CELEX: 61984CJ0108
Tjenestemandsvedtægten
afslag på en ansøgning

1 Ved staevning , indgivet til Domstolens justitskontor den 19 . april 1984 , har Giovanni De Santis , der er tjenestemand ved Revisionsretten for De europaeiske Faellesskaber , anlagt sag med paastand om annullation af beslutningen af 17 . august 1983 , truffet af udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 , om ikke at give ham adgang til proeverne i den naevnte udvaelgelsesproeve .
2 De Santis har arbejdet ved Revisionsretten siden 1978 . Han var foerst midlertidigt ansat i loenklasse A4/2 , derefter i loenklasse A4/3 og endelig i loenklasse A6/3 . Siden den 1 . januar 1983 har han vaeret tjenestemand i loenklasse B3/3 .
3 De Santis har ofte forsoegt at blive fastansat i kategori A . I perioden 1979-1983 fik han adgang til proeverne i fjorten udvaelgelsesproever , nemlig to med henblik paa loenklasse A3 , syv med henblik paa loenklasse A5/A4 og fem med henblik paa loenklasse A7/A6 . I samme periode fik De Santis ikke adgang til proeverne i udvaelgelsesproeverne CC/A/17/82 og CC/A/5/83 , idet hans kvalifikationsbeviser ikke fandtes at vaere tilstraekkelige .
4 I henhold til punkt IV , A , 1 , i meddelelse om udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 om kvalifikationsbevisernes art kraeves der dels uddannelse paa universitetsniveau , afsluttet med et eksamensbevis , eller tilsvarende faglig erfaring , dels mindst seks aars efterfoelgende faglig erfaring inden for et omraade med tilknytning til arbejdet . Punkt IV , A , 2 , i meddelelsen vedroerer pointberegningen for kvalifikationsbeviserne . I henhold hertil kan der for hvert af de under punkt IV , A , 1 , angivne kvalifikationer gives indtil 45 point . Det hedder videre , at kun ansoegere , som opnaar mindst 45 point , vil faa adgang til proeverne .
5 Ved skrivelse af 19 . august 1983 fra formanden , Sir Norman Price , meddelte udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 De Santis sin beslutning . I skrivelsen hedder det , at de point , som udvaelgelsesproeven havde givet De Santis for hans kvalifikationsbeviser i henhold til punkt IV , A , 2 , i meddelelsen om udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 af 6 . maj 1983 , ikke var tilstraekkelige til , at han kunne faa adgang til de foelgende proever .
6 Den 17 . november 1983 indgav De Santis en klage i henhold til tjenestemandsvedtaegtens artikel 90 , stk . 2 , til ansaettelsesmyndigheden , dvs . formanden for Revisionsretten . Han gjorde gaeldende , at udvaelgelseskomiteens beslutning vedroerende vurderingen af hans kvalifikationsbeviser maatte skyldes »en beklagelig , men aabenbar fejl« , idet hans kvalifikationsbeviser paa universitetsniveau og hans tyve aars faglige erfaring i revision ikke kunne bestrides .
7 Den 23 . januar 1984 afviste ansaettelsesmyndigheden De Santis ' klage , idet den anfoerte , at den i henhold til vedtaegtens artikler 28-30 samt dens bilag III om gennemfoerelsen af udvaelgelsesprocedurer ikke under nogen form kan gribe ind i udvaelgelseskomiteens arbejde . Ifoelge ansaettelsesmyndigheden burde De Santis have klaget direkte til udvaelgelseskomiteen .
8 Efter afvisningen af klagen har De Santis anlagt naervaerende sag , hvori han har nedlagt paastand om annullation af udvaelgelseskomiteens afslag paa hans ansoegning , samt , om fornoedent , af ansaettelsesmyndighedens udtrykkelige afslag paa hans ansoegning . Han har ligeledes paastaaet udnaevnelserne paa grundlag af udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 annulleret . Sagsoegte har ikke paastaaet sagen afvist .
9 Til stoette for soegsmaalet har sagsoegeren gjort gaeldende , at udvaelgelseskomiteen ikke har givet en tilstraekkelig begrundelse for sin beslutning , at beslutningen afviger fra andre udvaelgelseskomiteers vurderinger af spoergsmaalet om at give ham adgang til proeverne , uden at der er givet en saerlig begrundelse , at beslutningen er udtryk for magtfordrejning , og endelig at den er en tilsidesaettelse af principperne om beskyttelse af den berettigede forventning og om ligebehandling .
10 Med hensyn til paastanden om annullation af afslaget paa hans ansoegning bemaerkes , at De Santis ' to foerste anbringender , som begge vedroerer omfanget af den begrundelsespligt , som paahviler udvaelgelseskomiteen for en udvaelgelsesproeve , vil blive behandlet under ét , idet der reelt er tale om to forskellige argumenter til stoette for samme anbringende .
11 Med henvisning til dommen af 30 . november 1978 ( Salerno , forenede sager 4 , 19 og 28/78 , Sml . s . 2403 ) har De Santis foerst anfoert , at skrivelsen af 19 . august 1983 fra formanden for udvaelgelseskomiteen ikke opfyldte kravet om , at der skal gives en begrundelse , idet der i skrivelsen blot var henvist til punkt IV , A , 2 , i meddelelsen om udvaelgelsesproeve , som vedroerer pointberegningen for kvalifikationsbeviserne , hvorfor ansoegeren ikke kan se , ud fra hvilket synspunkt udvaelgelselskomiteen har fundet hans kvalifikationsbeviser utilstraekkelige .
12 Heroverfor har Revisionsretten anfoert , at i henhold til dom af 12 . oktober 1978 ( Ditterich , sag 86/77 , Sml . s . 1855 ) maa kravet om , at enhver afgoerelse , der indebaerer et klagepunkt , skal begrundes , ikke alene vurderes paa grundlag af selve akten , men ogsaa paa grundlag af de omstaendigheder , der stoetter den , og som er meddelt den paagaeldende . Ifoelge Revisionsretten betoed den omstaendighed , at der i skrivelsen af 19 . august 1983 fra formanden for udvaelgelseskomiteen var henvist til punkt IV , A , 2 , i meddelelse om udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 , at sagsoegeren kunne forstaa baggrunden for , at hans kvalifikationsbeviser ikke fandtes at vaere tilstraekkelige . Revisionsretten synes i oevrigt at bestride , at anbringendet om manglende begrundelse kan realitetspaakendes , idet den har anfoert , at De Santis ikke har gjort brug af sin ret ifoelge dom af 9 . juni 1983 ( Verzyck , sag 225/82 , Sml . s . 1991 ) til at anmode om individuelle oplysninger hos formanden for udvaelgelseskomiteen .
13 De Santis har dernaest kritiseret , at udvaelgelseskomiteen ikke _ i strid med Domstolens praksis ( dom af 5 . april 1979 , Kobor , sag 112/78 , Sml . s . 1573 ) _ har givet en saerlig begrundelse for den aendrede vurdering , som dens beslutning indebar i forhold til beslutninger truffet af tidligere udvaelgelseskomiteer , og hvorefter De Santis havde faaet adgang til proeverne i de paagaeldende udvaelgelsesproever .
14 Revisionsretten har hertil bemaerket , at det princip , Domstolen fastslog i dommen af 5 . april 1979 ( Kobor , jfr . ovenfor ), kun finder anvendelse , naar den forbigaaede ansoeger opfylder saadanne objektive adgangsbetingelser , som ikke giver mulighed for at udoeve et skoen , f.eks . et krav om bestemte eksamensbeviser for at blive ansat i en bestemt kategori eller loenklasse . Naar udvaelgelseskomiteen derimod skal tage stilling til , om den faglige erfaring , en ansoeger har paaberaabt sig , helt eller delvis svarer til et manglende eksamensbevis , er dens bedoemmelse i sig selv subjektiv og kan derfor variere alt efter udvaelgelseskomiteens sammensaetning , de oevrige ansoegeres kvalifikationer og kravene til den stilling , der skal besaettes . Ifoelge Revisionsretten er de fem aars studier , som De Santis har paaberaabt sig , blot tekniske studier paa gymnasieniveau . Da De Santis ikke har det eksamensbevis paa universitetsniveau , der kraeves i henhold til punkt IV , A , 1 , a , i meddelelsen om udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 , maatte udvaelgelseskomiteen vurdere sagsoegerens tilsvarende faglige erfaring , jfr . punkt IV , A , 2 , a .
15 Foerst bemaerkes , at det fremgaar af Domstolens praksis , at en simpel henvisning i den skrivelse , hvorved afslaget paa at faa adgang til proeverne meddeles , til »en betingelse som helhed« i meddelelsen om udvaelgelsesproeve ikke giver »tilstraekkelig oplysning om , hvorvidt afslaget er berettiget , eller om det derimod er behaeftet med en mangel , saaledes at dets lovlighed kan anfaegtes« , idet en saadan henvisning ikke kan »give oplysning om , hvilket af disse led der var anset for ikke at vaere opfyldt« ( dom af 30 . november 1978 , Salerno , jfr . ovenfor ).
16 I skrivelsen af 19 . august 1983 henvises der blot til punkt IV , A , 2 , i meddelelsen om udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 , som vedroerer pointberegningen for en ansoegers kvalifikationsbeviser . Ud fra skrivelsen har De Santis saaledes ikke kunnet bedoemme , om han blev naegtet adgang til proeverne paa grund af manglende eksamensbevis , manglende tilsvarende noedvendig faglig erfaring ( punkt IV , A , 1 , a , i meddelelsen om udvaelgelsesproeve ), utilstraekkelig efterfoelgende erfaring ( punkt IV , A , 1 , b , i meddelelsen om udvaelgelsesproeve ) eller begge betingelser under ét . Foerst efter at have faaet kendskab til referatet fra udvaelgelseskomiteens moede , som var vedlagt duplikken , blev De Santis klar over , at det var hans efterfoelgende faglige erfaring , som blev anset for utilstraekkelig , og at han under det punkt kun havde opnaaet 19 point ud af 45 . Ved samme lejlighed kunne han konstatere , at han havde opnaaet i alt 44 point for sine kvalifikationsbeviser , mens der i henhold til meddelelsen om udvaelgelsesproeve kraevedes mindst 45 .
17 I dommen af 30 . november 1978 ( Salerno , jfr . ovenfor ), lagde Domstolen vaegt paa noedvendigheden af , at ansoegeren skal kunne se , hvilken konkret betingelse der ikke har vaeret opfyldt . I den foreliggende sag fremgaar berettigelsen af et saadant krav af , at Revisionsretten ikke selv ud fra skrivelsen af 19 . august 1983 har kunnet afgoere , hvilken betingelse der efter udvaelgelseskomiteens opfattelse ikke var opfyldt . Under hele sagens behandling ved Domstolen har Revisionsretten lagt vaegt paa , at De Santis ' faglige erfaring ikke fandtes at svare til det kraevede eksamensbevis paa universitetsniveau , mens det i virkeligheden var hans efterfoelgende faglige erfaring , som blev anset for utilstraekkelig .
18 Det bemaerkes desuden , at ifoelge dom af 5 . april 1979 ( Kobor , jfr . ovenfor ), er en mindre fordelagtig vurdering af en ansoegers kvalifikationsbeviser end ved tidligere udvaelgelsesproever kun mulig , for saa vidt »afgoerelsens begrundelse klart begrunder denne forskellige bedoemmelse« .
19 I modsaetning til hvad Revisionsretten har anfoert , finder dette princip netop anvendelse paa betingelser saasom en ansoegers faglige erfaring efter opnaaelsen af et eksamensbevis , som udvaelgelseskomiteen kun kan efterproeve ud fra en delvis subjektiv vurdering . En udvaelgelseskomité kan i den forbindelse frit vaelge at se bort fra tidligere udvaelgelseskomiteers bedoemmelse , men den skal i saa fald give en saerlig begrundelse for sin beslutning .
20 Selv om andre udvaelgelseskomiteer har anset De Santis ' efterfoelgende faglige erfaring for tilstraekkelig og har givet ham adgang til at deltage i proever ved udvaelgelsesproever , som i den henseende indeholdt samme eller strengere betingelser , har udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 dog ikke givet en saerlig begrundelse for sin mindre fordelagtige vurdering af De Santis ' efterfoelgende faglige erfaring .
21 Revisionsrettens argument om , at De Santis ikke havde benyttet sig af den i dommen af 9 . juni 1983 ( Verzyck , jfr . ovenfor ) naevnte mulighed for at anmode formanden for udvaelgelseskomiteen om individuelle oplysninger , og at han derfor ikke kan goere gaeldende , at udvaelgelseskomiteens beslutning ikke er tilstraekkelig begrundet , kan heller ikke tiltraedes . I dommen fastslog Domstolen , at »af hensyn til praktiske vanskeligheder , som en udvaelgelsesproeve med mange ansoegere stiller en udvaelgelseskomité over for« , kan det tillades , »at en udvaelgelseskomité paa det foerste stadium blot tilsender ansoegeren en meddelelse om kriterierne og resultatet af udvaelgelsen og foerst giver individuelle oplysninger senere og kun til de ansoegere , der udtrykkeligt anmoder herom...« . I den foreliggende sag maa den klage , som De Santis indgav til ansaettelsesmyndigheden den 17 . november 1983 , i virkeligheden anses for at vaere en anmodning til udvaelgelseskomiteen om oplysninger , idet skrivelsen kunne vaere videregivet til formanden for udvaelgelseskomiteen , uden at komiteens uafhaengighed i forhold til ansaettelsesmyndigheden af den grund paa nogen maade blev bragt i fare .
22 Den beslutning , udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 traf om ikke at give De Santis adgang til proeverne i den naevnte udvaelgelsesproeve , er saaledes behaeftet med en formmangel , idet den ikke er tilstraekkelig begrundet . Den anfaegtede beslutning vil derfor vaere at annullere .
23 Da den anfaegtede beslutning annulleres i medfoer af sagsoegerens to foerste anbringender , er det ufornoedent at tage stilling til sagsoegerens tredje og fjerde anbringende .
24 Med hensyn til paastanden om annullation af udnaevnelserne paa grundlag af udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 har Domstolen i dommen af 30 . november 1978 ( Salerno , jfr . ovenfor ) fastslaaet , at »da der er tale om en almindelig udvaelgelsesproeve med henblik paa oprettelse af en ansaettelsesreserve , vil sagsoegerens rettigheder vaere tilstraekkelig beskyttet , hvis udvaelgelseskomiteen paa ny overvejer sin afgoerelse , uden at der er anledning til at anfaegte udvaelgelsesproevens resultat som helhed eller at annullere de i henhold hertil foretagne udnaevnelser« . Sagsoegte vil saaledes vaere at frifinde for denne paastand .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
25 I henhold til procesreglementets artikel 69 , stk . 2 , skal den part , der taber sagen , afholde sagens omkostninger . Da Revisionsretten i det vaesentlige har tabt sagen , boer den derfor afholde sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
DOMSTOLEN ( foerste afdeling )
1 ) Beslutningen af 17 . august 1983 , truffet af udvaelgelseskomiteen for udvaelgelsesproeve CC/A/5/83 , om ikke at give De Santis adgang til at deltage i proeverne i naevnte udvaelgelsesproeve , annulleres .
2 ) I oevrigt frifindes sagsoegte .
3 ) Revisionsretten betaler sagens omkostninger .