CELEX: 61991CJ0289
Betegnelse og præsentation af vine
hektarudbytte

1 Ved kendelse af 31. oktober 1991 indgaaet til Domstolen den 18. november 1991 har Verwaltungsgericht Neustadt a.d. Weinstrasse i henhold til EOEF-traktatens artikel 177 forlagt et praejudicielt spoergsmaal vedroerende fortolkningen af artikel 11 i Raadets forordning (EOEF) nr. 823/87 af 16. marts 1987 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader (EFT L 84, s. 59, herefter benaevnt "forordningen").
2 Dette spoergsmaal er blevet rejst under en tvist mellem Klaus Kuhn og Landwirtschaftskammer Rheinland-Pfalz. Tvisten angaar K. Kuhn' s ansoegning om tildeling af et offentligt kontrolnummer for en af ham produceret maengde vin, som vil give ham ret til at markedsfoere denne vin under betegnelsen kvalitetsvin, Heuchelheimer Herrenpfad Kerner Auslese 1989.
3 Det bestemmes i forordningens artikel 11, stk. 1, at medlemsstaterne for hver kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsomraader (herefter benaevnt "kvbd"), og i givet fald efter underomraade, kommune eller del af kommune eller efter vinstoksorter, skal fastsaette et hektarudbytte i drue-, druemost- eller vinmaengde. Ifoelge artikel 11, stk. 2, medfoerer overskridelse af dette udbytte forbud mod at anvende den oenskede betegnelse for hoesten som helhed, medmindre generelle eller individuelle undtagelser er fastsat af medlemsstaterne.
4 Forordningens artikel 11 er i Tyskland gennemfoert ved § 2a i Weingesetz (vinloven). Denne paragraf foreskriver i stk. 1, at regeringerne i delstaterne skal fastsaette det tilladte hektarudbytte for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader og definere dette hektarudbytte som den maksimale maengde vin eller delvis gaerende druemost af den enkelte aargang, som maa saelges, anvendes eller foraedles. Det bestemmes i § 2a, stk. 2, at overstiger hoestmaengden hos en bedrift den tilladte maengde, kan den overskydende maengde kun saelges, anvendes eller foraedles som basisvin til fremstilling af vineddike eller som druesaft. Endelig bestemmes det i § 2a, stk. 3, at den overskydende maengde kan oplagres ud over hoestaaret som udligning for en senere ringere hoestmaengde og ligeledes kan saelges, anvendes eller foraedles i stedet for den tilladte hoestmaengde fra en anden aargang.
5 K. Kuhn har i henhold til disse bestemmelser ansoegt om tildeling af et offentligt kontrolnummer for 1 500 liter Heuchelheimer Herrenpfad Kerner Auslese 1989. Da Landwirtschaftskammer var af den opfattelse, at 1 425 af disse 1 500 liter var blevet fremstillet under overskridelse af det tilladte hektarudbytte, tildelte det kun K. Kuhn et kontrolnummer for 75 liter. K. Kuhn anlagde herefter sag ved Verwaltungsgericht med paastand om tildeling af et kontrolnummer for den samlede produktion.
6 K. Kuhn har gjort gaeldende, at § 2a i Weingesetz er uforenelig med forordningens artikel 11, eftersom den tyske lov indfoerer en markedsfoeringsbegraensning, mens artikel 11 tilsigter at begraense produktionen. Mens den vinavler, som overskrider det tilladte hektarudbytte, i henhold til faellesskabsretten mister retten til at anvende betegnelsen kvbd for hele sin produktion, angaar fortabelsen af denne ret i henhold til tysk lovgivning kun den overskydende del af produktionen. En saadan regel skader faellesskabsbestemmelsens formaal, som er at begraense vinproduktionen for at forbedre kvaliteten. Da den tyske lov er uforenelig med faellesskabsretten, kan den ikke anvendes paa ham. Da forordningens artikel 11 ikke er umiddelbart anvendelig, foreligger der en retlig lakune, saaledes at der ikke over for en ansoegning om anvendelse af betegnelsen kvbd kan paaberaabes nogen retsforskrift.
7 Verwaltungsgericht, der naerer samme tvivl som K. Kuhn, har udsat sagen paa Domstolens besvarelse af foelgende praejudicielle spoergsmaal:
"Kan artikel 11 i forordning (EOEF) nr. 823/87 fortolkes saaledes, at den ordning, som er fastsat under henvisning hertil i Weingesetz' § 2a, stk. 1, 2 og 3 (den tyske vinlov) ° indfoert ved Sechstes Gesetz zur AEnderung des Weingesetzes af 11. juli 1989 (BGBl. I, s. 1424, sjette lov om aendring af vinloven) og aendret ved Gesetz zur AEnderung des Weingesetzes und des Weinwirtschaftsgesetzes af 30. august 1990 (BGBl. I, s. 1863, lov om aendring af vinloven og loven om handel med vin) ° er lovlig?"
8 Verwaltungsgericht har i forlaeggelseskendelsen givet udtryk for den opfattelse, at naegtelsen af at tildele K. Kuhn et kontrolnummer kun er begrundet, saafremt fastsaettelsen af hektarudbyttet som forudsaetning for eksistensen af en overskydende maengde efter § 2a i Weingesetz og den af Land Rheinland-Pfalz herom udstedte lovgivning, er forenelig med trinhoejere faellesskabsret. Saafremt det ikke er tilfaeldet, skal K. Kuhn gives medhold; da nationale love, som ikke er forenelige med trinhoejere faellesskabsret, ikke kan finde anvendelse, ville § 2a i Weingesetz, sammenholdt med den relevante delstatslovgivning, ikke kunne goeres gaeldende over for ham.
9 Verwaltungsgericht har under denne synsvinkel forelagt Domstolen spoergsmaalet om, hvorvidt § 2a i Weingesetz er lovlig.
10 Det bemaerkes, at det i forbindelse med proceduren i henhold til traktatens artikel 177 ikke tilkommer Domstolen at traeffe afgoerelse om en national ordnings forenelighed med faellesskabsrettens bestemmelser. Det tilkommer imidlertid Domstolen at forsyne den nationale ret med alle de elementer vedroerende fortolkningen af faellesskabsretten, som er noedvendige for at goere det muligt for den at traeffe afgoerelse i hovedsagen.
11 I den foreliggende sag angaar K. Kuhn' s ansoegning kun administrationens afslag paa at tildele ham et kontrolnummer, som vil goere det muligt for ham under betegnelsen kvbd at markedsfoere den del af hans produktion, som overskrider det hektarudbytte, der er fastsat i den nationale lovgivning i henhold til forordningens artikel 11, stk. 1.
12 Det fremgaar dog af ordlyden af forordningens artikel 11, stk. 2, at denne bestemmelse i det mindste forbyder, at en produktion, som overskrider det ved nationale retsforskrifter fastsatte hektarudbytte, markedsfoeres som kvbd.
13 Det er derfor tilstraekkeligt at besvare det praejudicielle spoergsmaal med, at forordningens artikel 11 skal fortolkes saaledes, at vinmaengder, som overskrider det af medlemsstaten fastsatte hektarudbytte, i intet tilfaelde kan markedsfoeres som kvbd.
Afgørelse om sagsomkostninger
Sagens omkostninger
14 De udgifter, der er afholdt af den tyske regering og af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber, som har afgivet indlaeg for Domstolen, kan ikke erstattes. Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgoer et led i den sag, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at traeffe afgoerelse om sagens omkostninger.
Afgørelse
Paa grundlag af disse praemisser
kender
DOMSTOLEN
vedroerende det spoergsmaal, der er forelagt af Verwaltungsgericht Neustadt a.d. Weinstrasse ved kendelse af 31. oktober 1991, for ret:
Artikel 11 i Raadets forordning (EOEF) nr. 823/87 af 16. marts 1987 om fastlaeggelse af saerlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsomraader skal fortolkes saaledes, at vinmaengder, som overskrider det af medlemsstaten fastsatte hektarudbytte, i intet tilfaelde kan markedsfoeres som kvalitetsvin fra bestemte dyrkningsomraader (kvbd).