CELEX: 62010CJ0040
Ničnostna tožba
Uredba (EU, Euratom) št. 1296/2009
Letna prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije
Metoda prilagoditve
Člen 65 Kadrovskih predpisov
Členi 1 in od 3 do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
Določba o izjemi
Člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
Diskrecijska pravica Sveta
Prilagoditev, ki se razlikuje od tiste, ki jo je predlagala Komisija
Določba o ponovnem pregledu, ki omogoča vmesno prilagoditev osebnih prejemkov

Komisija v tožbi Sodišču predlaga, naj Uredbo Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009 o prilagoditvi osebnih
prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo,
z učinkom od 1. julija 2009 (UL L 348, str. 10, v nadaljevanju: izpodbijana uredba) razglasi za delno nično, ker ta uredba
krši člen 65 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropske unije, ki so bili sprejeti z Uredbo Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št.
259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih
skupnosti ter posebnih ukrepov, ki se začasno uporabljajo za uradnike Komisije (UL L 56, str. 1), kakor je bila spremenjena
z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 (UL L 124, str. 1, v nadaljevanju: Kadrovski predpisi), ter
člene 1 in od 3 do 7 Priloge XI k navedenim Kadrovskim predpisom, saj po eni strani vsebuje nepravilno prilagoditev različnih
zneskov, ki so določeni s Kadrovskimi predpisi, in po drugi strani določa novo pravno podlago, ki omogoča pregled izpodbijane
uredbe.

Pravni okvir

Kadrovski predpisi
Člen 65 Kadrovskih predpisov določa:
„1.      Svet vsako leto pregleda osebne prejemke uradnikov in drugih uslužbencev Skupnosti. Ta pregled se opravi septembra ob upoštevanju
skupnega poročila Komisije, ki temelji na skupnem indeksu, ki ga pripravi Statistični urad Evropskih skupnosti v soglasju
z nacionalnimi statističnimi uradi držav članic; indeks odraža stanje v vsaki od držav Skupnosti na dan 1. julija.
Pri tem pregledu Svet preuči, ali je potrebna prilagoditev osebnih prejemkov kot del ekonomske in socialne politike Skupnosti.
Zlasti morajo biti upoštevana vsa povišanja plač v javnih službah in kadrovske potrebe.
2.      V primeru znatne spremembe življenjskih stroškov Svet v dveh mesecih odloči, kako naj se ponderji [korekcijski koeficienti]
prilagodijo in, če je to primerno, o njihovi retroaktivni uporabi.
3.      Za namene tega člena odloča Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije, kakor predvideva prva alinea drugega pododstavka
člena 148(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in člena 118(2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti
za atomsko energijo.“
Člen 82(2) Kadrovskih predpisov določa, da kadar Svet v skladu s členom 65(1) odloči, da se prilagodijo osebni prejemki, se
enake prilagoditve uporabljajo za pokojnine.
Člen 65a Kadrovskih predpisov določa, da so pravila za izvajanje členov 64 in 65 določena v Prilogi XI h Kadrovskim predpisom.
Ta priloga XI z naslovom „Pravila za izvajanje členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov“ ima več poglavij in prvo poglavje, ki
vsebuje člene od 1 do 3, se nanaša na letni pregled osebnih prejemkov, ki je določen v členu 65(1) Kadrovskih predpisov, medtem
ko se drugo poglavje nanaša na vmesne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin na podlagi člena 65(2) Kadrovskih predpisov.
To poglavje 2 sestavljajo členi od 4 do 7.
Poglavje 1 Priloge XI h Kadrovskim predpisom vsebuje oddelek 1 z naslovom „Dejavniki za določitev letnih prilagoditev“. Člen,
ki ga vsebuje ta oddelek, v odstavku 1 določa, da „[z]a namen presoje, predvidene v členu 65(1) Kadrovskih predpisov, Eurostat
vsako leto pred koncem oktobra pripravi poročilo o spremembah življenjskih stroškov v Bruslju, o ekonomskih paritetah med
Brusljem in nekaterimi kraji v državah članicah in o spremembah kupne moči plač v nacionalnih javnih službah centralnih vlad“.
V odstavkih od 2 do 4 tega člena je podrobneje določen postopek, na podlagi katerega Eurostat v sodelovanju z državami članicami
izračuna spremembe življenjskih stroškov v Bruslju (bruseljski mednarodni indeks), spremembe življenjskih stroškov zunaj Bruslja
(ekonomske paritete in implicitni indeksi) in spremembe kupne moči plač javnih uslužbencev centralnih vlad osmih držav članic
(posebni kazalci).
Člen 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki je v oddelku 2 z naslovom „Ureditev letnega prilagajanja osebnih prejemkov in
pokojnin“, določa:
„1.      Na podlagi člena 65(3) Kadrovskih predpisov Svet na predlog Komisije in na podlagi meril iz oddelka 1 te priloge pred koncem
vsakega leta sprejme sklep o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin z veljavnostjo od 1. julija.
2.      Znesek prilagoditve se dobi tako, da se bruseljski mednarodni indeks pomnoži s posebnim kazalcem. Prilagoditev je določena
kot enoten linearen odstotek.
3.      Tako določen znesek prilagoditve se v skladu z naslednjo metodo vključi v tabele osnovnih plač v členu 66 Kadrovskih predpisov
in v Prilogi [XIII] h Kadrovskim predpisom ter v člene 20, 63 in [90] pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev:
[…]
6.      Institucije opravijo ustrezne pozitivne ali negativne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov, nekdanjih uradnikov
in drugih oseb z retroaktivnim učinkom za obdobje med dnem začetka veljavnosti in dnem uveljavitve odločitve o naslednji prilagoditvi.
Če ta retroaktivna prilagoditev zahteva povračilo preplačanih zneskov, se takšno povračilo lahko porazdeli na obdobje manj
kot dvanajst mesecev od začetka veljavnosti odločitve o naslednji letni prilagoditvi.“
Člen 4(1) Priloge XI h Kadrovskim predpisom določa, da „[v]mesne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin na podlagi člena
65(2) Kadrovskih predpisov, ki začnejo veljati 1. januarja, se opravijo v primeru, ko se življenjski stroški med junijem in
decembrom […] zelo spremenijo, pri čemer se upošteva napovedana sprememba kupne moči v tekočem letnem referenčnem obdobju“.
Poglavje 5 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ima naslov „Določba o izjemi“. Člen 10, ki ga to poglavje vsebuje, določa:
„Če se na podlagi objektivnih podatkov, ki jih v ta namen predloži Komisija, oceni, da se ekonomski in socialni položaj v
Skupnosti resno in nenadoma poslabša, da Komisija ustrezne predloge, o katerih Svet v skladu s postopkom iz člena 283 Pogodbe
ES odloči s kvalificirano večino.“
Poglavje 7 navedene priloge, ki ima naslov „Končna določba in klavzula o pregledu“, vsebuje člen 15, ki določa:
„1.      Določbe te [p]riloge se uporabljajo od 1. julija 2004 do 31. decembra 2012.
2.      Ob koncu štiriletnega obdobja se proučijo glede na proračunske posledice. V ta namen Komisija predloži poročilo Evropskemu
parlamentu in Svetu ter, kadar je to primerno, predlog sprememb te priloge na podlagi člena 283 Pogodbe ES.“

Izpodbijana uredba
Da bi Svet v skladu s členom 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom pred koncem leta 2009 odločil o prilagoditvi osebnih prejemkov
in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, je Komisija 29. oktobra 2009 vložila predlog COM(2009) 603
konč.
Po tem, ko sta dve državi članici popravili svoje statistične podatke, ki se nanašajo na referenčno obdobje, ki se upošteva
pri izračunu sprememb kupne moči iz člena 1(4)(a) Priloge XI h Kadrovskim predpisom, je bil 19. novembra 2009 vložen spremenjen
predlog uredbe (COM(2009) 629 konč.).
Na podlagi točke 3.1 obrazložitve tega predloga je imel posebni kazalec vrednost 2,8 %, bruseljski mednarodni indeks 0,9 %,
predlagana prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin v Belgiji in Luksemburgu pa je znašala 3,7 %, kolikor znaša zmnožek
dveh zgoraj navedenih vrednosti. Za vse v predlogu uredbe navedene zneske je bila uporabljena stopnja prilagoditve 3,7 %.
V izpodbijani uredbi so predlogi Komisije upoštevani le deloma.
V uvodni izjavi 1 te uredbe, v kateri je povzeto besedilo edine točke obrazložitve navedenega predloga, je navedeno, da bi
bilo treba „[z] namenom zagotoviti uradnikom in drugim uslužbencem Evropske unije vzporedno gibanje kupne moči s kupno močjo
javnih uslužbencev v državnih upravah držav članic […] osebne prejemke in pokojnine uradnikov in drugih uslužbencev Evropske
unije prilagoditi v okviru letnega pregleda za leto 2009“.
V uvodni izjavi 2 izpodbijane uredbe, ki jo je dodal Svet, je navedeno, da bi bilo treba „[p]rilagoditev prejemkov in pokojnin,
kakor jo predlaga Komisija, […] spremeniti v luči finančne in gospodarske krize ter kot del ekonomske in socialne politike
Unije. To situacijo bi bilo treba pregledati, kadar je to potrebno.“
V členih 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe so navedeni novi zneski osebnih prejemkov, ki jih je sprejel Svet na podlagi stopnje
prilagoditve 1,85 %, in ti zneski so nadomestili tiste, ki jih je predlagala Komisija na podlagi stopnje prilagoditve 3,7
%.
Člen 18 izpodbijane uredbe, katerega vsebine ni v predlogu Komisije, določa:
„Ta uredba se lahko po potrebi pregleda in v ta namen Komisija, če je to potrebno, predloži predlog o spremembi te uredbe,
katero Svet sprejme s kvalificirano večino.“

Predlogi strank in postopek pred Sodiščem
Komisija Sodišču predlaga, naj:
–        izpodbijano uredbo razglasi za nično, razen členov 1, 3 in 19, pri čemer pa naj njeni učinki ostanejo veljavni, dokler Svet
ne sprejme nove uredbe, v kateri bodo pravilno uporabljeni člena 64 in 65 Kadrovskih predpisov in Priloga XI h Kadrovskim
predpisom, in
–        Svetu naloži plačilo stroškov.
Svet Sodišču predlaga, naj:
–        tožbo zavrne kot neutemeljeno in
–        Komisiji naloži plačilo stroškov.
Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 26. februarja 2010 Parlamentu dovolil intervencijo v podporo predlogom Komisije.
Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 4. maja 2010 Kraljevini Danski, Zvezni republiki Nemčiji, Helenski republiki, Republiki
Litvi, Republiki Avstriji, Republiki Poljski in Združenemu kraljestvu Velika Britanija in Severna Irska dovolil intervencijo
v podporo predlogom Sveta.
Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 30. junija 2010 predlog za intervencijo, ki ga je vložila Union Syndicale Luxembourg,
zavrnil, ker na podlagi člena 40(2), drugi stavek, Statuta Sodišča Evropske unije Union Syndicale Luxembourg kot pravna oseba
luksemburškega prava nima pravice do intervencije v tej zadevi.
Predsednik Sodišča je s sklepom z dne 26. februarja 2010 zavrnil predlog Komisije, naj se ta zadeva obravnava po hitrem postopku.

Tožba
Komisija je v utemeljitev tožbe navedla dva tožbena razloga, ki se nanašata na to, da so bili Kadrovski predpisi in Priloga
XI k tem predpisom kršeni po eni strani s členi 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe in po drugi strani s členom 18 te uredbe.

Prvi tožbeni razlog: kršitev člena 65 Kadrovskih predpisov ter členov 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
Trditve strank
Komisija v prvem tožbenem razlogu navaja, da je Svet opravil nepravilno prilagoditev različnih zneskov osebnih prejemkov in
pokojnin, ki so določeni s Kadrovskimi predpisi za uradnike in pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, s tem, da je zneske,
ki jih je predlagala Komisija na podlagi stopnje prilagoditve 3,7 %, nadomestil z zneski, pri katerih je bila uporabljena
stopnja 1,85 %.
Na podlagi dejavnikov, določenih v členih 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, naj ne bi bilo mogoče izračunati stopnje
prilagoditve z vrednostjo 1,85 %, kar znaša natančno polovico vrednosti stopnje, ki jo je izračunala Komisija. Določena naj
bi bila pavšalno, in sicer na podlagi splošnih ugotovitev glede gospodarskega položaja v času sprejetja izpodbijane uredbe.
Vendar pa naj bi bila s postopkom, določenim v členu 65 Kadrovskih predpisov in v členih 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom,
uvedena metoda samodejne prilagoditve, ki Svetu – razen možnosti, da izpodbija predložene podatke – ne daje diskrecijske pravice.
Letna prilagoditev osebnih prejemkov naj ne bi bila zakonodajni akt, temveč izvršilni ukrep, ki je bolj upraven kot pa normativen.
Že iz samega besedila člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom naj bi izhajalo, da ima Svet na tem področju le omejeno pristojnost.
V nasprotju s tem, kar navaja Svet, naj člen 65 Kadrovskih predpisov ne bi mogel prevladati nad navedenim členom 3, saj naj
bi bila v hierarhiji norm na isti stopnji. Poleg tega naj člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ne bi imel učinka, če
bi bila Svetu že na podlagi člena 3 podeljena diskrecijska pravica, ki bi mu omogočala, da ne glede na dejavnike, določene
v tem členu 3, upošteva dejavnike, ki v referenčnem obdobju niso bili prisotni, kot je gospodarski ali finančni položaj v
času sprejetja uredbe o prilagoditvi osebnih prejemkov.
To, da je pristojnost Sveta pri sprejetju uredbe o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin omejena, naj bi bilo potrjeno
tudi s sodbama z dne 5. junija 1973 v zadevi Komisija proti Svetu (81/72, Recueil, str. 575, točki 9 in 10) in z dne 6. oktobra
1982 v zadevi Komisija proti Svetu (59/81, Recueil, str. 3329, točke od 23 do 25), ki sta bili izdani v zvezi s prejšnjimi
različicami metod prilagoditve osebnih prejemkov, ki so določale manj strog in manj podroben pravni okvir od tega, ki izhaja
iz sedanje Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Komisija poudarja, da samodejnost metode prilagoditve iz Priloge XI h Kadrovskim predpisom temelji na volji Sveta, ki je z
Uredbo št. 723/2004 sprejel metodo, ki mu jo je predlagala Komisija, da bi se s tem zagotovila srednjeročna stabilnost in
ker je vsebovala več elementov, ki so za Svet pomenile protidajatve. V zvezi s tem Komisija navaja uvedbo „posebne dajatve”,
s katero so obremenjeni osebni prejemki, ki jih izplača Unija, in povečanje pokojninskih prispevkov, to sta ukrepa, katerih
posledica je zmanjšanje rasti plač. Poleg tega Komisija opozarja, da metoda letne prilagoditve, ki je določena v Prilogi XI
h Kadrovskim predpisom, lahko vodi tako do negativnih kot do pozitivnih rezultatov. Ob upoštevanju teh vidikov naj bi se Svet
s sprejetjem te metode načeloma zavezal, da bo v času veljavnosti Priloge XI h Kadrovskim predpisom, to je osem let, upošteval
pogoje, ki jih določa ta priloga.
Po mnenju Komisije je člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom edina določba, ki omogoča, da se upošteva nenadno poslabšanje
gospodarskega in socialnega položaja. Ta člen pa naj ne bi bil uporabljen v obravnavanem primeru.
Svet naj ne bi mogel spremeniti predloga Komisije, ki ga je vložila na podlagi člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom,
v predlog, katerega pravna podlaga je navedeni člen 10, to je člen, s katerim naj bi bila Komisiji podeljena široka diskrecijska
pravica glede vprašanja, ali je treba podati predlog na podlagi tega člena. Poleg tega naj Svet Komisije ne bi uradno pozval,
naj vloži predlog na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Poleg tega, tudi če bi Komisija vložila tak predlog,
bi se tak predlog lahko nanašal le na prihodnje spremembe Kadrovskih predpisov in naj Sveta, ki je imel omejeno pristojnost,
ne bi mogel oprostiti obveznosti, da pred koncem leta 2009 izvrši tisto, za kar je pristojen na podlagi člena 3(1) te priloge,
da se prilagodijo osebni prejemki in pokojnine z učinkom od 1. julija 2009.
Poleg tega naj bi ob upoštevanju dejstva, da člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom napotuje na člen 283 ES, ki je postal
člen 336 PDEU, metodo prilagoditve osebnih prejemkov po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe lahko spremenila le Parlament
in Svet na podlagi rednega zakonodajnega postopka. Domnevna nujnost naj Svetu ne bi omogočala nespoštovanja teh zahtev. Svet
naj bi s tem, da v Uredbi št. 723/2004 ni predvidel možnosti sprejetja vsaj začasnih ukrepov, zavestno sprejel „počasnost“
izvajanja določbe o izjemi.
Nazadnje, Komisija poudarja, da je za metodo, ki je določena v členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, značilno, da se
vsakršne finančne spremembe – tako pozitivne kot tudi negativne – upoštevajo s časovnim zamikom. Tako naj bi bila gospodarska
kriza upoštevana v obdobju 2010, saj bodo v obdobju med julijem 2009 in junijem 2010 referenčne države članice posledice te
krize vključile v raven osebnih dohodkov svojih nacionalnih javnih uslužbencev. Zato naj bi bilo treba člen 10 Priloge XI
h Kadrovskim predpisom uporabiti le v resnično izjemnih in nepredvidenih okoliščinah.
Da pa v sistemu osebnih prejemkov in pokojnin ne bi prišlo do diskontinuitete v sistemu osebnih prejemkov in pokojnin, Komisija
Sodišču predlaga, naj uporabi člen 264, drugi odstavek, PDEU tako, da bodo določbe, ki bodo razglašene za nične, učinkovale
še do takrat, ko bo Svet – za izvršitev sodbe, ki bo razglašena – v skladu s predlogom Komisije sprejel novo uredbo z učinkom
od 1. julija 2009.
Parlament podpira vse tožbene razloge in predloge Komisije. Med drugim poudarja, da je Svet s sprejetjem člena 3 Priloge XI
h Kadrovskim predpisom vnaprej določil način izvrševanja svoje pristojnosti iz člena 65 Kadrovskih predpisov, tako da odločitev
v zvezi z letno prilagoditvijo osebnih prejemkov in pokojnin pomeni le izvedbo pravil in meril, določenih v navedeni prilogi.
Zato naj bi bilo treba člen 65(3) Kadrovskih predpisov razlagati kot določbo, s katero je Svetu v zvezi s to letno prilagoditvijo
podeljena le izvršilna pristojnost. Temeljna pogoja za uporabo člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom naj bi bila pobuda
Komisije in uporaba rednega zakonodajnega postopka v skladu s členom 336 PDEU. Ta postopek pa naj v obravnavanem primeru ne
bi bil izveden.
Nasprotno pa Svet meni, da ima – glede na samo besedilo in splošno sistematiko člena 65 Kadrovskih predpisov in Priloge XI
h Kadrovskim predpisom – diskrecijsko pravico v zvezi z letno prilagoditvijo osebnih prejemkov in pokojnin, tudi če ne izpodbija
tega, da je bil izračun letne prilagoditve, ki ga je predložila Komisija, pravilno opravljen na podlagi člena 1 navedene priloge.
Svet s sklicevanjem na izraz „zlasti“ iz navedenega člena 65(1) navaja, da so v Prilogi XI h Kadrovskim predpisom določeni
načini uporabe nekaterih meril, ki jih je treba upoštevati pri pregledu ravni osebnih prejemkov in pokojnin, da pa mu s to
prilogo ni odvzeta možnost upoštevanja tudi drugih dejavnikov.
Tudi če bi se Svet s sprejetjem Priloge XI h Kadrovskim predpisom načeloma zavezal, da bo v času veljavnosti te priloge upošteval
pogoje, ki jih določa ta priloga, naj se ne bi odrekel diskrecijski pravici v zvezi z določitvijo letne prilagoditve osebnih
prejemkov in pokojnin. Svet naj namreč člena 65 Kadrovskih predpisov ne bi razveljavil in nadomestil s členom 3 Priloge XI
h Kadrovskim predpisom niti naj ne bi svoje pristojnosti za sprejetje odločitve na tem področju v celoti prenesel na Komisijo.
Razlaga člena 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, za katero se zavzema Komisija in po kateri ta člen določa samodejni postopek,
naj bi členu 65 Kadrovskih predpisov odvzela polni učinek. V zvezi s tem naj ne bi bilo upoštevno, ali je odločitev Sveta
o letni prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin zakonodajni ali izvršilni akt.
Poleg tega naj bi Sodišče v zgoraj navedeni sodbi Komisija proti Svetu z dne 6. oktobra 1982 (točka 32) in Sodišče prve stopnje
Evropskih skupnosti v sodbah z dne 7. decembra 1995 v združenih zadevah Abello in drugi proti Komisiji (T‑544/93 in T‑566/93,
RecFP, str. I‑A‑271 in II‑815, točka 53); z dne 8. novembra 2000 v zadevi Bareyt in drugi proti Komisiji (T-158/98, RecFP,
str. I‑A‑235 in II‑1085, točka 57) in z dne 25. septembra 2002 v združenih zadevah Ajour in drugi proti Komisiji (T-201/00
in T‑384/00, RecFP, str. I‑A‑167 in II‑885, točka 47) presodilo, da ima Svet na področju prilagoditve osebnih prejemkov in
pokojnin diskrecijsko pravico.
Vsekakor pa naj bi Svet imel diskrecijsko pravico ob posebno hudi gospodarski krizi, ki je taka kot ta, do katere je prišlo
nenadoma konec leta 2008 in katere nastanka in razsežnosti ne bi mogel ob sprejetju Uredbe št. 723/2004 predvideti nihče.
Nepojmljivo naj bi bilo, da se odgovorni zakonodajalec v celoti odreče nujno potrebni prilagodljivosti med hudo gospodarsko
in socialno krizo.
Ta diskrecijska pravica, ki temelji na členu 65 Kadrovskih predpisov, naj bi obstajala neodvisno od člena 10 Priloge XI h
Kadrovskim predpisom. Z uporabo zadnjenavedenega člena naj bi bilo sicer dejansko mogoče priti do podobnega rezultata. Vendar
naj bi bilo treba za uporabo tega člena 10 izvesti postopek, ki je zahtevnejši od postopka, ki ga za prilagoditev osebnih
prejemkov in pokojnin določa člen 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, kar naj bi še poudarilo to, da ni niti cilj niti posledica
navedenega člena 10, da lahko nadomesti diskrecijsko pravico Sveta, ki izhaja iz člena 65 Kadrovskih predpisov. V teh okoliščinah
Svet trdi, da lahko v skladu s členom 294(9) PDEU celo v rednem zakonodajnem postopku na podlagi člena 336 PDEU soglasno odloči
o spremembi predloga Komisije, tudi če je Komisija v zvezi s tem dala negativno mnenje.
Poleg tega naj bi bil cilj aktov, ki se lahko sprejmejo na podlagi člena 65 Kadrovskih predpisov in členov 1 in 3 Priloge
XI h Kadrovskim predpisom, in aktov, ki se lahko sprejmejo na podlagi člena 10 navedene priloge, le delno enak. Domet tega
člena 10 naj bi bil precej večji kot domet drugih določb, ker naj ne bi omogočal le naravnanja prilagoditve osebnih prejemkov
in pokojnin, ki je posledica „mehanične“ uporabe metode, temveč tudi zadržanje, spremembo ali razveljavitev uporabe metode
z zakonodajnim aktom. V pravu naj bi se pravne podlage pogosto deloma prekrivale.
Namen povišanja osebnih prejemkov in pokojnin za 1,85 %, ki ga določa izpodbijana uredba, naj bi bil ohranjanje kupne moči
uradnikov Unije z izničenjem učinkov inflacije, ugotovljene v Bruslju (0,9 %), povišanja prispevkov uradnikov v pokojninski
sistem (0,4 %) in povišanja posebnih prispevkov (0,43 %). Povišanje osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev
Unije naj bi zgolj izzvalo nerazumevanje Unije s strani njenih državljanov. Poleg tega naj bi to povišanje bilo dodatno breme
za proračune držav članic, ki bi še povečalo breme, ki je posledica intervencij, potrebnih zaradi gospodarske krize. Ob upoštevanju
ukrepov, ki so jih države članice sprejele v zvezi s svojimi nacionalnimi javnimi uslužbenci zaradi gospodarske krize, naj
ne bi bilo dovolj le počakati, da se ti ukrepi odrazijo pri prihodnji letni prilagoditvi osebnih prejemkov uradnikov Unije
konec leta 2010.
V zvezi s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom Svet izpodbija najprej tezo, da se ta člen nanaša zgolj na morebitno
nadomestitev „običajne“ metode letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin z neko drugo metodo, ki velja le za naprej,
tako da je ob izvajanju te „običajne“ metode uporaba tega člena  izključena. Zlasti naj bi to, da je naslov tega člena „Določba
o izjemi“, dokazovalo, da je mogoče letno prilagoditev prilagoditi ob hudem in nenadnem poslabšanju gospodarskega in socialnega
položaja, ne da bi bilo zato treba spremeniti „običajno“ metodo za naprej.
V obravnavanem primeru naj bi bili vsebinski pogoji za uporabo člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom izpolnjeni. V referenčnem
obdobju naj bi se namreč morala Unija spopasti s posebej hudo gospodarsko krizo, ki jo je povzročila finančna kriza. Učinki
te krize naj bi bili vidni od druge polovice leta 2008 in naj bi bili še posebej veliki v začetku leta 2009. Ti učinki pa
naj ne bi bili upoštevani v predlogu Komisije.
Čeprav naj bi imela Komisija na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom obveznost, da se – če se pojavijo znaki
resnega in nenadnega poslabšanja gospodarskega in socialnega položaja – odzove na lastno pobudo in da, če je to potrebno,
pravočasno vloži ustrezen predlog, naj ne bi uporabila tega člena. Možnost uporabe tega člena naj bi bila omenjena med razpravami,
ki so potekale v pripravljalnih telesih Sveta pred sprejetjem izpodbijane uredbe. Vendar pa naj bi Komisija na dveh sestankih,
ki sta bila konec novembra 2009 in začetek decembra istega leta, navedla, da ne bo vložila predloga, ki bi temeljil na tej
pravni podlagi.
Svet trdi, da člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ni mogel uporabiti, ker Komisija ni vložila predloga na podlagi tega
člena. Zato naj ne bi imel druge izbire, kot da uporabi diskrecijsko pravico, ki naj bi jo imel na podlagi člena 65 Kadrovskih
predpisov, da bi lahko v predpisanem roku sprejel izpodbijano uredbo. Sodišče naj bi že večkrat priznalo, da se v „izrednih
in nepredvidenih položajih“ lahko sprejmejo
ad hoc
rešitve, da se s tem Uniji omogoči, da se odzove in prevzame odgovornost, kar naj bi bilo v tem primeru nedvomno podano.
Nikakor pa naj ne bi bilo mogoče – niti če bi Komisija decembra 2009 vložila predlog na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim
predpisom – takega predloga sprejeti pred koncem leta, in sicer zaradi zahtevnosti postopka, določenega v tem členu.
Čeprav danska, nemška, litovska in poljska vlada ter vlada Združenega kraljestva soglašajo z razlogi in predlogi Sveta, jih
dopolnjujejo z različnimi pojasnili.
Tako naj bi bilo iz besedila člena 65 Kadrovskih predpisov in člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom ter iz sodne prakse
Sodišča in Splošnega sodišča razvidno, da ima Svet v zvezi z letnimi prilagoditvami osebnih prejemkov in pokojnin in zlasti
glede dejavnikov, ki se upoštevajo pri tej prilagoditvi, diskrecijsko pravico. Natančneje, v členu 65 Kadrovskih predpisov
in v Prilogi XI h Kadrovskim predpisom naj ne bi bili taksativno našteti niti dejavniki, ki jih Svet lahko veljavno upošteva,
niti dejavniki, ki jih Svet mora upoštevati.
V skladu z institucionalnim ravnotežjem v Uniji naj Svet ne bi bil le „izvršilni organ“ Komisije. Načeloma naj ne bi bil zavezan,
da brez spreminjanja sprejme predlog zakonodajnega akta, ki ga predloži Komisija, temveč naj bi imel pravico, da ga s soglasno
sprejeto odločitvijo spremeni, in sicer s sodelovanjem Parlamenta ali brez njega, kar je odvisno od postopka. Zavezan naj
bi bil le k temu, da se ne oddalji od namena in ciljev predloga, kar naj bi bila obveznost, ki je bila v obravnavanem primeru
izpolnjena. Poleg tega naj bi imel Svet, celo če bi bile pristojnosti za izvršitev prenesene na Komisijo, v številnih primerih
možnost preprečiti sprejetje zakonodajnega akta, ki ga je predlagala Komisija. Iz besedila člena 3 Priloge XI h Kadrovskim
predpisom naj ne bi jasno izhajalo, da je z njim Svetu podeljena le pristojnost za „potrditev“ predloga Komisije.
V skladu z razlago člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ki jo je podala Komisija, naj bi ta imela možnost povsem ustaviti
uporabo te določbe o izjemi in tako tej določbi odvzeti polni učinek.
Presoja Sodišča
Prvi tožbeni razlog, ki se nanaša na to, da členi 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe kršijo člen 65 Kadrovskih predpisov in
člena 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, odpira vprašanje, ali ima Svet diskrecijsko pravico, ki mu omogoča, da se
s sklicevanjem na hudo gospodarsko krizo oddalji od predloga Komisije glede letne prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin
uradnikov in drugih uslužbencev Unije, ne da bi ob tem izpodbijal skladnost podatkov, ki jih Komisija predloži v okviru predloga
prilagoditve, z zahtevami, ki so določene v členih 1 in 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, in če jo ima, kolikšna je ta
diskrecijska pravica.
V členu 65 Kadrovskih predpisov je določeno temeljno pravilo, ki se nanaša na letni pregled in morebitno prilagoditev osnovnih
prejemkov uradnikov in drugih uslužbencev Unije, to je prilagoditev, ki se na podlagi člena 82(2) Kadrovskih predpisov uporabi
tudi za pridobljene pokojnine. V členu 65(1) je določeno, da Svet vsako leto pregleda raven osebnih prejemkov uradnikov in
drugih uslužbencev Unije. Pri tem pregledu Svet preuči, ali je kot del ekonomske in socialne politike Unije potrebna prilagoditev
osebnih prejemkov. Zlasti morajo biti upoštevana vsa povišanja plač v javnih službah in kadrovske potrebe.
Iz člena 65(1) Kadrovskih predpisov je razvidno, da je Svetu s to določbo podeljena diskrecijska pravica v okviru letnega
pregleda ravni osebnih prejemkov (glej v tem smislu zgoraj navedeni sodbi Komisija proti Svetu z dne 5. junija 1973, točki 7
in 11, in Komisija proti Svetu z dne 6. oktobra 1982, točke od 20 do 22 in 32).
Vendar so v skladu s členom 65a Kadrovskih predpisov pravila za izvajanje navedenega člena 65 določena v Prilogi XI h Kadrovskim
predpisom.
Člen 3 te priloge, ki se nanaša na „[u]reditev letnega prilagajanja osebnih prejemkov in pokojnin“, v odstavku 1 določa, da
Svet na predlog Komisije in na podlagi meril iz oddelka 1 Priloge XI h Kadrovskim predpisom pred koncem vsakega leta sprejme
odločitev o prilagoditvi osebnih prejemkov in pokojnin z veljavnostjo od 1. julija. V skladu z odstavkom 2 navedenega člena
3 se znesek prilagoditve dobi tako, da se bruseljski mednarodni indeks pomnoži s posebnim kazalcem, prilagoditev pa je določena
kot enoten linearen odstotek. Člen 3(3) Priloge XI h Kadrovskim predpisom določa, da se tako določen znesek prilagoditve v
skladu z metodo, navedeno v nadaljevanju, vključi v tabele osnovnih plač iz nekaterih določb Kadrovskih predpisov in pogojev
za zaposlitev drugih uslužbencev.
Iz navedenega je razvidno, da v skladu z besedilom in sistematiko določb, predstavljenih v prejšnji točki, člen 3 Priloge
XI h Kadrovskim predpisom taksativno določa merila, ki urejajo letno prilagoditev ravni osebnih prejemkov.
Da bi se odločilo, ali lahko Svet na podlagi člena 65 Kadrovskih predpisov v tem okviru vendarle upošteva druga merila in
zlasti to, da je prišlo do hude gospodarske krize, je treba preučiti odnos med tema določbama.
–       Odnos med členom 65 Kadrovskih predpisov in členom 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
V zvezi s tem je treba spomniti, prvič, da je v skladu s členom 65a Kadrovskih predpisov namen Priloge XI h Kadrovskim predpisom,
da se določijo pravila za izvajanje členov 64 in 65 Kadrovskih predpisov.
Drugič, treba je upoštevati, da ima ta priloga, zlasti njen člen 3, enako pravno vrednost kot členi Kadrovskih predpisov in
s tem enako pravno vrednost kot člen 65 Kadrovskih predpisov. Ker sta člen 65 Kadrovskih predpisov in Priloga XI h Kadrovskim
predpisom del istega zakonodajnega akta, imata enako stopnjo v hierarhiji norm.
Tako sprejetje Kadrovskih predpisov kot vse njihove spremembe in zlasti vključitev Priloge XI so bili opravljeni po zakonodajni
poti; gre torej za akt, ki je v skladu s členom 288, drugi odstavek, PDEU v celoti zavezujoč. Sodišče je v zvezi z določbo
iz Priloge VIII h Kadrovskim predpisom že presodilo, da imajo Kadrovski predpisi, ki so bili določeni z Uredbo št. 259/68,
vse lastnosti, določene v členu 189, drugi odstavek, EGS (ki mu zdaj ustreza člen 288, drugi odstavek, PDEU), in da so v celoti
zavezujoči (glej sodbo z dne 20. oktobra 1981 v zadevi Komisija proti Belgiji, 137/80, Recueil, str. 2393, točka 7).
Tretjič, glede na zgodovino nastanka Priloge XI h Kadrovskim predpisom je zdaj veljavna različica te priloge posledica stalnega
razvoja, ki se je začel leta 1972. Za ta razvoj je značilno, da je bila metoda letne prilagoditve opredeljena vedno bolj podrobno
in zavezujoče tako glede oblike pravnega akta, ki se uporabi, kot glede vsebine.
Kot je namreč razvidno iz zgoraj navedenih sodb Komisija proti Svetu z dne 5. junija 1973 (točki 3 in 4); Komisija proti Svetu
z dne 26. junija 1975 (70/74, Recueil, str. 795, točka 7) in Komisija proti Svetu z dne 6. oktobra 1982 (točka 8), se je Svet
najprej med letom 1972 odločil, da bo poskusno in za dobo treh let uporabil sistem prilagoditve osebnih prejemkov na podlagi
dveh določenih kazalcev, pri čemer pa je bila zavrnjena samodejna uporaba aritmetične sredine vrednosti izbranih dveh kazalcev.
Glede tega pristopa je Sodišče presodilo, da je Svet s to odločitvijo, ki jo je sprejel v okviru pristojnosti, ki so mu v
zvezi z osebnimi prejemki zaposlenih podeljene na podlagi člena 65 Kadrovskih predpisov, prevzel obveznosti, ki jih mora spoštovati
v obdobju, ki ga je sam opredelil (glej zgoraj navedene sodbe Komisija proti Svetu z dne 5. junija 1973, točki 8 in 9; Komisija
proti Svetu z dne 26. junija 1975, točke od 20 do 22, in Komisija proti Svetu z dne 6. oktobra 1982, točka 8).
Svet je med letom 1976 sprejel novo metodo prilagoditve osebnih prejemkov, kot je razvidno iz zgoraj navedene sodbe Komisija
proti Svetu z dne 6. oktobra 1982 (točke od 9 do 13). Nato je bila s Sklepom Sveta 81/1061/Euratom, ESPJ, EGS z dne 15. decembra
1981 o spremembah metode prilagoditve osebnih prejemkov uradnikov in drugih uslužbencev Skupnosti (UL L 386, str. 6) za obdobje
desetih let določena druga metoda prilagoditve osebnih prejemkov.
Nazadnje je Svet z Uredbo Sveta (ESPJ, EGS, Euratom) št. 3830/91 z dne 19. decembra 1991 o spremembi Kadrovskih predpisov
za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti glede podrobnih pravil za
prilagoditev osebnega dohodka (UL L 361, str. 1) metodo prilagoditve osebnih prejemkov za obdobje od 1. julija 1991 do 30.
junija 2001 vključil v same Kadrovske predpise tako, da jim je dodal Prilogo XI. Obdobje veljavnosti Priloge XI h Kadrovskim
predpisom v različici, ki je bila sprejeta z Uredbo št. 3830/91, je bilo dvakrat podaljšano, in sicer decembra 2000 in decembra
2003, nato pa je bila z Uredbo št. 723/2004 za obdobje osem let sprejeta sedanja različica te priloge.
Glede na zgoraj navedeno je treba ugotoviti, da čeprav Svet ni spremenil besedila člena 65 Kadrovskih predpisov, je s sprejetjem
Priloge XI h Kadrovskim predpisom sprejel določbe, ki se nanašajo na izvajanje tega člena. Splošne navedbe v tem členu so
podrobno določene v členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, s katerim je Svet za nekaj let določil konkretna pravila postopka,
določenega v členu 65 Kadrovskih predpisov, zlasti taksativno našteta merila, ki urejajo letno prilagoditev osebnih prejemkov.
Ta omejitev diskrecijske pravice Sveta, ki izhaja iz člena 65 Kadrovskih predpisov, je utemeljena med drugim s ciljema zagotovitve
srednjeročne stabilnosti in izognitve ponavljajočim se razpravam in trenjem zlasti med organizacijami, ki zastopajo zaposlene,
in zadevnimi institucijami glede vprašanja, koliko je prilagoditev utemeljena ali nujna (glej v tem smislu zgoraj navedeno
sodbo Komisija proti Svetu z dne 5. junija 1973, točka 2). V zvezi s tem je že v prvi uvodni izjavi Sklepa 81/1061 in v drugi
in tretji uvodni izjavi Uredbe št. 3830/91 navedeno, da je namen omejitve diskrecijske pravice Sveta ohranitev dobrih odnosov
med evropskimi institucijami ter njihovimi uradniki in drugimi uslužbenci.
Da pa bi se ti cilji lahko izpolnili, mora Svet upoštevati merila, ki so določena v členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Poleg tega mehanizem prilagoditve, ki je določen v navedenem členu 3, temelji v glavnem na ideji, da se – sicer s časovnim
zamikom – spreminjanje plač na ravni Unije uskladi s spreminjanjem plač v referenčnih državah članicah v obdobju med julijem
predhodnega leta in julijem tekočega leta, ki odraža odločitve organov držav članic v zvezi z osebnimi prejemki uradnikov
glede na gospodarski položaj v tem obdobju. Poleg tega merila iz navedenega člena 3 lahko vodijo tako do negativnega kot do
pozitivnega rezultata, kot to izhaja med drugim iz odstavka 6 tega člena.
Iz navedenega je razvidno, da se je Svet s tem, da je sprejel Prilogo XI h Kadrovskim predpisom, s samostojno odločitvijo
zavezal, da bo za čas veljavnosti te priloge pri izvrševanju pristojnosti glede prilagoditve, ki jo ima na podlagi člena 65
Kadrovskih predpisov, upošteval merila, ki so taksativno določena v členu 3 navedene priloge. Sklepanje Sodišča v zgoraj navedenih
sodbah Komisija proti Svetu z dne 5. junija 1973 (točka 9) in Komisija proti Svetu z dne 26. junija 1975 (točke od 20 do 22)
se
mutatis mutandis
uporablja za uredbo – s katero je bila sprejeta Priloga XI h Kadrovskim predpisom – ki jo je Svet sprejel v skladu s členom
65a Kadrovskih predpisov. V teh okoliščinah se Svet v okviru navedenega člena 3 ne more sklicevati na diskrecijsko pravico,
ki bi presegala merila, določena v tem členu.
Zato se Svet v okviru letnega pregleda ravni osebnih prejemkov ne more sklicevati na diskrecijsko pravico, podeljeno na podlagi
člena 65 Kadrovskih predpisov, da bi se izognil uporabi metode, določene v členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, in upošteval
druga merila kot tista, ki so določena v zadnjenavedenem členu.
–       Možnost upoštevanja hude gospodarske krize
V zvezi z možnostjo, ki so jo navedli Svet in države članice intervenientke, da se v okviru letnega pregleda ravni osebnih
prejemkov upošteva huda gospodarska kriza, je treba spomniti, da člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom določa, da „[č]e
se na podlagi objektivnih podatkov, ki jih v ta namen predloži Komisija, oceni, da se ekonomski in socialni položaj v Skupnosti
resno in nenadoma poslabša, da Komisija ustrezne predloge, o katerih Svet v skladu s postopkom iz člena 283 Pogodbe ES odloči
s kvalificirano večino“.
Ta člen omogoča, da se v izrednih okoliščinah metoda, določena v členu 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, ne uporabi, ne
omogoča pa, da bi se ta metoda spremenila ali razveljavila za naslednja leta. Člen 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom je
namreč uvrščen v poglavje 5 te priloge, ki je naslovljeno „Določba o izjemi“. Sprememba določb Priloge XI h Kadrovskim predpisom
pa je obravnavana v poglavju 7 te priloge, ki je naslovljeno „Končna določba in klavzula o pregledu“ in vsebuje le en člen,
to je člen 15. Ta člen  določa obdobje veljavnosti določb iz Priloge XI h Kadrovskim predpisom in pravila, ki se nanašajo
na preučitev teh določb ob koncu štiriletnega obdobja, pri čemer se med drugim upoštevajo posledice, ki jih imajo zgoraj navedene
določbe na proračun. Navedena je tudi možnost sprememb te priloge v skladu s postopkom iz člena 283 ES.
Poleg tega je namen člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom – glede na njegovo besedilo – ta, da se institucijam omogoči,
da se odzovejo na nenadne dogodke, v zvezi s katerimi je bolj kot popolna sprememba „običajne“ metode prilagoditve osebnih
prejemkov potrebna
ad hoc
rešitev. Nazadnje, ta določba omogoča upoštevanje posledic poslabšanja gospodarskega in socialnega položaja, ki je hkrati
resno in nenadno, kadar ob uporabi „običajne metode“ osebni prejemki uradnikov ne bi bili prilagojeni dovolj hitro, kot je
to ugotovila Komisija v svojem poročilu z dne 27. junija 1994 o uporabljivosti določbe o izjemi (SEC(94) 1027 konč., točka
II.3, str. 5 in 6).
Zato Priloga XI h Kadrovskim predpisom določa poseben postopek prilagoditve osebnih prejemkov ob hudi gospodarski krizi.
Da Priloga XI h Kadrovskim predpisom – in zlasti člena 3 in 10 te priloge – ne bi izgubila zavezujočega značaja (glej po analogiji
zgoraj navedeno sodbo Komisija proti Svetu z dne 5. junija 1973, točka 13) in ker ta priloga ne vsebuje drugih določb, ki
bi se nanašale na morebiten vpliv hude gospodarske krize na prilagoditev osebnih prejemkov, je treba ugotoviti, da je v času
veljavnosti te priloge edina možnost za upoštevanje gospodarske krize v okviru prilagoditve osebnih prejemkov in za posledično
zavrnitev uporabe meril iz člena 3(2) te priloge postopek, ki je določen v členu 10 te priloge.
Te ugotovitve ne more izpodbiti dejstvo, da je uporaba člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom odvisna od predloga Komisije.
Zlasti iz člena 17(2) PEU je razvidno, da je to v skladu z institucionalnim ravnotežjem, določenim s Pogodbama, na podlagi
katerih je glede predlogov v zakonodajnih postopkih Komisiji načeloma podeljen monopol.
V skladu s členom 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom Komisija „da“ ustrezne predloge, če se gospodarski in socialni položaj
resno in nenadoma poslabša. Ob upoštevanju jasnega besedila tega člena ni mogoče ugotoviti, da je izvajanje pristojnosti,
ki je Komisiji podeljena na podlagi tega člena, odvisno zgolj od njene volje.
Poleg tega mora Komisija spoštovati dolžnost lojalnega sodelovanja med institucijami, to je dolžnost, ki je bila priznana
s sodno prakso (glej zlasti sodbi z dne 27. septembra 1988 v zadevi Grčija proti Svetu, 204/86, Recueil, str. 5323, točka 16,
in z dne 10. decembra 2002 v zadevi Komisija proti Svetu, C‑29/99, Recueil, str. I‑11221, točka 69) in ki je z začetkom veljavnosti
Lizbonske pogodbe izrecno določena v členu 13(2), drugi stavek, PEU. Nazadnje, Svet lahko od Komisije zahteva, da zanj pripravi
vse študije, ki so po njegovem mnenju potrebne za doseganje skupnih ciljev, in da mu predloži ustrezne predloge, kot to izhaja
iz člena 241 PDEU. Svet pa pred sprejetjem izpodbijane uredbe – drugače kot leta 1994 (glej poročilo Komisije z dne 27. junija
1994, SEC(94) 1027 konč., točka I, str. 3) – Komisiji ni poslal uradne zahteve, v kateri bi jo pozval, naj izpolni svoje obveznosti,
ki jih ima na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Dejstvo, da je postopek, ki je določen v členu 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, zahtevnejši od postopka, določenega v
členu 3 te priloge – med drugim zato, ker je od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe potrebno sodelovanje Parlamenta – Sveta
ne more oprostiti obveznosti, da spoštuje pravila, določena v tej prilogi. V zvezi s tem je treba opozoriti, da Svet sam priznava,
da je mogoče celo zapletene postopke, v katerih sodeluje več institucij, izpeljati hitro, če obstaja politična volja, da se
doseže rezultat. Ta možnost izhaja med drugim iz ukrepov, s katerimi se lahko doseže, da Parlament hitreje izvede postopek,
in ki so določena v členu 229, drugi odstavek, PDEU ter v členih 134(4), drugi pododstavek, 142 in 144 Poslovnika Evropskega
parlamenta.
Poleg tega je treba v zvezi s položajem pred sprejetjem izpodbijane uredbe spomniti, da je bilo v skladu s trditvami Sveta
posledice gospodarske krize mogoče zaznati že v času referenčnega obdobja, ki se je končalo julija 2009. Tako bi Svet lahko
že poleti leta 2009 posredoval, da bi se vložil predlog na podlagi člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Iz vseh zgoraj navedenih ugotovitev izhaja, da Svet nima diskrecijske pravice, ki bi mu omogočila, da bi brez uporabe postopka,
določenega v členu 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, sprejel odločitev in zaradi gospodarske krize določil prilagoditev
osebnih prejemkov – kot je to storil v členih 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe – ki bi bila drugačna od tiste, ki jo je
predlagala Komisija zgolj na podlagi člena 3 te priloge.
Zato je treba člene 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe razglasiti za nične.

Drugi tožbeni razlog: kršitev člena 65 Kadrovskih predpisov in členov od 3 do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom
Trditve strank
Komisija z drugim tožbenim razlogom navaja, da člen 18 izpodbijane uredbe krši člen 65 Kadrovskih predpisov in člene od 3
do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom s tem, da določa novo pravno podlago, ki omogoča pregled izpodbijane uredbe in s tem
dopušča možnost vmesne prilagoditve osebnih prejemkov.
Člen 65 Kadrovskih predpisov naj bi namreč določal le en letni termin za prilagoditev osebnih prejemkov. Možnost njihove vmesne
prilagoditve, ki je določena v členih od 4 do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, naj bi bila pogojena z znatno spremembo
življenjskih stroškov med junijem in decembrom in poleg tega z vložitvijo predloga Komisije. Svet pa naj ne bi pozval Komisije
k vložitvi takega predloga in v vsakem primeru ga Komisija ni vložila. Svet naj tudi ne bi mogel sam zaobiti postopkovnih
zahtev iz člena 10 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, zlasti nujnosti, da Komisija vloži predlog in da Parlament sodeluje
v zakonodajnem postopku.
Vsekakor naj bi z razglasitvijo ničnosti členov 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe določba o pregledu iz člena 18 te uredbe
postala brezpredmetna.
Parlament dodaja, da člen 290 PDEU Svetu ne omogoča, da si v izvršilnem aktu pridrži pristojnost, in da člena 64 in 65 Kadrovskih
predpisov ter Priloga XI h Kadrovskim predpisom ne dajejo pravne podlage za tako določbo o pregledu.
Svet navaja, da je drugi tožbeni razlog povezan s prvim in s trditvijo Komisije, da se je Svet s sprejetjem Priloge XI h Kadrovskim
predpisom odrekel vsakršni diskrecijski pravici. Člen 18 izpodbijane uredbe naj ne bi mogel biti v nasprotju s členi od 4
do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom, saj se ti členi ne nanašajo na isti položaj. Člen 18 naj bi se namreč nanašal na možnost
pregleda stopnje prilagoditve osebnih prejemkov in pokojnin, določene v izpodbijani uredbi, na podlagi predloga Komisije ob
upoštevanju razvoja gospodarske in finančne krize ter ekonomske in socialne politike Unije, kar je v skladu s prilagodljivostjo,
ki jo izrecno določajo Kadrovski predpisi.
Presoja Sodišča
Drugi tožbeni razlog Komisije se nanaša na to, da člen 18 izpodbijane uredbe, ki določa možnost pregleda izpodbijane uredbe,
krši člen 65 Kadrovskih predpisov in člene od 3 do 7 Priloge XI h Kadrovskim predpisom. Taka možnost v predlogu Komisije ni
bila predvidena.
Člen 65(1) Kadrovskih predpisov v zvezi z ravnjo osebnih prejemkov določa le letni pregled teh prejemkov. Nasprotno pa odstavek
2 tega člena v zvezi s korekcijskimi koeficienti omogoča sprejetje ukrepov za vmesno prilagoditev teh koeficientov, če se
življenjski stroški zelo spremenijo. V členih od 1 do 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom so določena pravila za izvajanje
letnega pregleda ravni osebnih prejemkov, v členih od 4 do 7 te priloge pa podrobna pravila za vmesne prilagoditve korekcijskih
koeficientov.
V nobeni od navedenih določb ni predvidena možnost, da se v okviru letnega pregleda ravni osebnih prejemkov določijo nova
pravila, na podlagi katerih bi bilo mogoče ponovno pregledati to raven, niti možnost prilagoditve osebnih prejemkov zunaj
letne prilagoditve, ki se opravi na podlagi člena 65(1) Kadrovskih predpisov in členov od 1 do 3 Priloge XI h Kadrovskim predpisom.
Na podlagi navedenih določb se tudi ni mogoče izogniti vmesni prilagoditvi korekcijskih koeficientov, ki je določena v členu
65(2) Kadrovskih predpisov in v členih od 4 do 7 navedene priloge.
Zato je bil člen 18 izpodbijane uredbe sprejet s kršitvijo člena 65 Kadrovskih predpisov in členov od 3 do 7 Priloge XI h
Kadrovskim predpisom in zaradi tega ga je treba razglasiti za ničnega.
Iz zgoraj navedenih ugotovitev izhaja, da je treba člene 2 in od 4 do 18 izpodbijane uredbe razglasiti za nične.
Da ne bi prišlo do diskontinuitete v sistemu osebnih prejemkov, pa je treba uporabiti člen 264, drugi odstavek, PDEU in ohraniti
učinke določb izpodbijane uredbe, ki se nanašajo na prilagoditev osebnih prejemkov in pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev
Unije od 1. julija 2009 in ki so razglašene za nične – to so členi 2 in od 4 do 17 izpodbijane uredbe – in to do začetka veljavnosti
nove uredbe, ki jo bo Svet sprejel za zagotovitev izvršitve te sodbe.

Stroški
V skladu s členom 69(2) Poslovnika se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker je Komisija
predlagala, naj se Svetu naloži plačilo stroškov, in ker ta s predlogi ni uspel, se mu naloži plačilo stroškov. Na podlagi
odstavka 4, prvi pododstavek, navedenega člena države članice in institucije, ki se kot intervenientke udeležijo postopka,
nosijo svoje stroške.
Iz teh razlogov je Sodišče (tretji senat) razsodilo:
1.
Členi 2 in od 4 do 18 Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1296/2009 z dne 23. decembra 2009 o prilagoditvi osebnih prejemkov in
pokojnin uradnikov in drugih uslužbencev Evropske unije ter korekcijskih koeficientov, ki se zanje uporabljajo, z učinkom
od 1. julija 2009 se razglasijo za nične.
2.
Učinki členov 2 in od 4 do 17 Uredbe št. 1296/2009 se ohranijo do začetka veljavnosti nove uredbe, ki jo bo Svet Evropske
unije sprejel za zagotovitev izvršitve te sodbe.
3.
Svetu Evropske unije se naloži plačilo stroškov.
4.
Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Helenska republika, Republika Litva, Republika Avstrija, Republika Poljska, Združeno
kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska ter Evropski parlament nosijo svoje stroške.
Podpisi
*
Jezik postopka: francoščina.