CELEX: 62006CJ0285
Mezőgazdaság
1493/1999/EK és 753/2002/EK rendeletek
A borpiac közös szervezése
Az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma
A hagyományos kifejezések oltalma
Egy másik nyelvre történő fordítás
Másik termelő tagállamból származó borok esetében történő használat

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet (
HL L 179., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 26. kötet, 25. o.) és a 2005. szeptember 15-i 1512/2005/EK bizottsági rendelettel (
HL L 241., 15. o.
) módosított, az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma tekintetében az 1493/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2002. április 29-i 753/2002/EK bizottsági rendelet (
HL L 118., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 35. kötet, 455. o., a továbbiakban: 753/2002 rendelet) értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a H. S. Schneider és a Land Rheinland-Pfalz (Rajna-vidék–Pfalz) között a „Réserve”, a „Grand Réserve”, a „Reserve” és a „Privat-Reserve” kifejezések borértékesítés céljából történő használatának tárgyában folyamatban lévő peres eljárás keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az 1493/1999 rendelet
Az 1493/1999 rendelet ötödik preambulumbekezdése a következőképpen szól:
„Az e rendeletben foglalt termékek leírása, megjelölése és kiszerelése jelentősen befolyásolhatja a piacon való értékesíthetőségüket; ezért ebben a rendeletben olyan szabályokat kell megállapítani, amelyek figyelembe veszik a fogyasztók és a termelők jogos [helyesen: törvényes] érdekeit, valamint elősegítik a belső piac zökkenőmentes működését és a minőségi termékek előállítását; e szabályok alapelveinek rendelkezniük kell egyrészt bizonyos megjelölések kötelező használatáról a termék pontos azonosítása, valamint a fogyasztók egyes fontos információkkal való ellátása céljából, másrészt a közösségi szabályokon alapuló vagy a tisztességtelen piaci magatartás megelőzésére vonatkozó rendelkezésekhez kötődő más információ választható feltüntetéséről.”
Ezen irányelv 47. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőkről rendelkezik:
„(1)   Az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek elnevezésére, jelölésére, kiszerelésére, valamint egyes adatok és kifejezések oltalmára vonatkozó szabályok ebben a fejezetben és a VII. és a VIII. mellékletben szerepelnek. Ezek a szabályok különösen a következő célokat veszik figyelembe:
a)
a fogyasztók törvényes érdekeinek védelme;
b)
a termelők törvényes érdekeinek védelme;
c)
a belső piac zökkenőmentes működése;
d)
a minőségi termékek előállításának ösztönzése.
(2)   Az (1) bekezdésben említett szabályok különösen a következő rendelkezéseket tartalmazzák:
a)
egyes kifejezések használatának kötelezővé tétele;
b)
egyes kifejezések használatának feltételek mellett történő engedélyezése;
c)
egyéb kifejezések használatának engedélyezése, ideértve azokat az információkat, amelyek a fogyasztók számára hasznosak lehetnek;
d)
egyes kifejezések védelmének és ellenőrzésének szabályozása;
e)
a földrajzi árujelzők és a hagyományos megnevezések használatának szabályozása;
[…]”
Az említett rendelet 48. cikke előírja:
„Az e rendeletben említett termékek elnevezése és kiszerelése, valamint az e termékekkel kapcsolatos bármifajta reklámtevékenység nem lehet tisztességtelen vagy megtévesztő, és nem vezetheti félre azokat a személyeket, akiket a termék megcéloz, különösen az alábbiakat illetően:
—
a 47. cikkben előírt információk; ez abban az esetben is érvényes, ha az információkat fordításban használják, vagy ha a termék tényleges eredetére utalnak, vagy ha olyan toldatokkal használják ezeket együtt, mint »fajta«, »típus«, »-szerű«, »utánzat«, »márka« vagy ezekhez hasonló más szavak,
[…]”
Ugyanezen rendelet VII. mellékletének „Nem kötelező adatok” című B. pontja a következőképpen szól:
„1.
A Közösségben előállított termékek címkézését – még meghatározandó feltételek mellett – ki lehet egészíteni a következő adatokkal:
[…]
b)
földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok és m.t. minőségi borok esetében:
[…]
—
egyéb, a termelő tagállam által megállapított rendelkezések szerinti hagyományos kifejezések,
[…]
3.
Az A.1. pontban említett termékek esetében a címkézést egyéb kifejezésekkel is ki lehet egészíteni.
[…]”
A 753/2002 rendelet
A 753/2002 rendelet (4) és (18) preambulumbekezdése alapján:
„E rendeletnek összhangban kell lennie az 1493/1999 […] rendelet 47. cikkének (1) bekezdésében a fogyasztók és termelők törvényes érdekeinek oltalmával, a belső piac zavartalan működésének biztosításával, valamint a minőségi termékek előállításának ösztönzésére vonatkozóan megállapított célokkal. […]
[…]
Egyes (az eredetmegjelölésektől eltérő), a minőségi borászati termékeket leíró kifejezések használata és szabályozása rég bevált gyakorlat a Közösségben. Az ilyen hagyományos kifejezéseket a fogyasztók bizonyos előállítási vagy érlelési eljárásokhoz, illetve a borok minőségéhez, színéhez vagy típusához, esetleg a bor történetével kapcsolatos valamely eseményhez kötik. A tisztességes piaci verseny biztosítására és a fogyasztók megtévesztésének elkerülése érdekében ki kell alakítani az ilyen hagyományos kifejezések bejegyzésének és oltalmának közös kereteit.”
E rendeletnek a „Címkén feltüntetett valamennyi jelölésre vonatkozó közös szabályok” című 6. cikke előírja:
„(1)   Az 1493/1999 […] rendelet VII. melléklete B. 3. pontjának alkalmazásában az érintett termékek címkézése kiegészülhet egyéb jelölésekkel is, feltéve hogy nem áll fenn annak a veszélye, hogy az ilyen jelölések megtéveszthetik a címzetteket, különösen azáltal, hogy összetéveszthetővé válnak az ugyanazon melléklet A. 1. pontjában említett kötelező vagy a B. 1. pontjában említett választható jelölésekkel.
(2)   Az 1493/1999 […] rendelet VII. mellékletének B. 3. pontjában említett termékek esetében az említett rendelet 72. cikkének (1) bekezdése szerint kijelölt hatóság követelheti – feltéve, hogy az egyes tagállamok által elfogadott általános eljárási szabályok szerint jár el –, hogy a palackozók, feladók vagy importőrök bizonyítsák a termék leírására használt, az érintett termék vagy a készítéséhez felhasznált termékek jellegére, azonosságára, minőségére, összetételére, eredetére vagy származására vonatkozó jelölések valódiságát.
[…]”
Az említett rendelet „Kiegészítő hagyományos kifejezés” című 23. cikke a következőképpen szól:
„Az 1493/1999 […] rendelet VII. melléklete B. 1. pontja b) alpontja ötödik francia bekezdésének alkalmazásában a »kiegészítő hagyományos kifejezés« olyan, a termelő tagállamokban az e címben említett borok leírására hagyományosan használt kifejezést jelent, amely különösen a termelés, a készítés és az érlelés módjára, illetve a bor minőségére, színére, típusára, egy helyre vagy az érintett bor történetével kapcsolatos valamely történelmi eseményre vonatkozik, és amelyet a termelő tagállamok jogszabályai a területükről származó borok jelölésére meghatároznak.”
Ugyanezen rendeletnek „A hagyományos kifejezések oltalma” című 24. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   E cikk alkalmazásában »hagyományos kifejezések« alatt a 23. cikkben említett kiegészítő hagyományos kifejezések, a 28. cikkben említett kifejezések, valamint a 14. cikk (1) bekezdés első albekezdésének c) pontjában, a 29. cikkben, valamint a 38. cikk (3) bekezdésében említett hagyományos egyedi kifejezések értendők.
(2)   A III. mellékletben felsorolt hagyományos kifejezések olyan borok számára vannak fenntartva, amelyekhez kapcsolódnak, és oltalmat élveznek
a)
mindenféle visszaéléssel, utánzással, felidézéssel szemben, még akkor is, ha a védett kifejezést a »fajta«, »típus«, »eljárás«, »-szerű«, »utánzat«, »márka« vagy hasonló fordulat kíséri;
b)
a bor jellegére vagy lényeges minőségi jellemzőire vonatkozó, a kiszerelésen vagy a külső csomagoláson, reklámanyagokon vagy az érintett termékekkel kapcsolatos más dokumentumokon található minden egyéb jogosulatlan, hamis vagy megtévesztő jelzéssel szemben;
c)
minden egyéb olyan gyakorlattal szemben, amely nagy valószínűséggel megtéveszti a nagyközönséget, különösen azáltal, hogy azt a benyomást kelti, hogy a bor a védett hagyományos kifejezésre jogosult.
(3)   A címkéken használt védjegyek nem tartalmazhatnak a III. mellékletben felsorolt hagyományos kifejezést bor leírására, hacsak a bor nem jogosult az adott hagyományos kifejezésre.
[…]
(4)   […]
Egy hagyományos kifejezés oltalma csak arra/azokra a nyelv[ek]re érvényes, amely(ek)en az e rendelet III. mellékletében szerepel.
A III. mellékletben felsorolt valamennyi hagyományos kifejezés egy vagy több borkategóriához kapcsolódik. Ezek a kategóriák a következők:
a)
meghatározott termőhelyről származó minőségi likőrborok és földrajzi jelzéssel ellátott likőrborok; ebben az esetben a hagyományos kifejezés oltalma csak a likőrborok megnevezésére érvényes;
b)
meghatározott termőhelyről származó minőségi pezsgők (ideértve az illatos szőlőfajtából készült m. t. minőségi pezsgőket is); ebben az esetben a hagyományos kifejezés oltalma csak a pezsgők és a habzóborok megnevezésére érvényes;
c)
meghatározott termőhelyről származó minőségi gyöngyözőborok és földrajzi jelzéssel ellátott gyöngyözőborok; ebben az esetben a hagyományos kifejezés oltalma csak a gyöngyözőborok és szénsav hozzáadásával készült gyöngyözőborok megnevezésére érvényes;
d)
az a), b) és c) pont által nem szabályozott egyéb meghatározott termőhelyről származó minőségi borok és földrajzi jelzéssel ellátott asztali borok; ebben az esetben a hagyományos kifejezés oltalma csak likőrboroktól, pezsgőktől, habzóboroktól, gyöngyözőboroktól és szénsav hozzáadásával készült gyöngyözőboroktól eltérő borok megnevezésére érvényes;
e)
közvetlen emberi fogyasztásra szánt és földrajzi jelzéssel ellátott, részben erjedt szőlőmust; ebben az esetben a hagyományos kifejezés oltalma csak a részben erjedt szőlőmust megnevezésére érvényes;
f)
földrajzi jelzéssel ellátott, túlérett szőlőből készült bor; ebben az esetben a hagyományos kifejezés oltalma csak a túlérett szőlőből készült bor megnevezésére érvényes.
(5)   Ahhoz, hogy a III. melléklet A. listájában szerepelhessen, egy hagyományos kifejezésnek a következő feltételeknek kell megfelelnie:
a)
önmagában véve is egyedinek és a tagállam jogszabályai által pontosan meghatározottnak kell lennie;
b)
kellő mértékben megkülönböztethetőnek kell lennie, és/vagy megalapozott hírnévvel kell rendelkeznie a Közösség piacán;
c)
legalább 10 éve használatban kell lennie a szóban forgó tagállamban;
d)
egy vagy több közösségi borra vagy közösségi borkategóriára használatban kell lennie.
[…]
(7)   A tagállamok értesítik a Bizottságot:
a)
az egyes hagyományos kifejezések elismerését alátámasztó tényekről;
b)
a jogszabályaikban szereplő olyan hagyományos kifejezésekről, amelyek megfelelnek a fenti követelményeknek, illetve azokról a borokról, amelyek számára ezeket fenntartják;
c)
adott esetben az olyan hagyományos kifejezésekről, amely a származási országban a továbbiakban nem élvez oltalmat.
[…]”
A 753/2002 rendelet III. melléklete tartalmazza az e rendelet 24. cikkében említett, hagyományos kifejezéseket tartalmazó jegyzéket. E mellékletben többek között a következők szerepelnek:
—
Görögország esetében: a „Ειδικά Επιλεγμένος (Grande réserve)”, „Επιλογή ή Επιλεγμένος (Réserve)” és „Παλαιωθείς επιλεγμένος (Vieille réserve)” kiegészítő hagyományos kifejezések görögül,
—
Spanyolország esetében: „Reserva” és „Gran Reserva” kiegészítő hagyományos kifejezések spanyolul,
—
Olaszország esetében: „Riserva” kiegészítő hagyományos kifejezések olaszul,
—
Ausztria esetében: „Reserve” kiegészítő hagyományos kifejezések németül, és
—
Portugália esetében: „Reserva”, „Reserva velha (vagy grande reserva)” és „Super Reserva” kiegészítő hagyományos kifejezések portugálul.
Az alapügy és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
H. S. Schneider tulajdonosa egy rheinland-pfalz-i borgazdaságnak, amelyet a kereskedelmi nyilvántartásba „Consulat des Weins” cégnév alatt jegyeztek be.
Egy 2002 novemberében végzett vizsgálat során megállapítást nyert, hogy H. S. Schneider nyolcfajta bort állít elő, amelyek címkéjén a gazdaság cégneve szerepel, valamint a legmagasabb árkategóriába tartozó két bor esetében a „Grande Réserve”, a középső árkategóriába tartozó négy bor esetében a „Réserve”, az alacsony árkategóriába tartozó két bor esetében a „Terroir”, illetve a „Terroir Palatinat” kifejezés szerepel.
A 2002. december 19-i határozatával a trieri Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion megtiltotta H. S. Schneidernek, hogy a szóban forgó borokat „Réserve”, illetve „Grande Réserve” francia kifejezésekkel hozza forgalomba.
A 2003. május 19-i határozatában a trieri Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion elutasította H. S. Schneider azon kifogását, amelyben azt állította, hogy kész az említett kifejezések helyett a német „Reserve” vagy „Privat Reserve” kifejezéseket használni, és 2003. május 21-i levelében a trieri Aufsichts- und Dienstleistungsdirektion jelezte, hogy a „Privat-Reserve” kifejezés használata sem elfogadható.
2004. január 29-i ítéletével a Verwaltungsgericht Neustadt an der Weinstraβe elutasította H. S. Schneider e határozatok ellen benyújtott keresetét.
Az Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz 2004. szeptember 21-i ítéletével elutasította H. S. Schneider ezen ítélet ellen benyújtott fellebbezését.
H. S. Schneider ezért a kérdést előterjesztő bíróság előtt felülvizsgálati kérelmet nyújtott be.
Ilyen körülmények között a Bundesverwaltungsgericht úgy döntött, hogy felfüggeszti az eljárást, és előzetes döntéshozatalra a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1.
Úgy értelmezendő-e az 1493/1999 […] rendelet 47. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontja, összefüggésben ugyanezen rendelet VII. melléklete B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdésével és B. 3. pontjával, valamint a 753/2002 […] rendelet 23. cikkével, hogy a termelési, borkészítési és érlelési módszerre, illetve a bor minőségére vonatkozó kifejezés csupán az 1493/1999 […] rendelet VII. melléklete B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdése szerint szabályozott, nem kötelező adatként megengedett, az ott, illetve a 753/2002 […] rendelet 23. cikkében meghatározott feltételek mellett, nem pedig az 1493/1999 […] rendelet VII. mellékletének B. 3. pontja értelmében vett egyéb kifejezésként?
2.
Úgy értelmezendő-e a 753/2002 […] rendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontja, hogy jogellenes utánzás vagy felidézés csak abban az esetben valósul meg, ha az utánzás vagy felidézés az oltalomban részesülő hagyományos kifejezés nyelvén történik?
3.
Úgy értelmezendő-e a 753/2002 […] rendelet 24. cikkének (2) bekezdése, hogy a III. mellékletben felsorolt hagyományos kifejezések csak azon borok vonatkozásában részesülnek oltalomban, amelyek ugyanabból a termelő tagállamból származnak, mint az oltalomban részesülő hagyományos kifejezés?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt szeretné tudni, hogy a termelési, borkészítési és érlelési módszerre, illetve a bor minőségére vonatkozó jelölés használata csak az 1493/1999 rendelet 47. cikke (2) bekezdésének b) pontja – összefüggésben e rendelet VII. melléklete B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdésével, valamint a 753/2002 rendelet 23. cikkével – alapján engedélyezhető-e, vagy ilyen adat használata engedélyezhető-e az említett 47. cikk (2) bekezdése c) pontja – összefüggésben az említett VII. melléklet B. 3. pontjával – alapján is.
Az 1493/1999 rendelet 47. cikke (2) bekezdésének b) pontja előírja, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek elnevezésére, jelölésére, kiszerelésére, valamint egyes adatok és kifejezések oltalmára vonatkozó szabályok többek között olyan rendelkezéseket foglalnak magukban, amelyek kötelezővé teszik egyes kifejezések használatát (kötelező jelölések), illetve olyan rendelkezéseket foglalnak magukban, amelyek engedélyezik egyes más kifejezések feltételek mellett történő használatát, ideértve azokat az információkat, amelyek a fogyasztók számára hasznosak lehetnek (nem kötelező jelölések).
E tekintetben az említett rendelet VII. melléklete B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdése kimondja, hogy a Közösségben előállított termékek címkézését a földrajzi árujelzővel ellátott asztali borok és a meghatározott termőhelyről származó minőségi borok esetében ki lehet egészíteni a termelő tagállam által megállapított rendelkezések szerint, és még meghatározandó feltételek mellett kiegészítő hagyományos kifejezésekkel.
E rendelkezés alkalmazása céljából a 753/2002 rendelet 23. cikke meghatározza a kiegészítő hagyományos kifejezés fogalmát.
Azonban az előzetes döntéshozatal iránti kérelemből kitűnik, hogy a kérelmet előterjesztő bíróság véleménye szerint az alapügyben szóban forgó kifejezések nem minősülnek az említett 23. cikk és az 1493/1999 rendelet VII. melléklete B. 1. b) pontja ötödik francia bekezdésének értelmében vett kiegészítő hagyományos kifejezésnek, mivel e kifejezéseket nem határozták meg a német jogszabályban.
Ezért meg kell vizsgálni, hogy az alapügyben szóban forgó kifejezések alkalmazása engedélyezhető-e az említett VII. melléklet B. 3. pontja alapján.
E rendelkezés szerint egyes borok címkézését egyéb jelölésekkel is ki lehet egészíteni.
Továbbá ahogy a 753/2002 rendelet 6. cikkének (2) bekezdéséből kitűnik, ilyen jelölések vonatkozhatnak az érintett termék vagy a készítéséhez felhasznált termékek jellegére, azonosságára, minőségére, összetételére, eredetére vagy származására.
Azonban az említett 6. cikk (1) bekezdése kimondja, hogy az érintett termékek címkézése kiegészülhet egyéb jelölésekkel is, feltéve hogy nem áll fenn annak a veszélye, hogy az ilyen jelölések megtéveszthetik a címzetteket, különösen azáltal, hogy összetéveszthetővé válnak az 1493/1999 rendelet VII. melléklete A. 1. pontjában említett kötelező vagy ugyanazon VII. melléklet B. 1. pontjában említett választható jelölésekkel.
Ebből következik, hogy bár nincs kizárva, hogy a termelési, borkészítési és érlelési módszerre, illetve a bor minőségére vonatkozó jelölés használata engedélyezhető az 1493/1999 VII. melléklete B. 3. pontja alapján, nem ez a helyzet, ha fennáll annak a veszélye, hogy az e jelölés által címzett személyek számára összetéveszthetővé válnak az említett jelölés és az említett VII. melléklet B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdésében, illetve a 753/2002 rendelet 23. cikkében említett kiegészítő hagyományos kifejezések.
Egy ezzel ellentétes értelmezés ugyanis megfosztaná a 753/2002 rendelet 24. cikke által a hagyományos kifejezéseknek biztosított oltalmat a hatékony érvényesüléstől.
A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy az alapügyben szóban forgó kifejezések okozhatnak-e ilyen veszélyt.
Következésképpen az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1493/1999 rendelet 47. cikke (2) bekezdésének c) pontját, összefüggésben e rendelet VII. mellékletének B. 3. pontjával és a 753/2002 rendelet 6. cikkének (1) bekezdésével, úgy kell értelmezni, hogy a termelési, borkészítési és érlelési módszerre, illetve a bor minőségére vonatkozó jelölés használata e rendelkezések alapján csak akkor engedélyezhető, ha nem áll fenn annak a veszélye, hogy az e jelölés által címzett személyek számára összetéveszthetővé válnak az említett jelölés és az említett VII. melléklet B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdésében, illetve a 753/2002 rendelet 23. pontjában említett kiegészítő hagyományos kifejezések. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy az alapügyben szóban forgó kifejezések okozhatnak-e ilyen veszélyt.
A második kérdésről
Második kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében azt szeretné tudni, hogy egy hagyományos kifejezésnek a 753/2002 rendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében vett jogellenes utánzása vagy felidézése csak abban az esetben valósul-e meg, ha a használt nyelv megegyezik a kifejezést az e rendelet III. mellékletében feltüntető nyelvvel, vagy ez lehet a helyzet akkor is, ha a szóban forgó kifejezést lefordították egy attól eltérő nyelvre, amelyen a kifejezést ugyanezen mellékletben feltüntetik.
Az 1493/1999 rendelet 47. cikke (2) bekezdésének d) pontja alapján az ezen rendelet hatálya alá tartozó egyes termékek elnevezésére, jelölésére, kiszerelésére, valamint az egyes jelölések és kifejezések oltalmára vonatkozó szabályok magukban foglalják különösen az egyes kifejezések védelmét és ellenőrzését szabályozó rendelkezéseket.
E rendelet 48. cikkének első francia bekezdése előírja, hogy az e rendeletben említett termékek elnevezése és kiszerelése, valamint az e termékekkel kapcsolatos bármifajta reklámtevékenység nem lehet tisztességtelen vagy megtévesztő, és nem vezetheti félre azokat a személyeket, akiket a termék megcéloz, és különösen a 47. cikkben előírt jelöléseket illetően; továbbá meghatározza, hogy ez abban az esetben is érvényes, ha a jelöléseket fordításban használják, vagy ha a termék tényleges eredetére utalnak, vagy ha olyan toldatokkal használják ezeket együtt, mint „fajta”, „típus”, „-szerű”, „utánzat”, „márka” vagy ezekhez hasonló más szavak.
Márpedig a 753/2002 rendelet 24. cikke (2) bekezdése a) pontjában említett hagyományos kifejezések részét képezik az említett jelöléseknek, és élvezik az e rendelkezésben előírt oltalmat.
E 24. cikk (2) bekezdése a) pontja alapján az e rendelet III. mellékletében felsorolt hagyományos kifejezések olyan borok számára vannak fenntartva, amelyekhez kapcsolódnak, és oltalmat élveznek mindenféle visszaéléssel, utánzással, felidézéssel szemben.
Az említett 24. cikk (4) bekezdésének második albekezdése valóban előírja, hogy egy hagyományos kifejezés oltalma csak arra/azokra a nyelv[ek]re érvényes, amely(ek)en az e rendelet III. mellékletében szerepel.
Azonban nem zárható ki, hogy a hagyományos kifejezésnek a kifejezést az ugyanezen III. mellékletben feltüntető nyelvtől eltérő nyelvre történő fordítása megtévesztő lehet, vagy a megcélzott személyeket félrevezetheti, és ezáltal a 753/2002 rendelet 24. cikke (2) bekezdése a) pontjának értelmében vett hagyományos kifejezés utánzásának vagy felidézésnek minősül.
A 753/2002 rendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontjával ellentétes értelmezés ugyanis a fogyasztók törvényes érdekeinek az 1493/1999 rendelet 47. cikkének (1) bekezdésében kimondott védelmére vonatkozó célkitűzés figyelmen kívül hagyásának veszélyével járna, és ellentétes lenne a 753/2002 rendelet (4) preambulumbekezdésében megfogalmazott követelménnyel.
Ezenkívül egy ilyen értelmezés ellentétes lenne az 1493/1999 rendelet 48. cikke első francia bekezdésének szövegével, amely kifejezetten előírja, hogy e rendelkezést akkor is alkalmazni kell, ha a hagyományos kifejezéseket fordításban használják.
Ebben az esetben a kérdést előterjesztő bíróság feladata többek között annak biztosítása, hogy ez a fordítás ne legyen megtévesztő, vagy ne vezesse félre azokat a személyeket, akiket megcéloz.
A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy fennáll-e ez a helyzet az előtte folyó jogvitában.
Következésképpen a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 753/2002 rendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy hagyományos kifejezés e rendelkezés értelmében vett jogellenes utánzása vagy felidézése megvalósulhat abban az esetben, ha a szóban forgó kifejezést lefordították egy attól eltérő nyelvre, amelyen ezt a kifejezést ugyanezen rendelet III. mellékletében feltüntetik, amennyiben ez a fordítás megtévesztő lehet, vagy alkalmas az általa megcélzott személyek félrevezetésére. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy ez-e a helyzet az előtte folyó jogvitában.
A harmadik kérdésről
Harmadik kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság azt szeretné tudni, hogy a 753/2002 rendelet III. mellékletében szereplő hagyományos kifejezés csak azon borok vonatkozásában részesül-e oltalomban, amelyek ugyanabból a termelő tagállamból származnak, mint az oltalomban részesülő hagyományos kifejezés, vagy az azon borok vonatkozásában is oltalomban részesül-e, amelyek más termelő tagállamból származnak.
Az 1493/1999 rendelet (50) preambulumbekezdése és 47. cikke (1) bekezdésének a) és c) pontja alapján az e rendeletben az egyes termékek leírására, megjelölésére és kiszerelésére, valamint egyes adatok és kifejezések oltalmára vonatkozó, a borpiac közös szervezésének keretében megállapított szabályoknak többek között az a célkitűzésük, hogy biztosítsák a fogyasztók törvényes érdekeinek védelmét és a belső piac zökkenőmentes működését.
A (4) preambulumbekezdésének megfelelően a 753/2002 rendeletnek tiszteletben kell tartania az említett célkitűzéseket.
Ilyen körülmények között e rendelet, amint a (18) preambulumbekezdéséből is kitűnik, megállapítja az egyes hagyományos kifejezések bejegyzésének és oltalmának közös kereteit a tisztességes verseny biztosításának és a fogyasztók megtévesztése elkerülésének a céljából.
A 753/2002 rendelet 24. cikkének (2) bekezdése alapján, amely részét képezi e közös keretnek, az e rendelet III. mellékletében szereplő hagyományos kifejezések olyan borok számára vannak fenntartva, amelyekhez kapcsolódnak.
E 24. cikk (3) bekezdése előírja, hogy a címkéken használt védjegyek nem tartalmazhatnak a III. mellékletben felsorolt hagyományos kifejezést bor leírására, hacsak a bor nem jogosult az adott hagyományos kifejezésre.
Az említett 24. cikk (4) bekezdésének harmadik francia bekezdése rendelkezik arról, hogy az említett III. mellékletben felsorolt valamennyi hagyományos kifejezés egy vagy több borkategóriához kapcsolódik.
Ugyanezen 24. cikk (5) bekezdésének d) pontja alapján ahhoz, hogy a szóban forgó mellékletben szerepelhessen, egy hagyományos kifejezésnek egy vagy több közösségi borra, vagy adott esetben közösségi borkategóriára vonatkozóan kell használatban lennie.
E rendelkezések összességéből kitűnik, hogy a 753/2002 rendelet 24. cikkében említett hagyományos kifejezéseknek egy vagy több borkategóriához kell kapcsolódniuk, és hogy e kifejezések olyan borkategória vagy borkategóriák számára vannak fenntartva, amelyekhez kapcsolódnak.
Az említett 24. cikk (4) bekezdésének harmadik francia bekezdésében felsorolt borkategóriák, amint az ugyanezen cikk (5) bekezdésének d) pontjából is kitűnik, közösségi borkategóriák.
Ezért az említett kategóriákat nem lehet úgy tekintetni, hogy azok kizárólag egyetlen termelő tagállamból származó borokhoz kapcsolódnak, hanem ellenkezőleg, azokat olyan kategóriáknak kell tekinteni, amelyek olyan borokhoz kapcsolódnak, amelyek valamennyi termelő tagállamból származnak.
Ilyen körülmények között a hagyományos kifejezések 753/2002 rendeletben említett oltalma mind az ugyanazon kategóriába vagy kategóriákba tartozó borokra vonatkozóan érvényes, amelyek ugyanabból a termelő tagállamból származnak, mint ez a hagyományos kifejezés, mind az ugyanazon kategóriába vagy kategóriákba tartozó borokra, amelyek más termelő tagállamból származnak.
Egy ezzel ellentétes értelmezés megfosztaná a hagyományos kifejezések e 24. cikk (2) bekezdésében biztosított oltalmát a hatékony érvényesüléstől, és ellentétes lenne a fogyasztók törvényes érdekei védelmének és a belső piac zökkenőmentes működésének az 1493/1999 és a 753/2002 rendeletben kitűzött céljaival.
Következésképpen a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 753/2002 rendelet 24. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelet III. mellékletében szereplő hagyományos kifejezés oltalomban részesül mind az ugyanazon kategóriába vagy kategóriákba tartozó borokra vonatkozóan, amelyek ugyanabból a termelő tagállamból származnak, mint ez a hagyományos kifejezés, mind az ugyanazon kategóriába vagy kategóriákba tartozó borokra vonatkozóan, amelyek más termelő tagállamból származnak.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendelet 47. cikke (2) bekezdésének c) pontját, összefüggésben e rendelet VII. mellékletének B. 3. pontjával és a 2005. szeptember 15-i 1512/2005/EK bizottsági rendelettel módosított, az egyes borászati termékek leírása, jelölése, kiszerelése és oltalma tekintetében az 1493/1999 rendelet alkalmazására vonatkozó egyes szabályok megállapításáról szóló, 2002. április 29-i 753/2002/EK bizottsági rendelet 6. cikkének (1) bekezdésével úgy kell értelmezni, hogy a termelési, borkészítési és érlelési módszerre, illetve a bor minőségére vonatkozó jelölés használata e rendelkezések alapján csak akkor engedélyezhető, ha nem áll fenn annak a veszélye, hogy az e jelölés által címzett személyek számára összetéveszthetővé válnak az említett jelölés és az említett VII. melléklet B. 1. b) pontjának ötödik francia bekezdésében, illetve a 753/2002 rendelet 23. pontjában említett kiegészítő hagyományos kifejezések. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak értékelése, hogy az alapügyben szóban forgó kifejezések okozhatnak-e ilyen veszélyt.

2)
Az 1512/2005 rendelettel módosított 753/2002 rendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontját úgy kell értelmezni, hogy egy hagyományos kifejezés e rendelkezés értelmében vett jogellenes utánzása vagy felidézése megvalósulhat abban az esetben, ha a szóban forgó kifejezést lefordították egy attól eltérő nyelvre, amelyen ezt a kifejezést ugyanezen rendelet III. mellékletében feltüntetik, amennyiben ez a fordítás megtévesztő lehet, vagy alkalmas az általa megcélzott személyek félrevezetésére. A kérdést előterjesztő bíróság feladata annak vizsgálata, hogy ez-e a helyzet az előtte folyó jogvitában.

3)
Az 1512/2005 rendelettel módosított 753/2002 rendelet 24. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az e rendelet III. mellékletében szereplő hagyományos kifejezés oltalomban részesül mind az ugyanazon kategóriába vagy kategóriákba tartozó borokra vonatkozóan, amelyek ugyanabból a termelő tagállamból származnak, mint ez a hagyományos kifejezés, mind az ugyanazon kategóriába vagy kategóriákba tartozó borokra vonatkozóan, amelyek más termelő tagállamból származnak.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.