CELEX: 62002CJ0443
Článok 28 ES
Smernica 98/8/ES
Uvádzanie biocídnych výrobkov na trh
Vnútroštátne opatrenie vyžadujúce povolenie na uvádzanie drevených doštičiek z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou voči moliam na trh

Tribunale di Pordenone uznesením z 20. novembra 2002, doručeným kancelárii Súdneho dvora 6. decembra 2002, v zmysle článku
234 ES predložil Súdnemu dvoru na rozhodovanie v prejudiciálnom konaní päť otázok týkajúcich sa výkladu smernice Európskeho
parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123, s. 1) a článku 28 ES.
Tieto otázky vyplynuli z trestného konania vedeného voči pánovi Schreiberovi z dôvodu porušenia vnútroštátnych právnych predpisov,
v zmysle ktorých sa na uvádzanie drevených doštičiek z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou voči moliam na trh vyžaduje
predchádzajúce povolenie.

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Definície
Podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 sa za „biocídne výrobky“ považujú „aktívne látky a prípravky obsahujúce jednu
alebo viacero z nich upravené do formy, ktorá je dodávaná užívateľovi s cieľom ničenia, zastrašovania, zneškodnenia, zabránenia
škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku na ľubovoľný škodlivý organizmus chemickými alebo biologickými
prostriedkami“.
Článok 2 ods. 1 písm. b) definuje „biocídny výrobok s nízkym stupňom rizika“ ako „biocídny výrobok, ktorý obsahuje aktívnu(e)
látku(y) zo zoznamu v prílohe I A a ktorý neobsahuje žiadnu potenciálne škodlivú(é) látku(y)“.
Podľa článku 2 ods. 1 písm. c) smernice 98/8 sa za „základnú látku“ považuje „látka, ktorá je zahrnutá do zoznamu prílohy
I B a ktorá sa nepoužíva ako pesticíd, ale môže sa zriedkavo použiť ako biocíd buď priamo, alebo vo výrobku pozostávajúcom
z tejto látky a jednoduchého riedidla. Riedidlo nemôže byť látkou potenciálne škodlivou a nemôže sa predávať ako biocídna
látka“.
Smernica Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa
klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok (Ú. v. ES, 196, 1967, s. 1), v ktorej znení upravenom smernicou Rady
92/32/EHS z 30. apríla 1992 (Ú. v. ES L 154, s. 1) sa odkazuje na smernicu 98/8, definuje „látky“ ako „chemické prvky a ich
zlúčeniny, ktoré sa vyskytujú v prirodzenom stave alebo sú priemyselne vyrábané“.
Hmotno-právne predpisy
Cieľom smernice 98/8, ako to vyplýva z jej úvodných ustanovení bodu 1, 3 a 8, je vytvorenie spoločného systému uvádzania nepoľnohospodárskych
pesticídov (biocídnych výrobkov) na trh tak, aby boli zohľadnené záujmy verejného zdravia, ktoré sú zachytené v rozličných
právnych úpravách jednotlivých členských štátov v tejto oblasti.
Na tento účel predpokladá smernica v článku 3 ods. 1 a 2:
„1.      Členské štáty nariadia, že biocídne výrobky nemôžu byť umiestnené na trh a využívané na ich území bez toho, aby boli autorizované
v súlade s touto smernicou.
2.      Odchylne od odseku 1:
i)      Členské štáty, ako predmet registrácie, umožnia umiestnenie na trh a používanie nízkorizikových biocídnych výrobkov za predpokladu,
že v súlade s článkom 8(3) bol zväzok s údajmi poskytnutý oprávneným úradom a bol nimi preverený.
Pokiaľ nie je uvedené ináč, všetky opatrenia týkajúce sa autorizácie na základe tejto smernice sú platné aj pre registráciu.
ii)      Členské štáty umožnia umiestnenie na trh a používanie komerčných látok pre biocídne účely, ak už boli uvedené v prílohe I
B.“
Článok 4 ods. 1 prvá veta tejto smernice týkajúca sa „vzájomného uznávania autorizácie“ uvádza: „[b]ez účinku na článok 12
bude biocídny výrobok, ktorý bol už autorizovaný alebo registrovaný v jednom členskom štáte, autorizovaný alebo registrovaný
v inom členskom štáte za 120 dní, resp. 60 dní od obdržania žiadosti o autorizáciu iným členským štátom za predpokladu, že
aktívna látka biocídneho výrobku je zahrnutá do prílohy I alebo I A a zodpovedá jeho požiadavkám.“
Preto je potrebné v prílohe I zostaviť zoznam aktívnych látok s požiadavkami pre využitie biocídnych výrobkov, dohodnutými
na úrovni Spoločenstva, zatiaľ čo v prílohe IA je potrebné zostaviť zoznam aktívnych látok, ktoré boli pre využitie biocídnych
výrobkov s nízkym stupňom rizika povolené, a v prílohe IB zoznam základných látok.
Článok 16 smernice 98/8 počíta s prechodným obdobím desať rokov. Toto obdobie umožňuje okrem iného vyhotovenie príloh I, IA
a IB.

Vnútroštátna právna úprava
Definície
Pojmy „biocídne výrobky“, „biocídne výrobky s nízkym stupňom rizika“ a „základná látka“ sú definované v článku 2 Decreto-legislativo
(nariadenie nahrádzajúce zákon) č. 174 z 25. februára 2000 (Supplemento ordinario, GURI č. 149 z 28. júna 2000; ďalej len
„biocídne nariadenie“).
Hmotno-právne predpisy
Spomínaným nariadením bola smernica 98/8 prevzatá do vnútroštátneho právneho poriadku.
Nariadenie v článkoch 3 a 4 vyžaduje na uvádzanie biocídnych výrobkov na trh povolenie a na uvádzanie biocídnych výrobkov
s nízkym stupňom rizika na trh registráciu. Pokiaľ ide o výrobky, ktoré obsahujú iba jednu základnú látku, predpokladá toto
nariadenie v článku 5, že uvádzanie na trh a použitie týchto látok bez povolenia alebo registrácie je možné, ak boli zaradené
do zodpovedajúceho zoznamu zostaveného na úrovni Spoločenstva.
Pre prechodné obdobie stanovené v článku 16 smernice 98/8 predpokladá článok 17 ods. 1 biocídneho nariadenia, že Ministero
della Sanità (ministerstvo zdravotníctva) môže aplikovať platnú právnu úpravu o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh, ktorá
vyplýva z Dekrétu prezidenta republiky č. 392 zo 6. októbra 1998 o výrobe a uvádzaní zdravotnícko-chirurgických nástrojov
na trh (GURI č. 266 z 13. novembra 1998, ďalej len „nariadenie o zdravotnícko-chirurgických nástrojoch“).
Posledné menované nariadenie v článku 1 podmieňuje uvádzanie výrobkov s ničiacim účinkom proti hmyzu udelením predchádzajúceho
povolenia.

Konanie pred vnútroštátnym súdom a prejudiciálne otázky
Talianske úrady začali voči pánovi Schreiberovi trestné konanie z titulu jeho funkcie ako konateľa firmy LIDL-ITALIA Srl s
odôvodnením, že jeho firma bez predchádzajúceho povolenia, ktoré vyžaduje talianska právna úprava, doviezla v marci 2001 z
Nemecka 20 balení drevených doštičiek z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou voči moliam, ktoré sa považujú za „zdravotnícko-chirurgické
nástroje“ v zmysle nariadenia o zdravotnícko-chirurgických nástrojoch.
Pán Schreiber uviedol, že tieto drevené doštičky sú výrobky obsahujúce iba jednu „základnú látku“ v zmysle smernice 98/8,
a teda je ich možné podľa článku 3 ods. 2 písm. ii) tejto smernice uvádzať na trh bez povolenia alebo registrácie. Podporne
uviedol, že vnútroštátna právna úprava porušuje článok 28 ES.
Za týchto okolností Tribunale di Pordenone rozhodol konanie prerušiť a Súdnemu dvoru položiť v prejudiciálnom konaní nasledujúce
otázky:
„1.      Treba vykladať článok 2 ods. 1 písm. a) a b) smernice 98/8/ES v zmysle všeobecnej právnej úpravy, ktorú zaviedla táto smernica
do právneho poriadku Spoločenstva tak, že pojmy „biocídny výrobok“ a „biocídny výrobok s nízkym stupňom rizika“ zahŕňajú výlučne
výrobky, ktorých funkcia pesticídu je založená na aktívnych látkach pridaných chemickým alebo biologickým postupom, ktorého
evidentným účelom je dať týmto výrobkom funkciu pesticídu?
2.      Treba vykladať článok 2 ods. 1 písm. c) smernice 98/8/ES v zmysle všeobecnej právnej úpravy, ktorú zaviedla táto smernica
do právneho poriadku Spoločenstva tak, že sa pojem „základná látka“ vzťahuje na látky, ktoré nie sú do výrobku pridávané preto,
aby výrobok mohol plniť funkciu pesticídu, ale funkcia pesticídu sa skôr prejavuje popri normálnej funkcii výrobku pri jeho
použití [...]?
3.       Možno doštičku z cédrového dreva výlučne z dôvodu, že bola uvedená na trh ako „ochrana proti moliam“ kvalifikovať ako „biocídny
výrobok“ alebo ako „biocídny výrobok s nízkym stupňom rizika“, alebo ako „základnú látku“ v zmysle smernice 98/8, ak a) predmetná
doštička nebola nijako chemicky alebo biologicky upravená, b) látka, od ktorej sú závislé účinky doštičky, sa vo výrobku prirodzene
vyskytuje, c) výrobok sa v prevažnej miere uvádza na trh v stave, v akom sa voľne vyskytuje v prírode?
4.      Treba vykladať článok 2 ods. 1 písm. c) smernice 98/8/ES v tom zmysle, že len vtedy, ak bola „základná látka“ zaradená do
zoznamu prílohy IB, je táto látka oslobodená od povolenia a registrácie, ktoré spomenutý článok 2 pre uvádzanie výrobkov na
trh v členských štátoch predpokladá, čím má zápis do zoznamu prílohy IB v každom ohľade konštitutívny účinok?
5.       Treba vykladať článok 4 smernice 98/8/ES vo vzťahu k článku 28 ES a 30 ES v tom zmysle, že výrobok špecifikovaný v otázke
č. 3, ktorý bol v členskom štáte uvedený na trh bez povolenia alebo registrácie v súlade so zákonom, je možné v inom členskom
štáte, kam bol uvedený na trh, podriadiť povoleniu alebo registrácii z dôvodu, že nebol zapísaný do zoznamu podľa prílohy
IB smernice 98/8?“

O prejudiciálnych otázkach

Úvodné poznámky
V čase skutkového stavu rozhodujúceho pre konanie pred vnútroštátnym súdom nebola ešte harmonizácia, ktorú predpokladá smernica
98/8, v plnom rozsahu uskutočnená, pretože vyhotovenie príloh I, IA a IB tejto smernice, obsahujúce výpočet aktívnych látok,
ktorých použitie v biocídnych výrobkoch a v biocídnych výrobkoch s nízkym stupňom rizika a vo výrobkoch obsahujúcich iba základné
látky je dovolené, bolo na úrovni Spoločenstva ešte len v štádiu prác. Skúmanie zaznamenaných aktívnych látok na účel ich
prípadného začlenenia do týchto príloh malo byť totiž ukončené až v rokoch 2006 a 2010.
Z nariadenia Komisie (ES) č. 2032/2003 zo 4. novembra 2003 o druhej fáze 10-ročného pracovného programu uvedeného v článku
16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádzaní biocídnych prípravkov na trh a ktorým sa mení a dopĺňa
nariadenie (ES) č. 1896/2000 (Ú. v. ES L 307, s. 1), vyplýva, že Komisia vydala medzičasom zoznam tých látok, ktoré neboli
zaradené do jednej z troch príloh, pretože Komisia neuznala ich zápis, alebo žiaden členský štát o ne neprejavil záujem. Z
článku 4 ods. 2 tohto nariadenia v spojení s prílohou III toho istého nariadenia vyplýva, že s účinnosťou od 1. septembra
2006 nie je možné určité biocídne výrobky obsahujúce aktívne látky, pri ktorých ide o prirodzené éterické oleje, ako napr.
cédrový olej a olej z cédrového dreva, na území členských štátov viac uvádzať na trh.
Pokiaľ ide o obsah otázok predložených vnútroštátnym súdom, Súdny dvor nemusí skúmať, či absolútny zákaz uvádzania biocídnych
výrobkov obsahujúcich éterické oleje na trh je primeraným opatrením vzhľadom na ciele, ktoré táto právna úprava Spoločenstva
sleduje.

O prvých štyroch otázkach: povinnosť členských štátov povoliť uvádzanie výrobkov obsahujúcich iba „základné látky“ na trh
V prvých štyroch otázkach vnútroštátneho súdu, ktoré treba komplexne skúmať, ide hlavne o to, či článok 3 ods. 2 písm. ii)
smernice 98/8 členskému štátu zakazuje podmieniť uvádzanie na trh cédrových drevených doštičiek, ktoré sú predmetom konania
pred vnútroštátnym súdom, udelením predchádzajúceho povolenia (ďalej len „systém predchádzajúceho povolenia, ktorý je predmetom
konania pred vnútroštátnym súdom“).
V rámci toho chcel vnútroštátny súd zistiť, či takéto doštičky možno kvalifikovať ako výrobok obsahujúci iba jednu základnú
látku, čím by muselo byť podľa článku 3 písm. ii) tejto smernice umožnené ich uvádzanie na trh v Taliansku bez predchádzajúceho
povolenia alebo registrácie, alebo či ich treba kvalifikovať ako „biocídny výrobok“ alebo ako „biocídny výrobok s nízkym stupňom
rizika“ v zmysle smernice 98/8.
V tejto súvislosti predpokladá článok 3 ods. 2 písm. ii) tejto smernice povinnosť členských štátov umožniť uvádzanie takých
výrobkov na trh, ktoré obsahujú iba základné látky, bez predchádzajúceho povolenia alebo registrácie, ak boli zaradené do
zoznamu IB.
Podľa definície článku 2 ods. 1 písm. c) smernice 98/8 musí látka, aby ju bolo možné kvalifikovať ako „základnú látku“, spĺňať
tri požiadavky: musí byť zaradená do prílohy IB, nesmie byť primárne používaná ako pesticíd, ale súčasne sa môže zriedkavo
použiť ako biocíd a nesmie byť bezprostredne uvádzaná na trh na účel použitia ako biocídna látka.
Naproti tomu sú „biocídne výrobky“ v zmysle definície pojmu v ods. 1 písm. a) aktívne látky a prípravky, obsahujúce jednu
alebo viacero z nich upravené do formy, ktorá je dodávaná užívateľovi s cieľom ničenia, zastrašovania, zneškodnenia, zabránenia
škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku na ľubovoľný škodlivý organizmus chemickými alebo biologickými
prostriedkami. Úplný zoznam typov biocídnych výrobkov sa nachádza v prílohe V smernice 98/8.
Nakoniec definuje ods. 1 písm. b) „biocídny výrobok s nízkym stupňom rizika“ ako biocídny výrobok, ktorý obsahuje aktívnu(e)
látku(y) zo zoznamu v prílohe IA a ktorý neobsahuje žiadnu potenciálnu(e) škodlivú(é) látku(y).
Z konania pred vnútroštátnym súdom zjavne vyplýva, že predmetné doštičky sa predávajú ako ochranný prostriedok proti moliam
a obsahujú éterický cédrový olej – aktívnu látku, ktorá pri vyparovaní sa vyvoláva ničiaci účinok pre lepidoptery – a nakoniec,
že patria k výrobkom, ktoré sú uvedené v zozname prílohy V smernice 98/8. Naproti tomu, v čase skutkového stavu rozhodujúceho
pre konanie pred vnútroštátnym súdom nebol zápis aktívnych látok nachádzajúcich sa v drevených doštičkách, a síce éterického
cédrového oleja, do jedenej z príloh IA alebo IB tejto smernice ešte predvídateľný, pretože tieto prílohy ešte neboli vyhotovené.
Za týchto okolností nemožno tieto drevené doštičky kvalifikovať ani ako výrobok, obsahujúci iba jednu „základnú látku“, ani
ako „biocídny výrobok s nízkym stupňom rizika“ v zmysle smernice 98/8. Treba ich skôr považovať za „biocídny výrobok“ v zmysle
tejto smernice.
Okrem toho je v tejto súvislosti irelevantné, či ničiaci účinok aktívnej látky prirodzenej povahy je alebo nie je vyvolaný
chemickým alebo biologickým postupom. Samotná skutočnosť, že ide o prirodzenú látku, ešte nevylučuje existenciu nebezpečenstva
pre ľudí, zvieratá alebo životné prostredie. Napokon na základe odkazu v článku 2 ods. 2 písm. a) tejto smernice na vymedzenie
pojmov v článku 2 smernice 67/548 sú „látky“ definované ako chemické prvky a ich zlúčeniny, ktoré sa vyskytujú v prirodzenom
stave alebo sú priemyselne vyrábané.
Okrem toho je dnes zjavné, že cédrové drevené doštičky, ako v tomto prípade, nie sú výrobkom obsahujúcim iba jednu „základnú
látku“, ani „biocídnym výrobkom s nízkym stupňom rizika“ v zmysle smernice 98/8. Z prílohy III nariadenia č. 2032/2003 totiž
vyplýva, že cédrový olej nebude začlenený do jednej z príloh IA alebo IB tejto smernice. Napriek jeho vymedzeniu ako „starej
aktívnej látky“ v zmysle nariadenia Komisie (ES) č. 1896/2000 zo 7. septembra 2000 o prvej etape programu uvedeného v článku
16 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES o biocídnych výrobkoch (Ú. v. ES L 228, s. 6), nebol zápis uznaný
Komisiou a žiaden členský štát neprejavil oň záujem.
Na prvé štyri otázky treba potom odpovedať tak, že článok 3 ods. 2 písm. ii) smernice 98/8 nezakazuje členskému štátu podmieniť
uvádzanie cédrových drevených doštičiek na trh, ktoré sú predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, udelením predchádzajúceho
povolenia.
Tieto doštičky nemožno totiž kvalifikovať ako výrobok obsahujúci iba jednu „základnú látku“, ktorý je možné uvádzať na trh
v Taliansku bez predchádzajúceho povolenia alebo registrácie, ale treba ich kvalifikovať ako „biocídne výrobky“ v zmysle smernice
98/8.

O prvej časti piatej otázky: Povinnosť členských štátov uznať povolenie a registráciu iného členského štátu
V prvej časti piatej otázky vnútroštátneho súdu ide predovšetkým o to, či článok 4 ods. 1 smernice 98/8 zakazuje členskému
štátu podmieniť predchádzajúcim súhlasom uvádzanie cédrových drevených doštičiek na trh, ktoré boli predmetom konania pred
vnútroštátnym súdom napriek tomu, že boli v inom členskom štáte v súlade so zákonom uvedené na trh bez toho, aby sa povolenie
alebo registrácia vyžadovala.
Článok 4 ods. 1 predpokladá povinnosť členských štátov uznať povolenie alebo registráciu iného členského štátu, ak aktívna
látka výrobku je obsiahnutá v prílohe I alebo IA.
V konaní pred vnútroštátnym súdom sa konštatovalo, že dotknuté cédrové drevené doštičky nie sú predmetom povolenia ani registrácie
pre uvádzanie na trh v inom členskom štáte.
Okrem toho sa v čase skutkového stavu rozhodujúceho pre konanie pred vnútroštátnym súdom nedalo predvídať, či cédrový olej
bude začlenený do jednej z príloh I alebo IA tejto smernice.
Napokon z prílohy III nariadenia č. 2032/2003 vyplýva, že (éterický) cédrový olej nebude začlenený do žiadnej z príloh I a
IA tejto smernice.
Na prvú časť piatej otázky je preto potrebné odpovedať tak, že článok 4 ods. 1 smernice 98/8 nezakazuje členskému štátu podmieniť
predchádzajúcim súhlasom uvádzanie cédrových drevených doštičiek na trh, ktoré boli predmetom konania pred vnútroštátnym súdom
napriek tomu, že boli v inom členskom štáte v súlade so zákonom uvedené na trh, bez toho aby sa povolenie alebo registrácia
vyžadovali.

O druhej časti piatej otázky: právo slobodného pohybu tovarov
V druhej časti piatej otázky vnútroštátneho súdu ide predovšetkým o to, či článok 28 ES zakazuje členskému štátu podmieniť
predchádzajúcim súhlasom uvádzanie cédrových drevených doštičiek na trh, ktoré boli predmetom konania pred vnútroštátnym súdom
napriek tomu, že boli v inom členskom štáte v súlade so zákonom uvedené na trh bez požiadavky na povolenie alebo registráciu.
V zmysle ustálenej judikatúry je každá právna úprava, ktorá je spôsobilá obmedziť vnútorný trh Spoločenstva bezprostredne
alebo nepriamo, reálne alebo potenciálne, považovaná za opatrenie s rovnocenným účinkom ako množstvové obmedzenie dovozu,
a preto je podľa článku 28 ES v zásade zakázaná (rozsudky z 11. júla 1974, Dassonville,8/74, Zb. s. 837, bod 5 a z 11. decembra
2003, Deutscher Apothekerverband,C-322/01, zatiaľ neuverejnený v Zbierke, bod 66).
Ak však nie je k dispozícii žiadne harmonizačné opatrenie Spoločenstva, potom možno slobodný pohyb tovarov obmedziť vnútroštátnou
právnou úpravou, ktorú možno odôvodniť skutočnosťami predpokladanými v článku 30 ES alebo naliehavými dôvodmi (rozsudok z
20. februára 1979, Rewe-Zentral, „Cassis de Dijon“, 120/78, Zb. s. 649, bod 8).
Pri prijatí vnútroštátnych opatrení na ochranu verejného zdravia v zmysle článku 30 ES je vecou členských štátov rozhodnúť,
v akom stupni bude táto ochrana zdravia zabezpečená (pozri v tejto súvislosti rozsudky zo 17. decembra 1981, Frans-Nederlandse
Maatschappij voor Biologische Producten, 272/80, Zb. s. 3277, bod 12; z 27. júna 1996, Brandsma, C-293/94, Zb. s. I-3159,
bod 11 a zo 17. septembra 1998, Harpegnies, C-400/96, Zb. s. I-5121, bod 33). Táto vnútroštátna právna úprava musí však primerane
zodpovedať zamýšľanému cieľu (pozri rozsudky zo 14. júla 1983, Sandhoz, 174/82, Zb. s. 2445, bod 18 a Harpegnies, už citovaný,
bod 34).
Preto treba skúmať v konaní pred vnútroštátnym súdom postupne štyri body a síce, či je dané obmedzenie v zmysle článku 28
ES, či pre danú oblasť existuje harmonizačné opatrenie Spoločenstva, či je možné zdôvodniť právnu úpravu o predchádzajúcom
povolení podľa článku 30 ES, ktorá je predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, a či táto právna úprava je primeraná.
Po prvé právna úprava zakazujúca uvádzanie biocídnych výrobkov bez predchádzajúceho povolenia na trh predstavuje obmedzenie
slobodného pohybu tovarov v zmysle článku 28 ES (pozri v tejto súvislosti už citované rozsudky Brandsma, bod 6 a Harpegnies,
bod 30).
Po druhé nebolo uvádzanie cédrových drevených doštičiek na trh v čase skutkového stavu rozhodujúceho pre konanie pred vnútroštátnym
súdom ešte predmetom komplexnej harmonizácie na úrovni Spoločenstva, pretože vyhotovenie príloh I, IA a IB smernice 98/8 jednak
ešte nebolo ukončené, a po ďalšie, žiadna iná právna úprava pre tento výrobok neexistovala. Smernica 98/8 v tomto čase však
už definovala pojem „biocídny výrobok“ harmonizovaným spôsobom.
Po tretie sleduje systém predchádzajúceho povolenia cieľ, ktorý spadá pod oblasť ochrany verejného zdravia v zmysle článku
30 ES. Keďže sú cédrové drevené doštičky považované za „biocídne výrobky“ v zmysle smernice 98/8 a keďže podľa tretieho úvodného
ustanovenia tejto smernice o biocídnych výrobkoch z dôvodu ich vlastností a s tým súvisiacich foriem ich využitia môže vzniknúť
riziko pre človeka, zviera alebo životné prostredie, sleduje právna úprava, vyžadujúca povolenie pred uvedením týchto výrobkov
na trh, cieľ ochrany verejného zdravia.
Po štvrté systém predchádzajúceho povolenia v konaní pred vnútroštátnym súdom primerane zodpovedá sledovanému legitímnemu
cieľu. Hoci možno cédrové drevené doštičky dotknuté v konaní pred vnútroštátnym súdom uvádzať v Nemecku na trh bez predchádzajúceho
povolenia alebo registrácie, skutočnosť, že členský štát vydá menej prísne predpisy ako iný členský štát, ešte neznamená,
že tieto predpisy nie sú primerané (pozri v tejto súvislosti rozsudok z 10. mája 1995, Alpine Investments, C-384/93, Zb. s.
I-1141, bod 51).
Za danej situácie treba právnu úpravu, ktorá podmieňuje uvádzanie drevených doštičiek z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou
voči moliam na trh udelením predchádzajúceho povolenia, kvalifikovať ako opatrenie s rovnocenným účinkom porušujúce článok
28 ES. Keďže táto právna úprava zodpovedá stupňu verejnej ochrany zdravia, ktorú dotknutý štát zabezpečuje, pokiaľ ide o uvádzanie
biocídnych výrobkov na trh, a keďže táto právna úprava vo vzťahu k sledovanému cieľu nie je neprimeraná, možno ju odôvodniť
článkom 30 ES.
Preto treba na druhú časť piatej otázky odpovedať tak, že skutočnosť, že členský štát podmieňuje uvádzanie cédrových drevených
doštičiek na trh, ktoré boli predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, udelením predchádzajúceho povolenia napriek tomu,
že boli v inom členskom štáte v súlade so zákonom uvedené bez povolenia alebo registrácie, predstavuje síce opatrenie s rovnocenným
účinkom porušujúce článok 28 ES, ale toto opatrenie možno odôvodniť verejnou ochranou zdravia podľa článku 30 ES.

O trovách
Belgická vláda a Komisia nemajú právo na náhradu trov konania, ktoré im vznikli v súvislosti s pripomienkami podanými Súdnemu
dvoru. Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter
a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny
súd.
Z týchto dôvodov
Súdny dvor (prvá komora)
v konaní o otázkach predložených inštitúciou Tribunale di Pordenone uznesením z 20. novembra 2002 rozhodol takto:
1)
Článok 3 ods. 2 písm. ii) smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov
na trh nezakazuje členskému štátu podmieniť uvádzanie drevených doštičiek z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou voči
moliamm na trh, ktoré sú predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, udelením predchádzajúceho povolenia.
Tieto doštičky nemožno totiž kvalifikovať ako výrobok obsahujúci iba jednu „základnú látku“, ktorý je možné uvádzať na trh
v Taliansku bez predchádzajúceho povolenia alebo registrácie, ale treba ich kvalifikovať ako „biocídne výrobky“ v zmysle smernice
98/8.
2)
Článok 4 ods. 1 smernice 98/8 nezakazuje členskému štátu podmieniť predchádzajúcim povolením uvádzanie drevených doštičiek
z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou voči moliam na trh, ktoré sú predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, napriek
tomu, že boli v inom členskom štáte v súlade so zákonom uvedené na trh bez požiadavky na povolenie alebo registráciu.
3)
Skutočnosť, že členský štát podmieňuje uvádzanie drevených doštičiek z červeného cédru s prirodzenou odolnosťou voči moliam
na trh, ktoré boli predmetom konania pred vnútroštátnym súdom, udelením predchádzajúceho súhlasu napriek tomu, že boli v inom
členskom štáte v súlade so zákonom uvedené na trh bez požiadavky na povolenie alebo registráciu, predstavuje síce opatrenie
s rovnocenným účinkom porušujúce článok 28 ES, ale toto opatrenie možno zdôvodniť ochranou verejného zdravia podľa článku
30 ES.
Jann
Rosas
von Bahr
Silva de Lapuerta

Lenaerts
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 15. júla 2004.
Tajomník

Predseda prvej komory
R. Grass

P. Jann
*
Jazyk konania: taliančina.