Nr. 3286/94 nuostata nereikalauja, jog Komisija patikrinimo
ataskaitos projektą šio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje numatytiems asmenims nusiųstų šios dar nepateikus Patariamajam komitetui,
kad šie asmenys galėtų pateikti savo pastabas Komisijai, nei kad informuotų šiuos asmenis savo pačios iniciatyva apie svarbiausius
patikrinimo procedūros faktus bei rezultatus.
176   Priešingai, primintina, kad Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 4 dalies a ir b punktai įpareigoja asmenis, numatytus šioje
nuostatoje, pateikti prašymus Komisijai suteikti informaciją. Dėl informacijos, naudojamos patikrinimo procedūros metu (numatytos
a punkte), toks prašymas turi būti raštu pateiktas Komisijai, nurodant, kokią informaciją norima gauti ir kodėl. Jeigu prašymas
susijęs su svarbiausiais patikrinimo procedūros faktais ir rezultatais (numatytais b punkte), reglamentas nenumato jokių formos
reikalavimų ir nenustato specialių sąlygų, kurias turėtų atitikti toks prašymas.
177   Šioje byloje ieškovai nepateikė Komisijai jokio prašymo pateikti informaciją pagal Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 4 dalį,
kol dar patikrinimo ataskaita nebuvo priimta. Be to, kaip teisingai pastebėjo Komisija, ieškovai neginčijo Reglamento Nr. 3286/94
8 straipsnio 4 dalies teisėtumo.
178   Rašytinėse pastabose ieškovai taip pat pripažino, kad jie buvo informuojami apie patikrinimo procedūros eigą bei jos kryptį
ir galėjo išreikšti savo nuomonę žodžiu dėl jos išvadų, ir kad jie buvo informuoti apie Komisijos sprendimą, kol dar nebuvo
priimta patikrinimo ataskaita, apie tai, jog šioje byloje nėra neigiamo poveikio prekybai pagal Reglamentą Nr. 3286/94. Todėl
ieškovai turėjo galimybę išreikšti savo požiūrį dėl patikrinimo procedūros eigos ir krypties arba bent jau vienu svarbiausių
joje nagrinėjamu klausimu ir apginti savo interesus. Tiesa, ieškovai savo ieškinyje nurodė, kad tokia informacija buvo per
daug bendro pobūdžio, kad ja būtų galima pasinaudoti ginant savo procesines teises. Tačiau iš bylos medžiagos matyti, kad
ieškovai, kol dar nebuvo atlikta patikrinimo procedūra, nepateikė Komisijai jokio prašymo prireikus pateikti tokią informaciją
raštu, ypač informaciją, susijusią su svarbiausiais patikrinimo procedūros faktais ir rezultatais, įskaitant teisinius, pagal
Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 4 dalį. Todėl atsižvelgiant į tai, kad Komisija privalo kruopščiai atsakyti į šį prašymą
pateikti informaciją, ieškovai turėjo galimybę tinkamai išdėstyti savo nuomonę Komisijos atsakyme pateiktais klausimais. Tačiau
ieškovams nepateikus tokio prašymo, šioje byloje jie neturi teisės kaltinti Komisijos, kad ši neleido jiems pateikti pastabų
dėl patikrinimo procedūros faktinių ir teisinių aplinkybių. Be to, tai, kad teisei gauti informaciją apie pagrindinius patikrinimo
procedūros faktus bei rezultatus taikoma vienintelė sąlyga, numatanti, jog ieškovai turi pateikti prašymą Komisijai, pati
savaime nepažeidžia jų interesų apsaugos, juo labiau kad tokiam prašymui nėra nustatyta jokių specialių formos reikalavimų.
179   Be to, iš patikrinimo ataskaitos matyti, kad Komisija išnagrinėjo įvairius skunde pateiktus argumentus ir atsakė į juos. Ji
dėl suinteresuotų organizacijų dalyvavimo patikrinimo procedūroje, kurios, kaip matyti iš patikrinimo ataskaitos ir neginčijant
šio fakto ieškovams, bendradarbiavo šiame procese, išnagrinėjo ir kitų nei paruoštos garstyčios, produktų padėtį, kuriems
Jungtinių Valstijų priemonės tariamai padarė panašų poveikį.
180   Atsižvelgiant į visas šias aplinkybes, septintasis pagrindas turi būti atmestas.

Dėl aštuntojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalies pažeidimu ir Komisijos pareigos veikti kruopščiai
pažeidimu
181   Šį pagrindą sudaro dvi dalys. Pirma dalis pagrįsta Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje nustatyto termino nesilaikymu.
Antra dalis pagrįsta Komisijos pareigos kruopščiai veikti pažeidimu laikotarpiu tarp konsultacijų su komitetu, numatytu Reglamento
Nr. 3286/94 7 straipsnyje, pabaigos ir ginčijamo sprendimo priėmimo.
Aštuntojo pagrindo pirma dalis dėl Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje nustatyto termino nesilaikymo
–       Šalių argumentai
182   Ieškovai pažymi, kad pagal Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalį Komisija paprastai pateikia patikrinimo ataskaitą Komitetui,
kuris numatytas to paties reglamento 7 straipsnyje, per penkis mėnesius nuo procedūros pradžios paskelbimo, nebent dėl patikrinimo
sudėtingumo Komisija šį laikotarpį pratęsia iki septynių mėnesių. Ieškovų manymu, septynių mėnesių terminas negali būti pratęstas,
nes jis užtikrina, kad įmonėms pareiškėjoms bus greitai atsakyta dėl Komisijai pateiktos medžiagos nagrinėjimo. Šioje byloje
Komisijai nusprendus, kad dėl patikrinimo sudėtingumo laikotarpis turi būti pratęstas iki septynių mėnesių, Komitetas ataskaitą
gavo tik 2002 m. kovo 27 d., tai yra praėjus septyniems mėnesiams ir dvidešimt septynioms dienoms po paskelbimo apie procedūros
pradžią, todėl ieškovai mano, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalį.
183   Komisijos manymu, nustatytas procedūros terminas yra pagrįstas, atsižvelgiant į srities, kurioje buvo priimtas ginčijamas
sprendimas, sudėtingumą bei į Komisijos pastangas išnagrinėti visus įvairių įstojusių šalių argumentus iki procedūros nutraukimo.
Be to, Komisija tvirtina, kad nagrinėjama procedūra buvo vykdoma lojalaus bendradarbiavimo pagrindu, informuojant visas susijusias
šalis.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
184   Pirmiausia reikia priminti, kad Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje nustatyta:
,,Baigusi patikrinimą, Komisija pateikia ataskaitą Komitetui. Paprastai ataskaita pateikiama per penkis mėnesius nuo procedūros
pradžios paskelbimo, nebent dėl patikrinimo sudėtingumo Komisija šį laikotarpį pratęsia iki septynių mėnesių.“
185   Šioje byloje ieškovai neginčija, kad Komisijos vykdomas patikrinimas yra sudėtingas, todėl laikotarpis turėjo būti pratęstas
iki septynių mėnesių. Taip pat akivaizdu, kad patikrinimo ataskaita Komitetui, kuris numatytas Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnyje,
nusiųsta praėjus septyniems mėnesiams ir dvidešimt septynioms dienoms po paskelbimo apie procedūros pradžią. Taigi Reglamento
Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje numatytas septynių mėnesių terminas buvo praleistas.
186   Tačiau turi būti nustatyta, ar dėl Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje numatyto termino nesilaikymo ginčijamas sprendimas
negalioja.
187   Reikia pabrėžti, kad nors imperatyvaus termino nesilaikymas daro negaliojantį kiekvieną aktą, priimtą po šio termino, tik
rekomenduojamo pobūdžio termino praleidimas paprastai nereiškia, jog aktas, priimtas praleidus terminą, negalioja (žr. pagal
analogiją 1995 m. gegužės 2 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo
NTN Corporation ir Koyo Seiko prieš Tarybą
, T‑163/94 ir T‑165/94, Rink. p. II‑1381, 119 punktą ir minėtą teismo praktiką).
188   Dėl Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje numatyto termino pobūdžio reikia konstatuoti, kad šios nuostatos antrame
sakinyje tariamosios nuosakos naudojimas ir prieveiksmis „paprastai“ suponuoja, jog numatytas penkių mėnesių ataskaitos pateikimo
terminas yra rekomenduojamo pobūdžio (žr. pagal analogiją sprendimą
NTN Corporation ir Koyo Seiko prieš Tarybą
, minėtą 119 punkte).
189   Pirmosios instancijos teismo tvirtinimu, tai, kad, Komisijos manymu, dėl patikrinimo sudėtingumo laikotarpis turi būti pratęstas
iki septynių mėnesių, neturi įtakos ataskaitos pateikimo termino pobūdžiui. Be to, septynių mėnesių terminas, kuris numatytas
Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje, kai patikrinimas „sudėtingas“, yra tik pradinio penkių mėnesių termino, kuris
taikomas „nesudėtingo ar įprasto“ patikrinimo atveju, pratęsimas. Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalies antro sakinio
pabaigoje nustatyta, kad „pratęsiama iki septynių mėnesių“. Tokia formuluotė naudojama ir kitose Reglamento Nr. 3286/94 kalbinėse
versijose. Todėl, jeigu ataskaitos pateikimo terminas yra tik rekomenduojamas, o patikrinimas „nesudėtingas ar įprastas“,
taip pat turi būti vertinama ir „sudėtingo“ patikrinimo atveju, nes kalbama tik apie paprasčiausią nustatyto termino pratęsimą.
190   Atsižvelgdamas į tai, Pirmosios instancijos teismas mano, kad Komisija neturėtų vėluoti pateikti patikrinimo ataskaitos viršydama
„protingą“ terminą (žr. pagal analogiją pirmiau minėtą sprendimą
NTN Corporation ir Koyo Seiko prieš Tarybą
), nes dėl to gali būti vėluojama priimti sprendimą nutraukti patikrinimo procedūrą.
191   Tačiau šioje byloje rekomenduojamo pobūdžio septynių mėnesių termino, numatyto Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje,
viršijimas dvidešimt septyniomis dienomis nėra lemiamas pripažinti protingo termino pažeidimą.
192   Todėl aštunto pagrindo pirma dalis turi būti atmesta.
Aštunto pagrindo antra dalis, kuri pagrįsta Komisijos rūpestingumo pareigos pažeidimu laikotarpiu, tarp konsultacijų su komitetu,
numatytu Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnyje, pabaigos ir iki ginčijamo sprendimo priėmimo
–       Šalių argumentai
193   Ieškovai tvirtina, kad Komisija pažeidė rūpestingumo pareigą, pagal kurią ginčijamas sprendimas po konsultacijų su Komitetu,
kuris numatytas Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnyje, turėjo būti priimtas greitai, o to ji nepadarė. Ieškovų manymu, tik
praėjus trims mėnesiams po konsultacijų procedūros pabaigos buvo priimtas ginčijamas sprendimas. Be to, atsižvelgdami į procedūros,
numatytos Reglamente Nr. 3286/94, svarbą suinteresuotosioms įmonėms ir į labai ilgą laikotarpį tarp paskelbimo apie patikrinimo
procedūros pradžią ir patikrinimo ataskaitos pateikimo komitetui, ieškovai mano, kad Komisija pažeidė savo rūpestingumo pareigą.
194   Komisija atsakydama, pabrėžė, kad ji byloje, kurios pasekmės yra svarbios, veikė kaip tik įmanoma kruopščiai.
–       Pirmosios instancijos teismo vertinimas
195   Reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnio 4 dalį Patariamasis komitetas per aštuonias darbo dienas turi
pareikšti nuomonę dėl Komisijos pagal šio reglamento 8 straipsnio 8 dalį pateiktos patikrinimo ataskaitos.
196   Pagal Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalį Komisijos sprendimas nutraukti patikrinimo procedūrą turi būti priimtas
pagal šio reglamento 14 straipsnyje numatytą tvarką. Šio straipsnio 2 dalyje numatyta, kad „Komisijos atstovas pateikia Komitetui
sprendimo, kuris turi būti priimtas, projektą“ ir „Komitetas klausimą apsvarsto per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas,
atsižvelgdamas į klausimo skubą“. Reglamento Nr. 3286/94 14 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad „Komisija priima sprendimą,
kurį perduoda valstybėms narėms ir kuris pradedamas taikyti po 10 dienų, jei per šį laiką nė viena valstybė narė neperduoda
šio klausimo Tarybai“.
197   Iš to matyti, kad Reglamentas Nr. 3286/94 nenumato nei termino Komisijai pateikti sprendimo projektą Patariamajam komitetui,
pasibaigus konsultacijoms dėl patikrinimo ataskaitos, nei termino tarp Patariamojo komiteto sprendimo projekto apsvarstymo
ir Komisijos sprendimo priėmimo. Todėl reglamentas nenumato termino, per kurį turi būti priimtas sprendimas nutraukti tokią
patikrinimo procedūrą, kaip šioje byloje ginčijamas sprendimas, pasibaigus konsultacijoms su Komitetu, kuris numatytas Reglamento
Nr. 3286/94 7 straipsnyje.
198   Pirmosios instancijos teismo manymu, tai, kad Reglamente Nr.3286/94 šiuo klausimu nėra nustatytas joks terminas, gali būti
aiškinama kaip Bendrijos įstatymo leidėjo valia suteikti Komisijai tam tikrą veiksmų laisvę nustatant datą, kada ji turi priimti
sprendimą dėl patikrinimo procedūros nutraukimo, atsižvelgiant į visas konkretaus atvejo aplinkybes, būtent į galimus Komisijos
veiksmus trečiųjų šalių institucijų atžvilgiu iki patikrinimo procedūros nutraukimo.
199   Tačiau tam tikros veiksmų laisvės pripažinimas nereiškia, kad Komisija gali vėluoti priimti sprendimą pagal Reglamento Nr. 3286/94
11 straipsnio 1 dalį viršydama protingą terminą, kuris turi būti nustatytas atsižvelgiant į kiekvieno atvejo aplinkybes. Tokiu
apribojimu siekiama, kaip tvirtina ieškovai, užtikrinti, kad Komisija laikytųsi rūpestingumo pareigos ir nepažeistų gero administravimo
principo.
200   Šioje byloje nuo 2002 m. balandžio 15 d., kai pasibaigė konsultacijų procedūra Komitete, iki 2002 m. liepos 9 d., kai buvo
priimtas ginčijamas sprendimas, praėjo du mėnesiai ir dvidešimt keturios dienos. Toks laikotarpis, atsižvelgiant, be kita
ko, į Komisijos įsipareigojimą konsultuotis su įvairiomis vidaus tarnybomis dėl sprendimo projekto, į Reglamento Nr. 3286/94
14 straipsnyje nustatytą įsipareigojimą konsultuotis su valstybėmis narėmis, be to, į įsipareigojimą palikti pakankamai laiko,
kad sprendimas būtų išverstas į visas oficialiąsias Bendrijos kalbas, atitinka protingo termino reikalavimus.
201   Todėl šio pagrindo antra dalis ir visas aštuntas pagrindas turi būti atmesti.
202   Šiomis aplinkybėmis visas ieškinys turi būti atmestas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
203   Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi
išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to prašė. Kadangi ieškovai pralaimėjo bylą, jie turi padengti Komisijos išlaidas pagal šios
pateiktus reikalavimus.
Remdamasis šiais motyvais,
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (pirmoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:
1.
Atmesti ieškinį.
2.
Priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.
B. Vesterdorf
P. Mengozzi
M. E. Martins Ribeiro
F. Dehousse

I. Labucka
Paskelbta 2004 m. gruodžio 14 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris

Pirmininkas
H. Jung

B. Vesterdorf
Turinys
Teisinis pagrindas
Faktinės bylos aplinkybės
Procesas ir šalių reikalavimai
Dėl priimtinumo
Dėl bylos esmės
Dėl pirmojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 1 dalies pažeidimu
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl antrojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalies pažeidimu
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl trečiojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 10 straipsnio 5 dalies pa˛eidimu
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl ketvirtojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 11 straipsnio 1 dalies pažeidimu
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
– Preliminarios pastabos
– Dėl Bendrijos interesų įvertinimo paskelbimo apie patikrinimo procedūros pradžią etapu
– Dėl Bendrijos intereso sutapatinimo su pareiškėjos asmeniniu interesu ar jo sumažinimo ir neatsižvelgimo į kitų suinteresuotųjų
šalių interesus
Dėl penktojo pagrindo, pagrįsto ginčijamo sprendimo motyvavimo trūkumu
Pirma penkto pagrindo dalis dėl motyvavimo trūkumo, susijusio su prekybos kliūčių nagrinėjimu
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Antra penkto pagrindo dalis dėl motyvavimo trūkumo, susijusio su Bendrijos interesu imtis veiksmų
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl šeštojo pagrindo, pagrįsto akivaizdžiomis faktų vertinimo klaidomis bei Reglamento Nr. 3286/94 2 straipsnio 4 dalies ir
11 straipsnio 1 dalies pažeidimu
Šeštojo pagrindo pirma dalis, susijusi su Komisijos akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl galimo ieškovų produktų išbraukimo
iš produktų, kuriems Jungtinės Valstijos taiko papildomus muitų mokesčius, sąrašo
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Šeštojo pagrindo antra dalis susijusi su akivaizdžiomis vertinimo klaidomis dėl neteisėtai sumokėtų muitų mokesčių grąžinimo.
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl septintojo pagrindo, pagrįsto teisių į gynybą pažeidimu
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl aštuntojo pagrindo, pagrįsto Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalies pažeidimu ir Komisijos pareigos veikti kruopščiai
pažeidimu
Aštuntojo pagrindo pirma dalis dėl Reglamento Nr. 3286/94 8 straipsnio 8 dalyje nustatyto termino nesilaikymo
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Aštunto pagrindo antra dalis, kuri pagrįsta Komisijos rūpestingumo pareigos pažeidimu laikotarpiu, tarp konsultacijų su komitetu,
numatytu Reglamento Nr. 3286/94 7 straipsnyje, pabaigos ir iki ginčijamo sprendimo priėmimo
– Šalių argumentai
– Pirmosios instancijos teismo vertinimas
Dėl bylinėjimosi išlaidų
*
Proceso kalba: prancūzų.