CELEX: 62002CJ0411
Nesplnenie povinnosti členským štátom
Nesprávne prebratie
Smernica 98/10/ES
Telekomunikácie
Pojmy "základná forma podrobného rozpisu účtu" a "ešte podrobnejší rozpis účtu

Svojou žalobou sa Komisia Európskych spoločenstiev domáha, aby Súdny dvor určil, že Rakúska republika si tým, že si zvolila
účtovné doklady, ktoré obsahujú rozpis poplatkov len podľa druhu poplatkov a ktoré nie sú dostatočne podrobné, aby spotrebiteľom
zaručovali účinnú kontrolu a preverenie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 ods. 2 smernice Európskeho
parlamentu a Rady 98/10/ES z 26. februára 1998 o uplatnení otvoreného prístupu do siete (ONP) pre telefónnu službu a o univerzálnej
službe v oblasti telekomunikácií v prostredí hospodárskej súťaže [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 101, s. 24, ďalej len „smernica“).

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Smernica má podľa článku 1 ods. 1 druhého pododseku zaručiť dostupnosť kvalitných pevných verejných telefónnych služieb v rámci
Spoločenstva a definovať súbor služieb, ku ktorým by mali prístup všetci užívatelia, vrátane spotrebiteľov, v rámci univerzálnej
služby za dostupnú cenu, primeranú špecifickým vnútroštátnym podmienkam.
Na tento účel stanovuje článok 14 smernice s názvom „Podrobný rozpis účtu, tónová voľba a selektívne blokovanie hovorov“:
„1. V záujme zabezpečenia, aby užívatelia prostredníctvom pevných verejných telefónnych sietí mali čo najskôr prístup k službám,
ako sú:
–        …
–        podrobný rozpis účtu a selektívne blokovanie hovorov ako služby poskytované na žiadosť,
môžu členské štáty určiť jedného alebo viacerých operátorov, ktorí budú poskytovať tieto služby väčšine užívateľov pred 31. decembrom
1998 a zaručia ich všeobecnú dostupnosť najneskôr k 31. decembru 2001.
…
2. Bez toho, aby boli dotknuté požiadavky príslušných právnych predpisov o ochrane osobných údajov a súkromia ako je smernica
95/46/ES a smernica 97/66/ES, podrobné rozpisy účtov musia byť dostatočne podrobné, aby bolo možné preveriť a skontrolovať
vzniknuté výdavky za užívanie pevnej verejnej siete a/alebo za pevné verejné telefónne služby.
Základná forma podrobného rozpisu účtu je užívateľom poskytovaná bez ďalších poplatkov. Za primeranú sadzbu alebo zadarmo
je možné prípadne ponúknuť ešte podrobnejší rozpis. Vnútroštátne úrady pre reguláciu môžu stanoviť základnú úroveň podrobného
rozpisu účtov.
Hovory, ktoré sú pre volajúceho účastníka bez poplatkov, vrátane volaní na linku pomoci, sa neuvádzajú v podrobnom rozpise
účtu volajúceho účastníka.“ [
neoficiálny preklad
]

Vnútroštátna právna úprava
Účelom Telekommunikationsgesetz (spolkového zákona o telekomunikáciách, BGBl. I, č. 100/1997, ďalej len „TKG“) ako aj štyroch
nariadení je prebrať smernicu. Najmä § 94 ods. 1 TKG, ktorý preberá článok 14 ods. 2 smernice, stanovuje:
„1. Poplatky účastníkov sú v zásade spracované vo forme účtovného dokladu, ktorý obsahuje rozpis poplatkov podľa jednotlivých
druhov. Keď to účastník žiada, poplatky sú rozpísané jednotlivo alebo v iných stupňoch podrobnosti, ponúkaných v obchodných
podmienkach. Pre účtovné doklady, ktoré obsahujú dodatočne podrobnejší rozpis ako je štandardný doklad, môže byť v obchodných
podmienkach stanovený poplatok. Výška poplatku je určovaná podľa výšky nákladov spojených s odlišným podrobnejším rozpisom.
…“

Konanie pred podaním žaloby
Listom z 23. septembra 1998 Rakúska republika oznámila Komisii text TKG, ako aj rôzne vykonávacie predpisy ako opatrenia na
prebratie smernice do rakúskeho práva.
Listom z 20. apríla 2001 Komisia oznámila svoje pochybnosti o správnom prebratí článku 14 ods. 2 smernice Rakúskou republikou
a v súlade s článkom 226 ES ju vyzvala, aby v lehote dvoch mesiacov predložila svoje pripomienky.
Listom z 20. júna 2001 rakúske orgány oznámili Komisii, že podľa ich názoru § 94 spĺňa požiadavky článku 14 ods. 2 smernice.
Štandardné vyúčtovanie podľa § 94 TKG je dostatočne podrobné na to, aby užívateľom umožňovalo bezproblémovú kontrolu a preverenie
ich telefónnych poplatkov v zmysle smernice.
Keďže Komisia prišla k záveru, že rakúska základná forma podrobného rozpisu účtu neumožňuje spotrebiteľovi v žiadnom prípade
účinne skontrolovať jeho výdavky za telefón, vydala 20. decembra 2001 odôvodnené stanovisko s uvedením pôvodnej výhrady a vyzvala
Rakúsku republiku, aby prijala požadované predpisy na dosiahnutie súladu s touto smernicou v lehote dvoch mesiacov od oznámenia
tohto stanoviska.
Keďže rakúska vláda listom z 27. februára 2002 potvrdila svoje stanovisko, že jej vnútroštátne právne predpisy správne prebrali
článok 14 ods. 2 smernice, Komisia sa rozhodla podať túto žalobu.

O žalobe
Komisia vytýka Rakúskej republike, že nedodržala ustanovenia článku 14 ods. 2 smernice, podľa ktorých podrobný rozpis účtovaných
poplatkov musí byť dostatočne podrobný, aby umožnil preverenie a kontrolu vzniknutých výdavkov za používanie verejnej telefónnej
siete.
Podľa jej názoru rakúske právne predpisy nespĺňajú túto požiadavku. Keďže § 94 ods. 1 TKG ukladá poskytovateľom telefónnych
služieb len povinnosť vystaviť doklad s „rozpisom poplatkov podľa druhov poplatkov“, umožňuje operátorom uplatňovať prax,
ktorá spočíva v tom, že sumy na účtoch sú spolu zhrnuté podľa kategórie hovoru bez toho, aby bol jednotlivo uvedený každý
hovor.
Z takéhoto účtovného dokladu sa môže účastník len dozvedieť, že v účtovnom období uskutočnil určitý počet hovorov do rôznych
tarifných pásiem za určitú celkovú sumu. Podľa toho takéto vyúčtovanie neumožňuje overiť dátum uskutočneného hovoru alebo
číslo volaného a nezaručuje účastníkovi účinné preverenie a kontrolu jeho výdavkov.
Rakúska vláda popiera tento výklad smernice a posúdenie Komisiou. Domnieva sa, že predpisy § 94 TKG, podľa ktorých je v základnej
forme podrobného rozpisu účtu uvedený zoznam účtovaných poplatkov podľa tarifných skupín, sú v súlade s požiadavkami článku
14 ods. 2 smernice.
Ani toto ustanovenie, ani všeobecný cieľ smernice nevyžadujú, aby na účte boli uvádzané dátumy hovorov a čísla volaného, aby
účastníci mali možnosť účinne preverovať a kontrolovať svoje výdavky.
Rakúska vláda na podporu svojho tvrdenia uvádza, že informácia stanovená v § 94 TKG umožňuje okamžité odhalenie anomálií alebo
chýb porovnaním účtovaných súm rozpísaných podľa kategórií hovorov so sumami na predchádzajúcich účtoch. Toto porovnanie umožňuje
kontrolu účtovaných súm najmä preverením zvlášť drahých druhov hovorov alebo identifikáciou príliš častých alebo dlhých hovorov
v porovnaní s hovormi uskutočnenými v skoršom období.
K tomu je potrebné zdôrazniť, že aj keď článok 14 ods. 2 smernice jednotlivo neurčuje, aké informácie musí obsahovať základná
forma podrobného rozpisu účtu, smernica predpisuje minimálne požiadavky na informácie, ktoré sú určované podľa toho, čo je
nevyhnutné na to, aby účastníci mohli preverovať a kontrolovať vzniknuté výdavky za používanie pevnej verejnej telefónnej
siete.
Ako Komisia poznamenala, z účtovného dokladu, určeného v § 94 ods. 1 TKG, môže účastník len zistiť, že v účtovnom období uskutočnil
určitý počet hovorov do rôznych tarifných pásiem za určitú celkovú sumu, účastníkom však nedáva možnosť kontrolovať a overovať
ich výdavky na základe účtu.
Bez toho, aby bolo potrebné jednotlivo určiť, či základná forma podrobného rozpisu účtu musí obsahovať všetky faktory, ktoré
sú určujúce pre cenu každého hovoru, je nutné konštatovať, že na základe základnej formy rakúskych podrobných rozpisov účtovaných
poplatkov nie je možné identifikovať každý jednotlivý hovor v rámci rôznych tarifných pásiem, a tým nie je možné ani preveriť,
či sa naozaj uskutočnil.
Účtovný doklad, ktorý uvádza len počet hovorov, súčet pretelefonovaných tarifných impulzov a celkovú sumu, podľa toho neumožňuje
preverenie a kontrolu výdavkov za používanie pevnej verejnej telefónnej siete, ako to vyžaduje článok 14 ods. 2 smernice.
Tento záver nevyvracia ani tvrdenie rakúskej vlády, že pre základnú formu podrobného rozpisu účtu by nemohol byť určený vyšší
stupeň podrobnosti, aký je stanovený v § 94 TKG, lebo potom možnosť, výslovne stanovená v článku 14 ods. 2 smernice vystaviť
doklady s vyšším stupňom podrobnosti by bola nadbytočná a nezmyselná, ani tvrdenie, že účtovné doklady s takým stupňom podrobnosti,
ako vyžaduje Komisia, by nutne obsahovali informácie, ktoré by porušovali právne predpisy o ochrane súkromia a osobných údajov.
Predovšetkým je potrebné poukázať na to, že skutočnosť, že základná forma podrobného rozpisu účtu bude na účely dodržania
článku 14 ods. 2 smernice obsahovať viac podrobností, ako je stanovené v § 94 ods. 1 TKG, nebude mať za následok bezpredmetnosť
možnosti vystaviť účtovný doklad s vyšším stupňom podrobnosti, ktorá je výslovne uvedená v tomto ustanovení.
Je totiž možné predstaviť si ešte vyššie stupne podrobností, na základe ktorých by účastníci, ako dokumentujú príklady uvedené
generálnym advokátom v bodoch 50 a 51 jeho návrhov, mohli z ich účtovných dokladoch zistiť ďalšie podrobnosti, ktoré by im
uľahčili kontrolu výdavkov alebo by im boli poskytnuté ďalšie informácie o využívaní telefónnych služieb. Okrem toho nie je
možné vylúčiť, že bezplatné hovory, ktoré sa podľa článku 14 ods. 2 smernice tretieho pododseku v podrobnom rozpise volajúceho
účastníka neuvádzajú, sú obsiahnuté v ponuke dodatočne podrobnejšieho rozpisu.
Pokiaľ ide o tvrdenie, že účtovné doklady so stupňom podrobnosti vyžadovaným Komisiou by nutne obsahovali informácie v rozpore
s právnymi predpismi o ochrane súkromia a osobných údajov, treba uviesť, že rakúska vláda toto tvrdenie nepodoprela obšírnejšou
argumentáciou, ktorá by Súdnemu dvoru umožnila posúdiť jeho opodstatnenosť.
Za týchto podmienok je potrebné konštatovať, že Rakúska republika si tým, že si zvolila účtovné doklady, ktoré obsahujú rozpis
poplatkov len podľa druhu poplatkov a ktoré nie sú dostatočne podrobné, aby zaručovali spotrebiteľom účinnú kontrolu a preverenie,
nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú z článku 14 ods. 2 smernice.

O trovách
Podľa článku 69 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Rakúsku republiku na náhradu trov konania a táto nemala
úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol a vyhlásil:
1)
Rakúska republika si tým, že si zvolila účtovné doklady, ktoré obsahujú rozpis poplatkov len podľa druhu poplatkov a ktoré
nie sú dostatočne podrobné, aby spotrebiteľom zaručovali účinnú kontrolu a preverenie, nesplnila povinnosti, ktoré jej vyplývajú
z článku 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 98/10/ES z 26. februára 1998 o uplatnení otvoreného prístupu do siete
(ONP) pre telefónnu službu a o univerzálnej službe v oblasti telekomunikácií v prostredí hospodárskej súťaže.
2)
Rakúska republika je povinná nahradiť trovy konania.
Podpisy
*
Jazyk konania: nemčina.