CELEX: 62006TJ0339
Lauksaimniecība
Vīna tirgus kopīgā organizācija
Atbalsts vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei
Regulas (EK) Nr. 1493/1999
Galīgā finanšu asignējumu sadalījuma dalībvalstīm noteikšana
Lēmums 2006/669/EK
Regulas (EK) Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā termiņa saistošais raksturs
Lojālas sadarbības, labas ticības un labas pārvaldības, samērīguma un lietderīgas iedarbības principi

Atbilstošās tiesību normas
Noteikumi par vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidi ir noteikti Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (
OV L 179, 1. lpp.
) un Komisijas 2000. gada 31. maija Regulā (EK) Nr. 1227/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1493/1999 attiecībā uz ražošanas potenciālu (
OV L 143, 1. lpp.
), ar tajā izdarītajiem grozījumiem.
Regulas Nr. 1493/1999 14. pantā noteikts:
“1.   Komisija veic sākotnējo iedalījumu dalībvalstīm uz gadu, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, ņemot vērā īpašās situācijas un vajadzības, un pūles, kas vajadzīgas, ņemot vērā sistēmas mērķi.
2.   Sākotnējo asignējumu pielāgo, ņemot vērā reālos izdevumus un pamatojoties uz atkārtoti izskatītām izdevumu prognozēm, ko iesniegušas dalībvalstis, ņemot vērā sistēmas mērķi un pieejamos naudas līdzekļus.
[..]”
Regulas Nr. 1227/2000 16. pants tika grozīts tostarp ar Komisijas 2003. gada 17. oktobra Regulu (EK) Nr. 1841/2003, ar kuru groza Regulu Nr. 1227/2000 (
OV L 268, 58. lpp.
). Tādējādi atbilstoši Regulas Nr. 1227/2000 16. pantam redakcijā, kas piemērojama 2006. finanšu gadam:
“1.   Ne vēlāk kā līdz katra gada 10. jūlijam dalībvalstis attiecībā uz pārstrukturēšanu un pārveides sistēmu nosūta Komisijai:
a)
kārtējā finanšu gadā līdz 30. jūnijam radušos faktisko izdevumu sarakstu un attiecīgās kopējās platības;
b)
kārtējā finanšu gadā līdz 30. jūnijam apstiprināto izdevumu sarakstu un attiecīgās kopējās platības;
[..].
2.   Neierobežojot budžeta disciplīnai noteiktos vispārīgos noteikumus, ja informācija, kas dalībvalstīm jānosūta Komisijai saskaņā ar 1. punktu, ir nepilnīga vai nav ievērots termiņš, Komisija samazina avansa maksājumus, ņemot vērā lauksaimniecības izdevumus un izmantojot pagaidu vienotu likmi.”
Regulas Nr. 1227/2000 17. pants tika grozīts tostarp ar Komisijas 2003. gada 19. februāra Regulu (EK) Nr. 315/2003 (
OV L 46, 9. lpp.
) un ar Komisijas 2003. gada 4. jūlija Regulu (EK) Nr. 1203/2003 (
OV L 168, 9. lpp.
). Tādējādi atbilstoši Regulas Nr. 1227/2000 17. pantam redakcijā, kas piemērojama 2006. finanšu gadam:
“1.   Katras dalībvalsts faktiskos izdevumus, kas apstiprināti un deklarēti par attiecīgo finanšu gadu, finansē Komisijai paziņoto summu apmērā saskaņā ar 16. panta 1. punkta [a) un] b) apakšpunktu, ja minētās summas nepārsniedz kopējo finansējumu, kas piešķirts dalībvalstij, ievērojot Regulas [..] Nr. 1493/1999 14. panta 1. punktu.
[..]
3.   Pieprasījumus, ko dalībvalstis iesniedz saskaņā ar 16. panta 1. punkta c) apakšpunktu, akceptē saskaņā ar proporcionalitātes principu, un visām dalībvalstīm izmanto summas, kas ir pieejamas pēc visu to summu atvilkšanas, kuras paziņotas saskaņā ar 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un to summu atvilkšanas, kuras deklarētas saskaņā ar 16. panta 1. punkta b) apakšpunktu, no kopējās summas, kas dalībvalstīm piešķirta, ievērojot Regulas [..] Nr. 1493/1999 14. pantu. Pēc 30. jūnija Komisija cik iespējams drīz informē dalībvalstis par to, cik lielā mērā varētu tikt akceptēti to pieprasījumi.
4.   Neatkarīgi no 1. un 2. punkta, ja kopējā platība, ko dara zināmu saskaņā ar 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu, nesasniedz hektāru skaitu, kas norādīts dalībvalstij piešķirtajā finansējumā finanšu gadam saskaņā ar Regulas [..] Nr. 1493/1999 14. panta 1. punktu, attiecīgā finanšu gada deklarētos izdevumus finansē tikai apmērā, kas vienāds ar kopējo platību, kura reizināta ar vidējo atbalsta apjomu par vienu hektāru; šo skaitli aprēķina kā attiecību starp summu, kas piešķirta dalībvalstij, ievērojot Regulas [..] Nr. 1493/1999 14. panta 1. punktu, un paredzamo hektāru skaitu.
Katrā ziņā šī summa nevar pārsniegt izdevumus, kas deklarēti saskaņā ar 16. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
Īstenojot šo punktu, kopējai paziņotajai platībai piemēro 5 % pielaidi, salīdzinot ar platību, kas norādīta finanšu gada piešķīrumā.
Summas, ko nefinansē, piemērojot šo punktu, nav pieejamas arī tad, ja piemēro 3. punktu.
[..]
8.   Atsauces uz attiecīgo finanšu gadu attiecas uz faktiskajiem dalībvalstu maksājumiem, kas veikti laikā no 16. oktobra līdz nākamā gada 15. oktobrim.
[..]”
Padomes 1999. gada 17. maija Regulas (EK) Nr. 1258/1999 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (
OV L 160, 103. lpp.
) 7. panta 2. punktā noteikts:
“2.   Komisija pieņem lēmumu par mēneša avansa maksājumiem, kuru pamatā ir akreditēto maksātāju veiktie izdevumi.
Oktobra izdevumus pieskaita oktobrim, ja tie ir veikti no 1. līdz 15. oktobrim, vai novembrim, ja tie ir veikti no 16. līdz 31. oktobrim. Avansu dalībvalstīm maksā, vēlākais, otrā mēneša trešajā darba dienā pēc mēneša, kad veica izdevumus.
[..]”
Prāvas priekšvēsture
2006. finanšu gadam (2005. gada 16. oktobris–2006. gada 15. oktobris) indikatīvo sadalījumu kredītiem, kas piešķirti atbilstoši Regulai Nr. 1493/1999 vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei, noteica ar Komisijas 2005. gada 10. oktobra Lēmumu 2005/716/EK, ar ko 2005./2006. ražas gadam nosaka indikatīvo līdzekļu asignējumu sadalījumu dalībvalstīm par noteikta lieluma platību hektāros, ņemot vērā vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidi saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1493/1999 (
OV L 271, 45. lpp.
). Minētā lēmuma pielikumā Grieķijas Republikai paredzētais indikatīvais asignējums bija noteikts EUR 8574504 attiecībā uz 1249 ha platību.
2006. gada 10. jūlijā atbilstoši Regulas Nr. 1439/1999 14. pantam un Regulas Nr. 1227/2000 16. pantam Grieķijas iestādes iesniedza Komisijai ar vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidi Grieķijā 2006. finanšu gadā saistīto izdevumu sarakstu, lai saņemtu finanšu asignējumu. Atbilstoši šim paziņojumam kopīgās izmaksas sasniedza EUR 6829204,46 un atbilstošā platība bija 788,002 ha.
2006. gada 22. septembrī Grieķijas iestādes Komisijai nosūtīja vēstuli, lai to informētu par datu kļūdu, jo vērā ņemamā platība bija 1102,271 ha. Tās precizēja, ka šī platība atbilda 2006. gada 10. jūlija vēstules pielikumā norādītās kopīgās platības, kas attiecās uz Grieķijā līdz 2006. gada 30. jūnijam veiktās vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveides faktiskajiem izdevumiem, jeb 1085,391 ha un 2006. gada 10. jūlija vēstules pielikumā norādītās kopīgās platības, kas attiecās uz Grieķijā līdz 2006. gada 30. jūnijam vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveides apstiprinātajiem izdevumiem, jeb 16,88 ha summai. Tā arī atgādināja, ka kopējie izdevumi bija EUR 6829204,46.
2006. gada 26. septembrī Vīna pārvaldības komitejas 890. sanāksmes laikā Grieķijas iestādes Komisijai atkārtoja savu lūgumu ņemt vērā labotos datus. Komisija mutiski noraidīja Grieķijas iestāžu lūgumu, norādīdama, ka laboto datu iesniegšana bija novēlota.
2006. gada 4. oktobrī Komisija pieņēma Lēmumu 2006/669/EK, ar ko 2006. finanšu gadam nosaka galīgo finansiālo asignējumu sadalījumu dalībvalstīm par noteikta lieluma platību hektāros, ņemot vērā vīna dārzu pārstrukturēšanu un pārveidi saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1493/1999 (
OV L 275, 62. lpp.
) (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”). Šajā pašā datumā Komisijas pārstāvis tikās ar Grieķijas iestāžu pārstāvjiem, kuriem izskaidroja, ka, ņemot vērā termiņus, nebija iespējams apmierināt viņu lūgumu ņemt vērā 2006. gada 22. septembrī paziņotos labotos datus.
2006. gada 16. oktobrī Grieķijas iestādes Komisijai nosūtīja vēstuli, tai lūdzot grozīt apstrīdētā lēmuma pielikumu. Komisija šo lēmumu neapmierināja.
Apstrīdētais lēmums
Apstrīdētajā lēmumā Komisija attiecībā uz Grieķijas Republiku ir ņēmusi vērā Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. jūlijā paziņotos datus.
Apstrīdētā lēmuma 6. apsvērumā ir norādīts, ka Komisija attiecībā uz Grieķijas Republiku piemērojusi Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 4. punktā paredzēto sodu EUR 1129015 apmērā.
Apstrīdētā lēmuma pielikumā galīgais finanšu asignējums Grieķijas Republikai Grieķijas vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei tika noteikts EUR 5700190 par 788 ha platību.
Process un lietas dalībnieku prasījumi
Ar prasības pieteikumu, kas Pirmās instances tiesas kancelejā iesniegts 2006. gada 30. novembrī, Grieķijas Republika cēla šo prasību.
Grieķijas Republikas prasījumi Pirmās instances tiesai ir atcelt vai grozīt apstrīdēto lēmumu daļā par atbalsta piešķiršanu Grieķijas vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei, lai tiktu ņemti vērā Komisijai 2006. gada 22. septembrī paziņotie labotie dati un tai tiktu iedalīti atbilstoši līdzekļi.
Komisijas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
—
prasību noraidīt;
—
piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Juridiskais pamatojums
Savas prasības pamatojumam Grieķijas Republika atsaucas uz pieciem pamatiem. Pirmais pamats ir par Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā katra gada 10. jūlija termiņa norādošo raksturu. Otrais pamats ir par lojālas sadarbības principa pārkāpumu, trešais pamats — par labas ticības un labas pārvaldības principa pārkāpumu, ceturtais pamats — par samērīguma principa pārkāpumu un piektais pamats — par lietderīgas iedarbības principa pārkāpumu.
Par pirmo pamatu — Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā termiņa norādošo raksturu
Lietas dalībnieku argumenti
Pirmkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka, lai Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētajam termiņam piešķirtu saistošu raksturu, tam būtu jāpievieno skaidra norāde “obligāts termiņš”. Tā atsaucas tostarp uz Tiesas 1972. gada 30. novembra spriedumu lietā
32/72
Wasaknäcke Knäckebrotfabrik
(
Recueil
, 1181. lpp.
) un uz 1972. gada 13. decembra spriedumu lietā
52/72
Walzenmühle Magstadt
(
Recueil
, 1267. lpp.
).
Otrkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka minētā termiņa tīri norādošais raksturs izriet arī no Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punkta, jo šis noteikums Komisijai ļauj, izmantojot pagaidu vienotu likmi, samazināt avansa maksājumus, ja informācija ir nepilnīga vai nav ievērots termiņš.
Treškārt, šo interpretāciju apstiprina Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 1. punkts, kurā paredzēts finansēt faktiskos izdevumus, kas paredz iespēju labot acīmredzamas kļūdas, pat pēc katra gada 10. jūlija.
Komisija Grieķijas Republikas izvirzītos argumentus apstrīd.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Grieķijas Republika apgalvo, ka dati, ko tā Komisijai nodevusi 2006. gada 22. septembrī, jāņem vērā, aprēķinot galīgo finanšu asignējumu apmēru, jo Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētais termiņš nav saistošs.
Pirmkārt, Grieķijas Republika, atsaukdamās uz diviem Tiesas spriedumiem, apgalvo, ka šim termiņam ir tikai norādošs raksturs, jo nav skaidras norādes par tā saistošo raksturu.
Tomēr no Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punkta formulējuma, kā arī no regulējuma, kura sastāvdaļa tas ir, vispārējās struktūras un mērķa izriet, ka šajā pantā paredzētais termiņš ir imperatīvs.
Pretēji Grieķijas Republikas apgalvojumiem norādes “obligāts termiņš” pievienošana nav nepieciešama, lai paredzētajam termiņam piešķirtu saistošu raksturu. Šajā sakarā jāatzīst, ka abos spriedumos, uz kuriem Grieķijas Republika balsta savus argumentus, Tiesa atzina, ka paredzētais termiņš bija saistošs, lai gan attiecīgajos noteikumos nebija norādes “obligāts termiņš”.
Turklāt attiecībā uz izteikumu “ne vēlāk kā” jāatzīmē, ka Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punkta formulējums gandrīz visās valodu versijās norāda, ka dalībvalstis nosūta Komisijai “ne vēlāk kā” līdz katra gada 10. jūlijam šajā noteikumā paredzēto informāciju. Trīs valodu versijās (proti, grieķu, portugāļu un rumāņu) noteikts, ka dalībvalstis šo informāciju nosūta Komisijai “līdz” katra gada 10. jūlijam.
Šajā sakarā, pirmkārt, jāuzskata, ka Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punkta grieķu, portugāļu un rumāņu versijas tam nepiešķir no citām valodu versijām atšķirīgu nozīmi, un, otrkārt, jāatzīst, ka paredzētā termiņa saistošo raksturu apstiprina šā termiņa funkcija vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveides sistēmā, kā arī Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punkta paredzētās izdevumu un platību paziņošanas, kurai šīs sistēmas ietvaros ir paredzēts šis termiņš, mērķis (skat. pēc analoģijas iepriekš minēto spriedumu
Wasaknäcke Knäckebrotfabrik
, 2. un 3. punkts, un iepriekš minēto spriedumu
Walzenmühle Magstadt
, 2. un 3. punkts, un Pirmās instances tiesas 2007. gada 6. jūnija spriedumu lietā T-232/04 Grieķija/Komisija, Krājumā nav publicēts, 48. punkts).
No Regulas Nr. 1841/2003, ar kuru Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā tika paredzēts katra gada 10. jūlija termiņš, otrā apsvēruma izriet, ka šajā noteikumā paredzētā termiņa uzdevums ir ļaut Regulas Nr. 1493/1999 14. panta 1. un 2. punktā paredzēto asignējumu efektīvu noteikšanu. Tādējādi datums, kurā dalībvalstīm katru gadu jānosūta informācija Komisijai, jāievēro, lai Regulas Nr. 1493/1999 14. panta 1. pantā paredzētās indikatīvi finanšu asignējumi atbilstoši šīs pašas regulas 14. panta 2. punktam tiktu pielāgoti, tostarp atkarībā no reālajiem izdevumiem.
Attiecībā uz izdevumu un platību paziņošanas mērķi jāatgādina, ka šie izdevumi ir saistīti ar finanšu gadu. Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minēti finanšu gadā līdz 30. jūnijam radušos faktisko izdevumu un apstiprināto izdevumu saraksti. Turklāt atbilstoši Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 8. punktam atsauces par attiecīgo finanšu gadu attiecas uz faktiskajiem dalībvalstu maksājumiem, kas veikti laikā no 16. oktobra līdz nākamā gada 15. oktobrim.
Tādējādi Grieķijas Republikas arguments, ka Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētais termiņš nav saistīts ne ar vienu tūlīt pēc tā sekojošu notikumu, ir jānoraida. Kā Komisija to pamatoti atzīmē, 10. jūlija datums ir saistīts ar tā paša gada 15. oktobra datumu, un ir noteikts, lai tai dotu pietiekamu laiku pirms 15. oktobra pieņemt un publicēt lēmumu, ar kuru nosaka Regulas Nr. 1493/1999 14. panta 2. punktā paredzēto galīgo finanšu asignējumu sadalījumu.
Laika posms no 10. jūlija līdz 15. oktobrim tiesas sēdē Komisijas uzskaitīto un aprakstīto tās procesuālo ierobežojumu dēļ tika uzskatīts par nepieciešamu, lai tai pirms finanšu gada beigām ļautu sagatavot, pieņemt un publicēt lēmumu, ar kuru nosaka galīgo finanšu asignējumu sadalījumu.
Turklāt jāatzīst, ka pretēji Grieķijas Republikas argumentiem iespējamā apstrīdētā lēmuma pieņemšanas atlikšana uz laiku pēc finanšu gada beigām attiecībā uz visām attiecīgajām dalībvalstīm vai vienu dalībvalsti būtu pretēja attiecīgā tiesiskā regulējuma lietderīgai iedarbībai.
Pirmkārt, atbilstoši Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 8. punktam atsauces par attiecīgo finanšu gadu attiecas uz faktiskajiem dalībvalstu maksājumiem, kas veikti laikā no 16. oktobra līdz nākamā gada 15. oktobrim. Otrkārt, atbilstoši Regulas Nr. 1258/1999 7. panta 2. punktam Komisija pieņem lēmumu par mēneša avansa maksājumiem, kuru pamatā ir akreditēto maksātāju veiktie izdevumi, un oktobra izdevumus pieskaita oktobrim, ja tie ir veikti no 1. līdz 15. oktobrim, vai novembrim, ja tie ir veikti no 16. līdz 31. oktobrim. Turklāt avansu dalībvalstij maksā, vēlākais, otrā mēneša trešajā darba dienā pēc mēneša, kad veica izdevumus.
Tādējādi jāatzīst, ka, lai dalībvalstīm ļautu veikt pēdējos maksājumus par izdevumiem, kas deklarēti atbilstoši ka Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktam, pirms attiecīgā finanšu gada beigām un gūt to atmaksu no Komisijas pirms budžeta gada beigām atbilstoši šim finanšu gadam pieejamajām budžeta pozīcijām, attiecīgo noteikumu lietderīgai iedarbībai ir nepieciešams, lai lēmums, ar kuru finanšu gadam nosaka galīgo finanšu asignējumu sadalījumu dalībvalstīm, tiktu pieņemts pirms tā beigām, proti, 15. oktobra.
Attiecīgi no Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punkta formulējuma un šā panta lietderīgās iedarbības izriet, ka tajā paredzētais termiņš ir saistošs.
Otrkārt, šo secinājumu neliek apšaubīt Grieķijas Republikas argumenti par Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punktu un 17. panta 1. punktu.
Šajā sakarā Grieķijas Republika visupirms apgalvo, ka Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punkts, kas ļauj Komisijai, izmantojot pagaidu vienotu likmi, samazināt avansa maksājumus, ja informācija ir nepilnīga vai nav ievērots termiņš, apstiprina paredzētā termiņa tīri norādošo raksturu.
Šo argumentāciju nevar pieņemt. Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punkts attiecas uz sekām, kādas ir gadījumā, ja attiecīgā dalībvalsts Komisijai ir nosūtījusi nepilnīgu informāciju vai šī pati dalībvalsts nav ievērojusi šai informācijas nosūtīšanai noteikto termiņu. No šā noteikuma nevar izsecināt nekādus argumentus par šā termiņa saistošo vai nesaistošo raksturu.
Tādējādi Grieķijas Republikas arguments, kas balstīts uz Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punktu, lai pierādītu katra gada 10. jūlija termiņa norādošo raksturu, nevar tikt pieņemts.
Tālāk Grieķijas Republika apgalvo, ka Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 1. punkts apstiprina paredzētā termiņa norādošo raksturu, jo tas nosaka principu, saskaņā ar kuru Komisijai jāfinansē dalībvalstu faktiskie izdevumi, kas nozīmē iespēju dalībvalstīm izlabot savas kļūdas pēc katra gada 10. jūlija.
Tomēr jāatzīst, ka Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 1. punkts attiecas uz attiecīgajā finanšu gadā paziņoto faktisko un apstiprināto izdevumu finansēšanu, nevis tikai uz faktisko izdevumu finansēšanu. Grieķijas Republikas arguments, kas balstās uz nepilnīgu Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 1. punkta citēšanu, tādējādi nav iedarbīgs.
No iepriekš minētā izriet, ka, ņemot vērā minētā termiņa saistošo raksturu, dalībvalstij nav tiesību pieprasīt Komisijai, lai tā ņemtu vērā datus, kas tai paziņoti pēc šā termiņa beigām. Līdz ar to pirmais pamats ir jānoraida.
Par otro un trešo pamatu — attiecīgi lojālas sadarbības un labas ticības un labas pārvaldības principa pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
Pirmkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka EKL 10. pantā paredzētais lojalitātes pienākums dalībvalstīm liek veikt visus pasākumus, kas ir piemēroti, lai nodrošinātu Kopienu tiesību efektivitāti, un Kopienu iestādēm — lojāli un konstruktīvi sadarboties ar dalībvalstīm.
No vienas puses, Grieķijas Republika uzskata, ka Komisija jebkurā brīdī paziņotos datus varēja kontrolēt un pārbaudīt. 214,269 ha starpība starp Lēmumā 2005/716, ar kuru nosaka indikatīvo asignējumu un pārstrukturējamās platības, minētajiem datiem un apstrīdētajā lēmumā, ar kuru nosaka galīgo asignējumu, iekļautajiem datiem ir ievērojama un nepamatota, kam vajadzēja izraisīt Komisijas jautājumus.
No otras puses, Grieķijas Republika apgalvo, ka Komisija, ņemdama vērā acīmredzami kļūdainus datus un nevis pareizos datus, kas tai tika paziņoti 2006. gada 22. septembrī, kaut arī tai bija tam nepieciešamais laiks un grozījumu izdarīšana nebūtu prasījusi daudz laika, ir pārkāpusi lojālas sadarbības principu. Šajā sakarā Grieķijas Republika uzskata, ka pretēji Komisijas apgalvojumiem tai šajā lietā nebija ne jāveic sarežģīta izvērtēšana, ne jāizmanto rīcības brīvība. Turklāt lēmums, ar kuru nosaka galīgo finanšu asignējumu, būtu varējis tikt pieņemts ar nelielu novēlošanos vai arī attiekties uz visām dalībvalstīm, izņemot Grieķijas Republiku. Pretējā gadījumā Komisija, pamatojoties uz jauno informāciju, būtu varējusi pieņemt grozījumus izdarošu lēmumu, ņemot vērā, ka uz Grieķijas Republiku attiecošos datu labojumi neietekmētu citu dalībvalstu datus.
Otrkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka pastāv vispārējs princips, kā arī skaidri izteikti dažādu regulu noteikumi, saskaņā ar kuriem atbalsta pieprasījums vai jebkurš cits dokuments acīmredzamas kļūdas gadījumā var tikt laboti jebkurā brīdī pēc to iesniegšanas. Piemēram tā atsaucas uz Komisijas 2001. gada 11. decembra Regulas (EK) Nr. 2419/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus integrētās administrācijas un kontroles sistēmas piemērošanai konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, kas izveidotas ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 3508/92 (
OV L 327, 11. lpp.
), 12. pantu. Šis princips, kas piemērojams saņēmējiem lauksaimniekiem, ir imperatīvi piemērojams un, ņemot vērā labas ticības un labas pārvaldības principu, vēl jo vairāk ir spēkā attiecībās starp Komisijas dienestiem un dalībvalstu dienestiem.
Turklāt Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā katra gada 10. jūlija termiņa saprātīga pārsniegšana ir pieļaujama, kamēr vien informācija tiek sniegta pirms tā paša gada 15. oktobra, kas ir finanšu gada beigas, un runa ir par termiņā sniegto datu labojumiem vai datu sniegšanu 24 dienas pirms šā datuma. Tas, ka dokumenti ir tikuši iesniegti vasaras brīvdienu laikā, dalībvalstij sniedz iespēju saprātīgā termiņā un pirms finanšu gada beigām labot acīmredzamas aprēķina kļūdas datos, kas tika paziņoti ne vēlāk kā attiecīgā gada 10. jūlijā. Turklāt Grieķijas Republika atzīmē, ka Komisija apstiprina, ka tā ir gatava pēc iespējas izmantot pat datus, kas ir iesniegti vai laboti pēc attiecīgā gada 10. jūlija.
Komisija Grieķijas Republikas izvirzītos argumentus apstrīd.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Šie divi pamati, ar kuriem Grieķijas Republika būtībā apgalvo, ka datu, ko tā Komisijai bija nosūtījusi pirms Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā termiņa beigām, šķietami kļūdainais raksturs bija acīmredzams un ka tādējādi atbilstoši piesauktajiem principiem Komisijai bija pienākums ņemt vērā labotos datus, kas tai tika paziņoti pēc minētā termiņa beigām, ir jāizskata kopā.
Vispirms, nav strīda, ka atbilstoši Regulas Nr. 1227/2000 16. pantam Grieķijas iestādes 2006. gada 10. jūlijā Komisijai nosūtīja līdz 2006. gada 30. jūnijam radušos faktisko izdevumu un apstiprināto izdevumu sarakstu, kā arī attiecīgo kopējo platību, kas bija 788,002 ha, sarakstu. Tāpat nav strīda, ka 2006. gada 22. septembrī Grieķijas iestādes Komisijai nosūtīja labotus datus par kopējo platību attiecībā uz faktiskajiem izdevumiem, kas radušies līdz 2006. gada 30. jūnijam, un ka sakarā ar šiem labojumiem attiecīgā kopējā platība bija 1102,271 ha.
Beidzot, nav strīda, ka Komisija uzskatīja, ka labotie dati bija tikuši nosūtīti pārāk vēlu, un apstrīdētajā lēmumā ņēma vērā 2006. gada 10. jūlijā paziņotos datus, proti, 788,002 ha.
Pirmkārt, jāatzīmē, ka vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveides sistēmas ietvaros, lai saņemtu izdevumu finansējumu, dalībvalstis atbilstoši Regulas Nr. 1493/1999 14. panta 2. pantam un Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktam Komisijai nosūta un paziņo to izdevumus attiecīgajā finanšu gadā, kā arī attiecīgo kopējo platību.
Tādējādi datu par izdevumiem attiecīgajā finanšu gadā, kā arī attiecīgās kopējās platības paziņošana Komisijai, lai tā noteiktu galīgo finanšu asignējumu sadalījumu dalībvalstīm, ir dalībvalstu atbildība. Turklāt Grieķijas Republika nesniedz nekādu informāciju, kas parādītu, kādā veidā Komisija būtu varējusi saprast, ka 2006. gada 10. jūlijā paziņotajos datos ir kļūda.
Turklāt 2006. gada 16. oktobra vēstulē Komisijai Grieķijas Republika, lai izskaidrotu savu kļūdu, uzsver, ka vīna dārzu pārveides un pārstrukturēšanas programma tai radīja ar datu kontroli saistītas problēmas. Komisijai nevar pārmest, ka tā neievēroja kļūdu, ko Grieķijas Republika uzskata par acīmredzamu, ja šī pēdējā pati to pamanīja tikai septembrī, proti, vairāk nekā divus mēnešus pēc sākotnējo datu nosūtīšanas.
Visbeidzot, Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 4. punktā paredzēta situācija, ja atbilstoši minētās regulas 16. panta 1. punktam paziņotā kopējā platība nesasniedz hektāru skaitu, kas norādīts dalībvalstij saskaņā ar Regulas Nr. 1493/1999 14. panta 1. punktu indikatīvi piešķirtajā finansējumā.
Tādējādi Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. jūlijā paziņoto datu kļūdainais raksturs nekādā ziņā nebija acīmredzams. Līdz ar to Grieķijas Republikas argumentācija balstās uz kļūdainu faktisko premisu.
Otrkārt, kā jau minēts iepriekš 43. punktā, ņemot vērā Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā termiņa saistošo raksturu, dalībvalstij nav tiesību pieprasīt Komisijai, lai tā ņemtu vērā datus, kas tai paziņoti pēc šā termiņa beigām.
Ir taisnība, kā pati Komisija to atzīst, ka dalībvalsts novēloti paziņoto datu vērā ņemšana nav pilnībā izslēgta tiktāl, ciktāl runa ir par nelielu paredzētā termiņa nokavējumu un ja ir iespējama lēmuma, ar kuru nosaka galīgo finanšu asignējumu sadalījumu dalībvalstīm attiecīgajam finanšu gadam, pieņemšana pirms 15. oktobra. Savukārt Komisija var atteikties ņemt vērā dalībvalsts novēloti paziņotos datus, ja tas var radīt šķērsli minētā lēmuma savlaicīgai pieņemšanai. Šajā lietā Grieķijas Republika labotos datus paziņoja tikai 2006. gada 22. septembrī, proti, vairāk nekā divus mēnešus pēc sākotnējo šķietami kļūdaino datu nosūtīšanas, un tikai trīs nedēļas pirms pēdējā datuma lēmuma pieņemšanai — 2006. gada 15. oktobra. Šādos apstākļos, nolemdama neņemt vērā labotos datus, Komisija nav pārkāpusi piesauktos principus.
Tādējādi otrais un trešais pamats ir jānoraida.
Par ceturto pamatu — samērīguma principa pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
Pirmkārt, saskaņā ar Grieķijas Republikas teikto, Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punkta, kurā paredzētas sankcijas, ja sniegtā informācija ir nepilnīga vai nav ticis ievērots katra gada 10. jūlija “galīgais termiņš”, un minētās regulas 17. panta 4. punkta, kurā paredzētas sankcijas, ja pārsniegti dalībvalsts reālie izdevumi, piemērošanas rezultātā, pārkāpjot
ne bis in idem
principu, tai par to pašu darbību tiek uzlikti divi sodi.
Otrkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka sods — atbalsta zaudējums EUR 1129015 apmērā — ir nesamērīgs attiecībā uz Grieķijas iestāžu pieļauto datu kļūdu.
Treškārt, Grieķijas Republika uzskata, ka pretēji Komisijas apgalvojumiem tai šajā lietā nebija ne jāveic sarežģīta izvērtēšana, ne jāizmanto rīcības brīvība.
Komisija Grieķijas Republikas izvirzītos argumentus apstrīd.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Pirmkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, tai uzlikdama dubultu sodu, kumulatīvi piemērojot Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punktu un 17. panta 4. punktu, tādējādi pārkāpjot
ne bis in idem
principu.
Pieņemot, ka Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 2. punktā un 17. panta 4. punktā paredzētie pasākumi varētu tikt kvalificēti kā “sods”: lai gan no apstrīdētā lēmuma 6. apsvēruma izriet, ka Grieķijas Republikai ir piemērots Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 4. punkts, no apstrīdētā lēmuma neizriet, ka Komisija tai būtu piemērojusi minētās regulas 16. panta 2. punktu.
No šī noteikuma formulējuma izriet, ka tas nav piemērojams, ja attiecīgā dalībvalsts datu nosūtīšanai paredzētajā termiņā Komisijai ir nosūtījusi pilnīgus datus, pat ja vēlāk un pēc šā termiņa beigām attiecīgā dalībvalsts Komisijai nosūta labotus datus.
Otrkārt, Grieķijas Republika apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi samērīguma principu, jo sods — atbalsta zaudējums EUR 1129015 apmērā — esot nesamērīgs attiecībā uz Grieķijas iestāžu pieļauto datu kļūdu.
Jāatzīmē, ka, tā kā šajā lietā 2006. gada 10. jūlijā paziņotā kopējā platība bija mazāka nekā lēmumā, ar kuru nosaka indikatīvi piešķirto finanšu asignējumu, norādītā platība, Komisija piemēroja Regulas Nr. 1227/2000 17. panta 4. punktu. Kā Grieķijas Republika pati to norāda, Komisijai šā panta piemērošanas ietvaros nav rīcības brīvības, jo tā piemērošana izriet no attiecīgās kopējās platības paziņošanas atbilstoši minētās regulas 16. panta 1. punktam.
Tādējādi, no vienas puses, gadījumā, ja Grieķijas Republika apgalvo, ka nesamērīgs pasākums ir atbalsta zaudējums EUR 1129015 apmērā, jāatzīst, ka galīgā finanšu asignējuma Grieķijas vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei apjoma noteikšana apstrīdētajā lēmumā ir neizbēgamas sekas tam, ka Grieķijas iestādes paziņoja kopējo platību, kas ir mazāka nekā lēmumā, ar kuru nosaka dalībvalstīm indikatīvi piešķirto finanšu asignējumu, norādītā platība, un izdevumus uz hektāru, kas ir lielāki nekā indikatīvi piešķirtajā finanšu asignējumā norādītie.
No otras puses, gadījumā, ja Grieķijas Republika apgalvo, ka nesamērīgs pasākums ir 2006. gada 10. jūlijā paziņoto datu vērā ņemšana, kā sekas ir atbalsta zaudējums EUR 1129015 apmērā, jāatzīmē, ka nav pierādīts, ka tas ir nesamērīgs pasākums tādēļ, ka tas ir acīmredzami neatbilstošs.
Jāatgādina, ka samērīguma princips, kas ir viens no vispārīgajiem Kopienu tiesību principiem, prasa, lai Kopienu iestāžu tiesību akti nepārsniegtu to, kas ir atbilstošs un vajadzīgs, lai sasniegtu attiecīgā tiesiskā regulējumā noteiktos leģitīmos mērķus, ņemot vērā, ka, ja ir iespēja izvēlēties starp vairākiem piemērotiem pasākumiem, ir jāizvēlas vismazāk apgrūtinošais un tā radītie traucējumi nedrīkst būt nesamērīgi ar sasniedzamajiem mērķiem (skat. Tiesas 2007. gada 4. oktobra spriedumu lietā
C-375/05
Geuting
, Krājums, I-7983. lpp.
, 45. punkts un tajā minētā judikatūra).
Runājot par šāda principa īstenošanas apstākļu tiesas kontroli, tikai pieņemtā pasākuma acīmredzama neatbilstība Komisijas izvirzītajam mērķim var ietekmēt šāda pasākuma likumīgumu (šajā sakarā skat. iepriekš minēto spriedumu
Geuting
, 46. punkts un tajā minētā judikatūra).
Ņemot vērā nepieciešamību lēmumu, ar kuru nosaka galīgo finanšu asignējumu sadalījumu dalībvalstīm, lai tās varētu veikt attiecīgos maksājumus, pieņemt pirms finanšu gada beigām 2006. gada 15. oktobrī un tādējādi saglabāt attiecīgo noteikumu lietderīgo iedarbību (skat. iepriekš 31.–35. punktu), Komisija pieņēma atbilstošu lēmumu, ņemdama vērā datus, kas paziņoti paredzētajā termiņā, nevis 2006. gada 22. septembrī Komisijai paziņotos labotos datus.
Tādējādi Grieķijas Republikai vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei piešķirtā galīgā finanšu asignējuma samazinājums apstrīdētajā lēmumā par EUR 1129015 attiecībā pret paziņotajiem izdevumiem, kas saistīts ar to, ka paziņotā Grieķijas vīna dārzu kopējā platība ir mazāka nekā Lēmumā 2005/716 norādītā platība, nav nesamērīgs pasākums.
Tātad ceturtais apelācijas pamats ir jānoraida.
Par piekto pamatu — lietderīgas iedarbības principa pārkāpumu
Lietas dalībnieku argumenti
Grieķijas Republika apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi attiecīgo reglamentējošo noteikumu, proti, Regulas Nr. 1493/1999 11., 13. un 14. panta un Regulas Nr. 1227/2000 16. un 17. panta lietderīgas iedarbības principu. Vīna dārzu pārstrukturēšanas un pārveides sistēma ir svarīgs pasākums, lai uzlabotu tirgus līdzsvaru, stabilizētu un kvalitatīvi uzlabotu Kopienas vīna dārzus un piedāvājumu labāk pielāgotu pieprasījumam. Ievērojams Grieķijas Republikai piešķirtā atbalsta samazinājums acīmredzamas pārrakstīšanās kļūdas dēļ nopietni apdraudētu šos Kopienu mērķus. Turklāt Komisija neesot paskaidrojusi, kādā mērā Grieķijas Republikas novēloti iesniegtā lūguma apmierināšana apdraudētu vīna dārzu pārstrukturēšanai un pārveidei domāto kredītu sistēmas efektīvu īstenošanu.
Komisija Grieķijas Republikas izvirzītos argumentus apstrīd.
Pirmās instances tiesas vērtējums
Ir jāatzīmē, kā jau iepriekš konstatēts 31.–35. punktā, ka, lai saglabātu attiecīgā tiesiskā regulējuma lietderīgo iedarbību, ir nepieciešama imperatīva termiņa noteikšana, lai ļautu Komisijas lēmumu, ar kuru nosaka galīgo finanšu asignējumu sadalījumu dalībvalstīm, pieņemt pirms attiecīgā finanšu gada beigām. Tādējādi pretēji Grieķijas Republikas argumentiem minēto noteikumu lietderīgai iedarbībai nav pretrunā imperatīva termiņa piemērošana un atteikums ņemt vērā dalībvalsts pēc šā termiņa beigām paziņotos datus, pat ja tā sekas ir attiecīgajai dalībvalstij piešķirtā atbalsta samazinājums.
Tādējādi, neņemdama vērā labotos datus, ko Grieķijas Republika tai nosūtīja pēc Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā imperatīvā termiņa beigām, Komisija nav pārkāpusi attiecīgā tiesiskā regulējuma noteikumu lietderīgas iedarbības principu.
Līdz ar to piektais pamats ir jānoraida.
No visa iepriekš minētā izriet, ka prasība ir pilnībā noraidāma.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Pirmās instances tiesas Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā Grieķijas Republikai spriedums ir nelabvēlīgs, tad tai jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus atbilstoši Komisijas prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu
PIRMĀS INSTANCES TIESA (piektā palāta)
nospriež:

1)
prasību noraidīt;

2)
Grieķijas Republika atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Vilaras
Prek
Ciucă
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2008. gada 11. decembrī.
[Paraksti]
Satura rādītājs

Atbilstošās tiesību normas

Prāvas priekšvēsture

Apstrīdētais lēmums

Process un lietas dalībnieku prasījumi

Juridiskais pamatojums

Par pirmo pamatu — Regulas Nr. 1227/2000 16. panta 1. punktā paredzētā termiņa norādošo raksturu

Lietas dalībnieku argumenti

Pirmās instances tiesas vērtējums

Par otro un trešo pamatu — attiecīgi lojālas sadarbības un labas ticības un labas pārvaldības principa pārkāpumu

Lietas dalībnieku argumenti

Pirmās instances tiesas vērtējums

Par ceturto pamatu — samērīguma principa pārkāpumu

Lietas dalībnieku argumenti

Pirmās instances tiesas vērtējums

Par piekto pamatu — lietderīgas iedarbības principa pārkāpumu

Lietas dalībnieku argumenti

Pirmās instances tiesas vērtējums

Par tiesāšanās izdevumiem
(
*1
)	Tiesvedības valoda — grieķu.