CELEX: 61985CJ0042
EKSF
meddelelse af en beslutning

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 14 . februar 1985 , har jern-og staalvirksomheden Cockerill-Sambre SA , der har hjemsted i Seraing , Belgien , under henvisning til EKSF-traktatens artikel 36 anlagt sag med paastand om annullation af Kommissionens beslutning nr . C(84 ) 1958/1 af 19 . december 1984 , hvorved sagsoegeren blev paalagt en boede paa 620 570 ECU , idet selskabet i foerste og andet kvartal 1983 havde overskredet de produktionskvoter , det havde faaet tildelt i henhold til Kommissionens generelle beslutning nr . 1696/82 af 30 . juni 1982 ( EFT L 191 , s . 1 ). Subsidiaert har sagsoegeren nedlagt paastand om nedsaettelse af boeden .
2 Den omtvistede beslutning blev fremsendt til sagsoegerens hjemsted ved et den 8 . januar 1985 dateret rekommanderet brev med modtagelsesbevis , som blev underskrevet den 9 . januar 1985 . Selskabet videresendte herefter dokumentet til sin hovedforvaltning i Bruxelles , hvor det blev registreret den 11 . januar 1985 .
3 Ved saerskilt begaering har Kommissionen paastaaet sagen afvist under henvisning til , at denne er anlagt for sent . Kommissionen anfoerer , at det fremgaar af artikel 39 i statutten for EKSF-Domstolen , sammenholdt med EKSF-traktatens artikler 36 og 33 samt artikel 81 i Domstolens procesreglement og artikel 1 i dets bilag II , at sagen skulle vaere anlagt inden for en frist af en maaned og to dage , der begyndte at loebe dagen efter , at sagsoegeren fik meddelelse om beslutningen . Da sagsoegeren fik denne meddelelse den 9 . januar 1985 , skulle staevning vaere indgivet senest den 12 . februar 1985 .
4 Sagsoegeren har bestridt , at soegsmaalsfristen begyndte at loebe fra det tidspunkt , hvor beslutningen blev meddelt paa selskabets hjemsted i Seraing . Sagsoegeren anfoerer til stoette herfor , at selskabet allerede ved en rundskrivelse af 29 . maj 1984 meddelte bl.a . Kommissionen , at det havde truffet beslutning om at overflytte bestyrelsen , direktionen og visse andre af selskabets funktioner til Bruxelles . Da Kommissionen intet foretog sig i anledning af denne aendring i selskabets forhold , anmodede sagsoegeren ved to skrivelser af 21 . december 1984 udtrykkeligt Kommissionen om at fremsende »al korrespondance« til selskabets hovedforvaltning i Bruxelles »saaledes at korrespondance ikke bortkommer eller forsinkes ved hjemstedet i Seraing , idet korrespondance boer stiles til vedkommende person eller til G . Paulus , Quotas Groupe , der i givet fald vil underrette den paagaeldende« . Uden at give sagsoegeren meddelelse om , at den afviste at imoedekomme denne anmodning , fremsendte Kommissionen den 8 . januar 1985 den omtvistede beslutning til hjemstedet i Seraing , hvorfra dokumentet med den stoerst mulige hurtighed blev videresendt til sagsoegerens hovedforvaltningssaede i Bruxelles .
5 Sagsoegeren erkender , at Kommissionen , medmindre saerlige forhold tilsiger noget andet , lovligt kan fremsende en meddelelse om en saadan beslutning til den paagaeldende virksomheds hjemsted . I betragtning af , at hverken traktaten eller de retsakter , der er udstedt til dens gennemfoerelse , indeholder bestemmelser om , hvor meddelelser skal gives , er der imidlertid intet til hinder for , at en virksomhed kan anmode Kommissionen om at fremsende meddelelser om beslutninger , som denne traeffer vedroerende virksomhedens forhold , til en bestemt adresse , saaledes at virksomheden saettes i stand til at reagere saa hurtigt som muligt . Saafremt Kommissionen undlader at tage hensyn til en saadan anmodning fra en virksomhed , er meddelelsen af en beslutning fra Kommissionen ikke sket paa behoerig maade , hvorfor soegsmaalsfristen i saadanne tilfaelde foerst kan antages at begynde at loebe fra det tidspunkt , hvor virksomheden faktisk har faaet kendskab til beslutningen . Sagsoegeren fik foerst kendskab til den omhandlede beslutning den 11 . januar 1985 , hvorfor sagen er rettidigt anlagt .
6 Subsidiaert har sagsoegeren gjort gaeldende , at rimelighedsbetragtninger tilsiger , at Kommissionen ikke faar medhold i sin paastand om sagens afvisning , idet det skyldes den omhandlede mangel paa agtpaagivenhed fra Kommissionens side , at sagsoegeren foerst den 11 . januar 1985 rent faktisk kunne faa kendskab til den omtvistede beslutning . Under alle omstaendigheder er sagen praeget af en raekke saerlige omstaendigheder , som sagsoegeren ikke har kunnet forudse , og som boer tages i betragtning ved vurderingen af sagsoegerens retsstilling .
7 Kommissionen har heroverfor anfoert , at meddelelsen om en beslutning som den omhandlede boer fremsendes til den paagaeldende virksomheds hjemsted , idet enhver misforstaaelse derved undgaas . Subsidiaert goer Kommissionen gaeldende , at der hverken af rundskrivelsen af 29 . maj 1984 eller skrivelserne af 21 . december 1984 kan udledes nogen klar forpligtelse for Kommissionen til at fremsende beslutninger som den omhandlede , hvorved sagsoegeren paalaegges en boede , til den nye adresse .
8 Det er utvivlsomt , at soegsmaalsfristen i henhold til de af Kommissionen anfoerte bestemmelser var en maaned og to dage , og at denne frist begyndte at loebe dagen efter , at sagsoegeren modtog meddelelse om den omtvistede beslutning . Det kan heller ikke anfaegtes , at meddelelsen er fremsendt ved rekommanderet brev med modtagelsesbevis . Denne fremgangsmaade opfylder alle de krav , der i denne forbindelse kan stilles , idet den goer det muligt med sikkerhed at fastlaegge det noejagtige tidspunkt for , hvornaar den paagaeldende frist begynder at loebe , saaledes som Domstolen udtrykkeligt har fastslaaet i sin dom af 30 . maj 1984 ( Ferriera Vittoria Srl mod Kommissionen , 224/83 , Sml . s . 2349 ).
9 Tilbage staar herefter kun det spoergsmaal , om Kommissionen retsgyldigt kunne fremsende meddelelsen om den omtvistede beslutning til hjemstedet i Seraing , og i bekraeftende fald , om sagsoegeren har godtgjort , at der har foreligget omstaendigheder , som ikke kunne forudses , eller force majeure , jfr . artikel 39 i statutten for EKSF-Domstolen .
10 Som Domstolen har fastslaaet i sin dom af 12 . juli 1984 ( Ferriera Valsabbia mod Kommissionen , 209/83 , Sml . 1984 , s . 3089 ), er en streng overholdelse af faellesskabsbestemmelserne vedroerende procesfrister i overensstemmelse med hensynet til retssikkerheden og noedvendigheden af at undgaa enhver forskelsbehandling eller vilkaarlighed i retsplejen . Det fremgaar endvidere af Domstolens faste praksis , at det ikke er nogen betingelse for , at en meddelelse gyldigt er sket , at den person , der ifoelge adressatvirksomhedens interne regler er kompetent i denne forbindelse , faktisk har faaet kendskab til den paagaeldende beslutning , og at en saadan er behoerigt meddelt , saa snart den er naaet frem til adressaten , og denne har haft mulighed for at goere sig bekendt med den .
11 Ifoelge de selskabsretlige regler i medlemsstaterne , saaledes som disse er blevet samordnet i henhold til faellesskabsdirektiverne herom , er et selskabs hjemsted den eneste adresse , som selskabet har pligt til at anfoere paa formelle dokumenter , og som kraeves opfoert i de offentlige selskabsregistre . Ud fra retssikkerhedsmaessige hensyn maa det derfor utvivlsomt betragtes som forsvarligt , at meddelelsen om en retsakt fremsendes til det paagaeldende selskabs hjemsted , hvilket i oevrigt maa anses som en fremgangsmaade , der saetter virksomheden i stand til at faa kendskab til den meddelte retsakt . Et selskab findes herefter ikke at have krav paa , at Kommissionen fremsender en saadan meddelelse til en anden adresse end selskabets hjemsted , eller til en bestemt person .
12 Det foelger heraf , at den omtvistede beslutning maa anses for behoerigt og retsgyldigt meddelt sagsoegeren den 9 . januar 1985 . Hverken det forhold , at Kommissionen ikke besvarede skrivelserne fra sagsoegeren , hvori selskabet anmodede om , at meddelelser blev fremsendt til dets hovedforvaltning , og endnu mindre de problemer , der internt i selskabet har vaeret med hensyn til videresendelsen af det paagaeldende dokument , kan anses som omstaendigheder , der ikke kunne forudses , eller som force majeure , jfr . artikel 39 i statutten for EKSF-Domstolen . Sagen er herefter anlagt for sent og vil derfor vaere at afvise .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
13 Ifoelge procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , doemmes den part , der taber sagen , til at betale sagens omkostninger . Sagsoegeren har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( femte afdeling )
1 ) Sagen afvises .
2 ) Sagsoegeren betaler sagens omkostninger .