CELEX: 62007TJ0460
Kopienas preču zīme
Iebildumu process
Kopienas vārdiskas preču zīmes "LIFE BLOG" reģistrācijas pieteikums
Valsts agrāka vārdiska preču zīme "LIFE"
Relatīvs atteikuma pamats
Sajaukšanas iespēja
Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad
Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)
Daļējs reģistrācijas atteikums

Prāvas priekšvēsture
2004. gada 7. janvārī prasītāja
Nokia Oyj
, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) iesniedza Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu, pamatojoties uz Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (
OV 1994, L 11, 1. lpp.
) (aizstāta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (
OV L 78, 1. lpp.
)).
Reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir vārdisks apzīmējums “LIFE BLOG”.
Preces un pakalpojumi, attiecībā uz kurām tika pieteikta preču zīmes reģistrācija, ietilpst 9., 38. un 41. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām un attiecībā uz katru no šīm klasēm atbilst šādam aprakstam:
—
9. klase — “zinātniskie, kuģniecības, ģeodēziskie, fotogrāfiskie, kinematogrāfiskie, optiskie, svēršanas, mērīšanas, signalizācijas, kontroles (pārbaudes), glābšanas un mācību aparāti un instrumenti; aparāti un instrumenti elektriskās strāvas vadīšanai, piegādei, transformācijai, akumulācijai, regulēšanai vai pasūtīšanai; aparāti skaņas un/vai attēlu ierakstam, pārraidei vai reproducēšanai; magnētiskās informācijas vides, ieraksta diski; tirdzniecības automāti un mehānismi ar naudas iedarbināmiem aparātiem; kases aparāti, rēķināšanas mašīnas, informācijas apstrādes ierīces un datori; ugunsdzēsības ierīces”;
—
38. klase: “telekomunikācijas”;
—
41. klase: “izglītība; apmācību veikšana; izklaide; sporta un kultūras pasākumu organizēšana”.
Šis pieteikums tika publicēts
Bulletin des marques communautaires
[
Kopienas Preču Zīmju Biļetenā
] Nr. 2/2005 2005. gada 10. janvārī.
2005. gada 4. aprīlī persona, kas iestājusies lietā,
Medion AG
, iesniedza iebildumus pret pieteikto preču zīmi, apgalvojot, ka pastāv sajaukšanas iespēja Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē (tagad Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts).
Iebildumi bija pamatoti ar visām precēm un pakalpojumiem, kas bija aptverti ar, konkrētāk, Vācijas reģistrāciju Nr. 39849644 vārdiskai preču zīmei “LIFE”, kura pieteikta 1998. gada 29. augustā un reģistrēta attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 1., 7.–11., 16., 21., 28., 37., 38., 41. un 42. klasē.
Iebildumi bija vērsti pret visām precēm un pakalpojumiem, ko aptver reģistrācijai pieteiktā preču zīme, izņemot “ugunsdzēsības ierīces”, kas ietilpst 9. klasē, un “sporta un kultūras pasākumu organizēšan[u]”, kas ietilpst 41. klasē.
Ar 2006. gada 27. novembra lēmumu Iebildumu nodaļa iebildumus apmierināja, pamatojot ar to, ka Vācijas teritorijā pastāvēja sajaukšanas iespēja attiecībā uz visām precēm un pakalpojumiem, izņemot “glābšanas aparātus un instrumentus” un “tirdzniecības automātus un mehānismus ar naudas iedarbināmiem aparātiem”, kas ietilpst 9. klasē, kas tika uzskatīti par tādiem, kas atšķiras no agrākās preču zīmes aptvertajām precēm.
2007. gada 18. janvārī prasītāja par Iebildumu nodaļas lēmumu iesniedza apelācijas sūdzību.
Ar 2007. gada 2. oktobra lēmumu (turpmāk tekstā — “apstrīdētais lēmums”) Apelāciju otrā padome apelāciju noraidīja. Pēc tam, kad tā bija norādījusi, ka prasītāja nebija izvirzījusi nevienu argumentu, kas ļautu apstrīdēt vērtējumu, saskaņā ar kuru ar reģistrācijai pieteikto preču zīmi apzīmētās preces un pakalpojumi, kas ietilpst 9., 38. un 41. klasē, un ar agrāko preču zīmi apzīmētie bija identiski vai līdzīgi, Apelāciju padome apstiprināja Iebildumu nodaļas lēmumu šajā sakarā. Apelāciju padome — tieši tāpat kā Iebildumu nodaļa — salīdzināja reģistrācijai pieteikto preču zīmi ar personas, kas iestājusies lietā, agrākajām preču zīmēm, kam bija plašāka piemērošanas joma un kuru attēlojums bija vistuvākais prasītājas iesniegtajam attēlojumam.
Saistībā ar attiecīgo apzīmējumu salīdzinājumu Apelāciju padome būtībā apstrīdētā lēmuma 24. punktā uzskatīja, ka nevar uzskatīt, ka vārds “life” vai tā ekvivalents “Leben” vācu valodā būtu aprakstoši attiecībā uz attiecīgajām precēm un pakalpojumiem. Minētā lēmuma 25. punktā tā piebilda, ka bija mazticams, ka Vācijas sabiedrība asociē angļu vārdu “life” ar ilga mūža jēdzienu. Attiecībā uz agrākās preču zīmes pavājināšanos šķietamās liela skaita līdzīgu preču zīmju līdzās pastāvēšanas dēļ Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 26. un 27. punktā uzskatīja (27. un 28. punkts minētā lēmuma versijā angļu valodā), ka šo argumentu nepamato izvilkumi no ITSB Kopienas preču zīmju reģistra, jo noteiktas no šīm preču zīmēm vēl nebija reģistrētas un citas — bija atsauktas. Turklāt Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 28. punktā (29. punkts minētā lēmuma versijā angļu valodā), ka Tiesa 2005. gada 6. oktobra spriedumā lietā
C-120/04
Medion
(Krājums, I-8551. lpp.
) bija atzinusi vārda “life” atšķirtspēju.
Kas attiecas uz vārdu “blog”, Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 30. un 32. punktā (31. un 33. punkts minētā lēmuma versijā angļu valodā), uzskatīja, ka ir vispāratzīts, ka šis vārds ir saīsinājums vārdam “weblog”, ar ko apzīmē regulāri papildinātu personīgo dienasgrāmatu internetā, un apstiprināja, ka Iebildumu nodaļas konstatācijas, saskaņā ar kurām, lai daļā attiecīgo preču un pakalpojumu varētu ietvert ar internetu saistītas preces un pakalpojumus, vārds “blog” bija “samērā vājš”, jo ar informācijas tehnoloģijām saistītu preču un pakalpojumu vidusmēra patērētājs to asociējot ar minēto preču un pakalpojumu iezīmēm.
Attiecībā uz precēm un pakalpojumiem Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 32. punktā (33. punkts minētā lēmuma versijā angļu valodā) uzskatīja, ka Tiesa, lemjot par iebildumu, bija konstatējusi sajaukšanas iespējas pastāvēšanu starp šo pašu apzīmējumu “LIFE” un apzīmējumu “THOMSON LIFE”. Tā kā Tiesa bija pie šī secinājuma nonākusi kontekstā, kurā elements “life” atradās otrajā pozīcijā un preces arī bija elektriskas preces, vārda “blog” relatīvais spēks vai vājums nevarēja citādi ietekmēt galīgo secinājumu.
Visbeidzot, kas attiecas uz preču zīmju vispāraptverošo vērtējumu, Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 33. un 34. punktā (34. un 35. punkts minētā lēmuma versijā angļu valodā), ka, piemērojot iepriekš 11. punktā minēto spriedumu lietā
Medion
, pastāvēja sajaukšanas iespēja tādēļ, ka vārdam “life” bija autonoma atšķirīga loma reģistrācijai pieteiktajā apzīmējumā, tomēr tam neesot dominējošajam elementam, un ka Vācijas sabiedrība reģistrācijai pieteikto preču zīmi uztverot kā apzīmējumu, kas ir ekonomiski saistīts ar agrāko preču zīmi. Saskaņā ar Apelāciju padomes viedokli — šis secinājums visupirms ir pamatots, pirmkārt, ar apstākli, ka attiecīgo preču un pakalpojumu līdzīgums kompensējot acīmredzamās fonētiskās un vizuālās atšķirības starp preču zīmēm, otrkārt, ar apstākli, ka patērētāja uzmanība vairāk piesaistīta apzīmējuma sākumam, kas tādējādi esot vieglāk iegaumējams, un, treškārt, ar apstākli, ka attiecīgo apzīmējumu nestie jēdzieni daļēji pārklājas.
Lietas dalībnieku prasījumi
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
atcelt apstrīdēto lēmumu;
—
noraidīt iebildumus;
—
nodot lietu atpakaļ ITSB, lai reģistrētu pieteikto preču zīmi;
—
piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
—
prasību noraidīt;
—
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Par prasījumu otrās un trešās daļas pieņemamību
Lietas dalībnieku argumenti
ITSB atsaucas uz prasītājas prasījumu otrās un trešās daļas nepieņemamību, proti, daļām, ar ko lūdz noraidīt iebildumus un reģistrēt pieteikto preču zīmi, pamatojot ar to, ka tas attiecas uz rīkojumiem.
Vispārējās tiesas vērtējums
Ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru saistībā ar Kopienu tiesā iesniegtu prasību par ITSB Apelāciju padomes lēmumu pēdējam minētajam atbilstoši Regulas Nr. 40/94 63. panta 6. punktam (tagad — Regulas Nr. 207/2009 65. panta 6. punkts) ir pienākums veikt pasākumus, lai izpildītu šo spriedumu. Tādējādi Vispārējai tiesai nav jāizdod rīkojums ITSB (Pirmās instances tiesas 2001. gada 31. janvāra spriedums lietā
T-331/99
Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld
/ITSB (“Giroform”),
Recueil
, II-433. lpp.
, 33. punkts, un spriedums lietā T-39/04
Orsay
/ITSB —
Jiménez Arellano
(“O orsay”), Krājumā nav publicēts, 15. punkts).
Tādējādi ir jānoraida kā nepieņemama prasītājas prasījumu trešā daļa, ar kuru lūdz Vispārējo tiesu uzdot ITSB reģistrēt reģistrācijai pieteikto preču zīmi.
Attiecībā uz prasījumu otro daļu pietiek norādīt, ka tā jāizvērtē tikai gadījumā, ja apmierināts lūgums atcelt apstrīdēto lēmumu.
Par dokumentu, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā, pieņemamību
Lietas dalībnieku argumenti
ITSB un persona, kas iestājusies lietā, apgalvo, ka prasības pielikumi no A1 līdz A4, kas vērsti uz to, lai pierādītu, ka tirgū līdzās pastāv preču zīmes, kas ietver vārdu “life”, nav bijuši iesniegti administratīvā procesa laikā ITSB, tādēļ tie būtu jāatzīst par nepieņemamiem.
Vispārējās tiesas vērtējums
Pietiek atgādināt, ka prasība Vispārējā tiesā ir vērsta uz ITSB Apelāciju padomju lēmumu tiesiskuma kontroli Regulas Nr. 40/94 63. panta izpratnē. Tādējādi Vispārējai tiesai nav atkārtoti jāpārbauda faktiskie apstākļi to pierādījumu kontekstā, kurus tai iesniedz pirmo reizi (Pirmās instances tiesas 2004. gada 18. februāra spriedums lietā
T-10/03
Koubi
/ITSB —
Flabesa
(“CONFORFLEX”),
Recueil
, II-719. lpp.
, 52. punkts, un spriedums lietā
T-336/03
Éditions Albert René
/ITSB —
Orange
(“MOBILIX”), Krājums, II-4667. lpp.
, 15. un 16. punkts).
Šajā sakarā ir jānorāda, ka saistībā ar procesu ITSB prasītāja bija izvirzījusi argumentu, ka agrāko preču zīmju līdzās pastāvēšana varēja parādīt vārda “life”“vājināšanas līmeni” (skat. apstrīdētā lēmuma 11., 23. un 27. punktu (šī lēmuma versijas angļu valodā 11., 23. un 28. punkts)), tā ka tā būtu varējusi iesniegt dokumentus šī argumenta pamatojumam ITSB.
No tā izriet, ka pielikumi no A1 līdz A4, kas vērsti uz to, lai pierādītu, ka tirgū līdzās pastāv preču zīmes, kuras ietver vārdu “life”, un kas netika iesniegti procesā ITSB, ir jāatzīst par nepieņemamiem.
Par argumentu un pierādījumu, kas iepriekš izvirzīti ITSB, pieņemamību
Lietas dalībnieku argumenti
ITSB konstatē, ka vispārējā norāde, ko prasības pieteikumā prasītāja izdara uz dokumentiem, kas iesniegti procesa laikā ITSB, neatbilst prasībām, kas izriet no Vispārējās tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkta. Tādējādi prasītājas argumenti, kas saistīti ar agrākās preču zīmes raksturīgas atšķirtspējas līmeni un attiecīgo preču zīmju atšķirībām, esot nepieņemami.
Vispārējās tiesas vērtējums
Ir jānorāda, ka atbilstoši Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunktam prasības pieteikumā jābūt kopsavilkumam par izvirzītajiem pamatiem. Saskaņā ar judikatūru šai norādei ir jābūt pietiekami skaidrai un precīzai, lai ļautu atbildētājam sagatavot savu aizstāvību un Vispārējai tiesai lemt par prasību, attiecīgajā gadījumā — bez citas papildu informācijas (skat. Pirmās instances tiesas 2004. gada 21. aprīļa spriedumu lietā
T-127/02
Concept
/ITSB (“ECA”),
Recueil
, II-1113. lpp.
, 17. punkts un tajā minētā judikatūra).
Turklāt lai gan atsevišķos punktos prasības pieteikums var tikt pamatots un papildināts ar atsaucēm uz tam pievienoto dokumentu fragmentiem, vispārēja atsauce uz citiem dokumentiem, pat ja tie pievienoti pielikumā, nevar kompensēt tiesiskās argumentācijas būtisku elementu trūkumu, kuriem saskaņā ar iepriekš minētajām normām jābūt ietvertiem pašā prasības pieteikumā (skat. iepriekš 26. punktā minēto spriedumu lietā “ECA”, 18. punkts un tajā minētā judikatūra).
Izskatāmajā lietā attiecībā, pirmkārt, uz attiecīgo apzīmējumu līdzībām un atšķirībām prasītāja prasības pieteikumā ir vienīgi norādījusi (29. punkts):
“Prasītāja te nebalstīsies uz preču zīmju atšķirībām un līdzībām, jo tās ir acīmredzamas un ir detalizēti izvērtētas procesa agrākā stadijā. Tādējādi un lai ņemtu vērā maksimālo lapu skaitu, prasītāja izdara norādes uz argumentiem un pierādījumiem, kas iesniegti ITSB un Apelāciju padomē.”
Tādējādi prasītāja neidentificē nedz specifiskus prasības pieteikuma jautājumus, ko tā vēlas papildināt ar šo norādi, nedz dokumentus, kur izklāstīti tās iespējamie argumenti.
Šajos apstākļos Vispārējai tiesai nav pienākuma meklēt minētos dokumentus un pielikumus, un kuriem prasītāja būtu varējusi izdarīt norādi, tāpat tai nav pienākuma tos izvērtēt, jo šādi argumenti ir nepieņemami.
Attiecībā, otrkārt, uz argumentiem, kas saistīti ar agrākās preču zīmes atšķirtspēju, ir jākonstatē — lai arī prasītāja prasības pieteikuma 28. punktā ir izdarījusi norādi uz ITSB iesniegtajiem argumentiem un pierādījumiem, tā, it īpaši prasības pieteikuma 22.–27. punktā, ir attīstījusi argumentāciju, pamatojot minētās preču zīmes vājas atšķirtspējas pastāvēšanu. Tieši pamatojoties uz šiem argumentiem Vispārējā tiesa izvērtēs kritiku, kas izteikta par apstrīdēto lēmumu.
Tomēr to pašu iemeslu kā iepriekš 26.–30. punktā izklāstītie, Vispārējai tiesai nevar būt pienākums izvērtēt “argumentus un pierādījumus, kas iesniegti ITSB un Apelāciju padomē” (prasības pieteikuma 28. punkts), kuri nav nedz identificēti, nedz precizēti prasības pieteikumā.
Par lūgumu atcelt apstrīdēto lēmumu
Lietas dalībnieku argumenti
Savas prasības pamatojumā prasītāja izvirza tikai vienu pamatu, kas attiecas uz Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu.
Prasītāja apgalvo, ka Apelāciju padome ir pieļāvusi kļūdu, pamatojoties uz iepriekš 11. punktā minēto spriedumu lietā
Medion
, jo Tiesas izvirzīto kumulatīvo kritēriju, kā uzskata prasītāja, izskatāmajā lietā nav: šī lieta neattiecoties uz preču zīmi, kurā kombinēta agrāka preču zīme ar uzņēmuma nosaukumu, agrākajai preču zīmei neesot parastās atšķirtspējas un agrākā preču zīme neesot bijusi ar “autonomu lomu” vēlākajā preču zīmē. Prasītāja precizē, ka reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē vārds “blog” nebija prasītājas sabiedrības nosaukums.
Tāpat preču zīmes “autonomās lomas” jēdziens nozīmējot, ka elements, kas nav attiecīgo preču zīmju kopīga daļa, tāpat būtu varējis norādīt preču un pakalpojumu izcelsmi neatkarīgi no kombinētās preču zīmes. Sastatot jaunu preču zīmi ar sabiedrības nosaukumu, kombinētais apzīmējums tādējādi radot iespaidu, ka ar to apzīmēta noteikta preču līnija no sabiedrības precēm un pakalpojumiem. Saskaņā ar prasītājas viedokli, pareizais vērtējums atbilstoši Pirmās instances tiesas judikatūrai būtu bijis konstatēt, ka agrāko preču zīmi veidojošais elements bija reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošais elements, jo pastāvēja sajaukšanas iespēja, kas tā neesot varējis būt vārda “life” gadījumā pēdējā minētajā, kas, kā uzskata prasītāja, esot mazāk atšķirīgs nekā vārds “blog”.
Turklāt prasītāja precizē, pirmkārt, ka pretēji Apelāciju padomei, kas uzskatīja, ka agrākajai preču zīmei ir parasta atšķirtspēja, minētā preču zīme ir “vāja preču zīme” un, otrkārt, ka Tiesa iepriekš 11. punktā minētajā spriedumā lietā
Medion
nav varējusi veikt šādu kvalifikāciju, jo šī lieta attiecās uz lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu. Turklāt tā norāda, ka tieši Apelāciju padomei ir jāvērtē agrākās preču zīmes atšķirtspēja.
Visbeidzot, prasītāja apgalvo, ka agrāko preču zīmi veidojošais elements ir vārds, kas attiecīgajā jomā tiek plaši izmantots un ka tas tirgū pastāv līdzās attiecībā uz attiecīgajām precēm un pakalpojumiem, kā arī patērētājiem.
ITSB un persona, kas iestājusies lietā, minēto pamatu lūdz noraidīt.
Vispārējās tiesas vērtējums
Atbilstoši Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja agrākas preču zīmes īpašnieks iebilst, pieteikto preču zīmi nereģistrē, ja “tās identiskuma vai līdzības dēļ ar agrāko preču zīmi un preču vai pakalpojumu, ko aptver preču zīmes, identiskuma vai līdzības dēļ pastāv iespēja maldināt sabiedrību tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme; iespēja maldināt ir asociāciju iespēja ar agrāko preču zīmi [sabiedrībai tajā teritorijā, kur ir aizsargāta agrākā preču zīme, pastāv to sajaukšanas iespēja; sajaukšanas iespēja ietver asociāciju iespēju ar agrāko preču zīmi]”.
Turklāt saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļu (tagad Regulas Nr. 207/2009 8. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) daļa) agrākas preču zīmes ir dalībvalstī reģistrētas preču zīmes ar pieteikuma iesniegšanas datumu, kas ir pirms Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniegšanas datuma.
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru sajaukšanas iespēja ir iespēja, ka sabiedrība varētu uzskatīt, ka attiecīgās preces vai pakalpojumi ir no viena uzņēmuma vai attiecīgā gadījumā no ekonomiski saistītiem uzņēmumiem (skat. Pirmās instances tiesas 2008. gada 10. septembra spriedumu lietā T-325/06
Boston Scientific
/ITSB —
Terumo
(“CAPIO”), Krājumā nav publicēts, 70. punkts un tajā minētā judikatūra; pēc analoģijas skat. arī Tiesas spriedumu lietā
C-39/97
Canon
,
Recueil
, I-5507. lpp.
, 29. punkts, un spriedumu lietā
C-342/97
Lloyd Schuhfabrik Meyer
,
Recueil
, I-3819. lpp.
, 17. punkts).
Turklāt sajaukšanas iespēja no sabiedrības viedokļa ir jāvērtē visaptveroši, ņemot vērā visus uz konkrēto lietu attiecināmos faktorus (skat. iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā “CAPIO”, 71. punkts un tajā minētā judikatūra; tāpat pēc analoģijas skat. Tiesas 1997. gada 11. novembra spriedums lietā
C-251/95
SABEL
,
Recueil
, I-6191. lpp.
, 22. punkts; iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā
Canon
, 16. punkts, un iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, 18. punkts).
Šis visaptverošais vērtējums nozīmē, ka starp faktoriem, kas tiek ņemti vērā, un it īpaši starp preču zīmēm un to aptverto preču vai pakalpojumu līdzību pastāv noteikta savstarpēja atkarība. Tādējādi nenozīmīgu līdzību starp aptvertajām precēm vai pakalpojumiem var kompensēt preču zīmju augsta līdzības pakāpe un otrādi (Tiesas 2007. gada 13. septembra spriedums lietā
C-234/06 P
Il Ponte Finanziaria
/ITSB, Krājums, I-7333. lpp.
, 48. punkts, un Pirmās instances tiesas spriedums lietā
T-6/01
Matratzen Concord
/ITSB —
Hukla Germany
(“MATRATZEN”),
Recueil
, II-4335. lpp.
, 25. punkts; tāpat pēc analoģijas skat. iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā
Canon
, 17. punkts). Šo faktoru savstarpējā atkarība ir atspoguļota Regulas Nr. 40/94 preambulas septītajā apsvērumā [tagad — Regulas Nr. 207/2009 astotais apsvērums], saskaņā ar kuru jēdziens “līdzīgs” būtu jāizskaidro [jāinterpretē] saistībā ar sajaukšanas iespēju, kuras novērtējums ir atkarīgs no vairākiem faktoriem un it īpaši no preču zīmes atpazīstamības tirgū, no asociācijām, ko var saistīt ar izmantoto vai reģistrēto apzīmējumu, no līdzības pakāpes starp preču zīmi un apzīmējumu un starp apzīmētajām precēm vai pakalpojumiem (skat. iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā “CAPIO”, 72. punkts un tajā minētā judikatūra).
Turklāt visaptverošs vērtējums saistībā ar konfliktējošo apzīmējumu vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību ir jābalsta uz šo apzīmējumu kopējo radīto iespaidu, it īpaši ņemot vērā to atšķirtspējīgos un dominējošos elementus. No Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta formulējuma, saskaņā ar kuru “sabiedrībai pastāv sajaukšanas iespēja”, izriet, ka sajaukšanas iespējas visaptverošajā vērtējumā izšķiroša nozīme ir preču zīmju uztverei no konkrētās preces vai pakalpojumu kategorijas vidusmēra patērētāja viedokļa. Vidusmēra patērētājs parasti uztver preču zīmi kopumā un neveic tās dažādo detaļu pārbaudi (skat. iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā “CAPIO”, 73. punkts un tajā minētā judikatūra; pēc analoģijas skat. arī iepriekš 42. punktā minēto spriedumu lietā
SABEL
, 23. punkts).
Sajaukšanas iespējas visaptverošā vērtējuma nolūkā attiecīgo preču vidusmēra patērētājs tiek uzskatīts par samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu. Turklāt jāņem vērā fakts, ka vidusmēra patērētājam ir tikai reta iespēja veikt dažādo preču zīmju tiešu salīdzināšanu, bet viņam ir jāpaļaujas uz neprecīzu attēlu, ko tas ir saglabājis savā atmiņā. Jāņem vērā arī fakts, ka vidusmēra patērētāja uzmanības līmenis var mainīties atkarībā no konkrēto preču vai pakalpojumu kategorijas (Pirmās instances tiesas 2002. gada 23. oktobra spriedums lietā
T-104/01
Oberhauser
/ITSB —
Petit Liberto
(“Fifties”),
Recueil
, II-4359. lpp.
, 28. punkts, un spriedums lietā
T-186/02
BMI Bertollo
/ITSB —
Diesel
(“DIESELIT”), Krājums, II-1887. lpp.
, 38. punkts; pēc analoģijas skat. arī iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā
Lloyd Schuhfabrik Meyer
, 26. punkts).
Izskatāmajā lietā agrākā preču zīme ir valsts preču zīme, kas reģistrēta Vācijā, attiecībā uz kuru ir pieņemts apstrīdētais lēmums. Tādējādi, kā to konstatēja Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 21. punktā, pārbaudei jāattiecas vienīgi uz Vācijas teritoriju.
Tāpat pastāv vienprātība, ka konkrētā sabiedrības daļa, kā to pamatoti norādījusi Apelāciju padome tajā pašā apstrīdētā lēmuma 21. punktā, sastāv no vidusmēra vācu patērētājiem, ko uzskata par samērā informētu, uzmanīgu un apdomīgu. Tomēr noteikti no šīm precēm un pakalpojumiem varēja būt īpaši, un konkrētās sabiedrības daļas uzmanība noteikti būs augstāka. Šie konstatējumi, ko lietas dalībnieki nav apstrīdējuši, ir jāapstiprina.
Apelāciju padomes veiktais vērtējums attiecībā uz konfliktējošo apzīmējumu sajaukšanas iespēju ir jāpārbauda, ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus.
Par preču un pakalpojumu līdzību
Šajā sakarā pietiek konstatēt, ka Apelāciju padomes nostāja apstrīdētā lēmuma 18. punktā, kurā izdarīta norāde uz Iebildumu nodaļas vērtējumu, ir jāapstiprina, ievērojot, ka prasītāja nav izvirzījusi nekādu iebildi pret apstrīdēto lēmumu saistībā ar attiecīgo preču vai pakalpojumu identiskumu vai līdzību.
Par apzīmējumu līdzību
Kā tika norādīts arī iepriekš 44. punktā, attiecībā uz konkrēto preču zīmju vizuālo, fonētisko un konceptuālo līdzību sajaukšanas iespējas visaptverošam vērtējumam ir jābalstās uz šo preču zīmju radīto kopējo iespaidu, tostarp ņemot vērā to atšķirīgos un dominējošos elementus (skat. Pirmās instances tiesas 2003. gada 14. oktobra spriedumu lietā
T-292/01
Phillips-Van Heusen
/ITSB —
Pash Textilvertrieb und Einzelhandel
(“BASS”),
Recueil
, II-4335. lpp.
, 47. punkts, un iepriekš 41. punktā minēto spriedumu lietā “CAPIO”, 88. punkts un tajā minētā judikatūra; pēc analoģijas skat. iepriekš 42. punktā minēto spriedumu lietā
SABEL
, 23. punkts).
No judikatūras izriet arī, ka konkrētā sabiedrības daļa uztver divas preču zīmes kā līdzīgas tad, ja tās vismaz daļēji ir vienādas vienā vai vairākos konkrētos aspektos (iepriekš 43. punktā minētais spriedums lietā “MATRATZEN”, 30. punkts; iepriekš 41. punktā minētais spriedums lietā “CAPIO”, 89. punkts; skat. tāpat pēc analoģijas iepriekš 42. punktā minēto spriedumu lietā
SABEL
, 23. punkts).
Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 35. punktā (minētā lēmuma versijas angļu valodā 36. punktā) konstatēja, ka, pamatojoties uz visaptverošo vērtējumu, attiecīgās preču zīmes bija līdzīgas. Šis vērtējums ir jāapstiprina.
Šajā sakarā ir jāatgādina, ka salīdzināmie apzīmējumi ir, no vienas puses, “LIFE” un, no otras puses, “LIFE BLOG”.
Pirmkārt, attiecībā uz vizuālo salīdzinājumu ir jākonstatē, ka reģistrācijai pieteiktā preču zīme sastāv no diviem vārdiem, kas rakstīti ar lielajiem burtiem, kopā no astoņiem burtiem. Agrāko preču zīmi veido viens vienīgs vārds, kas arī rakstīts ar lielajiem burtiem, kopā no četriem burtiem. Tomēr šīs atšķirības kompensē apstāklis, ka vārds “life” ir abiem apzīmējumiem kopīgs un ir precīza agrākās preču zīmes reprodukcija.
Tādējādi pretnostatītajiem apzīmējumiem no vizuālā aspekta nenoliedzami pastāv noteikta līdzība, jo agrāko preču zīmi veidojošais elements ir pirmais pieteiktās preču zīmes komponents. Turklāt, tā kā runa ir par vārdiskām preču zīmēm, tad, lai vērtētu to vizuālo līdzību, abas preču zīmes tiek rakstītas nestilizētā veidā. Tādējādi vidusmēra patērētājs, kam parasti jāpaļaujas uz preču zīmju nepilnīgu iespaidu, ko tas glabā atmiņā, attiecīgās preču zīmes varētu vizuāli sajaukt (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2005. gada 4. maija spriedumu lietā
T-22/04
Reemark
/ITSB —
Bluenet
(“Westlife”), Krājums, II-1559. lpp.
, 34. punkts.
Otrkārt, kas attiecas uz fonētisko salīdzinājumu, ir jānorāda, ka pieteiktā preču zīme ietver divus un agrākā preču zīme — vienu vienīgu vārdu. Tādējādi abi apzīmējumi ir izrunājami atšķirīgi. Tomēr, tā kā pirmais pieteiktās preču zīmes vārds un vienīgais agrākās preču zīmes vārds ir identiski un izrunājami vienādi, skatot tās kopsakarā, starp abiem apzīmējumiem pastāv noteikta fonētiska līdzība (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2007. gada 27. septembra spriedumu lietā T-418/03
La Mer Technology
/ITSB —
Laboratoires Goëmar
(“LA MER”), Krājumā nav publicēts, 123. punkts).
Treškārt, attiecībā uz konceptuālo salīdzinājumu attiecībā uz vārdu “life” ir jākonstatē, ka tas ir plaši izmantots angļu vārds, ko vidusmēra vāciski runājoša sabiedrība var viegli saprast. Šis vārds “life”, asociēts ar attiecīgajām precēm un pakalpojumiem, drīzāk norāda uz dzīves (
life
) jēdzienu, nevis minēto preču un pakalpojumu īpašo dzīves ilgumu. Šis pats konceptuālais saturs atrodams reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē, ar ko izdarīta norāde, vismaz attiecībā uz tiem, kuri saprot vārda “blog” nozīmi, uz privātu dienasgrāmatu internetā.
Ir jākonstatē, kā to norādījis ITSB, ka papildus jēdziens “blog”, kas pievienots reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei, tomēr nav tāds, kas aizstātu norādi uz dzīves (
life
) jēdzienu, kura ir kopīga abiem apzīmējumiem, kuru nevar uzskatīt par maznozīmīgu, pat nenozīmīgu, tā ka starp attiecīgajiem apzīmējumiem pastāv noteikta konceptuāla līdzība.
Par sajaukšanas iespēju
Ir jāatgādina, ka sajaukšanas iespēja pastāv, ja kumulatīvi pastāv pietiekami augsta attiecīgo preču zīmju līdzības pakāpe un ar šīm preču zīmēm apzīmēto preču un pakalpojumu līdzības pakāpe (iepriekš 43. punktā minētais spriedums lietā “MATRATZEN”, 45. punkts).
Šajā sakarā, pat ja ir tiesa, ka patērētājs parasti vairāk uzmanības pievērš vārdu sākumdaļai, ciktāl tie turklāt tiek izrunāti (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2008. gada 27. februāra spriedumu lietā T-325/04
Citigroup
/ITSB —
Link Interchange Network
(“WORLDLINK”), Krājumā nav publicēts, 82. punkts), ir jākonstatē, ka neviens no diviem elementiem “life” un “blog” skaidri nešķiet izskatāmajā lietā reģistrācijai pieteiktās preču zīmes dominējošais elements. Šajā sakarā būtu mākslīgi uzskatīt, ka vārds “life” ir dominējošais tādēļ, ka tas ir reģistrācijai pieteiktās preču zīmes pirmais elements, taču vēl jo vairāk nav nekāda iemesla uzskatīt elementu “blog” par dominējošo (šajā sakarā skat. iepriekš 55. punktā minēto spriedumu lietā “Westlife”, 36. punkts).
Turklāt ir jāpiebilst, pirmkārt, ka nevar pamatoti apgalvot, ka vārds “life” jebkādā veidā būtu aprakstošs attiecībā uz apzīmētajām precēm un pakalpojumiem.
Otrkārt, kas attiecas uz vārdu “blog”, ir jānošķir attiecīgās preces un pakalpojums. Faktiski, piemērojot to informācijas tehnoloģiju vai telekomunikāciju precēm vai pakalpojumiem, vārds “blog” ir jāuzskata par tādu, kam ir ierobežota atšķirtspēja, ievērojot, ka ar atsauci uz šo jomu šis vārds vispārīgi tiek uztverts, pat no vidusmēra vācu šo preču vai pakalpojumu patērētāja viedokļa, kā tāds, ar ko izdara norādi uz interneta dienasgrāmatu (
weblog
). Šajā kategorijā vārdam “life” tādējādi būs augstāka atšķirtspēja nekā vārdam “blog”.
Savukārt, attiecībā uz visām pārējām precēm vai pakalpojumiem, kas neietver informācijas tehnoloģiju vai telekomunikāciju elementu un attiecībā uz ko vārdam “blog” neesot nekādas nozīmes, ir jākonstatē, ka neviens no šiem diviem elementiem “life” un “blog” skaidri nešķiet esam elements, kam būtu augstāka atšķirtspēja. Tomēr, kā to pamatoti ir norādījis ITSB, vārda “blog” raksturīgās atšķirtspējas līmeni, ja pieņemtu, ka tas ir konstatēts, zināmā mērā kompensētu apstāklis, ka vārds “life” atrodas apzīmējuma sākumā, jo sabiedrības uzmanība parasti koncentrējas uz pieteiktā apzīmējuma sākumu.
Izskatāmajā lietā iepriekš 49. punktā jau ir konstatēts, ka attiecīgās preces un pakalpojumi daļēji ir identiski un daļēji — līdzīgi. Turklāt, ievērojot iepriekš 60.–63. punktā izklāstītos konstatējumus, pretnostatīto apzīmējumu radītais kopiespaids starp tiem var radīt pietiekamu līdzību, lai izraisītu sajaukšanas iespēju no patērētāja viedokļa. Turklāt, pat pieņemot, ka konkrētā sabiedrības daļa, ietverot sabiedrības daļu, kas parāda augstāku uzmanību, varētu atšķirt strīdīgos apzīmējumus, tai tomēr, kā to norādījis ITSB, var likt domāt, ka preču zīmes ir no viena un tā paša uzņēmuma vai attiecīgā gadījumā no saimnieciski saistītiem uzņēmumiem, ko identificē vārds “life”.
Kā izriet no 60. punkta iepriekš, nekas neļauj apgalvot, ka izskatāmajā lietā reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē vārds “life” būtu mazāk izteikts nekā vārds “blog”. Izskatāmajā lietā liekas, ka abu attiecīgo apzīmējumu atšķirība attiecībā uz pieteiktās preču zīmes pēdējo vārdu nav pietiekama, lai atsvērtu līdzību, kas konstatēta starp pieteiktās preču zīmes vienu no diviem elementiem un vienīgo elementu, kas veido agrāko preču zīmi.
Turklāt ir jānorāda, ka izskatāmajā lietā, lai arī pastāvētu apzīmējumu patiesa konceptuāla atšķirība, to nevar uzskatīt par tādu, kas ļautu neitralizēt iepriekš konstatēto vizuālo un fonētisko līdzību (šajā sakarā skat. Tiesas 2008. gada 18. decembra spriedumu lietā
C-16/06 P
Éditions Albert René
/ITSB, Krājums, I-10053. lpp.
, 98. punkts).
Visbeidzot, prasītāja nav varējusi pierādīt agrākās preču zīmes atšķirtspējas pavājināšanos, jo nav iesniegti pierādījumi par to, ka līdzās pastāv preču zīmes, kas ietver vārdu “life”.
Šajā sakarā ir jāatgādina, ka, protams, nevar pilnībā izslēgt, ka zināmos gadījumos agrāku preču zīmju līdzāspastāvēšana tirgū varētu galu galā samazināt sajaukšanas iespēju, ko šajos gadījumos starp divām konfliktējošām preču zīmēm konstatējušas ITSB instances. Tomēr šāda iespējamība ņemama vērā tikai tad, ja, mazākais, procesā ITSB attiecībā uz relatīvu reģistrācijas atteikuma pamatojumu Kopienas preču zīmes pieteicējs ir pienācīgi pierādījis, ka šī līdzāspastāvēšana balstīta uz to, ka konkrētās sabiedrības daļas prātā nepastāv agrāko preču zīmju, uz ko tas atsaucas, un personas, kas iestājusies lietā, agrākas preču zīmes, kas ir iebilduma pamatā, sajaukšanas iespēja, kā arī ka attiecīgās agrākās preču zīmes un konfliktējošās preču zīmes ir identiskas (skat. Pirmās instances tiesas 2007. gada 7. novembra spriedumu lietā T-57/06
NV Marly
/ITSB —
Erdal
(“Top iX”), Krājumā nav publicēts, 97. punkts un tajā minētā judikatūra).
Tomēr ir jākonstatē, ka izskatāmajā lietā nav iesniegti pierādījumi, kas saistīti ar reģistrāciju, kura pastāv līdzās tirgū, identiskumu, kā to pamatoti norādījusi Apelāciju padome apstrīdētā lēmuma 27. punktā (apstrīdētā lēmuma redakcijas angļu valodā 28. punkts). Turklāt prasītāja nekādi nav pierādījusi, ka minētā līdzās pastāvēšana balstījās uz sajaukšanas iespējas neesamību (Pirmās instances tiesas 2005. gada 11. maija spriedums lietā
T-31/03
Grupo Sada
/ITSB —
Sadia
(“GRUPO SADA”), Krājums, II-1667. lpp.
, 87. punkts).
Turklāt ir jāatgādina — pat ja agrākajai preču zīmei ir vāja atšķirtspēja un reģistrācijai pieteiktā preču zīme nav pilnīga tās reprodukcija, var pastāvēt sajaukšanas iespēja, it īpaši apzīmējumu un apzīmēto preču vai pakalpojumu līdzības dēļ (Tiesas 2006. gada 27. aprīļa rīkojums lietā C-235/05 P
L’Oréal/
ITSB, Krājumā nav publicēts, 53. punkts).
No tā izriet, ka, skatot tos kumulatīvi, attiecīgo preču zīmju līdzības līmenis un ar tām apzīmēto preču un pakalpojumu identiskums vai līdzības līmenis ir pietiekami izteikti. Tādējādi Apelāciju padome pamatoti uzskatīja, ka, ņemot vērā konkrētās sabiedrības daļu, pastāvēja attiecīgo apzīmējumu sajaukšanas iespēja.
Tādējādi, ievērojot Apelāciju padomes secinājumu apstrīdētā lēmuma 33. punktā (minētā lēmuma versijas angļu valodā 34. punkts) un bez nepieciešamības izvirzīt jautājumu, vai nozīmīgs ir apstāklis, ka Apelāciju padome īpaši pamatojusies uz iepriekš 11. punktā minēto spriedumu lietā
Medion
, tādēļ, ka elements “blog” nebija ne preču zīme, ne ar reputāciju apveltītas sabiedrības nosaukums, ir jākonstatē, ka ir jāapstiprina Apelāciju padomes veiktais vērtējums attiecībā uz sajaukšanas iespējas vērtējumu, ņemot vērā attiecīgo preču un pakalpojumu, kā arī apzīmējumu līdzību.
Turklāt saskaņā ar judikatūru, ja preču zīme sastāv no viena elementa, kas savienots ar agrāku preču zīmi, šī pēdējā preču zīme, pat ja tā nav kombinētās preču zīmes dominējošais elements, var saglabāt atšķirīgu autonomu pozīciju kombinētajā preču zīmē. Šādā gadījumā kombinēto preču zīmi un šo otro preču zīmi var uzskatīt par līdzīgām (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2008. gada 2. decembra spriedumu lietā
T-212/07
Harman International Industries
/ITSB —
Becker
(“Barbara Becker”), Krājums, II-3431. lpp.
, 37. punkts; skat. arī iepriekš 11. punktā minēto spriedumu lietā
Medion
, 30. un 37. punkts). Izskatāmajā lietā ir jākonstatē, ka, ņemot vērā visus iepriekš iztirzātos apsvērumus, elements “life” saglabā atšķirīgu autonomu pozīciju reģistrācijai pieteiktajā preču zīmē.
Attiecīgi vienīgais pamats, kas saistīts ar Regulas Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, tādējādi ir jānoraida kā nepamatots, tāpat kā ir jānoraida prasība kopumā, bez nepieciešamības lemt par prasītājas prasījumu otrās daļas, ar kuru Vispārējo tiesu lūdz noraidīt personas, kas iestājusies lietā, iebildumiem, pieņemamību (šajā sakarā skat. Pirmās instances tiesas 2008. gada 22. maija spriedumu lietā T-205/06
NewSoft Technology
/ITSB —
Soft
(“Presto! Bizcard Reader”), Krājumā nav publicēts, 70. punkts).
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Reglamenta 87. panta 2. punktam lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs. Tā kā prasītājai spriedums ir nelabvēlīgs, tai ir jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar ITSB un personas, kas iestājusies lietā, prasījumiem.

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (astotā palāta)
nospriež:

1)
prasību noraidīt;

2)
Nokia
Oyj
atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

Martins Ribeiro
Wahl
Dittrich
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2010. gada 20. janvārī.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda — somu.