CELEX: 61985CJ0233
Tjenestemænd
Ligebehandling af mænd og kvinder

1 VED STAEVNING, INDGIVET TIL DOMSTOLENS JUSTITSKONTOR DEN 24 . JUNI 1985, HAR ANNA BONINO, SOM ER TJENESTEMAND I LOENKLASSE LA*4 OG BEKLAEDER EN STILLING SOM REVISOR I DEN ITALIENSKE OVERSAETTELSESAFDELING VED KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER, ANLAGT SAG MED PAASTAND OM ANNULLATION AF KOMMISSIONENS AFGOERELSE AF 19 . OKTOBER 1984, HVORVED DEN AFSLOG HENDES ANSOEGNING TIL STILLINGEN SOM LEDER AF GRUPPEN "OEKONOMI OG FINANS" ( STILLINGSGRUPPE LA*5/LA*4 ), OG UDNAEVNTE C . TUTZSCHKY I STILLINGEN .
2 MED HENSYN TIL DE FAKTISKE OMSTAENDIGHEDER SAMT PARTERNES ANBRINGENDER OG ARGUMENTER HENVISES TIL RETSMOEDERAPPORTEN . DISSE OMSTAENDIGHEDER OMTALES DERFOR KUN I DET FOELGENDE, SAAFREMT DET PAA ENKELTE PUNKTER ER NOEDVENDIGT FOR FORSTAAELSEN AF DOMSTOLENS ARGUMENTATION .
3 STILLINGSOPSLAGET VEDROERENDE DEN PAAGAELDENDE STILLING BLEV OFFENTLIGGJORT EFTER EN BESLUTNING OM AT OMSTRUKTURERE SPROGAFDELINGERNE SAALEDES, AT DER BLEV OPRETTET SPECIALISEREDE GRUPPER . INDEN OPSLAGET OFFENTLIGGJORDES, HAVDE KOMMISSIONEN PAALAGT ANNA BONINO OG C . TUTZSCHKY, AT DE PAA TUR OG I EN FORSOEGSPERIODE PAA SEKS MAANEDER, SKULLE FUNGERE SOM LEDER AF GRUPPEN "OEKONOMI OG FINANS ".
4 DET BEMAERKES FOERST, AT DER IKKE FINDES GRUNDLAG FOR AT TILTRAEDE ANNA BONINO' S OPFATTELSE, HVOREFTER DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE ER BEHAEFTET MED EN MANGEL, IDET DEN IKKE INDEHOLDER EN SAERLIG DETALJERET BEGRUNDELSE, HVILKET IFOELGE SAGSOEGEREN ER NOEDVENDIGT, NAAR DER ER SKAEVHED MELLEM ANTALLET AF MANDLIGE OG KVINDELIGE TJENESTEMAEND, OG EN KVINDELIG ANSOEGER IKKE UDNAEVNES . PAA LINJE MED, HVAD DOMSTOLEN HAR FASTSLAAET MED HENSYN TIL BESLUTNINGER OM FORFREMMELSER TRUFFET I MEDFOER AF TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 45 ( JFR . DOMME AF 13 . JULI 1972, BERNARDI, SAG 90/71, S.*149, OG AF 30 . OKTOBER 1974, GRASSI, SAG 188/73, SML . S.*1099 ), ER ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN IKKE I HENHOLD TIL ARTIKEL 25 PLIGTIG AT BEGRUNDE EN BESLUTNING OM PLACERING AF EN TJENESTEMAND I EN NY STILLING, HVERKEN OVER FOR DEN UDNAEVNTE TJENESTEMAND, OVER FOR HVEM BESLUTNINGEN IKKE ER BEBYRDENDE, ELLER OVER FOR DE FORBIGAAEDE ANSOEGERE, DA BETRAGTNINGERNE I EN SAADAN BEGRUNDELSE KAN VAERE TIL SKADE FOR DEM . DEN OMSTAENDIGHED, AT DER ER KVINDELIGE ANSOEGERE TIL DEN PAAGAELDENDE STILLING, SAMT PRINCIPPET OM LIGEBEHANDLING AF MAEND OG KVINDER ER I DEN FORBINDELSE UDEN BETYDNING .
5 ENDVIDERE BEMAERKES, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN VED UDNAEVNELSE AF EN TJENESTEMAND I EN LEDIG STILLING PAA GRUNDLAG AF ET STILLINGSOPSLAG I MEDFOER AF TJENSTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 7 UDELUKKENDE SKAL TAGE HENSYN TIL TJENSTLIGE SYNSPUNKTER . VED EN SAADAN AFGOERELSE HAR ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN ET VIDT SKOEN MED HENSYN TIL VURDERINGEN AF DE NAEVNTE TJENSTLIGE SYNSPUNKTER SAMT ANSOEGERNES KVALIFIKATIONER MED HENBLIK PAA DEN PAAGAELDENDE STILLING . I HENHOLD TIL DOMSTOLENS FASTE PRAKSIS ( JFR . SENEST DOM AF 4 . FEBRUAR 1987, BOUTEILLER, SAG 324/85, SML . S . 0000 ), ER DOMSTOLENS KONTROL I DEN HENSEENDE BEGRAENSET TIL, OM ADMINISTRATIONEN PAA BAGGRUND AF DE FORHOLD, DEN KAN HAVE LAGT TIL GRUND FOR VURDERINGEN, KAN ANTAGES AT HAVE HOLDT SIG INDEN FOR GRAENSER, SOM IKKE KAN ANFAEGTES, OG IKKE HAR ANVENDT SINE BEFOEJELSER AABENBART FEJLAGTIGT . DOMSTOLEN KAN SAALEDES IKKE SAETTE SIN VURDERING AF ANSOEGERNES KVALIFIKATIONER ELLER TJENESTENS INTERESSE I STEDET FOR ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS .
6 UNDER RETSFORHANDLINGERNE VED DOMSTOLEN INDROEMMEDE ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN, AT SAGSOEGEREN PAA GRUND AF SINE KVALIFIKATIONSBEVISER OG SIN ERFARING PAA DET OEKONOMISKE OG FINANSIELLE OMRAADE OG PAA GRUND AF SINE SPROGKUNDSKABER UMIDDELBART KUNNE FOREKOMME BEDRE KVALIFICERET END C . TUTZSCHKY, MEN AT DEN ALLIGEVEL FANDT TUTZSCHKY BEDRE EGNET TIL AT UDFOERE DE PAAGAELDENDE ARBEJSOPGAVER PAA GRUND AF BEDRE LEDEREGENSKABER . DET ER UBESTRIDT, AT ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN NAAEDE DEN KONKLUSION PAA GRUNDLAG AF, HVORLEDES DE TO ANSOEGERE UDFOERTE DENS ARBEJDSOPGAVER SOM GRUPPELEDER I FORSOEGSPERIODEN .
7 SAADANNE BETRAGTNINGER LIGGER IKKE I SIG SELV UDEN FOR DE GRAENSER, DER GAELDER FOR ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS SKOEN, NAAR DEN SKAL AFGOERE, HVILKEN ANSOEGER, DEN FINDER BEDST EGNET TIL DEN PAAGAELDENDE STILLING .
8 I MODSAETNING TIL, HVAD SAGSOEGEREN HAR ANFOERT, ER SAADANNE SYNSPUNKTER HELLER IKKE I STRID MED, AT SAGSOEGEREN FAKTISK ALLEREDE TIDLIGERE HAVDE ARBEJDET SOM LEDER AF GRUPPEN, OG AT KOMMISSIONEN SENERE FORESLOG HENDE STILLINGEN SOM LEDER AF EN ANDEN GRUPPE INDEN FOR OMRAADET AUTOMATISK OVERSAETTELSE . UDEN GENERELT AT BETVIVLE SAGSOEGERENS EGNETHED TIL AT BEKLAEDE STILLINGEN SOM GRUPPELEDER, KUNNE ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN PAA BAGGRUND AF DE PRAKTISKE ERFARINGER MED HENSYN TIL UDFOERELSEN AF DE PAAGAELDENDE ARBEJDSOPGAVER SKOENNE, AT TUTZSCHKY VAR BEDRE EGNET TIL AT BEKLAEDE DENNE SAERLIGE STILLING .
9 ENDELIG KAN DET HELLER IKKE ANTAGES, AT SAADANNE SYNSPUNKTER INDEBAERER EN FORDOM MOD KVINDER OG SAALEDES I STRID MED PRINCIPPET OM LIGEBEHANDLING AF MAEND OG KVINDER . TIL STOETTE FOR SIT ANBRINGENDE HAR ANNA BONINO SAALEDES KUN FREMFOERT GENERELLE UDSAGN, SOM HUN IKKE HAR UNDERBYGGET MED NOGEN KONKRET FAKTISK OMSTAENDIGHED . I DEN SAMMENHAENG FINDES DET LIGLEDES UNOEDVENDIGT AT TAGE STILLING TIL DET SYNSPUNKT, SOM ALENE INTERVENIENTEN HAR FREMFOERT, OG HVOREFTER KVINDELIGE ANSOEGERE UNDER ALLE OMSTAENDIGHEDER SKAL HAVE EN FORTRINSRET; INTERVENIENTEN HAR NEMLIG SELV KUN STOETTET DETTE SYNSPUNKT I TILFAELDET, HVOR ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN SKAL VAELGE MELLEM EN KVINDE OG EN MAND, SOM EFTER DENS OPFATTELSE BEGGE ER LIGE EGNEDE OG KVALIFICEREDE TIL DEN PAAGAELDENDE STILLING, EN BETINGELSE, DER IKKE ER OPFYLDT I DEN FORELIGGENDE SAG, HVILKET FREMGAAR AF DET OVENFOR ANFOERTE .
10 DET MAA IMIDLERTID FASTSLAAS, AT DEN ENESTE OMSTAENDIGHED, SOM KAN ANTAGES AT HAVE VAERET UDSLAGGIVENDE FOR ANSAETTELSESMYNDIGHEDENS AFGOERELSE, VAR EN SKRIVELSE TIL CHEFEN FOR PERSONALEAFDELINGEN FRA LEDEREN AF DEN ITALIENSKE OVERSAETTELSESAFDELING, HVORVED DENNE FORESLOG TUTZSCHKY UDNAEVNT EFTER FORINDEN AT HAVE BESKREVET OG SAMMENLIGNET DE TO ANSOEGERES INDSATS I DEN PROEVEPERIODE, HVOR DE HAVDE UDFOERT DE PAAGAELDENDE ARBEJDSOPGAVER . SOM ANNA BONINO HAR ANFOERT, ER DET UBESTRIDT, AT HUN IKKE BLEV GJORT BEKENDT MED SKRIVELSEN, OG AT DEN IKKE VAR INDSAT I HENDES PERSONLIGE AKTMAPPE .
11 HERTIL BEMAERKES, AT TJENESTEMANDSVEDTAEGTENS ARTIKEL 26 BESTEMMER, AT AKTERNE VEDROERENDE DEN ENKELTE TJENESTEMAND BLANDT ANDET SKAL OMFATTE "ENHVER BEDOEMMELSE AF HANS KVALIFIKATIONER, INDSATS OG ADFAERD", SAMT "TJENESTEMANDENS BEMAERKNINGER TIL DISSE DOKUMENTER", OG AT TJENESTEMANDEN I HENHOLD TIL VEDTAEGTENS ARTIKEL 43 SKAL GOERES BEKENDT MED DEN REGELMAESSIGE UDTALELSE VEDROERENDE HANS KVALIFIKATIONER, TJENSTLIGE INDSATS OG ADFAERD, OG AT TJENESTEMANDEN "HAR RET TIL AT TILFOEJE ENHVER BEMAERKNING, HAN FINDER NOEDVENDIG ". SOM DOMSTOLEN FASTSLOG I DOMMEN AF 28 . JUNI 1972 ( BRASSEUR, SAG 88/71, SML . S.*131 ), ER FORMAALET MED DE NAEVNTE BESTEMMELSER AT SIKRE TJENESTEMAENDENES RET TIL FORSVAR VED AT FORHINDRE, AT AFGOERELSER FRA ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN VEDROERENDE DERES TJENESTERETLIGE STILLING OG KARRIERE TRAEFFES PAA GRUNDLAG AF OMSTAENDIGHEDER VED DERES ADFAERD, DER IKKE ER OMTALT I DERES AKTER . DET FOELGER AF DE NAEVNTE BESTEMMELSER, AT EN AFGOERELSE, DER TRAEFFES PAA GRUNDLAG AF SAADANNE OMSTAENDIGHEDER, ER I STRID MED VEDTAEGTENS GARANTIER OG MAA ANNULLERES PAA GRUND AF, AT DEN FULGTE PROCEDURE HAR VAERET RETSSTRIDIG ( JFR . DOM AF 3 . FEBRUAR 1971, RITTWEGER, SAG 21/70, SML . S.*1 ).
12 SKRIVELSEN FRA ANNA BONINO' S CHEF INDEHOLDT GANSKE VIST IKKE ALENE EN BESKRIVELSE OG EN VURDERING AF HENDES INDSATS I FORSOEGSPERIODEN, MEN OGSAA AF TUTZSCHKY' S INDSATS I FORSOEGSPERIODEN, EN SAMMENLIGNENDE VURDERING AF DE TO FORSOEGSPERIODER OG FORSLAGET OM AT UDNAEVNE TUTZSCHKY . HVERKEN UDTALELSER OM EN ANDEN TJENESTEMAND ELLER OMSTAENDIGHEDER, DER ER ET LED I SELVE ANSAETTELSESPROCEDUREN, SOM FOR EKSEMPEL EN SAMMENLIGNENDE VURDERING AF FLERE ANSOEGERES KVALIFIKATIONER OG FORTJENESTER ELLER ET FORSLAG FRA DEN PAAGAELDENDE UMIDDELBART OVERORDNEDE SKAL BRINGES TIL ANSOEGERNES KUNDSKAB .
13 DET FINDES DERIMOD AT STRIDE MOD VEDTAEGTENS ARTIKLER 26 OG 43, AT DEN UDTALELSE, DER I DEN FORELIGGENDE SAG ER UDARBEJDET VEDROERENDE ANNA BONINO' S FORSOEGSPERIODE, ER INDEHOLDT I DEN SAMME SKRIVELSE SOM DEN SAMMENLIGNENDE VURDERING AF DE TO ANSOEGERE, UDEN AT DEN NAEVNTE UDTALELSE ER BLEVET VEDLAGT ANNA BONINO' S PERSONLIGE AKTMAPPE, OG UDEN AT HUN HAR HAFT MULIGHED FOR AT FREMSAETTE SINE BEMAERKNINGER HERTIL . DA ANSAETTELSESMYNDIGHEDEN SAALEDES IKKE HAR HAFT ANDRE OMSTAENDIGHEDER AT LAEGGE TIL GRUND FOR AT VURDERE TUTZSCHKY SOM DEN BEDST EGNEDE ANSOEGER, HAR OVENNAEVNTE UDTALELSE, DER VAR INDEHOLDT I DEN PAAGAELDENDE SKRIVELSE, VEDROERENDE ANNA BONINO' S FORSOEGSPERIODE HAFT AFGOERENDE BETYDNING FOR INDHOLDET AF DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE .
14 DEN ANFAEGTEDE AFGOERELSE FINDES HEREFTER AT VAERE RETSSTRIDIG, OG SAGSOEGERENS PAASTAND BOER TAGES TIL FOELGE .
Afgørelse om sagsomkostninger
SAGENS OMKOSTNINGER
15 I HENHOLD TIL PROCESREGLEMENTETS ARTIKEL 69, STK . 2, DOEMMES DEN PART, DER TABER SAGEN, TIL AT BETALE SAGENS OMKOSTNINGER . KOMMISSIONEN HAR TABT SAGEN OG BOER DERFOR BETALE SAGENS OMKOSTNINGER .
Afgørelse
PAA GRUNDLAG AF DISSE PRAEMISSER
UDTALER OG BESTEMMER
DOMSTOLEN ( TREDJE AFDELING )
1 ) AFGOERELSEN AF 19 . OKTOBER 1984, TRUFFET PAA GRUNDLAG AF MEDDELELSE OM LEDIG STILLING KOM 1059/84, HVORVED KOMMISSIONEN UDNAEVNTE C . TUTZSCHKY TIL LEDER AF GRUPPEN "OEKONOMI OG FINANS" I DEN ITALIENSKE OVERSAETTELSESAFDELING OG AFSLOG ANNA BONINO' S ANSOEGNING TIL STILLINGEN, ANNULLERES .
2 ) KOMMISSIONEN BETALER SAGENS OMKOSTNINGER .