CELEX: 62005CJ0149
Direktiiv 89/48/EMÜ ja direktiiv 92/51/EMÜ
Töötajad
Täiendava tööalase koolituse tunnustamine
Nõue sooritada sobivustest ilma võimaluseta valida kohanemisaja läbimine
Vallasvara müümine avalikul enampakkumisel

Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/48/EMÜ vähemalt kolmeaastase
kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite tunnustamise üldsüsteemi kohta (EÜT 1989, L 19, lk 16; ELT eriväljaanne 05/02,
lk 47) ja nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/51/EMÜ direktiivi 89/48/EMÜ täiendava tööalase koolituse tunnustamise
teise üldsüsteemi kohta (EÜT L 209, lk 25; ELT eriväljaanne 05/02, lk 222), mõlemad muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu
14. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/19/EÜ (EÜT L 206, lk 1; ELT eriväljaanne 05/04, lk 138; edaspidi vastavalt „direktiiv 89/48”
ja „direktiiv 92/51”).
See taotlus esitati hagi raames, mille enampakkumise valdkonnas Ühendkuningriigis omandatud teatud kvalifikatsioone omav H. Price
esitas Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques’ (edaspidi „CVV”) otsuse peale, millega viimane seadis
H. Price’i õiguse tegutseda Prantsusmaal vallasvara avaliku enampakkumise juhataja (edaspidi „enampakkumise juhataja”) kutsealal
sõltuvusse kolme valdkonda – õigusküsimusi, avalike enampakkumiste läbiviimist ja kutse-eeskirju – puudutava sobivustesti
edukast sooritamisest.

Õiguslik raamistik

Ühenduse õigusnormid
Direktiivi 89/48 kolmandast ja neljandast põhjendusest tuleneb, et selle eesmärgiks on luua diplomite tunnustamise üldsüsteem
selleks, et Euroopa kodanikel oleks võimalik tegeleda kutsetegevusega, mille jaoks on vastuvõtvas liikmesriigis vaja läbida
keskhariduse järgsel tasemel koolitus, kui nad on saanud muus liikmesriigis sellise tegevuse jaoks vajaliku diplomi pärast
vähemalt kolm aastat kestnud õpinguid.
Direktiiv 92/51 kehtestab täiendava tööalase koolituse tunnustamise üldsüsteemi, mis reguleerib haridustasemeid, mida direktiiviga 89/48
kehtestatud esialgne, vaid kõrgharidusega piirdunud üldsüsteem ei käsitlenud.
Direktiivi 89/48 artikli 2 esimese lõigu ja direktiivi 92/51 artikli 2 esimese lõigu kohaselt kohaldatakse neid kahte direktiivi
kõigi liikmesriikide kodanike suhtes, kes soovivad tegutseda teises liikmesriigis „reguleeritud kutsealal”.
„Reguleeritud kutseala” mõiste
Vastavalt direktiivi 89/48 artikli 1 punktis c sisalduvale määratlusele, mis on sisuliselt identne direktiivi 92/51 artikli 1
punktis e sisalduva määratlusega, on „reguleeritud kutseala” reguleeritud kutsealane tegevus või tegevuste hulk, mis moodustab
liikmesriigis asjaomase kutseala.
„Reguleeritud kutsealane tegevus” on määratletud direktiivi 89/48 artikli 1 punkti d esimeses lõigus ning direktiivi 92/51
artikli 1 punkti f esimeses lõigus kui kutsealane tegevus, millega tegelema hakkamine või tegelemine või üks tegelemise moodustest
liikmesriigis eeldab otseselt või kaudselt õigus- ja haldusnormidest tulenevalt diplomi (direktiiviga 89/48 reguleeritud valdkonnas)
ja koolituse kohta antud tõendi või pädevuskinnituse olemasolu (direktiiviga 92/51 reguleeritud valdkonnas).
Vastavalt direktiivi 89/48 artikli 1 punkti d teisele lõigule – mis on sisuliselt identne direktiivi 92/51 artikli 1 punkti f
teise lõiguga selle ainsa erinevusega, et direktiivis 92/51 viidatakse „tõendile koolituse kohta” ja direktiivis 89/48 „diplomile”
– käsitletakse reguleeritud kutsealase tegevusena:
„kutsealast tegevust, kui sellega tegelevad sellise ühenduse või organisatsiooni liikmed, mille eesmärk on eelkõige asjaomases
valdkonnas kõrgete standardite edendamine ja säilitamine ja mida liikmesriik on selle eesmärgi saavutamisel spetsiaalselt
tunnustanud ja mis
–        annab oma liikmetele diplomid,
–        tagab, et liikmed peavad kinni ettenähtud ametialase käitumise reeglitest ja
–        annab oma liikmetele õiguse kasutada asjaomase diplomiga vastavuses olevat ametinimetust, seda tähistavat tähekombinatsiooni
või staatust.”
Direktiivi 89/48 artikli 1 punkti d kolmanda lõigu kohaselt on selle direktiivi lisas esitatud ühenduste ja organisatsioonide
mittetäielik nimekiri, kes vastavad nimetatud direktiivi vastuvõtmise hetkel teise lõigu tingimustele. Nimetatud lisas on
teiste hulgas mainitud „Royal Institution of Chartered Surveyors”.
„Diplomi” mõiste
Direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a teise taande kohaselt peab kvalifikatsiooni tõendav dokument selleks, et seda saaks lugeda
„diplomiks” direktiivi tähenduses, tõendama eelkõige seda, et selle omanik on edukalt lõpetanud keskharidusjärgse koolituse
kestusega vähemalt kolm aastat või samaväärse kestusega osalise ajaga kursused.
Direktiivi 92/51 artikli 1 punkti a teise taande alapunkti i kohaselt peab tõend, selleks, et seda saaks lugeda „diplomiks”
direktiivi tähenduses, tõendama eelkõige seda, et selle omanik on edukalt läbinud direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a teises
taandes nimetamata vähemalt üheaastase või osalise õppeaja puhul samaväärse kestusega keskharidusjärgse koolituse.
Tunnustamise kohustus
Direktiivi 89/48 artikli 3 esimene lõik sätestab:
„Kui vastuvõtvas liikmesriigis eeldab reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamine või tegutsemine diplomi olemasolu, ei või
pädev asutus ebapiisava kvalifikatsiooni tõttu keelduda andmast liikmesriigi kodanikule luba asuda tegutsema või tegutseda
sellel kutsealal samadel tingimustel, mis kehtivad selle riigi oma kodanike suhtes:
a)      kui taotlejal on diplom, mida muus liikmesriigis nõutakse kõnealusel kutsealal tegutsema hakkamiseks või tegutsemiseks tolle
riigi territooriumil ja see diplom on talle antud liikmesriigis, või
b)      kui taotleja on eelmise kümne aasta jooksul kõnealusel kutsealal täistööajaga kaks aastat tegutsenud muus liikmesriigis, kus
kõnealune kutseala ei ole reguleeritud artikli 1 punkti c ja artikli 1 punkti d esimese lõigu tähenduses, ning tal on tõendid
ühe või mitme kvalifikatsiooni kohta:
–        mille on liikmesriigis välja andnud selle riigi õigus- ja haldusnormide kohaselt määratud pädev asutus,
–        mis näitab, et selle omanik on edukalt lõpetanud keskharidusjärgse koolituse kestusega vähemalt kolm aastat või samaväärse
kestusega osalise ajaga kursused ülikoolis või kõrgkoolis või muus sarnase tasemega asutuses, ning vajaduse korral seda, et
asjaomane isik on edukalt läbinud tööalase koolituse, mida nõutakse lisaks keskharidusjärgsele koolitusele, ja
–        mis on valdaja oma kutsealal tegutsemiseks ette valmistanud.”
Direktiivi 92/51 artikli 3 esimene lõik on sõnastatud järgmiselt:
„Ilma et see piiraks direktiivi 89/48/EMÜ kohaldamist, kui reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamine või tegutsemine eeldab
vastuvõtvas liikmesriigis käesolevas direktiivis või direktiivis 89/48/EMÜ määratletud diplomi olemasolu, ei või pädev asutus
ebapiisava kvalifikatsiooni tõttu keelduda andmast liikmesriigi kodanikule luba asuda tegutsema või tegutseda sellel kutsealal
samadel tingimustel, mis kehtivad selle riigi oma kodanike suhtes:
a)      kui taotlejal on käesolevas direktiivis või direktiivis 89/48/EMÜ määratletud diplom, mida muus liikmesriigis nõutakse kõnealusel
kutsealal tegutsema hakkamiseks või tegutsemiseks tolle riigi territooriumil ja see diplom on talle antud liikmesriigis; või
b)      kui taotleja on eelmise kümne aasta jooksul mõnes muus liikmesriigis, kus kõnealune kutseala ei ole reguleeritud käesoleva
direktiivi artikli 1 punkti e või artikli 1 punkti f esimese lõigu ega direktiivi 89/48/EMÜ artikli 1 punkti c või artikli 1
punkti d esimese lõigu tähenduses, kõnealusel kutsealal tegutsenud täistööajaga kaks aastat või samaväärse aja osalise tööajaga,
ning tal on tõendid koolituse kohta:
–        mille on liikmesriigis välja andnud selle riigi õigus- ja haldusnormide kohaselt määratud pädev asutus, ja
–        mis näitab, et selle omanik on edukalt lõpetanud direktiivi 89/48/EMÜ artikli 1 punkti a teises taandes nimetamata vähemalt
üheaastase või osalise õppeaja puhul samaväärse kestusega keskharidusjärgse koolituse, mille alustamine eeldab reeglina ülikooli
või kõrgkooli pääsemiseks vajaliku keskhariduse edukat omandamist, ning kutsealase koolituse, mis on kõnealuse keskharidusjärgse
koolituse lahutamatu osa,
[…] ja
–        mis on valdaja oma kutsealal tegutsemiseks ette valmistanud.”
Direktiivi 92/51 artikli 3 neljas lõik kehtestab lisaks erandi sama artikli esimesest lõigust, mille kohaselt ei ole vastuvõttev
liikmesriik kohustatud rakendama seda sätet, kui ta nõuab sellise diplomi olemasolu nagu direktiivis 89/48 määratletud diplom,
mille väljaandmise üks tingimus on rohkem kui nelja-aastase keskharidusjärgse koolituse lõpetamine.
Kompensatsioonimeetmed
Olenemata direktiivide 89/48 ja 92/51 artiklitest 3, võib nende samade direktiivide artiklite 4 alusel vastuvõttev liikmesriik
nõuda teatud kindlaksmääratud juhtudel taotlejalt, et ta esitaks kindlaksmääratud kestusega töökogemuse kohta tõendid, läbiks
kuni kolmeaastase kohanemisaja või sooritaks sobivustesti (edaspidi „kompensatsioonimeetmed”).
Direktiivi 89/48 artikli 4 lõike 1 kolmanda lõigu kohaselt, mis on selles osas sisuliselt identne direktiivi 92/51 artikli 4
lõike 1 punkti b kolmanda lõigu ja neljanda lõigu esimese taandega, peab kompensatsioonimeetmeid rakendav vastuvõttev liikmesriik
reeglina lubama taotlejal valida kohanemisaja ja sobivustesti vahel. Siiski, mis puudutab kutsealasid, „millega tegelemine
eeldab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist ja mille puhul siseriiklike õigusaktidega seotud abistamine ja/või nõustamine
on kutsetegevuse oluline ja püsiv osa,” siis võib vastuvõttev liikmesriik erandina sellest põhimõttest näha ette kas kohanemisaja
või sobivustesti.

Siseriiklikud õigusnormid
Prantsuse õigusnormid
19. juuli 2001. aasta dekreet 2001‑650, millega rakendatakse kaubandusseadustiku artikleid L321‑1 kuni L321‑38 seoses vallasvara
avaliku enampakkumisega (
Journal Officiel de la République Française
, 21. juuli 2001, lk 11760; edaspidi „dekreet 2001‑650”), määrab kindlaks enampakkumise juhataja kutsealal tegutsemise tingimused.
Nimetatud dekreedi artikkel 16 näeb ette, et nimetatud kutsealal tegutsemine on reeglina reserveeritud isikutele, kes on omandanud
diplomi õigusteaduses ja riikliku diplomi kunstiajaloos, tarbekunstis, arheoloogias või kujutavas kunstis. Üks nimetatud diplomitest
peab vastama vähemalt kolme-aastasele kõrgharidusele (
licence
) ja teine diplom peab tõendama vähemalt kahe-aastasele kõrgharidusele vastavat haridust. Sellel kutsealal võivad tegutseda
ka isikud, kes on omandanud erandlikult lubatavad tõendid ja diplomid, mille nimekiri on kehtestatud justiitsministri ja kõrghariduse
valdkonna eest vastutava ministri ühise määrusega.
Sama dekreedi artikli 45 alusel loetakse teiste liikmesriikide kodanikud selle dekreedi artiklis 16 nõutavat kvalifikatsiooni
omavateks eelkõige siis, kui:
–        nad on edukalt lõpetanud vähemalt üheaastase või osalise õppeaja puhul samaväärse kestusega keskharidusjärgse koolituse, mis
valmistab nad ette enampakkumise juhataja kutsealal tegutsemiseks ning mille alustamine eeldab reeglina ülikooli või kõrgkooli
pääsemiseks vajaliku keskhariduse edukat omandamist, ning kutsealase koolituse, mida võidakse nõuda lisaks sellele keskharidusjärgsele
koolitusele, ja
–        nad omavad diplomeid, tunnistusi või muid kvalifikatsiooni tõendavaid dokumente:
1)      juhul, kui päritoluliikmesriik reguleerib kutsealal tegutsema hakkamist ja kutsealal tegutsemist, omavad ühte või mitut selle
liikmesriigi pädeva ametiasutuse poolt väljastatud diplomit, tunnistust või muud kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti, mis
annab neile õiguse müüa vallasvara avalikul enampakkumisel;
2)      juhul, kui päritoluliikmesriik ei reguleeri kutsealal tegutsema hakkamist ja kutsealal tegutsemist, omavad spetsiaalselt sellel
kutsealal tegutsemiseks ettenähtud reguleeritud haridust või koolitust tõendavat ühte või mitut diplomit, tunnistust või muud
kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti; või
3)      juhul, kui päritoluliikmesriik ei reguleeri kutsealal tegutsema hakkamist ja kutsealal tegutsemist ega sellel kutsealal tegutsemiseks
vajalikku haridust, omavad ühte või mitut diplomit, tunnistust või muud kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti ning tõendavad
kutsealal tegutsemist selles riigis eelmise kümne aasta jooksul täistööajaga vähemalt kaks aastat või samaväärse aja osalise
tööajaga tingimusel, et selle riigi pädev ametiasutus tõendab kutsealal tegutsemist.
Dekreedi 2001‑650 artikli 48 kohaselt on CVV pädev uurima artiklis 45 sätestatud tingimustele vastavate ja Prantsusmaale elama
asuda soovivate isikute esitatud diplomite, tunnistuste või muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamise taotlusi.
Nimetatud dekreedi artikli 49 kohaselt peab taotleja läbima sobivustesti, kui tema haridus seondub nimetatud dekreedis kehtestatud
valdkondadest oluliselt erinevate valdkondadega või kui üks või mitu kõnealustest kutsealadest ei ole päritoluliikmesriigis
reguleeritud või on reguleeritud oluliselt erineval moel.
Ühendkuningriigi õigusnormid
Ühendkuningriigis ei ole kohaldatavate õigusnormide alusel nendel kutsealadel tegutsemine seotud ühegi tingimusega. Seevastu
sekkub Royal Institution of Chartered Surveyors vähemalt teatud määral nende tegevuste korraldusse.

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Ühendkuningriigi kodanik H. Price on omandanud diplomi „Bachelor of Arts with second class honours in Fine Arts Valuation”.
Selle diplomi on Ühendkuningriigis akrediteerinud Royal Institution of Chartered Surveyors. Kohtuistungil H. Price’i advokaadi
poolt esitatud väidete kohaselt ei ole H. Price vaatamata sellele, et temast sai teatud hetkel Royal Institution of Chartered
Surveyors’i praktikantliige, kunagi olnud selle organisatsiooni täieõiguslik liige, kuna ta ei ole läbinud liikmeks saamiseks
vajalikku kahe-aastast kutsealast praktikat ja sellele järgnevat vestlust žüriiga („Assessment of Professional Competence”
või „APC”).
Soovides tegutseda Prantsusmaal enampakkumise juhatajana, esitas H. Price 8. jaanuaril 2002 CVV‑le dekreedi 2001‑650 artikli 48
alusel diplomi, tunnistuse või muu kvalifikatsiooni tõendava dokumendi tunnustamise taotluse.
19. juuni 2003. aasta otsusega palus CVV H. Price’il osaleda selle dekreedi artiklis 49 ettenähtud sobivustestil järgmistes
valdkondades: õigusküsimused, avalike enampakkumiste läbiviimine ja kutse-eeskirjad. H. Price esitas selle otsuse peale kaebuse,
mis jäeti 11. septembril 2003 rahuldamata.
19. augustil 2003 esitas H. Price Cour d’appel de Paris’le hagi CVV 19. juuni 2003. aasta otsuse peale nõuda talt sobivustesti
läbimist.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul ei ole H. Price tõendanud, et ta tegutses diplomi tunnustamise taotluse esitamisele
eelneva kümne aasta jooksul vähemalt kaks aastat täistööajaga enampakkumise juhataja kutsealal, mida Ühendkuningriigi ametiasutused
oleksid tõendanud.
H. Price väitis siiski, et kuna vaidlustatud otsus ei võimaldanud tal valida kohanemisaja ja sobivustesti vahel, siis rikub
see direktiivi 89/48 täiendava direktiivi 92/51 sätteid.
Oma etteheite toetuseks viitab ta sellele, et vastavalt direktiivi 92/51 artiklile 7 peab liikmesriik juhul, kui ta kasutab
võimalust kehtestada kohanemisaja läbimise või sobivustesti sooritamise kohustus, lubama taotlejal nende vahel valida.
Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul väitis CVV õigesti, et H. Price ei saa toetuda sellele sättele, kuna seda kohaldatakse
vaid juhtudele, kus vastuvõttev liikmesriik nõuab üksnes tunnistust ja mitte diplomit, nagu käesoleval juhul.
Kostja väitis, et H. Price’i olukord kuulub direktiivi 92/51 artikli 4 lõike 1 punkti b neljanda lõigu esimese taande kohaldamisalasse
ja et selle sätte kohaselt võib vastuvõttev liikmesriik jätta endale õiguse valida kohanemisaja ja sobivustesti vahel, kui
kutsealaga tegelemine eeldab siseriiklike õigusaktide täpset tundmist ning siseriiklike õigusaktidega seotud abistamine ja/või
nõustamine on kutsetegevuse oluline ja püsiv osa. Sellega on tegu enampakkumise juhatamise korral.
H. Price vaidlustas direktiivi 92/51 sellise tõlgenduse ja märkis, et enampakkumine ja sundenampakkumine on erinevad tegevused
ja et tema taotleb tunnustust vaid enampakkumise osas.
Neil tingimustel otsustas Cour d’appel de Paris menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas […] direktiiv 92/51 […] kuulub kohaldamisele enampakkumise juhataja tegevuse suhtes […], mis on reguleeritud kaubandusseadustiku
artiklitega L.321‑1 kuni L.321‑3, L.321‑8 ja L.321‑9?
2.      Kui vastus on jaatav, siis kas vastuvõttev liikmesriik võib teha [direktiivi 92/51 artikli 4 lõike 1 punkti b kolmandast lõigust]
erandi, mis on ette nähtud [direktiivi 92/51 artikli 4 lõike 1 punkti b neljanda lõigu esimeses taandes]?”

Esimene küsimus
Alustuseks tuleb märkida, et direktiivide 89/48 ja 92/51 vastavad kohaldamisalad ei ole määratletud mitte üksnes kõnealuse
reguleeritud kutseala, vaid ka sellel kutsealal tegutsema hakata sooviva taotleja kvalifikatsiooni alusel. Seetõttu tuleb
eelotsusetaotluse esitanud kohtu esimest küsimust tõlgendada nii, et sellega soovitakse sisuliselt teada, kas direktiiv 92/51
on kohaldatav taotlejale, kellel on põhikohtuasja hageja kvalifikatsioonile vastav kvalifikatsioon ning kes soovib tegutseda
Prantsusmaal enampakkumise juhataja kutsealal.
Ehkki eelotsusetaotluse esitanud kohus palus Euroopa Kohtult vastust vaid direktiivi 92/51 kohaldatavuse kohta, tuleb, arvestades
selle direktiivi täiendavat olemust direktiivi 89/48 suhtes, siiski kontrollida esiteks seda, kas direktiiv 89/48 on kohaldatav.
Vaid juhul, kui nimetatud direktiiv ei ole kohaldatav, tuleb uurida direktiivi 92/51 kohaldatavust.

Kohaldatavad põhimõtted
Direktiivide 89/48 ja 92/51 artiklite 3 ülesehitusest ilmneb, et teatud faktiliste asjaolude korral on kohaldatav vaid üks
nende direktiivide artiklite 3 esimeste lõikude vastavalt punktides a ja punktides b ettenähtud diplomite tunnustamise mehhanismidest.
Nimetatud punktides a ettenähtud mehhanismi kohaldatakse siis, kui kõnealune kutseala on reguleeritud kutseala liikmesriigis,
kus haridus omandati. Nimetatud punktides b ettenähtud teist mehhanismi kohaldatakse ainult siis, kui kõnealune kutseala ei
ole selles liikmesriigis reguleeritud.
Kui selgub, et kõnealune kutseala on reguleeritud kutseala liikmesriigis, kus haridus omandati, siis tuleneb kõnealuste direktiivide
artiklite 3 esimeste lõikude punktidest a, et direktiivi 89/48 kohaldatakse siis, kui nii vastuvõtva liikmesriigi poolt kõnealusel
kutsealal tegutsema hakkamiseks nõutava diplomi kui ka taotleja diplomi näol on tegemist diplomiga viimatinimetatud direktiivi
tähenduses. Seevastu kohaldatakse direktiivi 92/51 juhul, kui vähemalt üks kõnealustest diplomitest on diplom selle direktiivi
tähenduses; teine diplom võib kuuluda kas sama direktiivi või direktiivi 89/48 kohaldamisalasse.
Kui aga ilmneb, et kõnealune kutseala ei ole reguleeritud kutseala liikmesriigis, kus haridus omandati, siis tuleneb kõnealuste
direktiivide artiklite 3 esimeste lõikude punktidest b, et direktiivi 89/48 kohaldatakse siis, kui vastuvõtva liikmesriigi
poolt kõnealusel kutsealal tegutsema hakkamiseks nõutava diplomi näol on tegemist diplomiga viimatinimetatud direktiivi tähenduses
ja taotleja kvalifikatsioon hõlmab eelkõige ühte keskharidusjärgset koolitust kestusega vähemalt kolm aastat. Direktiivi 92/51
kohaldatakse seevastu kõigil sellistel juhtudel, mil direktiiv 89/48 ei ole kohaldatav; seda siiski tingimusel, et vastuvõtva
liikmesriigi poolt nõutava diplomi näol on tegemist vähemalt diplomiga direktiivi 92/51 tähenduses ja et taotlejal on selle
direktiivi artikli 3 esimese lõigu punktis b loetletud kvalifikatsioonid, eelkõige tõend vähemalt üheaastase keskharidusjärgse
koolituse kohta.
Tegemaks kindlaks, kas üks või teine nimetatud direktiividest on käesolevale asjale kohaldatav, tuleb seega esiteks uurida
enampakkumise juhataja kutsealal tegutsemise tingimusi ühelt poolt Prantsusmaal kui vastuvõtvas riigis ja teiselt poolt Ühendkuningriigis
kui liikmesriigis, kus haridus omandati. Seejärel tuleb hinnata põhikohtuasja hageja kvalifikatsioone. Vaatamata sellele,
et selle uurimise läbiviimine on eelotsusetaotluse esitanud kohtu pädevuses, tuleb siiski teha täpsustusi.

Enampakkumise juhataja kutsealal tegutsemise tingimused Prantsusmaal
Paistab, et enampakkumise juhataja kutseala kujutab endast Prantsusmaal reguleeritud kutseala, millel tegutsemine eeldab diplomi
omamist direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a tähenduses. Eelkõige on dekreedi 2001‑650 artikli 16 kohaselt sellel kutsealal
tegutsemine reserveeritud isikutele, kes on omandanud kaks diplomit, mis vastavad kokku vähemalt viieaastasele koolitusele
keskharidusele järgneval tasemel, v.a juhul, kui kõnealune diplom on erandlikult lubatav.
Vastupidiselt Euroopa Ühenduste Komisjoni seisukohale ei ole asjaolu, et dekreedi 2001‑650 artikkel 45 võimaldab hakata sel
kutsealal tegutsema teiste liikmesriikide kodanikel, kes on omandanud ainuüksi diplomi, mis vastab vähemalt üheaastasele koolitusele
keskharidusele järgneval tasemel, automaatseks tagajärjeks direktiivi 92/51 kohaldatavus.
Kui siseriikliku õigusakti ainsaks eesmärgiks on võtta siseriiklikku õigusesse üle direktiivi 92/51 sätted, mis kohustavad
liikmesriike võimaldama teiste liikmesriikide kodanikel, kes omavad diplomit selle direktiivi tähenduses, hakata selle riigi
territooriumil reguleeritud kutsealal tegutsema isegi siis, kui sel kutsealal tegutsema hakkamine eeldab tavaliselt diplomi
omamist direktiivi 89/48 tähenduses, siis ei tohi seda ülevõtmist võtta arvesse kohaldatava direktiivi määratlemisel. Kui
see nii ei oleks, siis oleks direktiivi 89/48 kohaldamisala niivõrd piiratud, et see muutuks olematuks, kuna direktiivi 92/51
alusel on kõik liikmesriigid kohustatud lubama teiste liikmesriikide kodanikel, kes omavad diplomit selle direktiivi tähenduses
– mis vastab seega direktiivi 89/48 raames nõutavast koolitusest lühema kestusega koolitusele –, hakata tegutsema kõigil reguleeritud
kutsealadel, millele need direktiivid on kohaldatavad, arvestades üksnes direktiivi 92/51 artikli 3 neljandas lõigus ettenähtud
erandiga.
Käesolevas kohtuasjas näib kõik viitavat sellele, et dekreedi 2001‑650 artikli 45 ainsaks eesmärgiks on direktiivi 92/51 sätete
ülevõtmine siseriiklikku õigusesse; seda asjaolu peab kontrollima siseriiklik kohus.

Enampakkumise juhataja kutsealal tegutsemise tingimused Ühendkuningriigis
Riigipoolne reguleerimine
Ühendkuningriigis ei kujuta enampakkumise juhataja tegevus endast reguleeritud kutsealast tegevust direktiivi 89/48 artikli 1
punkti d esimese lõigu ega direktiivi 92/51 artikli 1 punkti f esimese lõigu tähenduses. Ühendkuningriigis ei ole kohaldatavate
õigusnormide alusel need kutsealased tegevused tegelikult seotud ühegi tingimusega.
Riigi poolt tunnustatud ühenduse või organisatsiooni poolne reguleerimine
Seevastu näib võimalik, et enampakkumise juhataja tegevus on samastatud reguleeritud tegevustega kas direktiivi 89/48 artikli 1
punkti d teise lõigu või direktiivi 92/51 artikli 1 punkti f teise lõigu alusel, kuna Royal Institution of Chartered Surveyors
sekkub vähemalt teatud määral nende tegevuste korraldusse. Kui see on nii, siis muudab asjaolu, et see organisatsioon nõuab
oma liikmetelt kolmeaastase koolituse läbimist keskharidusele järgneval tasemel ja sellele järgneva kaheaastase kutsehariduse
omandamist ning seab seega kõnealusel kutsealal tegutsemise sõltuvusse diplomi omamisest direktiivi 89/48 artikli 1 punkti a
tähenduses, kohaldatavaks direktiivi 89/48 artikli 3 esimese lõigu punkti a, kui teised selle direktiivi artikli 1 punkti d
teises lõigus sätestatud tingimused on samuti täidetud.
Selles osas tuleb lisaks märkida, et Royal Institution of Chartered Surveyors’it on mainitud direktiivi 89/48 lisas. Seega,
vastavalt selle direktiivi artikli 1 punkti d kolmandale lõigule vastas see organisatsioon nimetatud direktiivi vastuvõtmise
hetkel selle direktiivi artikli 1 punkti d teises lõigus kehtestatud tingimustele. Ehkki Royal Institution of Chartered Surveyors
on Ühendkuningriigis erandlikult tunnustatud organisatsioon maamõõtjate (
chartered surveyor
) kutsealal tegutsemist puudutavas osas, ei ole siiski kindel, et ta on tunnustatud ka enampakkumise juhataja kutseala osas.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab vajadusel välja selgitama, kas see vastab tegelikkusele.

Direktiivi 89/48 artiklis 3 ettenähtud tunnustamise mehhanismide kohaldatavus H. Price’i kvalifikatsioonidele
Direktiivi 89/48 artikli 3 esimese lõigu punkti a kohaldatavus
Direktiivi 89/48 artikli 3 esimese lõigu punkti a kohaldatakse siis, kui kõnealune kutseala on reguleeritud riigis, kus haridus
omandati. Arvestades, et H. Price ei ole Royal Institution of Chartered Surveyors’i liige, siis ei tõusetu käesolevas kohtuasjas
küsimust nimetatud organisatsiooni väljastatud diplomite tunnustamisest selle sätte alusel isegi siis, kui ilmneb, et enampakkumise
juhataja kutseala kujutab endast Ühendkuningriigis reguleeritud kutseala nimetatud organisatsiooni poolt ettenähtud eeskirjade
alusel. Kohtupraktika kohaselt ei ole asjaolu, et H. Price oli nimetatud organisatsiooni praktikantliige või et ta läbis osa
selle organisatsiooni liikmeks saamiseks vajalikust koolitusest, piisav selleks, et ta saaks toetuda direktiivile 89/48 (vt
selle kohta 13. novembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C‑313/01: Morgenbesser, EKL 2003, lk I‑13467, punktid 51 ja 52).
Direktiivi 89/48 artikli 3 esimese lõigu punkti b kohaldatavus
Direktiivi 89/48 artikli 3 esimese lõigu punkti b kohaldatakse siis, kõnealune kutseala ei ole reguleeritud riigis, kus haridus
omandati. Seetõttu, nagu nähtub käesoleva kohtuotsuse punktidest 36, 45 ja 46, kohaldatakse seda sätet vaid siis, kui Royal
Institution of Chartered Surveyors ei vasta enampakkumise juhatajat puudutavas osas direktiivi 89/48 artikli 1 punkti d teises
lõigus kehtestatud kriteeriumidele ja kui nimetatud kutseala ei kujuta endast seega Ühendkuningriigis reguleeritud kutseala
selle direktiivi artikli 1 punkti c tähenduses. Nagu käesoleva kohtuotsuse punktis 46 juba märgiti, peab eelotsusetaotluse
esitanud kohus vajadusel välja selgitama, kas see vastab tegelikkusele.
Kõigi nende järeldustega arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiiv 92/51 ei ole kohaldatav taotlejale, kellel
on põhikohtuasja hageja kvalifikatsioonile vastav kvalifikatsioon ning kes soovib tegutseda Prantsusmaal vallasvara avaliku
enampakkumise juhataja kutsealal. Seevastu võib sellise taotleja suhtes kohaldada direktiivi 89/48 ja eelkõige selle artikli 3
esimese lõigu punkti b siis, kui vallasvara avaliku enampakkumise juhataja kutseala ei ole liikmesriigis, kus nimetatud taotleja
oma kvalifikatsiooni omandas, reguleeritud kutseala selle direktiivi artikli 1 punkti c tähenduses. Eelotsusetaotluse esitanud
kohus peab vajadusel välja selgitama, kas see vastab tegelikkusele.

Teine küsimus
Ehkki teine küsimus põhineb eeldusel, et esimesele, direktiivi 92/51 kohaldatavust puudutavale küsimusele on vastatud jaatavalt,
tuleb sellele küsimusele siiski vastata direktiivi 89/48 alusel, mis on käesolevale kohtuasjale tõenäoliselt kohaldatav ja
sisaldab oma artikli 4 lõike 1 kolmandas lõigus sätet, mis on sisuliselt identne direktiivi 92/51 artikli 4 lõike 1 punkti b
neljanda lõigu esimeses taandes kehtestatud sättega.
Küsimus, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus peab vastama, seisneb sisuliselt selles, kas enampakkumise juhataja kutseala
kujutab Prantsusmaal endast kutseala, „millega tegelemine eeldab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist ja mille puhul
siseriiklike õigusaktidega seotud abistamine ja/või nõustamine on kutsetegevuse oluline ja püsiv osa” direktiivi 89/48 artikli 4
lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses.
Esiteks tuleb märkida, et EÜ artikli 234 alusel, mis põhineb liikmesriikide kohtute ja Euroopa Kohtu ülesannete selgel jaotusel,
on Euroopa Kohus pädev otsustama üksnes ühenduse õigusnormide tõlgenduse või kehtivuse üle, lähtudes talle siseriikliku kohtu
poolt esitatud asjaoludest, ja et ühenduse õigusnorme kohaldab konkreetsele juhtumile siseriiklik kohus (16. oktoobri 2003. aasta
otsus kohtuasjas C‑421/01: Traunfellner, EKL 2003, lk I‑11941, punkt 21).
Selleks, et teha erandit põhimõttest, mille kohaselt on taotlejal õigus vabalt valida kohanemisaja ja sobivustesti vahel,
kehtestab direktiivi 89/48 artikli 4 lõike 1 kolmas lõik liikmesriikidele kompensatsioonimeetme valimise võimaldamiseks kaks
kumulatiivset tingimust. Ühelt poolt peab tegemist olema kutsealaga, millega tegelemine eeldab siseriiklike õigusnormide täpset
tundmist. Teiselt poolt peab siseriiklike õigusaktidega seotud abistamine ja/või nõustamine olema kutsetegevuse oluline ja
püsiv osa. Seega tehakse vahet kõnealusel kutsealal tegutsemisele esitatavatel nõuetel ja tegevustel, mida see hõlmab. Neid
kahte tingimust tuleb uurida eraldi.

Siseriiklike õigusnormide täpse tundmise tingimus
Vastupidiselt konkreetseid kutsealasid reguleerivatele sektoridirektiividele ei ole direktiivi 89/48 eesmärgiks ühtlustada
tegutsema hakkamise ja tegutsemise tingimusi erinevatel kutsealadel, millele seda direktiivi kohaldatakse. Liikmesriikide
pädevusse jääb nimetatud tingimuste määratlemine ühenduse õigusega kehtestatud piirides. Küsimusele selle kohta, kuivõrd teatud
kindlal kutsealal tegutsemine nõuab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist, tuleb seega vastata ainult siseriiklike sätete
alusel.
Siseriiklike ametiasutuste poolt reguleeritud kutsealade raames võib eeldada, et reguleeritud kutsealal tegutsema hakkamiseks
nõutava hariduse sisu on määratletud, arvestades nõuetega, mis on seatud sellel kutsealal tegutsemisele. Seda kutseala reguleeriva
liikmesriigi poolt nõutava hariduse sisu on seega äärmiselt asjakohane kriteerium sellel kutsealal tegutsemisega seotud nõuete
tuletamiseks.
Nagu kohtujurist märkis oma ettepaneku punktides 116–119, näib käesolevas kohtuasjas, et enampakkumise juhataja kutsealaga
seonduv haridus sisaldab Prantsusmaal põhjalikku õigusharidust ehk täpsemalt vähemalt kaheaastase kestusega õigusteaduse õpinguid.
Selles osas tuleb tuvastada, et kutseala, millel tegutsema hakkamine eeldab vähemalt kaheaastase kestusega õigushariduse omandamist,
kujutab endast kutseala, mille puhul võib eeldada, et sellega tegelemine eeldab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist
direktiivi 89/48 artikli 4 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses.

Siseriiklike õigusaktidega seotud abistamise ja/või nõustamise tingimus
Alustuseks tuleb märkida, et vastupidiselt sellele, mida väitsid H. Price ning Austria ja Rootsi valitsus, ei ole selle tingimuse
kohaldamise tagajärjeks see, et ainult „klassikalised” juriidilised kutsealad nagu kohtunik, notar ja advokaat kuuluvad direktiivi 89/48
artikli 4 lõike 1 kolmandas lõigus ettenähtud erandi kohaldamisalasse. Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktides 94–98, 120
ja 121 õigesti märkis, ei saa sellist eesmärki tuletada kõnealuse sätte taustast ega sõnastusest.
Ei ole vajalik, et klientide abistamine ja/või nõustamine puudutaks kogu siseriiklikku õigust. Piisab, kui see puudutab teatud
konkreetset valdkonda. Määratlemaks seda, kuivõrd siseriiklike õigusaktidega seotud abistamine ja/või nõustamine kujutab endast
kõnealuse tegevuse olulist ja püsivat osa, tuleb toetuda eelkõige kõnealuse kutseala tavalisele praktikale. Selle küsimuse
üle peab otsustama siseriiklik kohus.
Arvestades kõigi eelnevate järeldustega, tuleb teisele küsimusele vastata, et:
–        kutseala, millel tegutsema hakkamine eeldab vähemalt kaheaastase kestusega õigushariduse omandamist, kujutab endast kutseala,
mille puhul võib eeldada, et sellega tegelemine eeldab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist direktiivi 89/48 artikli 4
lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses;
–        selle sätte kohaldamiseks ei ole vajalik, et kõnealune tegevus sisaldaks kogu siseriiklikku õigust puudutavat abistamist ja/või
nõustamist; piisab, kui see puudutab teatud konkreetset valdkonda ja kujutab endast nimetatud tegevuse olulist ja püsivat
osa. Sellistel tingimustel tuleb toetuda eelkõige kõnealuse kutseala tavalisele praktika.

Kohtukulud
Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
1.
Nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/51/EMÜ direktiivi 89/48/EMÜ täiendava tööalase koolituse tunnustamise teise üldsüsteemi
kohta, muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. mai 2001. aasta direktiiviga 2001/19/EÜ, ei kohaldata taotlejale, kellel
on põhikohtuasja hageja kvalifikatsioonile vastav kvalifikatsioon ning kes soovib tegutseda Prantsusmaal vallasvara avaliku
enampakkumise juhataja kutsealal.
Seevastu nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiivi 89/48/EMÜ vähemalt kolmeaastase kutseõppe läbimisel antavate kõrgharidusdiplomite
tunnustamise üldsüsteemi kohta, muudetud direktiiviga 2001/19, ja eelkõige selle artikli 3 esimese lõigu punkti b võib sellise
taotleja suhtes kohaldada siis, kui vallasvara avaliku enampakkumise juhataja kutseala ei ole liikmesriigis, kus nimetatud
taotleja oma kvalifikatsiooni omandas, reguleeritud kutseala selle direktiivi artikli 1 punkti c tähenduses. Eelotsusetaotluse
esitanud kohus peab vajadusel välja selgitama, kas see vastab tegelikkusele.
2.
Kutseala, millel tegutsema hakkamine eeldab vähemalt kaheaastase kestusega õigushariduse omandamist, kujutab endast kutseala,
mille puhul võib eeldada, et sellega tegelemine eeldab siseriiklike õigusnormide täpset tundmist direktiivi 89/48 (muudetud
direktiiviga 2001/19) artikli 4 lõike 1 kolmanda lõigu tähenduses.
Selle sätte kohaldamiseks ei ole vajalik, et kõnealune tegevus sisaldaks kogu siseriiklikku õigust puudutavat abistamist ja/või
nõustamist; piisab, kui see puudutab teatud konkreetset valdkonda ja kujutab endast nimetatud tegevuse olulist ja püsivat
osa. Sellistel tingimustel tuleb toetuda eelkõige kõnealuse kutseala tavalisele praktikale.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: prantsuse.