CELEX: 62004TJ0288
Ametnikud
Vastuvõetavus

Ametnikud – Hagi – Eelnev halduskaebus – Tähtaeg
(Personalieeskirjad, artikli 25 teine lõik ning artiklid 90 ja 91)
Juhul kui igakuiselt palgalehelt nähtub selgesti haldusakti olemasolu ja ulatus ning kui asjaomasel otsusel on puhtalt rahaline
eesmärk, mis selle olemuse tõttu nähtub palgalehelt, hakkab lehe edastamisega kulgema haldusakti vastu esitatava hagi aegumistähtaeg.
Nii ei ole see siiski aga ametniku palgaastmele ja -järku lõplikult määramise otsuse puhul, mille peamine eesmärk ei ole puhtalt
rahaline, vaid see käsitleb ametniku ametialase olukorra keskset tegurit. Sellise tähtsusega otsus ei ole olemuselt selline,
mis nähtuks pelgast palgateatisest. Viimati nimetatu on ebasobiv viis asjaomase isiku teavitamiseks sellise tähtsusega otsusest
ning seda eriti seetõttu, et see ei viita palgaastmele ja -järgule. Arvestades personalieeskirjade artikli 25 teises lõigus
toodud reeglit ning põhimõtet, mille kohaselt administratsioonil lasub kohustus kindlustada, et ametnikud saaksid tõhusalt
ja kergesti tutvuda haldusaktidega, mis neid isiklikult puudutavad – põhimõte, mille aluseks on eelkõige institutsioonidel
nende ametnike suhtes lasuv hoolitsemiskohustus – võib tavapäraselt hoolas ametnik, keda peetakse tema töötasu reguleerivaid
eeskirju tundvaks, eeldada, et tema palgaastmele ja -järku lõplikust määramisest teavitatakse kirjalikult.
See, et administratsioon ei täitnud oma kohustust teavitada ametnikku teda puudutavast palgaastmele ja -järku lõplikult määramise
otsusest, ei vabastada siiski ametnikku piisavalt hoolikaks olemise kohustusest, eriti siis, kui ametnik teadis sellisest
tema kohta tehtud otsusest. Arvestades otsusest teatamise õiguslikku ja faktilist konteksti, mida iseloomustab asjaolu, et
katseajal olev ametnik teab, et palgaastmele ja -järku lõplikult määramise otsus tuleb teha, võivad palgateatised ametnikku
teavitada tema isiklikus olukorras toimunud muudatusest, kuna põhitöötasu oluline muudatus ning selle tagantjärele kohandamine
ei saa mõistlikult jääda märkamatuks isikule, kes on täitnud teadlikult ametnikult üldjuhul nõutavat hoolsuskohustust. Sellisel
juhul peab ta vähemalt asjaomaselt administratsioonilt küsima teavet selle põhitöötasu muudatuse põhjuse kohta ning vajadusel
nõuda mõistliku aja jooksul tervet selle muudatuse aluseks olnud otsust, et ta saaks tutvuda asjaomase akti täpse sisu ja
põhjendustega selleks, et tal oleks võimalik kasutada kaebuse esitamise õigust. Kui esimeste palgateatiste saamisest, milles
on näha põhitöötasu oluline muudatus, on möödunud rohkem kui viis kuud, ei saa seda mingil viisil pidada mõistlikuks, isegi
kui hageja heas usus arvas, et ta saab administratsiooniga kokkuleppele ilma kaebust esitamata, sest sellise kokkuleppe võimalik
saavutamine ei vabasta ametnikku kohustusest pidada kinni kaebuse esitamise tähtaegadest, mis põhinevad avalikul huvil.
(vt punktid 39–43 ja 47–50)
Viited: 23. jaanuar 1997, kohtuasi C‑246/95: Coen (EKL 1997, lk I‑403, punkt 21); 16. märts 1993, liidetud kohtuasjad T‑33/89
ja T‑74/89: Blackman
vs.
parlament (EKL 1993, lk II‑249, punkt 34); 24. aprill 1996, kohtuasi T‑6/94: A.
vs
. parlament (EKL AT 1996, lk I‑A‑191 ja II‑555, punkt 52); 24. märts 1998, kohtuasi T‑232/97: Becret-Danieau jt
vs.
parlament (EKL AT 1998, lk I‑A‑157 ja II‑495, punktid 31 ja 32); 24. juuni 2004, kohtuasi T‑190/02: Österholm
vs.
komisjon (EKL AT 2004, lk I‑A‑197 ja II‑877, punkt 32); 16. veebruar 2005, kohtuasi T‑354/03: Reggimenti
vs.
parlament (EKL AT 2005, lk I‑A‑33 ja II‑147, punktid 38 ja 39); 4. mai 2005, kohtuasi T‑144/03: Schmit
vs
. komisjon (EKL AT 2005, lk I‑A‑101 ja II‑465, punkt 146).