CELEX: 62006TJ0339
Kmetijstvo
Skupna ureditev trga za vino
Pomoči za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov
Uredba (ES) št. 1493/1999
Določitev dokončne dodelitve finančnih sredstev, odobrenih državam članicam
Odločba 2006/669/ES
Zavezujoči rok iz člena 16(1) Uredbe (ES) št. 1227/2000
Načela lojalnega sodelovanja, dobre vere in dobrega upravljanja, sorazmernosti in polnega učinka

Pravni okvir
Pravila za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov so določena z Uredbo Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (
UL L 179, str. 1
) in z Uredbo Komisije (ES) št. 1227/2000 z dne o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe št. 1493/1999 o skupni ureditvi trga za vino v zvezi z obsegom vinogradniških površin (
UL L 143, str. 1
), kot je bila spremenjena.
Člen 14 Uredbe št. 1493/1999 določa:
„1.   Komisija nakaže začetna letna sredstva državam članicam na podlagi objektivnih meril ob upoštevanju določenih pogojev in potreb ter prizadevanj glede na cilj programa.
2.   Začetna dodeljena sredstva se prilagodijo glede na dejanske stroške in na podlagi pregledanih napovedi izdatkov, ki jih predložijo države članice ob upoštevanju cilja programa in razpoložljivih sredstev.
[…]“
Člen 16 Uredbe št. 1227/2000 je med drugim spremenila Uredba Komisije (ES) št. 1841/2003 z dne 17. oktobra 2003 o spremembi Uredbe št. 1227/2000 (
UL L 268, str. 58
). Tako je v členu 16 Uredbe št. 1227/2000 v različici, ki se uporablja za finančno leto 2006, določeno:
„1.   Države članice pošljejo Komisiji v zvezi s sistemom prestrukturiranja in preusmeritve najkasneje 10. julija vsako leto:
a)
poročilo o dejansko nastalih izdatkih na dan 30. junij v tekočem finančnem letu in skupno zadevno površino;
b)
poročilo o potrjenih izdatkih na dan 30. junij v tekočem finančnem letu in skupno zadevno površino;
[…]
2.   Brez poseganja v splošna pravila, oblikovana za proračunsko disciplino, Komisija zniža predplačila za kmetijske izdatke na začasni in pavšalni osnovi, kadar so podatki, ki jih morajo države članice skladno z odstavkom 1 posredovati Komisiji, nepopolni ali nepravočasni [in končni datum ni bil spoštovan].“
Člen 17 Uredbe št. 1227/2000 sta med drugim spremenili Uredba Komisije (ES) št. 315/2003 z dne 19. februarja 2003 (
UL L 46, str. 9
) in Uredba Komisije (ES) št. 1203/2003 z dne (
UL L 168, str. 9
). Tako je v členu 17 Uredbe št. 1227/2000, ki se je uporabljala za finančno leto 2006, določeno:
„1.   Za vsako državo članico se dejanski izdatki, potrjeni in navedeni za katerokoli dano proračunsko [finančno] leto, financirajo v mejah zneskov, priglašenih Komisiji v skladu s členom 16(1)(a) in (b), pod pogojem, da ti zneski ne presegajo skupnih finančnih zneskov, dodeljenih državi članici, v skladu s členom 14(1) Uredbe […] št. 1493/1999.
[…]
3.   Zahteve držav članic v skladu s členom 16(1)(c) se sprejmejo na podlagi sorazmerja, z uporabo zneskov, ki so na voljo za vse države članice po odbitku od vsote zneskov, prijavljenih skladno s členom 16(1)(a), in zneskov, prijavljenih v skladu s členom 16(1)(b), od skupnega zneska, dodeljenega državam članicam skladno s členom 14 Uredbe […] št. 1493/1999. Komisija po 30. juniju čim prej uradno obvesti države članice, v kakšnem obsegu se lahko sprejmejo zahtevki.
4.   Ne glede na odstavka 1 in 2, če je celotna površina, prijavljena skladno s členom 16(1)(a), manjša od števila hektarov, navedenih v dodelitvi za finančno leto za državo članico v skladu s členom 14(1) Uredbe […] št. 1493/1999, se stroški, prijavljeni za zadevno finančno leto, financirajo le do meje, ki je enaka skupni prijavljeni površini, pomnoženi s povprečnim zneskom pomoči na hektar; številka se izračuna kot razmerje med zneskom, dodeljenim državi članici skladno s členom 14(1) Uredbe (ES) št. 1493/1999, in predvidenim številom hektarjev.
Navedeni znesek ne sme biti v nobenem primeru večji kot stroški, prijavljeni v skladu s členom 16(1)(a).
Za izvajanje tega odstavka se uporabi 5 % odstopanje za celotno prijavljeno površino, v primerjavi s površino, ki je v dodelitvi za finančno leto.
Zneski, ki se ne financirajo v skladu s tem odstavkom, niso na voljo za namen uporabe odstavka 3.
[…]
8.   Sklicevanja na določeno finančno leto se nanašajo na dejanska plačila držav članic med 16. oktobrom in naslednjim 15. oktobrom.
[…]“
Člen 7(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999 z dne 17. maja 1999 o financiranju skupne kmetijske politike (
UL L 160, str. 103
) določa:
„2.   Komisija odloči o mesečnih predplačilih na podlagi knjiženih odhodkov, ki jih izvedejo akreditirane plačilne službe.
Odhodki za oktober se pripišejo oktobru, če se izvedejo med 1. in 15. oktobrom, in novembru, če se izvedejo med 16. in 31. oktobrom. Predplačila se plačajo državi članici najpozneje tretji delovni dan drugega meseca, ki sledi mesecu, v katerem je bil odhodek izveden.
[…]“
Dejansko stanje
Za finančno leto 2006 (od 16. oktobra 2005 do ) je bila okvirna razdelitev sredstev, dodeljenih na podlagi Uredbe št. 1493/1999 za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov, določena z Odločbo Komisije 2005/716/ES z dne o določitvi okvirne dodelitve finančnih sredstev za vinsko leto 2005/2006 državam članicam glede na določeno število hektarjev za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1493/1999 (
UL L 271, str. 45
). V prilogi k navedeni odločbi je okvirni znesek dodelitve finančnih sredstev Helenski republiki določen na 8.574.504 EUR za površino 1249 ha.
Grški organi so 10. julija 2006 na podlagi člena 14 Uredbe št.1493/1999 in člena 16 Uredbe št. 1227/2000 Komisijo obvestili o stanju izdatkov, povezanih s prestrukturiranjem in preusmeritvijo vinogradov v Grčiji med finančnim letom 2006, da bi pridobili finančna sredstva. Na podlagi tega sporočila so celotni navedeni izdatki znašali 6.829.204,46 EUR, ustrezna površina pa je bila 788,002 ha.
Grški organi so 22. septembra 2006 Komisiji poslali dopis, da bi jo seznanili z napako pri vnosu v podatkovno bazo, saj je bila površina, ki jo je bilo treba upoštevati, 1102,271 ha. Pojasnili so, da ta površina ustreza seštevku skupne površine, navedene v razpredelnici, ki je priložena k dopisu z dne in v kateri so povzeti izdatki prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov v Grčiji, ki so dejansko nastali na dan , torej za 1085,391 ha, in skupna površina, navedena v razpredelnici, ki je priložena k dopisu z dne in v kateri so povzeti izdatki prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov v Grčiji, ki so bili plačani na dan , torej za 16,88 ha. Opozorili so tudi na to, da je znesek celotnih izdatkov 6.829.204,46 EUR.
Med 890. zasedanjem upravljalnega odbora za vino 26. septembra 2006 so grški organi Komisiji ponovno predlagali, naj upošteva popravljene podatke. Komisija je zahtevo grških organov ustno zavrnila z obrazložitvijo, da popravljenih podatkov niso predložili pravočasno.
Komisija je 4. oktobra 2006 sprejela Odločbo 2006/669/ES o določitvi dokončne dodelitve finančnih sredstev v proračunskem [finančnem] letu 2006 državam članicam glede na določeno število hektarjev za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v skladu z Uredbo št. 1493/1999 (
UL L 275, str. 62
) (v nadaljevanju: izpodbijana odločba). Na isti datum se je predstavnik Komisije srečal s predstavniki grških organov in jim pojasnil, da glede na roke ni mogoče ugoditi njihovi zahtevi, naj se upoštevajo popravljeni podatki, sporočeni .
Grški organi so 16. oktobra 2006 na Komisijo naslovili predlog z zahtevo, naj se spremeni priloga k izpodbijani odločbi. Komisija tej zahtevi ni ugodila.
Izpodbijana odločba
V izpodbijani odločbi je Komisija za Helensko republiko upoštevala podatke, ki so jih sporočili grški organi 10. julija 2006.
V uvodni izjavi 6 izpodbijane odločbe je navedeno, da je Komisija glede Helenske republike uporabila kazen, določeno v členu 17(4) Uredbe št. 1227/2000, v znesku 1.129.015 EUR.
V prilogi k izpodbijani odločbi je bil znesek dokončne dodelitve finančnih sredstev Helenski republiki za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v Grčiji določen na 5.700.190 EUR za površino 788 ha.
Postopek in predlogi strank
Helenska republika je 30. novembra 2006 v sodnem tajništvu Sodišča prve stopnje vložila to tožbo.
Helenska republika Sodišču prve stopnje predlaga, naj razglasi izpodbijano določbo za nično oziroma jo spremeni v delu, ki se nanaša na dodelitev pomoči za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v Grčiji, tako da se bodo upoštevali popravljeni podatki, ki jih je Komisiji posredovala 22. septembra 2006, in da se ji bodo dodelila ustrezna sredstva.
Komisija Sodišču prve stopnje predlaga, naj:
—
tožbo zavrne;
—
Helenski republiki naloži plačilo stroškov.
Pravo
V utemeljitev tožbe Helenska republika uveljavlja pet tožbenih razlogov. Prvi se nanaša na to, da gre pri roku iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000, ki se vsako leto izteče 10. julija, za instrukcijski rok. Drugi razlog se nanaša na kršitev načela lojalnega sodelovanja, tretji na kršitev načela dobre vere in dobrega upravljanja, četrti na kršitev načela sorazmernosti in peti na kršitev načela polnega učinka.
Prvi razlog: instrukcijski rok iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000
Trditve strank
Prvič, Helenska republika zatrjuje, da bi morala biti za to, da bi bil rok iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 zavezujoč, v njem izrecno dodana navedba „imperativni rok“. Sklicuje se zlasti na sodbi Sodišča z dne 30. novembra 1972 v zadevi Wasaknäcke Knäckebrotfabrik (
32/72, Recueil, str. 1181
) in z dne v zadevi Walzenmühle Magstadt (
52/72, Recueil, str. 1267
).
Drugič, Helenska republika navaja, da povsem instruktivni značaj navedenega roka izhaja tudi iz člena 16(2) Uredbe št. 1227/2000, saj ta določba Komisiji omogoča, da zniža zneske predplačil na začasni in pavšalni osnovi, kadar so podatki nepopolni in končni datum ni bil upoštevan.
Tretjič, to razlago naj bi potrjeval člen 17(1) Uredbe št. 1227/2000, ki predvideva financiranje dejanskih izdatkov, kar naj bi obsegalo možnost, da se celo po 10. juliju vsakega leta popravijo očitne napake.
Komisija nasprotuje trditvam Helenske republike.
Presoja Sodišča prve stopnje
Helenska republika poudarja, da bi bilo treba podatke, ki jih je posredovala Komisiji 22. septembra 2006, upoštevati pri izračunu zneska dokončno dodeljenih finančnih sredstev, ker rok iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 ni zavezujoč.
Prvič, Helenska republika, ki se sklicuje na dve sodbi Sodišča, zatrjuje, da je navedeni rok zgolj instruktiven, ker ni izrecne navedbe njegovega zavezujočega značaja.
Vendar iz besedila člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 ter splošne sistematike in cilja ureditve, katere del je, jasno izhaja, da je rok, predviden s tem členom, imperativni rok.
Namreč, v nasprotju s trditvami Helenske republike dodatek besedne zveze „imperativni rok“ ni nujen za to, da bi bil predviden rok zavezujoč. Glede tega je treba ugotoviti, da je v dveh sodbah, na kateri Helenska republika opira svojo utemeljitev, Sodišče ugotovilo, da je bil predvideni rok zavezujoč, čeprav v navedenih določbah ni bilo navedbe „imperativni rok“.
Poleg tega je treba glede navedbe izraza „najkasneje“ pojasniti, da je v besedilu člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 v skoraj vseh jezikovnih različicah navedeno, da države članice „najkasneje“ do 10. julija vsako leto predložijo Komisiji podatke, ki se zahtevajo s to določbo. V treh jezikovnih različicah (namreč grški, portugalski in romunski) je določeno, da države članice Komisiji navedene podatke predložijo „do“ 10. julija vsakega leta.
Glede tega je treba, prvič, upoštevati, da grška, portugalska in romunska različica člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 temu ne dajeta drugačnega pomena kot druge jezikovne različice, in, drugič, je treba ugotoviti, da zavezujoči značaj predvidenega roka potrjujeta funkcija tega roka v okviru sistema prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov in cilj, ki mu sledi poročilo o izdatkih in zadevnih površinah, navedenih v členu 16(1) Uredbe št. 1227/2000, za katero je ta rok določen v okviru navedenega sistema (glej po analogiji zgoraj navedeni sodbi Wasaknäcke Knäckebrotfabrik, točki 2 in 3, in Walzenmühle Magstadt, točki 2 in 3; sodba Sodišča prve stopnje z dne 6. junija 2007 v zadevi Grčija proti Komisiji, T-232/04, neobjavljena v ZOdl., točka 48).
Iz uvodne izjave 2 Uredbe št. 1841/2003, s katero je bil uveden datum 10. julij vsakega leta v členu 16(1) Uredbe št. 1227/2000, namreč izhaja, da je funkcija roka, določenega s to določbo, omogočiti učinkovito uporabo ugotavljanja sredstev, določenih v členu 14(1) in (2) Uredbe št. 1493/1999. Tako je treba datum, na katerega morajo države članice letno sporočati podatke Komisiji, spoštovati, da bi se prilagodila okvirna finančna sredstva, določena v členu 14(1) Uredbe št. 1493/1999 zlasti glede na dejanske stroške, kar je v skladu s členom 14(2) te uredbe.
Glede cilja, ki mu sledi poročilo o izdatkih in zadevnih površinah, je treba spomniti, da so ti izdatki povezani s finančnim letom. Člen 16(1)(a) in (b) Uredbe št. 1227/2000 namreč omenja poročilo o dejansko nastalih in plačanih izdatkih na dan 30. junij v tekočem finančnem letu. Poleg tega se na podlagi člena 17(8) Uredbe št. 1227/2000 sklicevanja na dano finančno leto nanašajo na plačila, ki so jih države članice dejansko izvedle od 16. oktobra do 15. oktobra naslednjega leta.
Zato je treba zavrniti trditev Helenske republike, da se rok iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 ne navezuje na nikakršen neposredno poznejši dogodek. Kot upravičeno poudarja Komisija, se datum 10. julij povezuje z datumom 15. oktober istega leta, določen pa je bil, da se ji zagotovi pred 15. oktobrom dovolj časa, ki je potreben za sprejetje in objavo odločbe o določitvi dokončne dodelitve finančnih sredstev, ki je predvidena v členu 14(2) Uredbe št. 1493/1999.
Obdobje, upoštevano med 10. julijem in 15. oktobrom, se je namreč obravnavalo kot potrebno zaradi postopkovnih zahtev, ki jih mora izpolniti Komisija in ki jih je naštela in opisala med obravnavo, zato da lahko pripravi, sprejme in objavi odločbo o določitvi dokončne dodelitve finančnih sredstev pred koncem finančnega leta.
Poleg tega je treba ugotoviti, da bi v nasprotju s trditvami Helenske republike morebiten odlog sprejetja izpodbijane odločbe po koncu finančnega leta za vse zadevne države članice ali za eno samo nasprotoval polnemu učinku zadevne ureditve.
Na podlagi člena 17(8) Uredbe št. 1227/2000 se namreč sklicevanja na dano finančno leto nanašajo na plačila, ki so jih države članice dejansko izvedle od 16. oktobra do 15. oktobra naslednjega leta. Na drugi strani Komisija na podlagi člena 7(2) Uredbe št. 1258/1999 odloči o mesečnih predplačilih na podlagi knjiženih odhodkov, ki jih izvedejo akreditirane plačilne službe, pri čemer se odhodki za oktober pripišejo oktobru, če se izvedejo med 1. in 15. oktobrom, in novembru, če se izvedejo med 16. in 31. oktobrom. Poleg tega se predplačila plačajo državi članici najpozneje tretji delovni dan drugega meseca, ki sledi mesecu, v katerem je bil odhodek izveden.
Zato je treba ugotoviti, da polni učinek za to, da se državam članicam omogoči, da zadnja plačila, ki se nanašajo na izdatke, sporočene na podlagi člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000, izvedejo pred koncem tekočega finančnega leta in da jim jih Komisija povrne pred koncem proračunskega leta na podlagi proračunskih postavk, ki so na voljo za to finančno leto, pomeni, da je treba odločbo o določitvi dokončne dodelitve finančnih sredstev državam članicam za finančno leto sprejeti pred njegovim koncem, torej 15. oktobra.
Zato iz besedila člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 in iz polnega učinka tega člena izhaja, da je rok, ki ga določa, zavezujoč.
Drugič, trditve Helenske republike glede členov 16(2) in 17(1) Uredbe št. 1227/2000 ne izpodbijajo teh ugotovitev.
Glede tega je Helenska republika najprej zatrjevala, da člen 16(2) Uredbe št. 1227/2000, ki Komisiji omogoča znižanje zneska predplačil na začasni in pavšalni osnovi, kadar so podatki nepopolni in končni datum ni bil spoštovan, potrjuje povsem instruktiven značaj predvidenega roka.
Ta trditev ni utemeljena. Člen 16(2) Uredbe št. 1227/2000 se nanaša na posledice, ki bi nastale, če bi država članica Komisiji posredovala nepopolne podatke ali ne bi spoštovala roka, določenega za to posredovanje. Iz te določbe ne izhaja utemeljitev, da je ta rok zavezujoč niti da je instruktiven.
Zato ni mogoče sprejeti trditve Helenske republike, ki temelji na členu 16(2) Uredbe št. 1227/2000, da bi s tem dokazala, da je rok 10. julij vsakega leta instruktiven.
Nato Helenska republika zatrjuje, da člen 17(1) Uredbe št. 1227/2000 potrjuje instruktivnost predvidenega roka, ker določa načelo, da mora Komisija financirati izdatke, ki dejansko nastanejo državam članicam, kar obsega možnost za države članice, da popravijo napake po datumu 10. julija vsakega leta.
Vendar je treba ugotoviti, da se člen 17(1) Uredbe št. 1227/2000 nanaša na financiranje dejansko nastalih in plačanih izdatkov, sporočenih za dano finančno leto, ne pa zgolj na dejansko nastale izdatke. Ker se trditev Helenske republike opira na nepopolno navedbo člena 17(1) Uredbe št. 1227/2000, ni upoštevna.
Iz tega izhaja, da zaradi zavezujočega značaja navedenega roka država članica od Komisije ne more zahtevati upoštevanja podatkov, ki jih sporoči po izteku navedenega roka. Zato je treba prvi razlog zavrniti.
Drugi in tretji razlog: kršitev načela lojalnega sodelovanja ter kršitev načel dobre vere in dobrega upravljanja
Trditve strank
Prvič, Helenska republika zatrjuje, da zavezanost k lojalnosti iz člena 10 ES državam članicam nalaga, naj sprejemajo vse ustrezne ukrepe, da bi zagotovile učinkovitost prava Skupnosti, institucijam pa, da lojalno in konstruktivno sodelujejo z državami članicami.
Na eni strani Helenska republika meni, da bi Komisija lahko kadarkoli nadzirala in preverila posredovane podatke. Razlika 214,269 ha med podatki, navedenimi v Odločbi 2005/716, s katero je okvirno določena razdelitev dodelitve finančnih sredstev in površin, ki jih je treba preusmeriti, in podatki iz izpodbijane odločbe o določitvi dokončnih dodelitev teh finančnih sredstev, naj bi bila znatna in neupravičena, kar bi moral biti povod za to, da bi Komisija opravila preiskavo.
Na drugi strani Helenska republika zatrjuje, da je Komisija kršila načelo lojalnega sodelovanja, ker je upoštevala očitno napačne podatke, ne pa pravilnih, ki so ji bili posredovani 22. septembra 2006, čeprav je imela za to dovolj časa, za spremembe pa bi porabila le malo časa. Glede tega Helenska republika poudarja, da Komisiji v nasprotju z njenimi trditvami v obravnavanem primeru ni bilo treba opraviti zapletene presoje niti odločati po prostem preudarku. Poleg tega bi lahko bila odločba o določitvi dokončnih dodelitev finančnih sredstev sprejeta z malo zamude ali pa bi se nanašala na vse države razen na Helensko republiko. Druga možnost bi bila, da bi Komisija sprejela odločbo o spremembi na podlagi novih podatkov, saj naj popravek podatkov glede Helenske republike ne bi vplival na podatke drugih držav članic.
Drugič, Helenska republika poudarja, da obstajajo splošno načelo in izrecne določbe različnih ureditev, v skladu s katerimi je mogoče zahtevo za pomoč ali kakrešnkoli drug dokument popravi kadarkoli po njegovi vložitvi, če gre za očitno napako. Za primer navaja člen 12 Uredbe Komisije (ES) št. 2419/2001 z dne 11. decembra 2001 o podrobnih pravilih za uporabo integriranega upravnega in kontrolnega sistema za nekatere programe pomoči Skupnosti, vzpostavljenega z Uredbo Sveta (EGS) št. 3508/92 (
UL L 327, str. 11
). Uporaba navedenega načela, ki se uporablja za kmete, upravičence pomoči, naj bi bila zavezujoča, glede na načeli dobre vere in dobrega upravljanja pa še toliko bolj veljavna v razmerjih med službami Komisije in službami držav članic.
Poleg tega naj bi bilo razumno prekoračenje datuma 10. julij vsakega leta iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 dovoljeno, ker naj bi se podatki predložili pred 15. oktobrom istega leta, kar je konec finančnega leta, in ker naj bi šlo za popravek pravočasno predloženih podatkov oziroma za predložitev podatkov 24 dni pred tem datumom. Dejstvo, da je država članica dokumente predložila med poletnim dopustom, naj bi odpiralo možnost za državo članico, da v razumnem roku in pred koncem finančnega leta popravi očitne računske napake v računalniških podatkih, ki so bili sporočeni najpozneje 10. julija zadevnega leta. Poleg tega Helenska republika poudarja, da Komisija potrjuje, da lahko, kolikor je mogoče, uporabi celo podatke, ki so ji bili predloženi ali so bili popravljeni po 10. juliju zadevnega leta.
Komisija nasprotuje trditvam Helenske republike.
Presoja Sodišča prve stopnje
Skupaj je treba presojati oba razloga, s katerima Helenska republika v bistvu uveljavlja, da so domnevno napačni podatki, ki jih je Komisiji posredovala pred iztekom roka iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000, očitno napačni in da bi zato na podlagi načel, na katera se sklicuje, Komisija morala upoštevati popravljene podatke, ki so bili sporočeni po izteku navedenega roka.
Najprej je treba navesti, da ni sporno, da so grški organi Komisiji 10. julija 2006 na podlagi člena 16 Uredbe št. 1227/2000 posredovali poročilo o dejansko nastalih in plačanih izdatkih na dan in poročilo o skupni zadevni površini, ki je bila 788,002 ha. Niti ni sporno, da so grški organi Komisiji posredovali popravljene podatke o skupni površini glede izdatkov, ki so dejansko nastali na dan , in da je bila zaradi tega popravka skupna zadevna površina 1102,271 ha.
Nazadnje, ni sporno, da je Komisija menila, da so bili popravljeni podatki posredovani prepozno in da je v izpodbijani odločbi upoštevala podatke, ki so bili sporočeni 10. julija 2006, torej 788,002 ha.
Prvič, poudariti je treba, da države članice v okviru sistema prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov za udeležbo pri povračilu izdatkov Komisiji na podlagi člena 14(2) Uredbe št. 1493/1999 in člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 posredujejo in predložijo podatke o izdatkih za tekoče finančno leto in skupno zadevno površino.
Zato za posredovanje podatkov Komisiji o izdatkih za tekoče finančno leto in za skupno zadevno površino, da bi ta določila dokončno dodelitev finančnih sredstev državam članicam, odgovarjajo slednje. Poleg tega Helenska republika ni predložila ničesar, s čimer bi dokazala, kako bi Komisija lahko upoštevala napako v podatkih, ki so bili sporočeni 10. julija 2006.
Še več, Helenska republika je v dopisu Komisiji z dne 16. oktobra 2006 v pojasnitev svoje napake poudarila, da ji program prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov povzroča težave, ki so povezane z nadzorom podatkov. Komisiji ni mogoče očitati, da te napake, za katero Helenska republika meni, da je očitna, ni opazila, čeprav je slednja nanjo opozorila šele septembra, torej več kot dva meseca po posredovanju prvotnih podatkov.
Nazadnje, člen 17(4) Uredbe št. 1227/2000 se nanaša na položaj, v katerem je skupna površina, priglašena v skladu s členom 16(1) navedene uredbe, manjša od števila hektarjev, navedenih v okvirni dodelitvi finančnih sredstev, odobreni državi članici na podlagi člena 14(1) Uredbe št. 1493/1999.
Zato napačnost podatkov, ki so jih grški organi sporočili 10. julija 2006, nikakor ni bila očitna. Torej zatrjevanje Helenske republike temelji na napačni premisi dejanskega stanja.
Drugič, kot je že bilo navedeno v točki 43 zgoraj, država članica ob upoštevanju zavezujočega značaja roka iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000 nima pravice od Komisije zahtevati, naj upošteva podatke, sporočene po izteku tega roka.
Ni sporno – kar priznava sama Komisija – da ni povsem izključena možnost, da upošteva podatke, ki jih država članica posreduje prepozno, če gre za kratko prekoračenje predvidenega roka in če je mogoče, da se odločba o določitvi dokončnih dodelitev finančnih sredstev državam članicam za zadevno finančno leto sprejme pred 15. oktobrom. Nasprotno, Komisija lahko zavrne upoštevanje podatkov, ki jih država članica posreduje prepozno, če to lahko ovira pravočasno sprejetje navedene odločbe. V obravnavanem primeru je Helenska republika popravljene podatke posredovala šele 22. septembra 2006, torej več kot dva meseca po posredovanju prvotnih – domnevno napačnih – podatkov in zgolj tri tedne pred končnim datumom za sprejetje odločbe, . V teh okoliščinah Komisija s tem, ko je odločila, da ne bo upoštevala popravljenih podatkov, ni kršila navedenih načel.
Zato je treba drugi in tretji razlog zavrniti.
Četrti razlog: kršitev načela sorazmernosti
Trditve strank
Prvič, Helenska republika meni, da uporaba člena 16(2) Uredbe št. 1227/2000, s katerim so predvidene sankcije, če posredovani podatki niso popolni oziroma če „končni datum“ 10. julij vsakega leta ni bil spoštovan, in člena 17(4) navedene uredbe, s katerim so določene sankcije, če država prekorači dejanske izdatke, ob kršitvi načela
ne bis in idem
vodi do tega, da sta ji naloženi dve sankciji za isto ravnanje.
Drugič, Helenska republika poudarja, da sankcija izgube pomoči v znesku 1.129.015 EUR ni sorazmerna glede na računalniško napako grških organov.
Tretjič, Helenska republika meni, da v nasprotju s trditvami Komisije slednji v obravnavanem primeru ni bilo treba opraviti niti zapletene presoje niti odločati po prostem preudarku.
Komisija nasprotuje trditvam Helenske republike.
Presoja Sodišča prve stopnje
Prvič, Helenska republika zatrjuje, da je Komisija – ker je kršila načelo
ne bis in idem
in ji je zato zaradi uporabe tako člena 16(2) kot člena 17(4) Uredbe št. 1227/2000 naložena dvojna sankcija – kršila načelo sorazmernosti.
Ob predpostavki, da je ukrepe, določene v členih 16(2) in 17(4) Uredbe št. 1227/2000, mogoče opredeliti kot „sankcije“, čeprav iz uvodne izjave 6 izpodbijane odločbe izhaja, da se je člen 17(4) Uredbe št. 1227/2000 uporabil za Helensko republiko, pa iz izpodbijane odločbe ne izhaja, da je Komisija uporabila člen 16(2) navedene uredbe.
Iz besedila te določbe namreč izhaja, da se ta ne uporabi, kadar zadevna država članica Komisiji posreduje popolne podatke v roku, ki je predviden za to posredovanje, četudi po izteku navedenega roka zadevna država članica Komisiji posreduje spremenjene podatke.
Drugič, Helenska republika zatrjuje, da je Komisija kršila načelo sorazmernosti, ker naj sankcija izgube pomoči v znesku 1.129.015 EUR ne bi bila sorazmerna glede na računalniško napako grških organov.
Treba je navesti, da je Komisija v obravnavanem primeru, ker je bila skupna površina, priglašena 10. julija 2006, nižja od površine, navedene v odločbi o določitvi okvirne dodelitve finančnih sredstev, uporabila člen 17(4) Uredbe št. 1227/2000. Tako je Helenska republika sama navedla, da Komisija v okviru uporabe tega člena ne odloča po prostem preudarku, saj ta uporaba izvira iz poročila o skupni zadevni površini na podlagi člena 16(1) navedene uredbe.
Zato je treba na eni strani – če Helenska republika meni, da je izguba pomoči v znesku 1.129.015 EUR nesorazmeren ukrep – ugotoviti, da je določitev zneska dokončne dodelitve finančnih sredstev za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v Grčiji v izpodbijani odločbi neizogibna posledica dejstva, da so grški organi sporočili skupno površino, ki je manjša od tiste, navedene v odločbi o določitvi okvirne dodelitve finančnih sredstev državam članicam, in strošek na hektar, ki je bil višji od stroška okvirne dodelitve finančnih sredstev.
Na drugi strani je treba – če Helenska republika meni, da je dejstvo, da je Komisija upoštevala podatke, sporočene 10. julija 2006, tisto, kar je nesorazmeren ukrep, posledica česar je izguba pomoči v znesku 1.129.015 EUR – poudariti, da Helenska republika ni dokazala, da gre pri tem za nesorazmeren ukrep, ker bi bil očitno neprimeren.
Treba je opozoriti, da načelo sorazmernosti, ki je eno od temeljnih načel prava Skupnosti, zahteva, da ravnanja institucij Skupnosti ne prestopijo meje tistega, kar je primerno in potrebno za uresničitev legitimnih ciljev, ki jim sledi zadevna ureditev, pri tem pa je treba takrat, ko je mogoče izbrati med več ponujenimi primernimi ukrepi, uporabiti najmanj omejujočega, povzročene neprijetnosti pa ne smejo biti čezmerne glede na zastavljene cilje (glej sodbo Sodišča z dne 4. oktobra 2007 v zadevi Geuting,
C-375/05, ZOdl., str. I-7983
, točka 45 in navedena sodna praksa).
Odgovor na vprašanje sodnega nadzora nad okoliščinami uveljavitve tega načela je, da lahko le očitna neprimernost sprejetega ukrepa glede na cilj, ki ga želi doseči Komisija, vpliva na zakonitost tega ukrepa (glej v tem smislu zgoraj navedeno sodbo Geuting, točka 46 in navedena sodna praksa).
Glede na nujnost sprejeti odločbo o določitvi dokončnih dodelitev finančnih sredstev državam članicam pred koncem finančnega leta 15. oktobra 2006 – zato da se jim omogočijo ustrezna plačila in da se tako ohrani polni učinek zadevnih določb (glej točke od 31 do 35 zgoraj) – je Komisija sprejela ustrezen ukrep ob upoštevanju podatkov, ki so bili posredovani pravočasno, ne pa popravljenih podatkov, ki so bili Komisiji posredovani .
Zato znižanje dokončne dodelitve finančnih sredstev Helenski republiki za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov v izpodbijani odločbi v znesku 1.129.015 EUR glede na sporočene izdatke, ki je posledica priglašene skupne površine vinogradov v Grčiji, ki je nižja od površine, navedene v Odločbi 2005/716, ni nesorazmeren ukrep.
Zato je treba četrti razlog zavrniti kot neutemeljen.
Peti razlog: kršitev načela polnega učinka
Trditve strank
Helenska republika poudarja, da je Komisija kršila načelo polnega učinka upoštevnih zakonodajnih določb, namreč členov 11, 13 in 14 Uredbe št. 1493/1999 ter členov 16 in 17 Uredbe št. 1227/2000. Sistem prestrukturiranja in preusmeritve vinogradov naj bi bil ukrep, ki pomembno prispeva k uravnoteženju trga, stabilizaciji in kakovostnemu izboljšanju vinogradov Skupnosti in boljši prilagoditvi ponudbe povpraševanju. Precejšnje znižanje pomoči, odobrenih Helenski republiki, zaradi očitne napake pri vnosu podatkov naj bi resno kršilo te cilje Skupnosti. Poleg tega naj Komisija ne bi pojasnila, koliko naj bi ugoditev zahtevi, ki jo je Helenska republika vložila prepozno, ogrozila učinkovito izvajanje sistema dodeljevanja finančnih sredstev za prestrukturiranje in preusmeritev vinogradov.
Komisija nasprotuje trditvam Helenske republike.
Presoja Sodišča prve stopnje
Treba je pojasniti, da je – kot je že bilo ugotovljeno v točkah od 31 do 35 zgoraj – za ohranitev polnega učinka zadevne ureditve potrebna določitev zavezujočega roka, ki naj Komisiji omogoči sprejetje odločbe o določitvi dokončnih dodelitev finančnih sredstev državam članicam pred koncem zadevnega finančnega leta. Zato v nasprotju z utemeljevanjem Helenske republike polni učinek navedenih določb ne nasprotuje uporabi zavezujočega roka ali temu, da se ne upoštevajo podatki, ki jih država članica posreduje po tem roku, četudi je posledica tega znižanje pomoči, odobrenih zadevni državi članici.
Zato Komisija, s tem da ni upoštevala popravljenih podatkov, ki jih je Helenska republika posredovala po izteku zavezujočega roka iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000, ni kršila načela polnega učinka določb zadevne ureditve.
Zato je treba peti razlog zavrniti kot neutemeljen.
Iz vsega navedenega izhaja, da je treba tožbo v celoti zavrniti.
Stroški
V skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje se neuspeli stranki naloži plačilo stroškov, če so bili ti priglašeni. Ker Helenska republika ni uspela, se ji v skladu s predlogi Komisije naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je
SODIŠČE PRVE STOPNJE (peti senat)
razsodilo:

1.
Tožba se zavrne.

2.
Helenski republiki se naloži plačilo stroškov.

Vilaras
Prek
Ciucă
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 11. decembra 2008.
Podpisi
Stvarno kazalo

Pravni okvir

Dejansko stanje

Izpodbijana odločba

Postopek in predlogi strank

Pravo

Prvi razlog: instrukcijski rok iz člena 16(1) Uredbe št. 1227/2000

Trditve strank

Presoja Sodišča prve stopnje

Drugi in tretji razlog: kršitev načela lojalnega sodelovanja ter kršitev načel dobre vere in dobrega upravljanja

Trditve strank

Presoja Sodišča prve stopnje

Četrti razlog: kršitev načela sorazmernosti

Trditve strank

Presoja Sodišča prve stopnje

Peti razlog: kršitev načela polnega učinka

Trditve strank

Presoja Sodišča prve stopnje

Stroški
(
*1
)	Jezik postopka: grščina.