CELEX: 61989TJ0042
Tjenestemænd
bosættelsespenge

1 Ved staevning, indgivet til Domstolens Justitskontor den 11 . august 1988, har Wolfdieter Graf Yorck von Wartenburg, der har vaeret midlertidigt ansat og tilknyttet Det Europaeiske Folkepartis gruppe i Europa-Parlamentet, anlagt sag med paastand om annullation af Parlamentets beslutning af 29 . februar 1988, hvorved det afslog at yde ham bosaettelsespenge, og om fornoedent af Parlamentets beslutninger af 11 . maj og 18 . juli 1988, hvorved sagsoegerens klager over afslaget blev afvist . Sagsoegeren har endvidere nedlagt paastand om, at Retten tilpligter Parlamentet at udbetale ham bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen og at betale sagens omkostninger .
2 Skriftvekslingen er udelukkende forloebet ved Domstolen .
3 Parlamentet har ikke indgivet svarskrift inden udloebet af den foreskrevne frist . Fristen for at indgive svarskrift var oprindelig den 17 . oktober 1988, og Parlamentet blev indroemmet en forlaengelse af denne, indtil den 17 . november 1988, og senere endnu en forlaengelse, indtil den 17 . december 1988 . Ved skrivelse, registreret paa Domstolens Justitskontor den 19 . december 1988, anmodede Parlamentet om en tredje udsaettelse af fristen, indtil den 17 . februar 1989 . Denne anmodning blev afvist som for sent indgivet .
4 Ved skrivelse, registreret paa Domstolens Justitskontor den 6 . januar 1989, fremsatte Parlamentet under henvisning til artikel 42 i protokollen vedroerende statutten for Domstolen begaering til Domstolen om, at denne fastsatte en fornyet frist for Parlamentet til at indgive svarskrift . Til stoette herfor anfoerte Parlamentet, at det havde forsoegt at opnaa et forlig af sagen med sagsoegeren, og at der havde foreligget en misforstaaelse med hensyn til, hvornaar den paagaeldende frist udloeb, i sekretariatet for den kontorchef i Parlamentets Juridiske Tjeneste, der er ansvarlig for sagen . Ved skrivelse af 18 . januar 1989 meddelte Domstolen Parlamentet, at de omstaendigheder, det havde anfoert i dets skrivelse, ikke var af en saadan art, at der forelaa et tilfaelde som omhandlet i artikel 42 i protokollen vedroerende statutten for Domstolen, hvorfor Parlamentets begaering ikke kunne tages til foelge .
5 Ved processkrift, indgivet til Domstolens Justitskontor den 30 . januar 1989 og registreret den foelgende dag, fremsatte sagsoegeren under henvisning til artikel 94, stk . 1, i Domstolens procesreglement begaering til Domstolen om, at denne tog hans paastande til foelge .
6 Efter afslutningen af skriftvekslingen har Domstolen i medfoer af Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 om oprettelse af De Europaeiske Faellesskabers Ret i Foerste Instans henvist sagen til Retten . Paa grundlag af den refererende dommers rapport har Retten besluttet at indlede den mundtlige forhandling uden forudgaaende bevisfoerelse .
Sagens baggrund
7 Baggrunden for tvisten er ifoelge sagens akter foelgende omstaendigheder :
- Ved kontrakt at 12 . juni 1974 blev sagsoegeren af Det Europaeiske Folkepartis gruppe ansat som midlertidigt ansat i Europa-Parlamentet; han gjorde paa dette grundlag tjeneste i Luxembourg indtil den 31 . oktober 1987 .
- Ifoelge en aftale af 27 . oktober 1987 mellem parterne, der havde form af et tillaeg til kontrakten af 12 . juni 1974, skulle sagsoegeren med virkning fra den 1 . november 1987 goere tjeneste i Bruxelles ( stilling nr . 5051 ).
- Den 4 . januar 1988 flyttede sagsoegeren og hans hustru i deres private bil fra Mamer ( Storhertugdoemmet Luxembourg ) til Bruxelles .
- Den 4 . marts 1988 flyttede sagsoegerens hustru tilbage til sin tidligere bopael i Mamer .
- Den 31 . december 1988 ophoerte sagsoegeren med at goere tjeneste som midlertidigt ansat i Parlamentet efter at have accepteret et forslag herom, som Parlamentet havde fremsat ved Faellesskabernes udvidelse til ogsaa at omfatte Spanien og Portugal; han bor fortsat i Bruxelles .
8 Ifoelge artikel 94, stk . 2, i Domstolens procesreglement, der i henhold til Raadets afgoerelse af 24 . oktober 1988 finder tilsvarende anvendelse ved Retten, skal denne, foer den afsiger en udeblivelsesdom, undersoege, om sagen kan antages til realitetsbehandling, om formkravene er opfyldt, samt om sagsoegerens paastande forekommer begrundede .
Formaliteten
9 Spoergsmaalet om sagens formalitet boer undersoeges paa grundlag af artikel 91, stk . 2 og 3, i vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber ( herefter benaevnt "vedtaegten "). Foelgende omstaendigheder fremgaar af sagens akter :
- Den 3 . december 1987 indgav sagsoegeren en ansoegning efter vedtaegtens artikel 90, stk . 1, om bosaettelsespenge i medfoer af artikel 5 i bilag VII til vedtaegten; den 29 . februar 1988 afslog Parlamentets generaldirektoer for Personale, Budget og OEkonomi denne ansoegning .
- Den 5 . april 1988 indbragte sagsoegeren i medfoer af vedtaegtens artikel 90, stk . 2, en klage over denne beslutning; den 11 . maj 1988 afviste Parlamentets generaldirektoer for Personale, Budget og OEkonomi klagen .
- Den 24 . maj 1988 indbragte sagsoegeren en ny klage, der ligeledes, den 18 . juli 1988, blev afvist .
- Den 11 . august 1988 anlagde sagsoegeren naervaerende sag .
10 Da ansaettelsesmyndigheden foer sagens anlaeg fik forelagt en klage efter artikel 90, stk . 2, som blev indbragt rettidigt, da klagen var genstand for en beslutning om afvisning, og da sagen er anlagt inden tre maaneder efter denne beslutning, maa den antages til realitetsbehandling .
Formkrav
11 Det fremgaar af sagen, at staevningen er blevet behoerigt forkyndt for Parlamentet . Parlamentet er dermed blevet lovligt indstaevnt, jfr . procesreglementets artikel 94, stk . 1 .
Realiteten
12 I staevningen har sagsoegeren anfaegtet de to begrundelser, som Parlamentet i sin skrivelse af 29 . februar 1988 angav til stoette for at afslaa at yde ham bosaettelsespenge . Den relevante del af skrivelsen lyder saaledes :
"Ifoelge Domstolens praksis er 'det klare og typiske formaal med en bosaettelsesgodtgoerelse ... at goere det muligt for tjenestemanden foruden flytteudgifter at afholde de udgifter, der uundgaaeligt opstaar som foelge af hans integration i et nyt miljoe i et ubestemt, men vaesentligt tidsrum' .
Jeg konstaterer herved,
1 ) at De har vaeret ejer af Deres hus i Ixelles siden 1981, og at De ikke paataenker at foretage nogen flytning, hvilket - medmindre De godtgoer noget andet - maa skabe en formodning om, at Deres placering i Bruxelles ikke medfoerer nogen bosaettelsesudgifter for Dem;
2 ) at De har ansoegt om at udtraede af tjenesten ved slutningen af 1988, og at De derfor ikke kan formodes at skulle 'integrere Dem i det paagaeldende nye miljoe i et ubestemt, men vaesentligt tidsrum' , medmindre De ogsaa paa dette punkt godtgoer noget andet ."
13 I det processkrift, sagsoegeren indgav den 30 . januar 1989, har han henvist til en korrespondance - som han har fremlagt i sagen - mellem ham og Parlamentet, der omfatter en skrivelse af 17 . november 1988 fra Parlamentet til sagsoegeren og dennes advokats svar herpaa af 12 . januar 1989 .
14 I sin skrivelse af 17 . november 1988 erkendte Parlamentet, at en fornyet gennemgang af sagsoegerens sag havde vist, at der rent faktisk havde vaeret tale om en bosaettelse i den i artikel 5 i bilag VII til vedtaegten forudsatte betydning . Det hedder herefter i Parlamentets skrivelse :
"Artikel 5, stk . 5, indeholder imidlertid foelgende bestemmelse :
' En fastansat tjenestemand, der har faaet udbetalt bosaettelsespenge og inden udloebet af en frist paa to aar efter dagen for sin indtraeden i tjenesten efter eget oenske forlader Faellesskabernes tjeneste, skal ved sin fratraeden tilbagebetale et beloeb i forhold til den frist, der endnu er tilbage .'
Da det nu staar fast, at De forlader Europa-Parlamentet ved slutningen af indevaerende aar, og Deres hustru paa ny har bosat sig i Luxembourg, nemlig i begyndelsen af marts 1988 ( saaledes som hun har meddelt i en skrivelse af 17 . marts 1988 ), har De paa grundlag af ovennaevnte bestemmelse ret til et beloeb svarende til 14/24 ( 14 maaneder ud af et minimum paa 24 ), repraesenterende den del, som direkte vedroerer Dem, samt 4/24, repraesenterende den del af godtgoerelsen, som har sammenhaeng med Deres hustru, i alt 3/4 af ydelsen ."
Parlamentet tilfoejede, at det ville betale udgifterne i forbindelse med sagen for Domstolen .
15 Ved skrivelse af 12 . januar 1989 til Parlamentet afviste sagsoegeren den af Parlamentet foreslaaede loesning, saavel hvad angik ham selv som hans hustru . Efter sagsoegerens opfattelse kan artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten ikke anvendes, idet "sagsoegerens 'indtraeden i tjenesten' skete for meget laengere tid siden end de i artikel 5, stk . 5, omtalte to aar ". Sagsoegeren bestrider saaledes den fortolkning af stk . 5, som Parlamentet forudsaetningsvis lagde til grund i sin skrivelse af 17 . november 1988, og hvorefter den i bestemmelsen omhandlede frist paa to aar foerst begynder at loebe paa tidspunktet for paabegyndelsen af det virke, som skaber en ret til bosaettelsespenge, her den 1 . november 1987, dvs . 14 maaneder foer sagsoegerens udtraeden af tjenesten .
16 I henhold til artikel 22 i ansaettelsesvilkaarene for de oevrige ansatte finder artikel 5 i bilag VII til vedtaegten anvendelse paa sagsoegeren . Det fremgaar af en undersoegelse af ordlyden af artikel 5, stk . 5, paa de ni faellesskabssprog, at den tyske, den engelske, den danske, den spanske, den italienske og den nederlandske version kun anvender begrebet tjeneste for Faellesskaberne, idet begrebet benyttes ved angivelsen af det tidspunkt, paa hvilket den i bestemmelsen omhandlede frist paa to aar begynder at loebe og ved angivelsen af det tidspunkt, der er afgoerende for, hvor lang tid der er forloebet siden begyndelsen af fristen ( det tidspunkt, da tjenestemanden udtraeder af Faellesskabernes tjeneste ). Hvad derimod angaar den franske, den graeske og den portugisiske version, anvender disse ganske vist ogsaa begrebet tjeneste for Faellesskaberne ved angivelsen af det tidspunkt, som er afgoerende for, hvor lang tid der er forloebet siden begyndelsen af den i bestemmelsen omhandlede frist paa to aar ( det tidspunkt, da tjenestemanden udtraeder af Faellesskabernes tjeneste ), men begrebet ( fransk ): "entrée en fonctions" (" tidspunktet for begyndelsen af (( tjenestemandens )) virke ") ved angivelsen af det tidspunkt, paa hvilket fristen begynder at loebe . Sidstnaevnte versioner kan stoette rigtigheden af den af Parlamentet forfaegtede fortolkning .
17 Denne fortolkning strider imidlertid mod de andre sproglige versioner af bestemmelsen, hvoraf det klart fremgaar, at fristen paa to aar begynder at loebe paa det tidspunkt, da tjenestemanden indtraeder i Faellesskabernes tjeneste, og ikke paa det tidspunkt, da han paabegynder det virke, der er grundlag for ydelsen af bosaettelsespenge .
18 Rigtigheden af sidstnaevnte fortolkning stoettes af opbygningen af bestemmelsen som helhed . Naar tjenestemanden skal tilbagebetale en forholdsmaessig andel af bosaettelsespengene svarende til den del af fristen paa to aar, der endnu ikke er forloebet, er formaalet ikke, at der skal tages hensyn til bosaettelsens varighed, idet udgifterne ved en bosaettelse i en kort periode er de samme som dem, der er forbundet med en bosaettelse i en laengere periode . Formaalet hermed er, at bosaettelsespenge i fuldt omfang ved en tjenestemands placering paa et bestemt tjenestested kun skal paahvile Faellesskaberne, saafremt tjenesteforholdet mellem Faellesskaberne og tjenestemanden har faaet en tilstraekkelig fast karakter i form af, at tjenestemanden har gjort tjeneste for Faellesskaberne i mindst to aar . Naar forholdet derimod er det, at tjenestemanden udtraeder af Faellesskabernes tjeneste mindre end to aar efter sin indtraeden, skal Faellesskaberne kun baere en del af udgifterne til bosaettelsen . Det ville nemlig stride mod de principper, der gaelder for forvaltningen af offentlige midler, saafremt Faellesskaberne fuldt ud skulle yde bosaettelsespenge til en tjenestemand, hvis tjenesteforhold ikke har faaet en fast karakter, naar dette beror paa tjenestemanden .
19 Til stoette for rigtigheden af denne opfattelse bemaerkes blot, at man kan forestille sig et tilfaelde, hvor en tjenestemand med en anciennitet paa 30 aar, seks maaneder foer han frivilligt udtraeder af tjenesten, bliver forflyttet til et nyt tjenestested . Foelger man den af Parlamentet forfaegtede fortolkning, vil en saadan tjenestemand som foelge af bosaettelsens korte varighed kun have krav paa 1/4 af de samlede bosaettelsespenge, hvilket ikke alene ville vaere ubilligt, men ogsaa stride mod ordlyden og de reale hensyn bag artikel 5, stk . 5, i bilag VII til vedtaegten .
20 Det bemaerkes herved endvidere, at ansaettelsen af en tjenestemand i en stilling i henhold til vedtaegtens artikel 7 udelukkende skal ske paa grundlag af tjenstlige overvejelser, idet det er uden betydning, hvorvidt placeringen svarer til den paagaeldendes oensker . Det foelger heraf, at placeringen af sagsoegeren i en stilling paa et nyt tjenestested kun har kunnet ske, fordi dette var paakraevet af tjenstlige hensyn .
21 Endvidere savner den af Parlamentet i skrivelsen af 17 . november 1988 angivne nedsaettelse med 4/24 "repraesenterende den del", der vedroerer sagsoegerens hustru, ganske positiv hjemmel, ligesom den strider mod de ovenfor anfoerte betragtninger . Herudover strider den mod den udelelige karakter af de bosaettelsespenge, som den tjenestemand, der bosaetter sig med sin familie, har ret til, saaledes som det fremgaar af artikel 5 i bilag VII til vedtaegten .
22 Det bemaerkes herved, at bosaettelsespengene andrager et fast beloeb, hvilket fremgaar af artikel 5, stk . 1-3 . I henhold til artikel 5, stk . 1 og 2, skal der ydes bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen til den tjenestemand, som har ret til husstandstillaeg, og som maa flytte til et nyt tjenestested og dermed skifte bopael for at opfylde forpligtelserne i vedtaegtens artikel 20 . I henhold til artikel 5, stk . 3, beregnes ydelsen efter tjenestemandens familiemaessige status paa tidspunktet for forflyttelsen til det nye tjenestested, og den udbetales, naar det er blevet godtgjort, at tjenestemanden og dennes familie har taget bopael paa tjenestestedet .
23 Det fremgaar heraf, at naar det er godtgjort, at tjenestemanden og dennes familie har taget bopael, er det ingen yderligere forudsaetning for tjenestemandens krav paa bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen, at han fremlaegger dokumentation for de faktiske udgifter eller for varigheden af familiens bosaettelse .
24 Sagsoegeren har herefter krav paa bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen, idet han tog bopael med sin hustru paa det nye tjenestested, og idet han havde gjort tjeneste for Faellesskaberne i mere end to aar paa det tidspunkt, da han udtraadte af tjenesten .
25 Der boer paa dette grundlag gives sagsoegeren medhold .
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
26 Ifoelge procesreglementets artikel 69, stk . 2, doemmes den part, der taber sagen, til at betale sagens omkostninger, saafremt der er nedlagt paastand herom . Sagsoegte har tabt sagen og boer derfor doemmes til at betale sagens omkostninger .
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
udtaler og bestemmer
RETTEN ( Tredje Afdeling )
1 ) Parlamentets beslutning, hvorved det afslog at yde sagsoegeren bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen, annulleres .
2 ) Parlamentet tilpligtes at betale sagsoegeren bosaettelsespenge svarende til to maaneders grundloen i overensstemmelse med artikel 5 i bilag VII til vedtaegten .
3 ) Parlamentet betaler sagens omkostninger .