CELEX: 61987CJ0100
Tjenestemænd
udvælgelsesprocedure
adgang til prøverne nægtet

1 Ved staevninger indgivet til Domstolens Justitskontor den 3 . april, 8 . maj og 14 . maj 1987 har Rosa Basch og 27 andre tjenestemaend i kategori C i Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber anlagt sag med paastand om annullation af de afgoerelser, udvaelgelseskomitéen for den interne udvaelgelsesproeve paa grundlag af kvalifikationsbeviser og proever KOM2/82 traf om ikke at give dem adgang til proeverne . Denne afgoerelse blev meddelt dem den 12 . februar 1987 . Den paagaeldende udvaelgelsesproeve blev afholdt med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve af assistenter, sekretariatsassistenter og tekniske assistenter . Sagsoegerne i sag 100/87 har desuden hver paastaaet sig tilkendt 200 000 BFR i erstatning for den samlede ikke-oekonomiske og oekonomiske skade, de har lidt som foelge af den naevnte afgoerelse .
2 Ved gennemgangen af ansoegningerne havde den paagaeldende udvaelgelseskomité taget en samtale med ansoegernes administrativt overordnede men havde ikke givet de beroerte tjenestemaend mulighed for at kommentere de udtalelser, disse havde afgivet om dem . Ved to domme af 11 . marts 1986, Sorani m.fl . mod Kommissionen ( 293/84, Sml . s . 967 ), og Adams m.fl . mod Kommissionen ( 294/84, Sml . s . 977 ) annullerede Domstolen komitéens afslag paa at lade sagsoegerne i de naevnte sager aflaegge proeve, idet Domstolen henviste til, at de ikke havde haft mulighed for at tage til genmaele over for de udtalelser, som var afgivet af deres administrativt overordnede .
3 Som foelge af disse to domme indkaldte udvaelgelseskomitéen i juni 1986 de paagaeldende ansoegere, for at de kunne besvare de samme spoergsmaal, der tidligere var blevet stillet deres administrativt overordnede . Ved skrivelse af 11 . juli 1986 fik ansoegerne derpaa meddelelse om, at afgoerelsen af juni 1984 om ikke at lade dem aflaegge proeve var blevet stadfaestet .
4 Efter klage fra en raekke ansoegere over afgoerelsen af juli 1986 indkaldte udvaelgelseskomitéen dem for anden gang for at give dem mulighed for at tage stilling til de administrative overordnedes svar paa de spoergsmaal, som udvaelgelseskomitéen havde stillet dem . Ved skrivelse af 12 . februar 1987 meddelte man de paagaeldende tjenestemaend, at udvaelgelseskomitéen ikke havde fundet anledning til at aendre den afgoerelse, den havde truffet dem vedroerende, og som var blevet meddelt dem den 11 . juli 1986 .
5 Vedroerende en naermere redegoerelse for sagens faktiske omstaendigheder, retsforhandlingernes forloeb samt parternes anbringender og argumenter henvises der i oevrigt til retsmoederapporten . Disse omstaendigheder omtales derfor kun i det foelgende, saafremt det paa de enkelte punkter er noedvendigt for forstaaelsen af Domstolens argumentation .
Annullationspaastandene
6 Til stoette for deres paastande har sagsoegerne anfoert foelgende anbringender :
- manglende eller utilstraekkelig begrundelse;
- urigtig opfyldelse af dommene i sagerne 293 og 294/84, idet, for det foerste, sagsoegerne som foelge heraf burde have vaeret givet adgang til proeverne, og for det andet derved, at indholdet af de udtalelser, ansoegerne havde faaet forelagt, ikke kunne kontrolleres og var behaeftet med fejl;
- udvaelgelseskomitéens fremgangsmaade var ulovlig, idet den konsulterede sekretaererne for de forskellige generaldirektoerer men ikke den enkelte ansoegers umiddelbart administrativt overordnede;
- tilsidesaettelse af udvaelgelsesproevens adgangsbetingelser, idet udvaelgelseskomitéen lagde afgoerende vaegt paa, om ansoegerne faktisk havde udfoert opgaver paa B-niveau .
7 Til stoette for deres foerste anbringende har sagsoegerne gjort gaeldende, at udvaelgelseskomitéens afgoerelse, som blev meddelt den 12 . februar 1987, ganske savner begrundelse for, hvorfor den ikke fandt anledning til at aendre den afgoerelse, sagsoegerne havde faaet meddelelse om den 11 . juli 1986 . Foelgelig svaever sagsoegerne endnu i dag i uvished om, hvad der netop for deres vedkommende var begrundelsen for at afvise dem fra proeverne .
8 Kommissionen har svaret, at den paagaeldende afgoerelse kun bekraefter en tidligere afgoerelse, og at det eneste nye forhold, som udvaelgelseskomitéen under disse omstaendigheder skulle tage i betragtning, var ansoegerens stillingtagen til udtalelsen fra hans administrative overordnede . Kommissionen finder, at den anfaegtede afgoerelse var tilstraekkeligt begrundet, idet det heri udtrykkeligt anfoeres, at udvaelgelseskomitéen har gennemgaaet denne stillingtagen men efter alt foreliggende ikke fandt anledning til at aendre den tidligere afgoerelse .
9 Det fremgaar af sagen, at udvaelgelseskomitéen foerst ved skrivelse af juni 1984, hvorved de meddelte sagsoegerne, at de ikke havde faaet adgang til proeverne, havde fremlagt de generelle kriterier, den havde lagt til grund . Ved skrivelse af 7 . september 1984, der i en ensartet formulering blev rettet til samtlige de ansoegere, der, som sagsoegerne, havde anmodet om en fornyet gennemgang af deres ansoegninger, stadfaestede udvaelgelseskomitéen sin afgoerelse af juni 1984 uden naermere at praecisere, hvorledes den havde bedoemt de forskellige adgangsbetingelser i forhold til deres ansoegninger . Efter den foerste samtale, udvaelgelseskomitéen gennemfoerte som foelge af Domstolens ovenfor naevnte domme, modtog sagsoegerne den 11 . juli 1986 en ny standardskrivelse, ved hvilken udvaelgelseskomitéen meddelte dem, at de ikke havde fremlagt oplysninger, der kunne foere til en aendring af dens afgoerelse af juni 1984 . Endelig bekraeftede skrivelsen af 12 . februar 1987 med samme formulering den afgoerelse, sagsoegerne havde faaet meddelelse om den 11 . juli 1986 . Denne skrivelse indeholdt heller ikke nogen naermere redegoerelse for de individuelle afslag paa deltagelse i udvaelgelsesproeven .
10 Det fremgaar af Domstolens praksis ( jfr . senest dom af 16 . december 1987, Beiten mod Kommissionen, 206/85, Sml . s . 5301 ), at det af hensyn til praktiske vanskeligheder, som opstaar under en udvaelgelsesproeve med mange ansoegere, kan tillades, at en udvaelgelseskomité paa det foerste stadium blot tilsender ansoegerne en meddelelse om de fastlagte kriterier og resultatet af den foretagne udvaelgelse og foerst giver individuelle oplysninger senere og kun til de ansoegere, der udtrykkeligt anmoder herom .
11 I de foreliggende sager modtog sagsoegerne imidlertid aldrig individuelle oplysninger . Tvaertimod modtog de - selv om de havde anmodet om at faa oplyst grundene til, at netop de var blevet afvist - alene standardskrivelser, der ikke indeholdt nogen saerlig oplysning om grundene til afvisningen . Det foelger heraf, at den afgoerelse, som blev meddelt ved skrivelse af 12 . februar 1987, og som var den sidste i en raekke standardskrivelser tilstillet sagsoegerne, ikke kan anses for en tilstraekkeligt begrundet afgoerelse . Det foerste anbringende findes saaledes berettiget .
12 Det andet anbringende bestaar af to dele . Foerst foreholdes Kommissionen ved ét argument, der i sag 100/87 er fremfoert som en anmodning om fortolkning af de ovennaevnte domme i sagerne 293 og 294/84, at den ikke korrekt har opfyldt dommene, idet disse indebar, at sagsoegerne uden videre skulle vaere givet adgang til proeverne . Dernaest har sagsoegerne henvist til den ulovlige karakter af den fremgangsmaade, udvaelgelseskomitéen fulgte med henblik paa at saette sagsoegerne i stand til at kommentere udtalelserne fra de administrativt overordnede . I mangel af et skriftligt materiale rekonstruerede udvaelgelseskomitéen de relevante dokumenter paa grundlag af komitémedlemmernes personlige optegnelser og erindringer; under disse omstaendigheder maa, ifoelge sagsoegerne, aegtheden af de udtalelser, de fik forelagt, forekomme hoejst tvivlsomme .
13 Kommissionen har gjort gaeldende, at udvaelgelseskomitéen korrekt har opfyldt Domstolens domme ved at genoptage udvaelgelsesproceduren paa det stadium, paa hvilket den var behaeftet med en mangel . Kommissionen finder desuden, at fremgangsmaaden med henblik paa at rekonstruere udtalelserne var korrekt .
14 I sagerne 293 og 294/84 havde Kommissionen oplyst Domstolen om, at de udtalelser, de administrativt overordnede havde afgivet om ansoegerne under de samtaler, der fandt sted i 1983, ikke var blevet optaget i moedereferatet . Foerst efter Domstolens domme i de paagaeldende sager rekonstruerede udvaelgelseskomitéen udtalelserne paa grundlag af komitémedlemmernes personlige optegnelser og erindringer .
15 Det bemaerkes foerst, at den annullation af udvaelgelseskomitéens afgoerelser, der fandt sted i sagerne 293 og 294/84, genindsatte sagsoegerne i den retsstilling, de havde foer de paagaeldende afgoerelser . Foelgelig skulle deres ansoegninger tages op paa ny under hensyntagen til Domstolens domme for at afgoere, om den enkelte sagsoeger kunne gives adgang til proeverne .
16 En udvaelgelseskomité har imidlertid, naar den paa ny gennemgaar ansoegningerne - og navnlig, naar dette sker for at berigtige en alvorlig ulovlighed - pligt til at udfoere opgaven med den noedvendige forsigtighed og med saerlig omhu . I det foreliggende tilfaelde anvendte udvaelgelseskomitéen medlemmernes personlige optegnelser og erindringer, som kan vaere ufuldstaendige og unoejagtige, for at rekonstruere udtalelser, som var blevet afgivet ca . tre aar tidligere vedroerende et meget stort antal ansoegere . Det fremgaar i oevrigt af sagen, at flere af de saaledes rekonstruerede udtalelser strider direkte mod indholdet af andre dokumenter, saasom de skriftlige bedoemmelser af, hvorledes visse sagsoegere udfoerte deres opgaver . Udvaelgelseskomitéen har herved gjort sig skyldig i en alvorlig ulovlighed, som maa foere til annullation af anfaegtede afgoerelser .
17 Herefter, og idet der ikke findes anledning til at tage stilling til sagsoegernes oevrige anbringender og argumenter, annulleres den afgoerelse, udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve KOM2/82 traf om ikke at give sagsoegerne adgang til proeverne, idet dette afslag er utilstraekkeligt begrundet, og udvaelgelseskomitéens fremgangsmaade var retsstridig .
Erstatningspaastandene
18 Annullationen af den anfaegtede afgoerelse udgoer i sig selv en passende genopretning af den ikke-oekonomiske skade, som sagsoegerne konkret kan have lidt . De ses dog ikke at have godtgjort et saerskilt oekonomisk tab, hvorfor paastanden om erstatning herfor er uden genstand . Der traeffes derfor ikke afgoerelse herom .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
19 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den tabende part til at betale sagens omkostninger . Da Kommissionen i det vaesentlige har tabt sagen, paalaegges den sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( Fjerde Afdeling )
1 ) Den af udvaelgelseskomitéen for udvaelgelsesproeve KOM2/82 trufne afgoerelse om ikke at give sagsoegerne adgang til proeven, som meddeltes samtlige sagsoegere ved enslydende skrivelse af 12 . februar 1987, annulleres .
2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger .