CELEX: 62006CJ0286
Liikmesriigi kohustuste rikkumine
Direktiiv 89/48/EMÜ
Töötajad
Diplomite tunnustamine
Insener

Esitatud hagis palub Euroopa Ühenduste Komisjon Euroopa Kohtul tuvastada, et kuna Hispaania Kuningriik:
—
keeldus tunnustamast Itaalias omandatud inseneri kutsekvalifikatsiooni ja
—
allutas teistes liikmesriikides kutsetunnistuse omandanud inseneride avaliku teenistuse sisese edutamise vastava kvalifikatsiooni akadeemilise tunnustamise nõuetele,
siis on Hispaania Kuningriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivist 89/48/EMÜ vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta (
EÜT 1989, L 19, lk 16
; ELT eriväljaanne 05/01, lk 337), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu . aasta direktiiviga 2001/19/EÜ (
EÜT L 206, lk 1
; ELT eriväljaanne 05/04, lk 138; edaspidi „direktiiv 89/48”), ning eriti selle artiklist 3 tulenevaid kohustusi.
Käesolevas kohtuasjas esitatud peamine õiguslik küsimus on analoogne küsimusega, mis tõstatati kohtuasjas
C-274/05: komisjon
vs.
Kreeka (EKL 2008, lk I-7969)
, milles otsus tehti täna. Mõlemad kohtuasjad puudutavad küsimust, millises ulatuses võib tugineda direktiivi 89/48 sätetele, et kohustada liikmesriiki tunnustama diplomeid, mille tema enda territooriumil läbitud õpingute järel on välja andnud muu liikmesriigi ametiasutused.
Õiguslik raamistik
Ühenduse õigus
Direktiivi 89/48 põhjendustest 3 ja 4 ilmneb, et selle direktiivi eesmärk on võtta kasutusele diplomite tunnustamise üldsüsteem, et ühenduse nendel kodanikel, kes on saanud kõrgharidust tõendava diplomi pärast tööalase koolituse lõpetamist mõnes muus liikmesriigis, oleks võimalik tegeleda kutsetegevusega, mille jaoks on vastuvõtvas liikmesriigis vaja läbida keskharidusjärgne koolitus, kui nad on saanud muus liikmesriigis sellise tegevuse jaoks vajaliku diplomi pärast vähemalt kolm aastat kestnud õpinguid.
Direktiivi 89/48 põhjendus 5 on sõnastatud järgmiselt:
„kutsealade puhul, mille jaoks ühendus ei ole kehtestanud minimaalset vajalikku kvalifikatsioonitaset, kasutavad liikmesriigid võimalust määrata kindlaks selline tase, mis kindlustab nende territooriumil pakutavate teenuste kvaliteedi; [EÜ] artikliga [10] nende jaoks sätestatud kohustusi rikkumata ei või liikmesriigid siiski nõuda, et teise liikmesriigi kodanik omandaks sellise erialase ettevalmistuse, mille nad määravad üldjuhul kindlaks üksnes oma riikliku haridussüsteemi kohaselt välja antud diplomite põhjal, kui asjaomane isik on selle kvalifikatsiooni osaliselt või tervikuna omandanud muus liikmesriigis; selle tulemusel peab iga vastuvõttev liikmesriik, kus kutseala on reguleeritud, võtma arvesse teises liikmesriigis nõutavat kvalifikatsiooni ja määrama kindlaks, kas see kvalifikatsioon vastab asjaomases liikmesriigis nõutavale kvalifikatsioonile”.
Direktiivi 89/48 artikli 1 punkt a sätestab:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
diplom – diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument või selliste diplomite, tunnistuste või muude tõendite kogum:
—
mille on liikmesriigis välja andnud riigi õigus- ja haldusnormide kohaselt määratud pädev asutus,
—
mis näitab, et selle omanik on edukalt lõpetanud keskharidusjärgse koolituse kestusega vähemalt kolm aastat või samaväärse kestusega osalise ajaga kursused ülikoolis või kõrgkoolis või muus sama tasemega asutuses, ning vajaduse korral seda, et asjaomane isik on edukalt läbinud tööalase koolituse, mida nõutakse lisaks keskharidusjärgsele koolitusele, ja
—
mis näitab, et selle valdajal on asjaomases liikmesriigis reguleeritud kutsealal tegevuse alustamiseks või tegutsemiseks vajalik kutsealane kvalifikatsioon,
tingimusel, et haridus ja koolitus, mille kohta diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument on välja antud, on omandatud valdavalt ühenduses või et sellise dokumendi valdajal on kolmeaastane töökogemus, mida kinnitab liikmesriik, mis on tunnustanud kolmanda riigi diplomit, tunnistust või muud kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti.
Esimese lõigu kohaldamisel käsitatakse diplomiga samaväärsena järgmist: mis tahes diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument või selliste diplomite, tunnistuste või muude tõendite kogum, mille on liikmesriigis välja andnud pädev asutus, kui selline dokument on välja antud pärast ühenduses toimunud koolituse edukat lõpetamist ja kõnealuse liikmesriigi pädev asutus tunnistab seda samaväärsena ja see annab samad õigused selleks, et alustada tegevust või tegutseda reguleeritud kutsealal selles liikmesriigis”.
Direktiivi 89/48 artikli 2 esimene lõik sätestab:
„Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi liikmesriikide kodanike suhtes, kes soovivad vastuvõtvas liikmesriigis tegutseda reguleeritud kutsealal füüsilisest isikust ettevõtjana või töötajana.”
Direktiivi 89/48 artikli 3 esimene lõik näeb ette, et vastuvõttev liikmesriik, kus reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamine või tegutsemine eeldab diplomi olemasolu, ei või ebapiisava kvalifikatsiooni tõttu keelduda andmast liikmesriigi kodanikule luba alustada tegevust või tegutseda sellel kutsealal, kui taotleja tõendab teatava, selles sättes täpsustatud erialase ettevalmistuse olemasolu. Sellega on eelkõige tegemist juhul, kui taotlejal on diplom, mida muus liikmesriigis nõutakse kõnealusel kutsealal tegutsema hakkamiseks või tegutsemiseks tolle riigi territooriumil ja see diplom on talle antud liikmesriigis.
Olenemata kõnealuse direktiivi artikli 3 sätetest võib vastuvõttev riik artikli 4 alusel taotlejalt teatud selles artiklis kindlaksmääratud tingimustel nõuda, et taotleja esitaks kindlaksmääratud kestusega töökogemuse kohta tõendid, läbiks kuni kolmeaastase kohanemisaja või sooritaks sobivustesti (edaspidi „kompensatsioonimeetmed”). Kõnealune artikkel 4 sätestab teatavad normid ja tingimused, mida kohaldatakse kompensatsioonimeetmetele, mida võidakse nõuda, et kompenseerida taotleja ebapiisavat väljaõpet.
Direktiivi 89/48 artikli 8 lõike 1 kohaselt aktsepteerib vastuvõttev liikmesriik tõenditena artiklite 3 ja 4 sätete täitmise kohta liikmesriikide pädevate asutuste väljastatud tõendeid ja dokumente, mille asjaomane isik esitab koos kõnealusel kutsealal tegutsemise avaldusega tõenditena.
Siseriiklik õigus
Ülikoolidiplomeid reguleerivad Hispaania õigusaktid teevad vahet kahte liiki diplomitel, milleks on „ametlikud diplomid”, mille kehtivust tunnustatakse kogu riigi territooriumil ja mis lubavad tegutseda reguleeritud kutsealadel, ning „ülikoolide omadiplomid”, mida ülikoolid võivad küll välja anda, kuid mis eelkõige ei anna õigust töötada reguleeritud kutsealadel. Seda valdkonda reguleerib 21. detsembri 2001. aasta alusseadus 6/2001 ülikoolide kohta (
Boletín Oficial del Estado
, edaspidi
„BOE”,
nr 307, , lk 49400).
Alusseaduse 6/2001 artikkel 34 sätestab:
„Ülikoolidiplomite kinnitamine ja ülikoolide õppeprogrammide üldised juhtnöörid.
1.   Ametlikud, kogu riigi territooriumil kehtivad ülikoolidiplomid ning üldsuunised nende diplomite saamiseks ja ühtlustamiseks vajalike õppeprogrammide jaoks kinnitab valitsus kas omal algatusel pärast konsulteerimist ülikoolide koordineerimisnõukoguga või viimase ettepanekul.
2.   Eelnevas lõikes nimetatud diplomid, mis kuuluvad valitsuse poolt heaks kiidetud ametlike ülikoolidiplomite nimekirja, annab kuninga nimel välja selle ülikooli rektor, kus need on omandatud.
3.   Ülikoolid võivad koostada õppekavu, mille läbimisel antakse ülikooli omadiplom või -tunnistus, ning jätkukoolituse kavu. Nende diplomite ja tunnistustega ei kaasne õigusi, mis vastavalt seaduse sätetele on lõikes 1 nimetatud diplomitel.”
Tunnustamismenetlus
Hispaanias on direktiiv 89/48 siseriiklikku õiguskorda üle võetud 25. oktoobri 1991. aasta kuningliku dekreediga nr 1665/1991 vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel Euroopa Liidu liikmesriikides antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta (
BOE
nr 280, , lk 37916; edaspidi „kuninglik tunnustamisdekreet”).
Kuningliku tunnustamisdekreedi artikli 2 lõikega 1 võetakse Hispaania õigusesse üle direktiivi 89/48 artikli 2 esimene lõik, ning see näeb ette:
„Käesolevat kuninglikku dekreeti kohaldatakse Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike suhtes, kes on omandanud diplomi mõnes teises Euroopa Liidu liikmesriigis ja soovivad Hispaanias tegutseda kas füüsilisest isikust ettevõtja või töötajana sellisel reguleeritud kutsealal, mille puhul on nõutav vähemalt kolmeaastane kõrgharidus.”
Selle kuningliku dekreedi artikli 4 lõike 1 kohaselt:
„Reguleeritud kutsealal tegutsemiseks tunnustatakse Hispaanias samaväärsetena Hispaania vastavate diplomitega liikmesriikides omandatud diplomeid, mis lubavad nendes riikides sellel kutsealal tegutseda.”
Kuningliku tunnustamisdekreedi artikli 1 punkti a eesmärk on võtta Hispaania õigusesse üle direktiivi 89/48 artikli 1 punkt a, ning mõiste „diplom” on selles määratletud järgmiselt:
„Mis tahes diplom, tunnistus või muu dokument või selliste diplomite, tunnistuste või muude dokumentide kogum, mille on liikmesriigis välja andnud pädev asutus ning mis näitab, et selle omanik on edukalt lõpetanud keskharidusjärgse koolituse kestusega vähemalt kolm aastat või samaväärse kestusega osalise ajaga kursused ülikoolis või kõrgkoolis või muus sarnase tasemega asutuses, ning vajaduse korral seda, et asjaomane isik on edukalt läbinud tööalase koolituse, mida nõutakse lisaks keskharidusjärgsele koolitusele, ja et selle omanikul vajalik kutsealane kvalifikatsioon, et tegutseda reguleeritud kutsealal selles liikmesriigis, tingimusel et haridus ja koolitus, mille kohta diplom, tunnistus või muu kvalifikatsiooni tõendav dokument on välja antud, on omandatud valdavalt ühenduses või et sellise dokumendi valdajal on kolmeaastane töökogemus, mida kinnitab liikmesriik, mis on tunnustanud kolmanda riigi diplomit. […]”
Selle dekreedi artikli 1 punkt b määratleb mõiste „reguleeritud kutseala” järgmiselt:
„Reguleeritud kutsealane [tegevus] või [tegevuste hulk], millega tegelema hakkamine või tegelemine või üks tegelemise moodustest liikmesriigis eeldab otseselt või kaudselt diplomi olemasolu ja mis moodustab liikmesriigis asjaomase kutseala”.
Kuningliku tunnustamisdekreedi artikkel 3 näeb ette, et selle dekreedi tähenduses peetakse reguleeritud kutsealadeks nimetatud dekreedi I lisas loetletud kutsealasid, mille hulgas on sellised kutsealad nagu „sillaehitus- ja teedeinsener” (
ingeniero de Caminos, Canales y Puertos
) ja avalike tööde tehnikainsener (
ingeniero técnico de obras públicas
). Seevastu „tsiviilinseneri” (
ingeniero civil
) kutseala selles nimekirjas ei ole.
Samaväärseks tunnistamise menetlus
Kuningliku tunnustamisdekreediga ette nähtud kutsekvalifikatsiooni tunnustamist tuleb eristada ülikoolidiplomite nn samaväärseks tunnistamise menetlusest. Esimese nimetatud menetluse eesmärk on viia läbi kontroll, et teha kindlaks, kas asjaomasel isikul on vastaval reguleeritud kutsealal tegutsemiseks vajalik kvalifikatsioon. Seevastu samaväärseks tunnistamise menetluse eesmärk on diplomi saamiseks läbitud koolituse akadeemilise sisu kontrollimine omandatud teadmiste seisukohalt.
Samaväärseks tunnistamise menetlust reguleerib 20. veebruari 2004. aasta kuninglik dekreet 285/2004 välismaa kõrgharidusdiplomite ja kõrghariduse samaväärsuse ja kehtivuse tunnistamise reguleerimise kohta (
BOE
nr 55, , lk 8996, edaspidi „samaväärseks tunnistamise kuninglik dekreet”).
Samaväärseks tunnistamise mõiste on määratletud samaväärseks tunnistamise kuningliku dekreedi artikli 3 punktides a ja b järgmiselt:
„Käesoleva kuningliku dekreedi tähenduses on
a)
ametlike ülikoolidiplomite kataloogis oleva diplomiga samaväärseks tunnistamine: välismaa diplomi omandamiseks läbitud koolituse ametlik tunnustamine, mille tulemusel seda koolitust peetakse võrdväärseks eespool nimetatud Hispaania kataloogis oleva diplomi saamiseks nõutavaga;
b)
mõne Hispaania ülikooliõpinguid astmeteks jagava akadeemilise kraadiga samaväärseks tunnistamine: välismaa diplomi omandamiseks läbitud koolituse ametlik tunnustamine, mille tulemusel seda koolitust peetakse samaväärseks mõne Hispaania ülikooliõpinguid astmeteks jagavale tasemele vastava akadeemilise kraadiga, mitte mõne konkreetse diplomiga.”
Samaväärseks tunnistamise kuningliku dekreedi artikli 4 lõige 1 täpsustab samaväärseks tunnistamise tagajärgi järgmiselt:
„Samaväärseks tunnistamine annab välisriigi diplomile alates hetkest, mil tunnistamine toimub ja antakse välja vastav tunnistus, kogu riigi territooriumil sama tähenduse, mis kehtiva õiguse kohaselt on Hispaania diplomil või akadeemilisel kraadil, mille suhtes asjaomane välisriigi diplomi samaväärseks tunnistatakse.”
Samaväärseks tunnistamise kuningliku dekreedi artikkel 22 „Euroopa Liidu diplomite kutsealane tunnustamine” sätestab:
„Euroopa Liidu liikmesriikides välja antud kõrgharidusdiplomite tunnustamine toimub vastavalt ühenduse direktiivides ja neid direktiive ülevõtvates Hispaania õigusaktides ette nähtud menetlustele.”
Lisaks viitab samaväärseks tunnistamise kuningliku dekreedi esimene lisasäte „Ühenduse õigusnormid” ühenduse õigusele järgmiste sõnadega:
„Käesoleva kuningliku dekreedi sätted ei piira nende asjaomase valdkonna sätete kohaldamist, mis sisalduvad lepingus Hispaania ühinemise kohta Euroopa ühendustega, Euroopa Liidu lepingus ja ühenduse teiseses õiguses.”
Inseneri kutseala regulatsioon Hispaania ja Itaalia õiguses
Inseneri kutseala puhul on nii Hispaanias kui Itaalias tegemist reguleeritud kutsealaga.
– Koolitussüsteemid
Insenerivaldkonna kvalifikatsiooni osas on Itaalia ja Hispaania koolitussüsteemid sarnased. Neis mõlemas liikmesriigis saab selle kvalifikatsiooni omandada kolm või viis aastat kestvate keskharidusjärgsete õpingute tulemusel.
Hispaanias tehakse vahet kolmeaastase koolituse järel saadaval tehnikainseneri („ingeniero técnico”) ja viieaastase koolituse järel saadaval inseneri (
ingeniero
, edaspidi „täieõiguslik insener”) ülikoolidiplomil. Tehnikainseneri diplomi omanikud võivad omandada täieõigusliku inseneri diplomi, kui nad läbivad edukalt viimati nimetatud diplomi saamiseks vajalikud kaks viimast õpinguaastat.
Itaalias tehakse vahet kolm aastat kestvate õpingute järel saadavatel ülikoolidiplomitel (
laurea triennale
), mis antakse nooreminseneride (
ingegnere junior
) koolituse järel, ja inseneride (
ingegnere
, edaspidi „täieõiguslikud insenerid”) koolituse läbimiseks kuluva vajaliku kahe täiendava õpinguaasta järel saadavatel ülikoolidiplomitel. Viimati nimetatud diplomeid, mida varem kutsuti spetsialistidiplomiteks (
laurea specialistica
), nimetatakse pärast aastal 2004 toimunud reformi
laurea magistrale
.
– Inseneri kutsealal tegevuse alustamise ja sellel kutsealal tegutsemise tingimused Hispaanias ja Itaalias
Hispaanias on tehnikainseneri ja täieõigusliku inseneri kutsealal tegevuse alustamise tingimuseks asjaomasele kutsealale vastava ametliku ülikoolidiplomi olemasolu alusseaduse 6/2001 tähenduses.
Itaalias on nooreminseneri ja täieõigusliku inseneri kutsealal tegevuse alustamise tingimuseks nõutava ülikoolidiplomi olemasolu ning asjaomasele kutsealale vastava riigieksami (
esame di Stato
) sooritamine (23. oktoobri 1925. aasta kuningliku dekreedi nr 2537 artikkel 4 (
Gazzetta ufficiale,
edaspidi „
GURI
”, nr 37, )). Vabariigi presidendi . aasta dekreedi nr 328 (
GURI
nr 190 regulaarne lisa, ) artiklite 47 ja 48 kohaselt koosneb see riigieksam vähemalt kahest kirjalikust katsest, ühest suulisest katsest ja ühest praktilisest katsest. Kandidaatidele, kes selle riigieksami edukalt sooritavad, antakse õigus tegutseda inseneri kutsealal (
abilitazione all’esercizio della profesione di ingegnere
).
Nii Hispaanias kui Itaalias nõuab inseneri kutsealal tegutsemine ka kandmist kutseühingu registrisse. Hispaanias on selleks erialati ja piirkonniti pädevad erinevad inseneride kutseühingud (colegios de ingenieros). Itaalias peab inseneride kutseühingu nõukogu (Consiglio dell’Ordine degli Ingegneri) iga provintsi kohta eraldi inseneride registrit. See register on jagatud kaheks osaks, millest osas A on täieõiguslikud insenerid ja osas B nooreminsenerid. Neis mõlemas liikmesriigis on kutseühingusse registreerimine lihtsalt haldustoiming, millega iseenesest ei tunnistata asjaomaste isikute kutsekvalifikatsiooni, vaid mille eesmärk on tagada, et kutsealal tegutsemisel peetaks kinni teatavatest eetikanormidest.
– Sillaehitus- ja teedeinseneri ning avalike tööde tehnikainseneri kutsealad Hispaanias
Hispaanias, nagu nähtub 20. juuli 1957. aasta seaduse tehnikaõpet reguleerivate sätete kohta (
BOE
nr 187, , lk 607) artiklist 4, peab isikutel, kes soovivad tegutseda sillaehitus- ja teedeinseneri kutsealal, üldjuhul olema mõne Hispaania sillaehitus- ja teedeinseneride kooli poolt välja antud sillaehitus- ja teedeinseneri ametlik ülikoolidiplom alusseaduse 6/2001 tähenduses. See täieõigusliku inseneri diplom saadakse pärast viit aastat õpinguid.
Sellel kutsealal võivad tegutsema hakata ka isikud, kellel on mõnes teises liikmesriigis välja antud ning vastavalt kuninglikule tunnustamisdekreedile kutsealaselt tunnustatud diplom, ning isikud, kellel on välismaa ülikoolidiplom, mille samaväärsust Hispaania sillaehitus- ja teedeinseneri diplomiga on tunnistatud vastavalt kuninglikule samaväärseks tunnistamise dekreedile.
Lisaks peab huvitatud isik asjaomasel kutsealal tegutsemiseks kõigil neil juhtudel olema kantud sillaehitus- ja teedeinseneride kutseühingu (Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos) registrisse. Kutseühingusse registreerumine ei ole seotud eksami sooritamisega. Igaühel, kellel on vastav diplom ja kes vastab teistele seaduse tingimustele, on õigus nõuda enda kandmist sellesse registrisse.
Tsiviilehituse tehnikainseneri (
ingeniero técnico en construcciones civiles
) diplom on ametlik diplom alusseaduse 6/2001 tähenduses, mis antakse kolmeaastase kestusega õppe järel. Hispaanias annab see õiguse hakata tegutsema avalike tööde tehnikainseneri reguleeritud kutsealal. Selle diplomi omanikud võivad saada sillaehitus- ja teedeinseneri diplomi, läbides edukalt selle eriala neljanda ja viienda õpinguaasta koolituse ühes Hispaania sillaehitus- ja teedeinseneri koolidest.
– Tsiviilinseneri kutseala Itaalias
Isikutel, kes soovivad tegutseda Itaalias tsiviilinseneri kutsealal, peab üldjuhul olema tsiviilinseneri ülikoolidiplom (
laurea in Ingegneria Civile
), s.o
laurea magistrale
, mis antakse viis aastat kestvate õpingute järel, ning samuti õigus tegutseda inseneri kutsealal, mis antakse pärast riigieksami sooritamist. Lisaks peavad nad olema kantud mõne provintsi inseneride kutseühingu registrisse, osasse A, mis on antud juhul asjakohane.
Teises liikmesriigis saadud kutsetunnistuste samaväärseks tunnistamise nõue avaliku teenistuse sisese edutamise katsetele lubamise tingimusena
Keskkonnaministri 9. mai 2003. aasta otsusega MAM/1266/2003 (
BOE
nr 123, , lk 19820) avati sisekonkurss, mille eesmärk oli edutamine keskkonnaministeeriumi sõltumatute organite kõrgema tehnilise personali (
técnicos facultativos superiores de organismos autónomos del Ministerio de Medio ambiente
) ametiastmele.
Otsuse MAM/1266/2003 artikkel 2 „Kandidaatidele esitatavad tingimused” nägi ette:
„2.1
Valikukatsetel osalemiseks peavad kandidaadid alates osalemistaotluse esitamise tähtaja viimasest päevast kuni karjääriametnikuna tööleasumise hetkeni vastama järgmistele ettevalmistustingimustele:
[…]
2.1.4
Diplomid: omama doktori, litsentsiaadi, inseneri või arhitekti kutsetunnistust või vastama selle väljaandmise nõuetele. Juhul kui vastav tunnistus on omandatud välismaal, peab kandidaatidel olema tõend, mis kinnitab nende tunnistuse samaväärsust.
[…]”
See oli riigi üldhaldusaparaadi organitesse või ametiastmetele tööleasumise valikumenetlustele kehtinud üldnõue.
Seejärel kodifitseeriti kirjeldatud praktika avaliku halduse ministri 22. veebruari 2005. aasta otsusega APU/423/2005 riigi üldhaldusaparaadi organitesse või ametiastmetele tööleasumise valikumenetluste ühiste aluste kehtestamise kohta (
BOE
nr 48, , lk 6993).
Otsuse APU/423/2005 § 7 „Kandidaatidele seatud tingimused” sätestab:
„1.
Valikukatsetel osalemiseks peavad kandidaadid alates osalemistaotluse esitamise tähtaja viimasest päevast kuni karjääriametnikuna tööleasumise hetkeni vastama nii järgmistele osalemistingimustele kui ka vastavates erisätetes kehtestatud tingimustele:
[…]
1.3.
Diplomid: omama vastavas organis või ametiastmel tööleasumiseks nõutavat diplomit või vastama selle väljaandmise nõuetele kooskõlas asjaomases kutses ette nähtud konkreetsete alustega. Juhul kui vastav tunnistus on omandatud välismaal, peab kandidaatidel olema tõend, mis kinnitab nende tunnistuse samaväärsust.
[…]”
Kohtueelne menetlus
Komisjoni saadud kaebused
Komisjon on saanud mitmeid kaebusi selle kohta, et Hispaania pädevad ametiasutused, antud juhul varustus- ja transpordiminister (Ministerio de Fomento), keelduvad rahuldamast kuningliku tunnustamisdekreedi alusel esitatud taotlusi Itaalias omandatud inseneri kutsekvalifikatsiooni tunnustamiseks, mis on esitatud selleks, et tegutseda Hispaanias sillaehitus- ja teedeinseneri kutsealal.
Kaebuse esitajad on Alicante ülikooli (Hispaania) tsiviilehituse tehnikainseneri ametliku diplomi – alusseaduse 6/2001 tähenduses – omanikud ning sama ülikooli poolt välja antud „tsiviilinseneri” ülikoolidiplomi omanikud, mille puhul on tegemist ülikooli omadiplomiga alusseaduse 6/2001 tähenduses.
Alicante ülikooli ja Marche polütehnilise ülikooli (Itaalia) vahel sõlmitud raamlepingu alusel koordineerib ja kontrollib viimane nimetatud ülikoolidest esimese poolt pakutavat „tsiviilinseneri” õpet.
Selle raamlepingu alusel tunnistas Marche polütehniline ülikool kaebuse esitajatele eespool nimetatud Hispaania ülikoolidiplomi ja Itaalia tsiviilinseneri ülikoolidiplomi (
laurea in ingegneria civile
) samaväärsust ning andis kaebuse esitajatele seetõttu välja tsiviilinseneri diplomi. Selle diplomi omanikena sooritasid kaebuse esitajad Itaalias edukalt riigieksami, saades inseneri kutsealal tegutsemise õiguse, mis lubab neil tegutseda selles liikmesriigis tsiviilinseneri kutsealal.
Kaebuse esitajad taotlesid seejärel varustus- ja transpordiministrilt Itaalias omandatud kutsekvalifikatsiooni tunnustamist, et nad võiksid Hispaanias tegutseda sillaehitus- ja teedeinseneri kutsealal. Nimetatud minister jättis need taotlused rahuldamata, väites, et kaebuse esitajate ülikooliõpingud toimusid tervenisti Hispaanias ning et seetõttu ei ole ei kuninglik tunnustamisdekreet ega direktiiv 89/48 kohaldatavad.
Lisaks keelduti ühte asjaomastest kaebuse esitajatest lubamast keskkonnaministeeriumi (Ministerio de Medio ambiente) poolt korraldatud siseedutamise katsetele põhjusel, et otsuse MAM/1266/2003 kohaselt peavad välisriigi diplomite omanikud taotlema eelnevalt nende diplomite samaväärseks tunnistamist vastavalt kuninglikule samaväärseks tunnistamise dekreedile.
Märgukiri ja põhjendatud arvamus
Leides, et Hispaania regulatsioon ei ole kooskõlas direktiiviga 89/48, saatis komisjon 22. detsembril 2004 Hispaania Kuningriigile märgukirja, millele Hispaania ametiasutused vastasid .
Kuna komisjoni hinnangul ei olnud Hispaania ametiasutuste antud selgitused piisavad, saatis komisjon 5. juulil 2005 põhjendatud arvamuse, millele nimetatud liikmesriik vastas . aasta kirjaga.
Kuna komisjon jäi jätkuvalt seisukohale, et Hispaania selgitused ei ole rahuldavad, otsustas ta esitada käesoleva asja aluseks oleva hagi.
Hagi
Esimene etteheide, mis puudutab Hispaanias läbitud koolituse järel Itaalias saadud kvalifikatsiooni tunnustamata jätmist
Esimese etteheitega toob komisjon välja, et kaebuse esitajad vastavad täielikult direktiivi 89/48 kohaldamise tingimustele ning seetõttu peavad Hispaania ametiasutused lubama neil alustada tegevust sillaehitus- ja tehnikainseneri kutsealal Hispaanias. Tegevuse alustamise keelamisega rikub Hispaania Kuningriik kohustusi, mis tal lasuvad tulenevalt nimetatud direktiivi artiklist 3.
Komisjoni väitel ei mõjuta seda järeldust asjaolu, et kaebuse esitajate koolitus on kogu ulatuses toimunud Hispaanias. Direktiiv 89/48 ei nõua, et koolitus oleks toimunud muus liikmesriigis kui vastuvõttev liikmesriik. Komisjoni hinnangul tuleneb direktiivi 89/48 artikli 1 punktide a ja b ning artiklite 2 ja 3 koosmõjust, et direktiivi kohaldatakse, kui taotleja soovib asjaomasel kutsealal tegutseda liikmesriigis, mis on erinev sellest liikmesriigist, kus tema diplom on välja antud, ja seda olenemata kohast, kus toimus diplomi omandamiseks vajalik koolitus.
Hispaania Kuningriik vaidlustab selle etteheite põhjendatuse, leides, et on käesoleval juhul, s.o juhul, kui oma tunnistuste tunnustamist taotlevad isikud on kogu oma koolituse läbinud Hispaanias ning nad taotlevad seda tunnustamist tegutsemiseks asjaomasel kutsealal samuti Hispaanias, on kaks põhilist põhjust, mille tõttu puudub kohustus tunnustada kaebuse esitajate diplomeid. Esiteks toob Hispaania Kuningriik välja, et käesoleval juhul ei ole direktiivi 89/48 sätted kohaldatavad, kuna kõik olulised asjaolud on aset leidnud ühes ainsas liikmesriigis. Teiseks viitab ta Euroopa Kohtu praktikale, mille kohaselt ei tohi kohtualused ühenduse õigusnormidest kuritarvitamise või pettuse teel kasu saada.
Selle väite hindamisel tuleb märkida, et direktiivi 89/48 artikli 1 punktis a määratletud mõiste „diplom” on selles direktiivis ette nähtud kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi nurgakivi.
Ilma et see piiraks direktiivi 89/48 artikli 4 sätete kohaldamist, annab selle direktiivi artikli 3 esimese lõigu punkt a taotlejale, kellel on „diplom” selle direktiivi tähenduses, mis võimaldab tal mõnes liikmesriigis tegutseda reguleeritud kutsealal, õiguse tegutseda samal kutsealal kõigis teistes liikmesriikides.
Seoses kaebuse esitajate kvalifikatsiooni hindamisega tuleb esmalt meenutada, et „diplomiks” direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a tähenduses võib olla kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide kogum.
Teiseks, kui käsitleda direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a teises taandes sätestatud tingimust, siis kaebuse esitajad vastavad ilmselgelt tingimusele, mille kohaselt diplomi omanik peab olema edukalt lõpetanud vähemalt 3-aastase kestusega keskharidusjärgse koolituse ülikoolis. Kaebuse esitajatele Alicante ülikooli poolt välja antud läbitud õpinguid puudutavatest tõenditest ilmneb, et kaebuse esitajad on edukalt lõpetanud keskharidusjärgse koolituse kestusega viis aastat.
Lisaks, seoses direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a kolmandas taandes ette nähtud tingimusega tuleb sedastada, et hagiavaldusele lisatud tõenditest ilmneb, et Marche polütehniline ülikool on kaebuse esitajatele andnud tsiviilinseneri diplomi (
laurea in ingegneria civile
) selle diplomi saamiseks vajalike õpingutega Alicante ülikoolis läbitud võrdväärsete õpingute alusel. Nii nimetatud diplomi saamisest kui ka Itaalia riigieksami edukast sooritamisest kaebuse esitajate poolt, mille tulemusel neile anti õigus tegutseda inseneri kutsealal, järeldub, et kaebuse esitajatel on kutsekvalifikatsioon, mida nõutakse reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamiseks Itaalias.
Lõpuks, ei ole mingit kahtlust, et kõik kõnealused kutsetunnistused on välja andnud vastavalt Hispaania ja Itaalia õigus- ja haldusnormide kohaselt määratud pädev asutus ning et seetõttu on direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a esimeses taandes sätestatud tingimus täidetud.
Järelikult võib asuda seisukohale, et kaebuse esitajad on „diplomi” omanikud direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a esimese taande tähenduses ning et piiramata võimalike kompensatsioonimeetmete kohaldamist, annab selle direktiivi artikkel 3 neile seetõttu õiguse tegutseda Hispaanias kutsealal, millel on neil tänu kõnealustele diplomitele õigus tegutseda Itaalias.
Vastupidi Hispaania Kuningriigi väidetule ei saa direktiivist 89/48 tuletada tingimust, mille kohaselt huvitatud isikud oleksid pidanud läbima kogu koolituse või osa sellest mõnes muus liikmesriigis kui Hispaania Kuningriik.
Selles osas võib märkida, et direktiivi 89/48 artikli 8 lõige 1 kohustab vastuvõtvat liikmesriiki igal juhul aktsepteerima tõenditena selle kohta, et diplomi tunnustamise tingimused on täidetud, liikmesriikide pädevate ametiasutuste väljastatud tõendeid ja dokumente. Järelikult ei pea vastuvõttev liikmesriik kontrollima, mis alusel need dokumendid on välja antud, samas kui tal on õigus viia läbi kontrollimisi seoses selliste direktiivi 89/48 artikli 1 punktis a sätestatud tingimustega, mille puhul ei ilmne nimetatud dokumentide sõnastusest, et need on juba täidetud.
Lisaks, kuigi direktiivi 89/48 artikli 1 punktis a oleva mõiste „diplom” määratlus seab mõningad piirangud selle direktiivi kohaldamisele kolmandates riikides omandatud kvalifikatsioonile, ei sisaldu ei kõnealuse direktiivi artikli 1 punktis a ega üheski teises selle direktiivi sättes piiranguid seoses liikmesriigiga, kus taotleja peab oma kutsekvalifikatsiooni omandanud olema.
Nimetatud artikli 1 punkti a esimesest lõigust tuleneb, et piisab, kui koolitus on omandatud „valdavalt ühenduses”. Euroopa Kohus on otsustanud, et see väljend hõlmab nii koolitust, mis on tervenisti toimunud kõnealuse koolitust tõendava tunnistuse välja andnud liikmesriigis, kui ka koolitust, mis on osaliselt või täielikult toimunud mõnes muus liikmesriigis (29. aprilli 2004. aasta otsus kohtuasjas
C-102/02: Beuttenmüller, EKL 2004, lk I-5405
, punkt 41).
Lisaks ei saa sellise piirangu õigustamiseks tuua ühtegi põhjust, kui arvestada, et põhiküsimuseks direktiivi 89/48 kohaldatavuse üle otsustamisel on küsimus, kas taotlejal on õigus tegutseda liikmesriigis reguleeritud kutsealal või mitte. Vastavalt nimetatud direktiiviga kehtestatud korrale ei tunnustata diplomit mitte selle aluseks oleva koolituse sisust tulenevalt, vaid seetõttu, et selles liikmesriigis, kus see on väljastatud või tunnustatud, annab nimetatud diplom õiguse alustada tegevust reguleeritud kutsealal (eespool viidatud kohtuotsus Beuttenmüller, punkt 52, ja 19. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas
C-330/03: Colegio, EKL 2006, lk I-801
, punkt 19).
Direktiiviga 89/48 kehtestatud kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteem rajaneb liikmesriikide vastastikusel usaldusel nende poolt antava kutsekvalifikatsiooni suhtes. See süsteem loob sisuliselt eelduse, et sellise taotleja kvalifikatsioon, kellel on õigus tegutseda reguleeritud kutsealal ühes liikmesriikidest, on piisav, tegutsemaks sellel samal kutsealal teistes liikmesriikides.
Käesolevas asjas ei ole kahtlust, et kaebuse esitajatel on nõuetekohane õigus tegutseda inseneri reguleeritud kutsealal Itaalias.
Kuna neil kaebuse esitajatel on õigus tegutseda kõnealusel reguleeritud kutsealal muus liikmesriigis kui see, kus nad soovivad sellel kutsealal tegevust alustada, ei saa nende olukorda pidada puhtalt liikmesriigi siseseks ning seetõttu tuleb tagasi lükata Hispaania Kuningriigi argumentatsioon, mis selles osas rajaneb 2. juuli 1998. aasta otsusel liidetud kohtuasjades (
C-225/95–C-227/95: Kapasakalis jt, EKL 1998, lk I-4239
, punktid 18 ja 19). Nagu komisjon on välja toonud, leidis Euroopa Kohus selles kohtuotsuses, et direktiiv 89/48 ei olnud antud asjas kohaldatav, kuna põhikohtuasja hagejad ei olnud ei töötanud, õppinud ega omandanud diplomit muus liikmesriigis.
Lisaks leiab Hispaania Kuningriik, et direktiivi 89/48 kohaldamise tagajärjeks oleks, et see võimaldaks mööda minna alusseadusega 6/2001 kehtestatud eristusest ametlike diplomite ja ülikoolide omadiplomite vahel lihtsalt kahe ülikooli vahel sõlmitud eraõigusliku kokkuleppe alusel, mille kohaselt muu liikmesriigi ülikool tunnustab automaatselt teatava Hispaania ülikooli omadiplomeid. Hispaania Kuningriik meenutab, et „tsiviilinseneri diplom”, millele kaebuse esitajad tuginevad, ei ole ametlik diplom, vaid üksnes Alicante ülikooli omadiplom, millel vastavalt alusseadusele 6/2001 ei ole seda tähendust, mille seadusesätted annavad ametlikele diplomitele, ning mis akadeemilisest või kutsealasest seisukohast on Hispaanias kehtetu. Kaebuse esitajate poolt Hispaanias omandatud haridustunnistused ei võimalda seega tegutseda selles liikmesriigis sillaehitus- või teedeinseneri kutsealal. Seetõttu tuleb asjaolu, et oma õpingud tervenisti Hispaanias läbinud kaebuse esitajad tuginevad direktiivi 89/48 sätetele, eesmärgiga alustada sellegipoolest tegevust sellel kutsealal, pidada pettuseks või kuritarvitamiseks.
Selles osas tuleb tõdeda, et kahtlemata ei või liikmesriigi kodanikud asutamislepinguga antud õigusi kuritarvitada ja seeläbi vältida siseriiklike õigusnormide kohaldamist. Nad ei tohi ühenduse õigusnormidest kuritarvitamise või pettuse teel kasu saada (7. veebruari 1979. aasta otsus kohtuasjas
115/78: Knoors, EKL 1979, lk 399
, punkt 25; . aasta otsus kohtuasjas
C-61/89: Bouchoucha, EKL 1990, lk I-3551
, punkt 14; . aasta otsus kohtuasjas
C-212/97: Centros, EKL 1999, lk I-1459
, punkt 24, ja . aasta otsus kohtuasjas
C-196/04: Cadbury Schweppes ja Cadbury Schweppes Overseas, EKL 2006, lk I-7995
, punkt 35).
Kui aga sellistel asjaoludel võivad siseriiklikud kohtud konkreetsetel juhtudel ning objektiivsele tõendusmaterjalile tuginedes võtta arvesse asjaomaste isikute poolset kuritarvitust või pettust ning keelduda selle alusel nende suhtes mõningaid ühenduse sätteid kohaldamast, peavad nad sellise käitumise hindamisel arvesse võtma ka asjassepuutuvate ühenduse õigusnormidega taotletavaid eesmärke (vt eespool viidatud kohtuotsus Centros, punkt 25).
Direktiiviga 89/48 kehtestatud tunnustamise üldsüsteemi eesmärk on just nimelt võimaldada liikmesriigi kodanikel, kellel on ühes liikmesriigis õigus tegutseda reguleeritud kutsealal, alustada tegevust samal kutsealal teistes liikmesriikides.
Neil tingimustel ei saa asjaolu, et reguleeritud kutsealal tegutseda sooviv liikmesriigi kodanik otsustab alustada tegevust oma äranägemise kohaselt valitud liikmesriigis, iseenesest pidada direktiiviga 89/48 kehtestatud tunnustamise üldsüsteemi kuritarvitamiseks. Liikmesriigi kodanike õigus valida liikmesriik, kus nad soovivad omanda oma kutsekvalifikatsiooni, on sisemiselt omane EÜ asutamislepinguga tagatud põhivabaduste kasutamisele ühtsel turul.
Neist kaalutlustest tuleneb, et kuigi Hispaania Kuningriigile jääb õigus kohaldada vajadusel kompensatsioonimeetmeid, peab ta tulenevalt direktiivi 89/48 artikli 3 esimese lõike punktist a tunnustama Itaalia inseneridiplomeid mitte üksnes juhul, kui nende omandamiseks vajalikud õpingud on tervenisti või osaliselt läbitud Itaalias, vaid ka juhul, kui need diplomid on välja antud Itaalia pädevate ametiasutuste poolt selliste õpingute läbimisel, mis on kogu ulatuses toimunud Hispaanias.
Eelnevast olenemata ei pea, nagu Hispaania Kuningriik oma kostja vastuses välja toob, komisjoni esimene etteheide erinevalt sellest, mida lasevad mõista käesoleva kohtuasja aluseks oleva liikmesriigi kohustuste rikkumise hagi nõuded tegelikult, silmas mitte Hispaania ametiasutuste kategoorilist keeldumist tunnustada igasugust Itaalias omandatud inseneri kutsekvalifikatsiooni, vaid üksnes keeldumist tunnustada kogu ulatuses Hispaanias toimunud ülikooliõpingute põhjal Itaalias omandatud inseneri kutsekvalifikatsiooni. Seega tuleb käesoleva kohtuotsuse resolutiivosas piirduda sellekohastest kaalutlustest tulenevaga.
Teine etteheide, mis tuleneb teises liikmesriigis omandatud kutsetunnistuste samaväärseks tunnistamise nõudest Hispaania avaliku teenistuse sisese edutamise katsetele lubamise tingimusena
Teise etteheitega vaidlustab komisjon otsustega MAM/1266/2003 ja APU/423/2005 ette nähtud samaväärseks tunnistamise nõude riigi üldhaldusaparaadis edutamise osaliseks saamise tingimusena. See nõue on komisjoni väitel vastuolus direktiivi 89/48 artikliga 3, mida kohaldatakse nii reguleeritud kutsealal tegutsemisele kui sellel kutsealal tegevuse alustamisele.
Seetõttu peaks juhul, kui liikmesriigi kodanik tegutseb inseneri kutsealal riigi üldhaldusaparaadis, tema tegutsemise tingimuste hulka kuuluma edutamise võimalused ning järelikult ka sisevaliku katsetele lubamise tingimused. Diplomi samaväärsuse tunnistamise nõue muudaks siseedutamise ja lõppkokkuvõttes sellel kutsealal tegutsemise nende liikmesriigi kodanike jaoks, kellel on teises liikmesriigis välja antud kutsediplom, raskemaks võrreldes nendega, kes on Hispaanias nõutava diplomi omanikud.
Hispaania Kuningriik toob välja, et kuna riigi üldhaldusaparaadis võidakse kõiki ametnikke põhimõtteliselt määrata erinevat liiki ametikohtadele, ei ole need ametikohad ette nähtud mitte lähtuvalt teatavast kutsealasest kvalifikatsioonist, vaid lähtuvalt akadeemilistest kraadidest, milleks on doktori- või magistrikraad või inseneri või arhitekti diplom. Tunnustamise otsus, mis võimaldab alustada tegevust reguleeritud kutsealal, ei sisalda mingit teavet nõutava akadeemilise kraadi taseme kohta. Neil asjaoludel on samaväärsuse tunnistamine vajalik, et teha kindlaks, milline on teises liikmesriigis oma kvalifikatsiooni omandanud kandidaadi akadeemiline kraad.
Euroopa Kohus on selles küsimuses leidnud, et juhul, kui tuleb kohaldada direktiivi 89/48, ei või asjaomase direktiivi norme järgima kohustatud liikmesriigi avalik-õiguslik asutus eeltingimusena kõnealusel kutsealal tegevuse alustamiseks enam nõuda asjaomase isiku kutsetunnistuse samaväärseks tunnistamist pädeva siseriikliku ametiasutuse poolt (vt selle kohta 8. juuli 1999. aasta otsus kohtuasjas
C-234/97: Fernández de Bobadilla, EKL 1999, lk I-4773
, punkt 27, ja . aasta otsus kohtuasjas
C-141/04: Peros, EKL 2005, lk I-7163
, punkt 35).
Direktiivi 89/48 artikkel 3 nõuab seega, nagu on märkinud ka komisjon, et antud liikmesriigis välja antud diplomid võimaldaksid nende omanikel mitte üksnes alustada tegevust reguleeritud kutsealal muus liikmesriigis, vaid ka seal tegutseda kõnealusel kutsealal samadel tingimustel kui siseriiklike diplomite omanikud.
Seetõttu on siseriiklike ametiasutuste kohustus tagada, et liikmesriigis omandatud kutsekvalifikatsiooni omavate isikute suhtes kehtiksid samad edutamistingimused kui võrdväärset siseriiklikku kutsekvalifikatsiooni omavate isikute suhtes. Niisiis, kui käesoleval juhul tegutsevad Hispaanias sillaehitus- ja teedeinseneri kutsealal viis aastat kestnud õpingute järel Hispaania diplomi omandanud isikud, peab isikule, kes on teises liikmesriigis omandanud diplomi, mis annab asjaomasele isikule – vajaduse korral pärast seda, kui tema suhtes on kohaldatud kompensatsioonimeetmeid – andma samad edutamisvõimalused kui selle Hispaania diplomi omanikele. Need kaalutlused ei sõltu sellest, mitmeaastaste õpingute läbimist kõnealuse diplomi omandamiseks asjaomaselt diplomi omanikult nõutakse.
Kui muus riigis välja antud diplomit on tunnustatud direktiivi 89/48 alusel, vajaduse korral pärast kompensatsioonimeetmete kohaldamist, annab see sama kutsealase kvalifikatsiooni mis võrdväärne Hispaania diplom. Neil tingimustel koheldakse juhul, kui muus liikmesriigis välja antud diplomi omanikele ei anta samu edutamisvõimalusi kui võrdväärse Hispaania diplomi omanikele üksnes sel põhjusel, et see diplom on omandatud lühemat aega kestnud koolituse tulemusel, muus liikmesriigis diplomi omandanud isikuid ebasoodsamalt ainult selle asjaolu tõttu, et nad on võrdväärse kvalifikatsiooni omandanud kiiremini.
Seetõttu ei ole samaväärseks tunnistamise nõue kooskõlas direktiivi 89/48 artikliga 3, vähemalt ulatuses, milles see nõue on eeltingimus siseedutamise katsetele lubamiseks, isegi kui see kehtib kandidaatidele, kellel on üksnes diplom, mis on välja antud muus liikmesriigis ja mida on tunnustatud direktiivi 89/48 alusel.
Kõigi eelnevate kaalutluste alusel tuleb asuda seisukohale, et kuna Hispaania Kuningriik
—
keeldus tunnustamast kogu ulatuses Hispaanias toimunud koolituse järel Itaalias saadud inseneri kutsekvalifikatsiooni ja
—
allutas muus liikmesriigis kutsetunnistuse omandanud inseneride avaliku teenistuse sisese edutamise selle kvalifikatsiooni akadeemilise tunnustamise nõudele,
siis on Hispaania Kuningriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad direktiivist 89/48, ning eriti selle direktiivi artiklist 3 tulenevaid kohustusi.
Kohtukulud
Kodukorra artikli 69 lõike 2 alusel on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud. Kuna komisjon on kohtukulude hüvitamist nõudnud ja Hispaania Kuningriik on kohtuvaidluse kaotanud, tuleb kohtukulud välja mõista Hispaania Kuningriigilt.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (teine koda) otsustab:

1.
Kuna Hispaania Kuningriik
—
keeldus tunnustamast kogu ulatuses Hispaanias toimunud koolituse järel Itaalias saadud inseneri kutsekvalifikatsiooni ja
—
allutas muus liikmesriigis kutsetunnistuse omandanud inseneride avaliku teenistuse sisese edutamise selle kvalifikatsiooni akadeemilise tunnustamise nõudele,
siis on Hispaania Kuningriik rikkunud kohustusi, mis tulenevad nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivist 89/48/EMÜ (vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu . aasta direktiiviga 2001/19/EÜ), ning eriti selle direktiivi artiklist 3 tulenevaid kohustusi.

2.
Mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: hispaania.