CELEX: 61994CJ0234
Direktiv 78/660/EØF
Årsregnskaber
Balance
Tidspunktet for konstatering af fortjeneste

Dommens præmisser
1 Ved kendelse af 21. juli 1994, indgaaet til Domstolen den 18. august 1994, har Bundesgerichtshof i medfoer af EF-traktatens artikel 177 forelagt et praejudiciel spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 31, stk. 1, og artikel 59 i Raadets fjerde direktiv 78/660/EOEF af 25. juli 1978 paa grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om aarsregnskaberne for visse selskabsformer (EFT L 222, s. 11, herefter "fjerde direktiv"), som aendret ved Raadets syvende direktiv 83/349/EOEF af 13. juni 1983 paa grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber (EFT L 193, s. 1).
2 Spoergsmaalene er blevet rejst under en sag mellem Waltraud Tomberger (herefter "sagsoegeren") og Gebrueder von der Wettern GmbH (herefter "sagsoegte"), der er et tysk selskab med hjemsted i Tyskland.
3 I fjerde direktivs artikel 2, stk. 3, der har samme ordlyd som fjerde betragtning, bestemmes:
"AArsregnskabet skal give et paalideligt billede af selskabets aktiver og passiver, oekonomiske stilling samt resultatet."
4 I artikel 2, stk. 5, bestemmes:
"Hvis det i saerlige tilfaelde viser sig, at anvendelsen af en bestemmelse i dette direktiv vil stride imod den forpligtelse, der er fastsat i stk. 3, skal der ske undtagelse fra denne bestemmelse, for at der kan gives et paalideligt billede i henhold til stk. 3."
5 I fjerde direktivs artikel 31, stk. 1, anfoeres:
"1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at de poster, der opfoeres i aarsregnskabet, vaerdiansaettes i overensstemmelse med foelgende almindelige principper:
...
c) vaerdiansaettelsen skal i alle tilfaelde ske under udvisning af behoerig forsigtighed og isaer:
aa) maa kun den fortjeneste, der er konstateret paa statustidspunktet, medtages
bb) skal der tages hensyn til alle forudseelige risici og eventuelle tab, som er opstaaet i loebet af det regnskabsaar, aarsregnskabet vedroerer, eller i et tidligere regnskabsaar, selv om disse risici eller tab foerst bliver kendt mellem statustidspunktet og det tidspunkt, hvor det udarbejdes
...
d) der skal tages hensyn til indtaegter og udgifter vedroerende det aar, som regnskabet omfatter, uden hensyn til det tidspunkt, hvor disse indtaegter indgaar eller udgifter udbetales
..."
6 I den aendrede affattelse af fjerde direktivs artikel 59, stk. 1, bestemmes:
"Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at kapitalinteresser som defineret i artikel 17 i virksomheder, paa hvis driftsmaessige og finansielle ledelse der udoeves en betydelig indflydelse, opfoeres i balancen i overensstemmelse med stk. 2-9 som underposter til posterne 'Andele i tilknyttede virksomheder' og 'Kapitalinteresser' , alt efter tilfaeldet."
7 Artikel 59, stk. 2-9, foreskriver i den aendrede affattelse to vaerdiansaettelsesmetoder for de i stk. 1 naevnte kapitalinteresser.
8 Sagsoegeren, der er anpartshaver i det sagsoegte selskab, har anfaegtet selskabets aarsregnskab for regnskabsaaret 1. januar 1989 til 31. december 1989, saaledes som dette er godkendt af selskabets generalforsamling den 19. oktober 1990.
9 Det sagsoegte selskab har kapitalinteresser i bl.a. selskaberne Technische Sicherheitssystem GmbH og Gesellschaft fuer Bauwerksabdichtungen mbH (herefter "TSS" og "GfB"), som det sagsoegte selskab ejer 100%.
10 Den 29. juni 1990 blev aarsregnskaberne for TSS og GfB, ligeledes for regnskabsaaret 1. januar 1989 til 31. december 1989, godkendt af deres respektive generalforsamlinger. Det fremgaar af regnskaberne, at der for regnskabsaaret 1989 var hensat udbytte til det sagsoegte selskab, men at udbyttet endnu ikke var udbetalt.
11 I sagsoegtes aarsregnskab for 1989 er medtaget det udbytte, der var uddelt til selskabet af TSS og GfB for regnskabsaaret 1988, men ikke det udbytte, der var hensat for regnskabsaaret 1989.
12 Sagsoegeren er af den opfattelse, at det udbytte, der af TSS og GfB er hensat til det sagsoegte selskab for regnskabsaaret 1989, i henhold til fjerde direktiv skulle have vaeret medtaget i dette selskabs regnskab for samme regnskabsaar, og hun anlagde derfor sag ved Landgericht med paastand om, at den beslutning, der er truffet af det sagsoegte selskabs generalforsamling om godkendelse af aarsregnskabet for regnskabsaaret 1989, kendes ugyldig. Sagsoegeren fik ikke medhold i foerste instans eller under appelsagen og ivaerksaette herefter revisionsanke ved Bundesgerichtshof.
13 Bundesgerichtshof fandt, at det krav, der tilkommer en virksomhed (moderselskabet), som ejer hele eller den overvejende del af et andet selskab (datterselskabet), paa andel i datterselskabets overskud allerede paa tidspunktet for afslutningen af datterselskabets regnskab er saaledes konkretiseret, at kravet maa anses for at indgaa i denne virksomheds formue. Heraf foelger, at fordringen maa medtages i moderselskabets aarsregnskab allerede paa det tidspunkt, hvor datterselskabets hertil svarende forpligtelse opstaar i forhold til moderselskabet. Bundesgerichtshof var dog i tvivl om, hvorvidt denne bestemmelse er i overensstemmelse med kravene i fjerde direktiv.
14 Bundesgerichtshof besluttede derfor at udsaette sagen og at forelaegge Domstolen foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"Er det i strid med den i artikel 31, stk. 1, litra c), aa), i fjerde direktiv af 25. juli 1978 (78/660/EOEF) indeholdte bestemmelse, hvorefter kun den fortjeneste, der er konstateret paa balancetidspunktet, maa medtages, og det i direktivets artikel 59 fastslaaede princip om anvendelse af den saakaldte 'equity' -metode, at det krav paa andel i overskuddet, en virksomhed har i et 'Gesellschaft mit beschraenkter Haftung' (selskab med begraenset ansvar af anpartsselskabstypen), hvori den alene er selskabsdeltager, og for hvilket formodningen om afhaengighed i henhold til § 17, stk. 2, i Aktiengesetz (' aktieselskabslov' ) og koncerntilhoersforhold i henhold til § 18, stk. 1, nr. 3, i Aktiengesetz ikke er afkraeftet, allerede paa tidspunktet for regnskabsafslutningen i det kontrollerede selskab anses for at tilhoere den virksomhed, der ejer hele eller den overvejende del af indskudskapitalen, og saaledes samtidigt bliver aktiveret under forudsaetning af, at begge virksomheder har samme regnskabsaar, og at det kontrollerede selskabs generalforsamling traeffer beslutning om godkendelse af aarsregnskabet og anvendelse af overskuddet paa et tidspunkt, hvor revisionen af eneanpartshaver-virksomhedens aarsregnskab endnu ikke er afsluttet?"
15 Det bemaerkes indledningsvis, at som det fremgaar af det praejudicielle spoergsmaal og forelaeggelseskendelsen, vedroerer spoergsmaalet en situation med en raekke saerlige forhold:
° Moderselskabet er eneanpartshaver i datterselskabet og kontrollerer dette.
° Efter national ret udgoer moderselskabet og datterselskabet en koncern.
° De to selskabers regnskabsaar er sammenfaldende.
° Datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede aar blev godkendt af dette selskabs generalforsamling, inden revisionen af moderselskabets aarsregnskab for samme regnskabsaar var afsluttet.
° Det fremgaar af datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede regnskabsaar, saaledes som dette er godkendt af selskabets generalforsamling, at datterselskabet paa tidspunktet for regnskabsafslutningen ° den sidste dag i regnskabsaaret ° havde hensat udbytte til moderselskabet.
° Den nationale domstol finder paa grundlag af formodningsreglerne i national ret vedroerende forholdet mellem moderselskab og datterselskab, at moderselskabets krav paa andel i det omhandlede overskud paa tidspunktet for regnskabsafslutningen i de to selskaber er saaledes konkretiseret, at kravet maa anses for paa dette tidspunkt at indgaa i moderselskabets formue.
16 Med hensyn til den aendrede affattelse af fjerde direktivs artikel 59, som den forelaeggende ret har henvist til, er det tilstraekkeligt at bemaerke ° saaledes som generaladvokaten ogsaa har anfoert i punkt 12 i forslaget til afgoerelse ° at denne bestemmelse ikke kan have betydning ved afgoerelsen af hovedsagen, da den tyske lovgiver ikke har udnyttet den mulighed, den har efter bestemmelsen, saaledes at de heri omhandlede vaerdiansaettelsesmetoder ikke finder anvendelse i Tyskland.
17 Hvad angaar fjerde direktivs artikel 31 bemaerkes, at formaalet hermed er at samordne de enkelte medlemsstaters bestemmelser vedroerende opstilling og indhold af aarsregnskab for visse selskabsformer (jf. foerste betragtning). Med henblik paa at samordne indholdet af aarsregnskabet fastslaas i direktivet princippet om et "paalideligt billede", som er det overordnede maal med direktivet. Princippet indebaerer, at aarsregnskabet for de af fjerde direktiv omfattede selskabsformer skal give et paalideligt billede af deres aktiver og passiver, oekonomiske stilling og resultatet (jf. fjerde betragtning til fjerde direktiv og artikel 2, stk. 3 og 5).
18 Princippet om et paalideligt billede skal i stoerst muligt omfang gennemfoeres ved anvendelse af de almindelige principper i fjerde direktivs artikel 31. I dette tilfaelde er navnlig principperne i artikel 31, stk. 1, litra c), aa) og bb), og litra d), af betydning.
19 For det foerste fremgaar det af artikel 31, stk. 1, litra c), aa), at kun den fortjeneste, der er konstateret paa balancetidspunktet, maa medtages i regnskabet.
20 For det andet bestemmes det i artikel 31, stk. 1, litra d), at der i regnskabet skal tages hensyn til indtaegter og udgifter vedroerende det aar, som regnskabet omfatter, uden hensyn til det tidspunkt, hvor disse indtaegter indgaar eller udgifter udbetales.
21 For det tredje bestemmes det i artikel 31, stk. 1, litra c), bb), vedroerende risici og tab, som opstaar i loebet af regnskabsaaret, at der skal tages hensyn hertil, selv om de foerst bliver kendt mellem balancetidspunktet og det tidspunkt, hvor balancen vedroerende dette aarsregnskab udarbejdes.
22 Det fremgaar af disse bestemmelser, at overholdelsen af princippet om et paalideligt billede sikres ved, at der tages hensyn til alle forhold ° konstateret fortjeneste, indtaegter og udgifter, risici og tab ° som faktisk vedroerer det paagaeldende regnskabsaar.
23 I det foreliggende tilfaelde er fortjenesten ifoelge datterselskabets aarsregnskab konstateret i datterselskabet i regnskabsaaret 1989 og er af dette hensat til moderselskabet pr. 31. december 1989, dvs. inden regnskabsaarets udloeb. Inden moderselskabets regnskab vurderes, maa den nationale domstol fastslaa, at der ikke er tvivl om, at denne fremstilling af datterselskabets oekonomiske stilling er i overensstemmelse med princippet om et paalideligt billede.
24 Det fremgaar af det anfoerte, at saafremt datterselskabets regnskab er i overensstemmelse med princippet om et paalideligt billede, er det ikke i strid med bestemmelsen i fjerde direktivs artikel 31, stk. 1, litra c), aa), at den nationale domstol fastslaar, at den omhandlede fortjeneste skal medtages i moderselskabets aarsregnskab for det regnskabsaar, i hvilket datterselskabet har hensat dette.
25 Den forelaeggende rets spoergsmaal skal herefter besvares med, at i et tilfaelde, hvor
° et selskab (moderselskabet) er den eneste selskabsdeltager i et andet selskab (datterselskabet) og kontrollerer dette
° moderselskabet og datterselskabet efter national ret udgoer en koncern
° de to selskabers regnskabsaar er sammenfaldende
° datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede aar er godkendt af dette selskabs generalforsamling, inden revisionen af moderselskabets aarsregnskab for samme regnskabsaar er afsluttet
° det fremgaar af datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede regnskabsaar, saaledes som dette er godkendt af selskabets generalforsamling, at datterselskabet paa tidspunktet for regnskabsafslutningen ° den sidste dag i regnskabsaaret ° havde hensat udbytte til moderselskabet, og
° den nationale domstol finder at kunne laegge til grund, at datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede regnskabsaar giver et paalideligt billede af selskabets aktiver og passiver, oekonomiske stilling samt resultatet,
er det ikke i strid med bestemmelsen i fjerde direktivs artikel 31, stk. 1, litra c), aa), at den nationale domstol fastslaar, at den omhandlede fortjeneste skal medtages i moderselskabets aarsregnskab for det regnskabsaar, i hvilket datterselskabet har hensat dette.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
26 De udgifter, der er afholdt af den tyske regering, Det Forenede Kongeriges regering og Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN (Femte Afdeling)
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Bundesgerichtshof ved kendelse af 21. juli 1994, for ret:
I et tilfaelde, hvor
° et selskab (moderselskabet) er den eneste selskabsdeltager i et andet selskab (datterselskabet) og kontrollerer dette
° moderselskabet og datterselskabet efter national ret udgoer en koncern
° de to selskabers regnskabsaar er sammenfaldende
° datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede aar er godkendt af dette selskabs generalforsamling, inden revisionen af moderselskabets aarsregnskab for samme regnskabsaar er afsluttet
° det fremgaar af datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede regnskabsaar, saaledes som dette er godkendt af selskabets generalforsamling, at datterselskabet paa tidspunktet for regnskabsafslutningen ° den sidste dag i regnskabsaaret ° havde hensat udbytte til moderselskabet, og
° den nationale domstol finder at kunne laegge til grund, at datterselskabets aarsregnskab for det omhandlede regnskabsaar giver et paalideligt billede af selskabets aktiver og passiver, oekonomiske stilling samt resultatet,
er det ikke i strid med bestemmelsen i artikel 31, stk. 1, litra c), aa), i Raadets fjerde direktiv 78/660/EOEF af 25. juli 1978 paa grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om aarsregnskaberne for visse selskabsformer, som aendret ved Raadets syvende direktiv 83/349/EOEF af 13. juni 1983 paa grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber, at den nationale domstol fastslaar, at den omhandlede fortjeneste skal medtages i moderselskabets aarsregnskab for det regnskabsaar, i hvilket datterselskabet har hensat dette.