CELEX: 62004CJ0158
Preču brīva aprite
EKL 28. pants
Kvantitatīvie ierobežojumi
Pasākumi ar līdzvērtīgu iedarbību
Sasaldētu maizes izstrādājumu pārdošana

Lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par EKL 28. panta interpretāciju, it īpaši saistībā ar Grieķijas valsts noteikumu,
kas regulē maizes izstrādājumu, kuri ir ražoti, izmantojot
bake‑off
metodi, atbilstību minētajam EK līgumam. Šī metode ietver iepriekš pilnībā vai daļēji ceptu produktu ātru atkausēšanu, kam
seko uzsildīšana vai cepšana pārdošanas punktos. Jēdziens
bake‑off
šajā spriedumā ir izmantots minētajā nozīmē.
Šis lūgums tika iesniegts prasību atcelt tiesību aktu ietvaros, ko
Alfa Vita Vassilopoulos AE
(agrāk –
Trofo Super-Markets AE
), no vienas puses, un
Carrefour-Marinopoulos AE
, no otras puses, iesniedza par
Nomarchiaki Aftodioikisi Ioanninon
(Janinas [
Ioannina
] prefektūras administrācija, turpmāk tekstā – “prefektūras administrācija”) lēmumiem, ar ko tika uzdots pārtraukt
bake‑off
produktu pārdošanas punktu darbību attiecīgajos šo uzņēmumu lielveikalos.

Atbilstošās tiesību normas

Kopienu tiesiskais regulējums
EKL 28. pants dalībvalstu starpā aizliedz importa kvantitatīvos ierobežojumus un citus pasākumus ar līdzvērtīgu iedarbību.
Saskaņā ar EKL 30. pantu EKL 28. pants neliedz noteikt importa aizliegumus vai ierobežojumus, kas it īpaši pamatoti ar cilvēku
veselības un dzīvības aizsardzības apsvērumiem, ar nosacījumu, ka šie aizliegumi vai ierobežojumi nav patvaļīgas diskriminācijas
vai tirdzniecības starp dalībvalstīm slēptas ierobežošanas līdzekļi.

Valsts tiesiskais regulējums
1934. gada 13. septembra Prezidenta dekrēts par maizes ceptuvju un, vispārīgāk, maiznīcu izveidošanas un darbības nosacījumiem
(
FEK
A
’ 309) regulē iepriekšēju procedūru jebkāda veida maiznīcas izveidošanas un darbības atļaujas piešķiršanai. Tas nosaka pilsētas
plānošanas un būvniecības ierobežojumus attiecībā uz telpām, kurām jābūt maiznīcu rīcībā, kā arī to izkārtojumu, minimālo
platību, apgaismošanas un ventilācijas nosacījumiem un uzstādāmo aprīkojumu.
Likums Nr. 726/1977 (
FEK A
’ 316) groza un papildina spēkā esošos tiesību aktus attiecībā uz maiznīcām un maizes pārdošanas punktiem. Atbilstoši tā 16. pantam
maiznīcas vai maizes pārdošanas punkta izveidošanai un darbībai ir vajadzīga iepriekšēja kompetentā prefekta atļauja.
Likuma Nr. 2065/1992, ar ko groza un papildina iepriekš minēto likumu par maiznīcām (
FEK A
’ 113), 65. pants it īpaši paredz kriminālsoda piemērošanu jebkurai personai, kas maiznīcas vai maizes pārdošanas punkta darbību
veic bez iepriekšējās atļaujas saņemšanas. Šī panta nozīmē “maiznīca” ir definēta kā stabila konstrukcija, kas neatkarīgi
no tās kapacitātes ir īpaši iekārtota un aprīkota maizes, maizes izstrādājumu vispār un citu no miltiem pagatavojamo pārtikas
produktu (izņemot makaronus) ražošanai, kā arī ēdienu un citu sabiedrībai paredzētu kulinārijas izstrādājumu cepšanai.
Dekrēts Nr. 369/1992 (
FEK A
’ 186), kas ir pieņemts, pamatojoties uz Likuma Nr. 2065/1992 65. pantu, nosaka procedūru un dokumentus, kas ir vajadzīgi
iepriekšējās atļaujas piešķiršanai, un detalizētus nosacījumus, kas ir piemērojami maizes izstrādājumu pārdošanai. Saskaņā
ar šī likuma 1. pantu maiznīcas darbības atļauja it īpaši ir pakļauta nosacījumam, ka maiznīcai ir telpas, kas paredzētas
maizes mīcīšanai, krāsns un dzesēšanas telpas, cietā kurināmā noliktava, pārtikas un cietā kurināmā telpas, miltu noliktava,
maizes pārdošanas telpas, ģērbtuve, aprīkojuma mazgāšanas telpas un tualetes.

Pamata prāvas un prejudiciālie jautājumi
2001. gada 28. februārī Attīstības ministrija (Rūpniecības atbalsta departaments) izdeva apkārtrakstu [Nr. F15 (F17.1)/4430/183],
ar ko Grieķijas prefektūru administrācija tika informēta, ka krāšņu, kas ir paredzētas sasaldētās maizes (vai mīklas) cepšanai,
izmantojot
bake‑off
metodi, lietošana maizes pārdošanas iestādēs ir maizes ražošanas procesa daļa un attiecīgi, lai šādas krāsnis izmantotu,
ieinteresētajām personām jābūt maiznīcas darbības atļaujai atbilstoši spēkā esošajiem tiesību aktiem.
Pēc šī apkārtraksta prefektūras administrācija veica pārbaudes pārtikas veikalos, kas pieder prasītājām pamata lietā –
Alfa Vita Vassilopoulos AE
(agrāk –
Trofo Super‑Markets AE
) un
Carrefour-Marinopoulos AE
. Konstatējot maizes pārdošanu un sasaldētās maizes cepšanas krāšņu, kam nav bijis atļauju, esamību un izmantošanu, šī administrācija
ar diviem 2001. gada 27. novembrī pieņemtajiem lēmumiem lika pārtraukt šo maizes krāšņu izmantošanu.
Prasītājas pamata lietā iesniedzējtiesai prasības atcelt šos lēmumus iesniedza, it īpaši apgalvojot, ka tādi valsts tiesību
akti, ko īsteno prefektūras administrācija, ir līdzvērtīgi kvantitatīvam ierobežojumam, kas ir aizliegts ar EKL 28. pantu
un kuru nevarot attaisnot ar sabiedrības veselības vai patērētāju aizsardzības iemesliem.
Šajos apstākļos
Dioikitiko Protodikeio Ioanninon
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālos jautājumus:
“1)      Vai [iesniedzējtiesas lēmuma iepriekš minētajā pamatojumā norādītā] iepriekšējā atļauja, kas ir vajadzīga
bake‑off
produktu pārdošanai, ir pasākums, kas ir līdzvērtīgs kvantitatīvam ierobežojumam EKL 28. panta nozīmē?
2)      Ja atbilde ir apstiprinoša, vai iepriekšējās atļaujas esamībai, kam ir pakļauta maiznīcas darbības veikšana, ir vienīgi kvalitatīvs
mērķis tādā ziņā, ka ar to nosaka vienkāršu kvalitatīvu iedalījumu attiecībā uz pārdodamās maizes īpašībām (tās smaržu, garšu,
krāsu un garozas izskatu) un uztura vērtību (2002. gada 5. novembra spriedums lietā C‑325/00 Komisija/Vācija,
Recueil
, I‑9977. lpp.), vai arī tās mērķis ir aizsargāt patērētājus un sabiedrības veselību pret visām iespējamām kvalitātes izmaiņām
(Grieķijas
Simvoulio tis Epikratias
[Valsts padome] spriedums 3852/2002)?
3)      Ņemot vērā, ka minētais ierobežojums bez atšķirībām attiecas uz visiem gan vietējiem, gan arī Kopienas
bake-off
produktiem, vai šim jautājumam ir saistība ar Kopienu tiesībām un vai šis ierobežojums ir tāds, kas tieši vai netieši, faktiski
vai iespējami var ietekmēt šo produktu tirdzniecību dalībvalstu starpā?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ar prejudiciālajiem jautājumiem, kas ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai valsts regulējums, atbilstoši kuram
bake-off
produktu pārdošanai ir piemērojamas tādas pašas prasības kā tās prasības, kas attiecas uz pilnu tradicionālo maizes un maizes
izstrādājumu ražošanas un pārdošanas metodi, ir pasākums ar kvantitatīvam ierobežojumam līdzvērtīgu iedarbību EKL 28. panta
nozīmē un, apstiprinošas atbildes gadījumā, vai to var attaisnot ar pamatojumu, ka tas ir vērsts uz minēto produktu kvalitātes
garantēšanu vai patērētāju vai sabiedrības veselības aizsardzību.
Vispirms ir jāatgādina, ka brīva preču aprite starp dalībvalstīm ir EK līguma pamatprincips, kas it īpaši izpaužas EKL 28. pantā
noteiktajā kvantitatīvo ierobežojumu, kā arī jebkuru pasākumu ar tiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegumā importam starp dalībvalstīm.
EKL 28. pantā minētais pasākumu ar kvantitatīvajiem ierobežojumiem līdzvērtīgu iedarbību aizliegums attiecas uz jebkuru pasākumu,
kas var tieši vai netieši, faktiski vai iespējami traucēt tirdzniecību starp dalībvalstīm (it īpaši skat. 1974. gada 11. jūlija
spriedumu lietā 8/74
Dassonville
,
Recueil
, 837. lpp., 5. punkts; 1987. gada 12. marta spriedumu lietā 178/84 Komisija/Vācija, saukts par “Alus tīrības likumu”,
Recueil
, 1227. lpp., 27. punkts; 2003. gada 23. septembra spriedumu lietā C‑192/01 Komisija/Dānija,
Recueil
, I‑9693. lpp., 39. punkts, un 2005. gada 24. novembra spriedumu lietā C‑366/04
Schwarz
,Krājums, I‑10139. lpp., 28. punkts).
Tomēr Tiesa ir precizējusi, ka valsts pasākumi, ar ko ierobežo vai aizliedz dažus pārdošanas veidus, nav pasākumi ar kvantitatīvajiem
ierobežojumiem, ko principā aizliedz EKL 28. pants, līdzīgu iedarbību, ja tie attiecas uz visiem attiecīgajiem tirgus dalībniekiem,
kas veic darbību valsts teritorijā, un tiesiski un faktiski līdzīgā veidā skar valsts preču un citu dalībvalstu izcelsmes
preču pārdošanu (skat. 1993. gada 24. novembra spriedumu apvienotajās lietās C‑267/91 un C‑268/91
Keck
un
Mithouard
,
Recueil
, I‑6097. lpp., 16. punkts).
Rakstveida apsvērumos prefektūras administrācija un Grieķijas valdība, atsaucoties uz iepriekš minēto judikatūru lietā
Keck
un
Mithouard
, norāda, ka valsts regulējums nosaka vienīgi
bake-off
produktu pārdošanas kārtību un tādējādi neietilpst EKL 28. panta piemērošanas jomā.
Kā ģenerāladvokāts norāda savu apsvērumu 15. punktā, šādu kvalifikāciju nevarot atbalstīt. No pamata lietā izskatāmā valsts
regulējuma normām skaidri izriet, ka tā mērķis ir regulēt maizes izstrādājumu, ieskaitot
bake-off
produktu, ražošanas nosacījumus.
Noteikts, ka galvenā
bake-off
produktu iezīme ir tāda, ka tirdzniecības punktiem tos piegādā pēc tam, kad būtiskie šo produktu sagatavošanas posmi ir pabeigti.
Šajos tirdzniecības punktos tiek nodrošināta vienīgi to īslaicīga atkausēšana, kā arī sasildīšana vai galīgā izcepšana. Šajos
apstākļos prasīt
bake-off
produktu pārdevējiem saskaņot savu darbību ar visām prasībām, kādas ir piemērojamas tradicionālām maiznīcām un kuru skaitā
it īpaši ietilpst miltu noliktavas, maizes mīcīšanas telpu vai cietā kurināmā telpu esamības prasība, nozīmē neievērot šo
produktu specifiku un radīt papildu izdevumus, kas tādējādi šo produktu pārdošanu padara sarežģītāku. Tādējādi šis regulējums
ir importa ierobežojums, ko nevar uzskatīt par pārdošanas kārtības noteikšanu iepriekš minētā sprieduma lietā
Keck
un
Mithouard
nozīmē (15. un 16. punkts).
No pastāvīgās judikatūras izriet, ka valsts tiesisko regulējumu, kas traucē preču brīvu apriti, var attaisnot ar kādu no vispārējo
interešu apsvērumiem, kas minēti EKL 30. pantā, vai ar kādu no Tiesas judikatūrā nostiprinātām imperatīvām prasībām, ja valsts
tiesiskais regulējums ir piemērojams bez atšķirības (šajā sakarā skat. 1979. gada 20. februāra spriedumu lietā 120/78
Rewe-Zentral
, saukts par “
Cassis de Dijon
”,
Recueil
, 649. lpp., 8. punkts, un iepriekš minēto spriedumu lietā
Schwarz
, 30. punkts).
Saskaņošanas neesamības gadījumā dalībvalstīm jāizlemj, cik lielā mērā tās paredz nodrošināt personu veselības un dzīvības
aizsardzību un vai jāizvirza prasība par iepriekšējas atļaujas saņemšanu pārtikas produktu laišanai tirgū, katrā ziņā ņemot
vērā prasības par brīvu preču apriti Kopienā (skat. it īpaši 1983. gada 14. jūlija spriedumu lietā 174/82
Sandoz
,
Recueil
, 2445. lpp., 16. punkts, un 2004. gada 2. decembra spriedumu lietā C‑41/02 Komisija/Nīderlande, Krājums, I‑11375. lpp., 42. punkts).
Tomēr, lai valsts regulējums būtu saskaņā ar samērīguma principu, ir svarīgi pārliecināties, ka līdzekļi, kas tiek piemēroti
izvirzīto mērķu sasniegšanai, ir ne tikai atbilstoši, bet arī nepārsniedz šo mērķu sasniegšanai nepieciešamo robežu (2004. gada
14. decembra spriedumi lietā C‑463/01 Komisija/Vācija, Krājums, I‑11705. lpp., 78. punkts, un lietā C‑309/02
Radlberger Getränkegesellschaft
un
S. Spitz
,Krājums, I‑11763. lpp., 79. punkts).
Attiecībā uz iesniedzējtiesas norādīto attaisnojumu sakarā ar mērķi nodrošināt kvalitāti ir jākonstatē, ka valsts pasākumu,
kas traucē preču brīvu apriti, nevar attaisnot vienīgi ar tādu iemeslu, ka tas ir vērsts uz kvalitatīvu pārtikas produktu
nodrošināšanu. Lai attaisnotu preču brīvas aprites šķērsli, šādu mērķi var ņemt vērā tikai saistībā ar citām prasībām, kuras
ir atzītas par imperatīvām, tādām kā patērētāju vai sabiedrības veselības aizsardzība.
Attiecībā uz patērētāju aizsardzības mērķi iesniedzējtiesa norāda, ka pamata prāvās prefektūras administrācija atsaucas uz
pārtikas tehnoloģiju eksperta atzinumu, kurā ir norādīts, ka
bake‑off
produkti patērētājiem liek domāt, ka tie pērk svaigu maizi vai līdzīgu produktu, lai gan patiesībā runa ir par sliktāku preci
bez vitamīniem.
Tomēr ir jākonstatē, ka, lai gan pasākumu ar mērķi novērst, ka patērētāji sajauc tradicionālus maiznīcas izstrādājumus ar
bake‑off
produktiem, pieņemšana var būt likumīga, attiecīgais valsts regulējums veidā, kādā tas ir īstenots, neļauj maizes pārdošanas
punktu klientiem atšķirt tradicionālus produktus no
bake‑off
produktiem. Kā ģenerāladvokāts norāda savu secinājumu 62. punktā, šādu mērķi varētu sasniegt ar
bake‑off
produktu pārdošanu mazāk ierobežojošiem pasākumiem, tādiem kā piemērota informēšana vai etiķešu izmantošana.
Visbeidzot, saistībā ar veselības aizsardzību no prefektūras administrācijas rakstveida apsvērumiem izriet, ka pamata lietās
apspriežamais regulējums ir vērsts uz to, lai sanitārās prasības tiktu ievērotas ne tikai pirmajā pusceptas un sasaldētas
maizes ražošanas stadijā, bet arī pēdējā – cepšanas pabeigšanas – stadijā pārdošanas vietā. Maize un līdzīgas preces ātri
bojājoties un tos it īpaši varot sabojāt insekti, pelējums, raugs, baktērijas un vīrusi.
Lai gan attiecīgais valsts regulējums ietver normas, kuru mērķis ir nodrošināt, lai maizes izstrādājumi tiktu ražoti un pārdoti
adekvātos sanitāros apstākļos, tas neietekmē to, ka šis regulējums vienlaicīgi ietver arī vairākas prasības, kas ir saistītas
ar tradicionālu maizes izstrādājumu ražošanas procesu, un tādēļ, ja šīs prasības piemēro
bake‑off
tipa produktiem, kas ir cepti iepriekš un ko pārdošanas vietā vienīgi atkausē, sasilda vai pabeidz to cepšanu, tās nav piemērotas
un pārsniedz sabiedrības veselības nodrošināšanai nepieciešamā robežu. Kā Grieķijas iestādes ir atzinušas savos apsvērumos,
tas tā it īpaši ir attiecībā uz prasībām par miltu noliktavas vai maizes mīcīšanas telpu esamību.
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, uz prejudiciālajiem jautājumiem tādējādi ir jāatbild, ka EKL 28. pants ir jāinterpretē tā,
ka tas iestājas pret valsts regulējumu, kas
bake‑off
produktu pārdošanu pakļauj tādām pašām prasībām, kādas ir piemērojamas pilnam tradicionālo maizes un maizes izstrādājumu
ražošanas un pārdošanas procesam.

Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies saistībā ar apsvērumu iesniegšanu Tiesai, izņemot tos, kuri radušies
minētajiem lietas dalībniekiem, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
EKL 28. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas iestājas pret valsts regulējumu, kas
bake off
produktu pārdošanu pakļauj tādām pašām prasībām, kādas ir piemērojamas pilnam tradicionālo maizes un maizes izstrādājumu
ražošanas un pārdošanas procesam.
[Paraksti]
*
Tiesvedības valoda – grieķu.