CELEX: 62002CJ0415
Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas
Netiesioginiai mokesčiai
Direktyva 69/335/EEB
Kapitalo pritraukimas
Biržos operacijų mokestis
Pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokestis

Pagal EB 226 straipsnį pareikštu ieškiniu, kurį Teisingumo Teismo sekretoriatas gavo 2002 m. lapkričio 19 d., Europos Bendrijų
Komisija prašo pripažinti, kad:
–        biržos operacijų mokesčiu apmokestindama naujus Belgijoje pasirašytus vertybinius popierius, išleistus steigiant bendrovę
arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą, ir
–        apmokestindama vertybinių popierių pristatymo mokesčiu naujų pareikštinių Belgijos arba užsienio vertybinių popierių, išleistų
steigiant bendrovę arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą, fizinį pristatymą
Belgijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos 69/335/EEB dėl netiesioginių
mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti (OL L 249, p. 25), iš dalies pakeistos 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB
(OL L 156, p. 23, toliau – Direktyva 69/335), 11 straipsnį.

Teisinis pagrindas

Bendrijos teisės aktai
Direktyvos 69/335 11 straipsnyje numatyta:
„Valstybės narės neapmokestina jokios rūšies mokesčiais:
a)      bet kieno išleistų akcijų arba kitų tokios pat rūšies vertybinių popierių, arba tokius vertybinius popierius paliudijančių
sertifikatų sukūrimo, išleidimo, kotiravimo vertybinių popierių biržoje, jų pateikimo į rinką arba sandorių jais sudarymo;
b)      paskolų, tarp jų ir Vyriausybės obligacijų, gautų kam nors išleidus akcinės bendrovės obligacijas arba kitus perleidžiamus
vertybinius popierius, arba kokių nors su tuo susijusių formalumų arba tokių akcinės bendrovės obligacijų ar kitų perleidžiamų
vertybinių popierių sukūrimo, išleidimo, kotiravimo vertybinių popierių biržoje jų pateikimo į rinką ar sandorių jais sudarymo.“
Direktyvos 69/335 12 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Nepaisant 10 ir 11 straipsnių, valstybės narės gali taikyti:
a)      vienodos arba nevienodos normos vertybinių popierių perleidimo mokesčius;
<...>“
1964 m. gruodžio 14 d. Komisijos direktyvos pasiūlyme (COM9640 526
final
), kuriuo remiantis buvo priimta Direktyva 69/335, nurodyti šie motyvai:
„Mokesčius (netiesioginius, taikomus kapitalo judėjimui) galima skirstyti į, pirma, taikomus kapitalui pritraukti ir, antra,
taikomus vertybinių popierių operacijoms. Šis direktyvos projektas skirtas netiesioginiams mokesčiams, taikomiems kapitalui
pritraukti, kuriuos sudaro įnašų bendrovės nuosavam kapitalui suformuoti mokestis, nacionalinių vertybinių popierių žyminis
mokestis, užsienio kilmės vertybinių popierių išleidimo į rinką žyminis mokestis bei kitokie tokio pat pobūdžio netiesioginiai
mokesčiai. Vertybinių popierių operacijoms taikomiems netiesioginiams mokesčiams, pavyzdžiui, biržos operacijų mokesčiams,
bus skirtas kitos direktyvos projektas. Šis pasiūlymas jiems netaikomas.“
Pagal 1976 m. balandžio 2 d. Komisijos pateiktą Tarybos direktyvos dėl vertybinių popierių operacijų netiesioginio apmokestinimo
pasiūlymą (OL C 133, p. 1, toliau – 1976 m. direktyvos pasiūlymas) apmokestinama operacija laikoma „atlygintinis vertybinių
popierių perleidimas arba įsigijimas, kai sandorį valstybėje narėje arba trečiojoje valstybėje sudaro valstybės narės gyventojas.
Kiekvienas vertybinių popierių perleidimas arba įsigijimas laikomas atskiru apmokestinamu sandoriu“.
1976 m. direktyvos pasiūlymo 4 straipsnio 1 dalyje numatoma:
„Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad būtų neapmokestinamos šios operacijos:
a)      vertybinių popierių išleidimas ir pirmasis jų įsigijimas išleidimo metu
<...>“
1976 m. direktyvos pasiūlymo priedo V dalyje patikslinama, kad „pagal šią direktyvą vertybinių popierių išleidimu laikomas
emitento vykdomas vertybinių popierių perleidimas, įskaitant ir rezervų kapitalizavimą“.

Nacionaliniai teisės aktai
Šiuo atveju nagrinėtinos Belgijos teisės normos yra numatytos Belgijos žyminiam mokesčiui prilygintų mokesčių kodekse (toliau
– CTAT) ir 1965 m. balandžio 14 d. įstatyme, iš dalies keičiančiame įregistravimo, hipotekos ir sekretoriato mokesčių kodeksus,
žyminio mokesčio kodeksą ir žyminiam mokesčiui prilygintų mokesčių kodeksą (1965 m. balandžio 24 d.
Moniteur belge,
p. 4430).
CTAT 120 straipsnyje nustatyta:
„Biržos operacijų mokesčiu apmokestinamos tokios Belgijoje sudarytos arba įvykdytos operacijos dėl Belgijos arba užsienio
vertybinių popierių:
1º       bet koks pardavimas arba pirkimas ir apskritai bet koks atlygintinis perleidimas ar įsigijimas;
2º      pristatymas pasirašiusiam asmeniui po viešo išleidimo, pasiūlymo ar pardavimo“.
Pagal CTAT 120 straipsnio 2º punktą ir 121 straipsnio 1 dalį biržos operacijų mokesčiu apmokestinamas akcijų ir obligacijų
pristatymas jas pasirašiusiam asmeniui. Jo norma yra tarp 0,07 % ir 1 %.
Pagal CTAT 126-1 straipsnio 1ºpunktą biržos apyvartos mokesčiu neapmokestinamos operacijos, kuriose nedalyvauja ar vienos
iš šalių, ar savo sąskaita sandorių nesudaro joks profesionalus tarpininkas.
CTAT 159 straipsnio pirmoje ir antroje pastraipose numatyta:
„Pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčiu apmokestinamas bet koks pareikštinių Belgijos arba užsienio vertybinių
pristatymas vertybinių popierių turėtojui.
Pristatymu laikomas bet koks fizinis vertybinio popieriaus perdavimas, kuris vyko po:
1º      pasirašymo;
2º      atlygintino įsigijimo;
3º      vardinių vertybinių popierių konvertavimo į pareikštinius;
4º      kredito įstaigoje, finansų maklerio įmonėje, turto valdymo įmonėje arba
Caisse interprofessionnelle de dépôts et de virements de titres
saugotų vertybinių popierių atsiėmimo.“
CTAT 163 straipsnio 1ºpunkte numatyta, kad pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčiu neapmokestinamas po atlygintino
įsigijimo įvykdytas vertybinių popierių pristatymas, kuriame nedalyvauja ar vienos iš šalių, ar savo sąskaita sandorių nesudaro
joks profesionalus tarpininkas.
CTAT 12 straipsnio 1ºir 2ºpunktuose bei 159 straipsnyje, kuriuose numatoma biržos operacijų mokesčio ir pareikštinių vertybinių
popierių pristatymo mokesčio taikymo sritis, nėra atribojamas pirmas vertybinių popierių išleidimas ir vėlesnės operacijos
su išleistais vertybiniais popieriais.

Ikiteisminė procedūra
Manydama, kad biržos operacijų mokestis ir pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokestis prieštarauja Direktyvos 69/335
11 straipsniui, Komisija 1999 m. gegužės 10 d. raštu Belgijos Karalystei pasiūlė per du mėnesius pateikti paaiškinimus.
1999 m. rugpjūčio 2 d. raštu Belgijos vyriausybė pranešė Komisijai apie savo poziciją, pagal kurią abu šie mokesčiai patenka
į Direktyvos 69/335 12 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo sritį.
Kadangi šis atsakymas nepatenkino Komisijos, 2000 m. sausio 26 d. laišku ji pareiškė argumentuotą nuomonę, nurodydama Belgijos
Karalystei per du mėnesius nuo jos gavimo imtis būtinų veiksmų.
2000 m. kovo 29 d. raštu Belgijos vyriausybė pranešė Komisijai, kad ji nepakeitė savo nuomonės ir paprašė surengti susitikimą
su Komisijos atstovais. Kadangi 2000 m. gruodžio 14 d. įvykusiame susirinkime išeitis nebuvo surasta, Komisija nusprendė pareikšti
šį ieškinį.

Dėl ieškinio
Komisija teigia, kad Belgijos Karalystė, biržos operacijų ir pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčiais apmokestindama
naujus vertybinius popierius, pažeidė Direktyvos 69/335 11 straipsnį, pagal kurį valstybėms narėms draudžiama taikyti bet
kokios formos apmokestinimą, visų pirma, vertybinių popierių išleidimo atžvilgiu.

Dėl reikalavimo dėl biržos operacijų mokesčio
Šalių argumentai
Komisijos nuomone, biržos operacijų mokestis prieštarauja Direktyvos 69/335 11 straipsniui tiek, kiek jis taikomas apmokestinant
naujus vertybinius popierius, išleistus steigiant bendrovę arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant
paskolą.
Komisija mano, kad, priešingai nei teigia Belgijos vyriausybė, šiam mokesčiui netaikoma Direktyvos 69/335 12 straipsnio 1 dalies
a punkte numatyta išimtis, kuri, kaip neapmokestinimo taisyklės išimtis turi būti aiškinama siaurinamai ir nėra taikoma naujai
išleistiems vertybiniams popieriams. Nors ši nuostata kai kurioms valstybėms narėms leidžia taikyti mokestį vertybinių popierių
perleidimo atveju, pati „perleidimo“ sąvoka reiškia, kad šie vertybiniai popieriai prieš perleidimo operaciją priklausė kitam
savininkui. Tokį aiškinimą patvirtina, pirma, 1964 m. gruodžio 14 d. direktyvos pasiūlymo motyvai ir, antra, Teisingumo Teismo
praktika (žr. 1988 m. vasario 2 d. Sprendimą
Dansk Sparinvest,
36/86, Rink. p. 409 ir 1989 m. gegužės 25 d. Sprendimą
Maxi Di
, 15/88, Rink. p. 1391), pagal kurią Direktyvos 69/335 11 straipsnyje numatytų operacijų atžvilgiu valstybei narei neleidžiama
kapitalo bendrovėms taikyti šios direktyvos 12 straipsnyje nenumatytų mokesčių.
Dėl „vertybinių popierių išleidimo“ sąvokos Komisija tvirtina, kad negalima aiškinti, jog ši sąvoka apima šių vertybinių popierių
pirmą perleidimą, nes toks aiškinimas panaikintų Direktyvos 69/335 11 straipsnyje numatyto draudimo prasmę. Vertybinių popierių
išleidimo negalima atsieti nuo pasirašančių asmenų vykdomo jų įsigijimo, o draudimas taikyti mokestį išleidimo atžvilgiu bus
taikomas taip, kaip Teisingumo Teismas yra nusprendęs 1998 m. spalio 27 d. Sprendime
FECSA ir ACESA
(C-31/97 ir C-32/97, Rink. p. I-6491, 18 ir 19 punktai), visai operacijai, kurios dalis yra pasirašančio asmens vykdomas vertybinių
popierių įsigijimas.
Komisija ginčija tai, kaip Belgijos valdžios institucijos aiškina 1976 m. direktyvos pasiūlymo 4 straipsnio 1 dalį. Priešingai
nei tvirtina Belgijos vyriausybė, nors šioje nuostatoje numatomas draudimas taikyti mokestį vertybinių popierių išleidimo
atžvilgiu ir jų pirmam įsigijimui, tokio draudimo negalima aiškinti kaip įrodymo, kad tai yra dvi atskiros operacijos arba
kad Direktyvos 69/335 11 straipsnyje reglamentuojamas tik išleidimas. Atvirkščiai – šioje nuostatoje esantis draudimas kitos
direktyvos projekte pakartojamas aiškumo sumetimais. Todėl „pirmo vertybinių popierių įsigijimo emisijos metu“ sąvoka tik
paaiškina 11 straipsnyje numatyto draudimo turinį.
Dėl biržos operacijų mokesčio taikymo srities Komisija tvirtina, kad ta aplinkybė, jog šis mokestis netaikomas kitoms operacijoms,
nepateisina Direktyvos 69/335 11 straipsnio pažeidimo. Ji priduria, kad priešingai nei teigia Belgijos vyriausybė, biržos
operacijų mokesčio objektas neapsiriboja vertybinių popierių operacijų biržoje įvykdymu, vykdant pavedimus biržoje. Vertinant
šio mokesčio atitiktį nurodytai nuostatai, bet kuriuo atveju nėra atsižvelgiama nei į profesionalių tarpininkų dalyvavimą
šiuo mokesčiu apmokestinamose operacijose, nei į mokesčio mokėtojo tapatybę.
Belgijos vyriausybė mano, kad Direktyvos 69/335 11 straipsnio 1 dalies a punktas nedraudžia taikyti mokesčio pirmajam vertybinių
popierių perleidimui po jų išleidimo.
Šios vyriausybės nuomone, „sandorių jais sudarymo“ sąvokos vartojimas Direktyvos 69/335 11 straipsnyje būtinai reiškia, kad
turi būti keletas ankstesnių perleidimų. Draudimas šioms operacijoms taikyti bet kokį mokestį būtų labai platus ir turėtų
būti ribojamas 12 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta išimtimi, kuri leidžia apmokestinti vertybinių popierių perleidimą.
Belgijos vyriausybė mano, kad negalima pritarti Komisijos siūlomam „išleidimo“ sąvokos aiškinimui ir teiginiui, pagal kurį
perleidimas reiškia, jog egzistuoja ankstesnis savininkas. Į „vertybinių popierių išleidimo“ sąvoką nepatenka pasirašančio
asmens vykdomas pirmas vertybinių popierių įsigijimas, o ji apima tik bendrovės emitentės veiklą.
Iš 1976 m. direktyvos pasiūlymo matyti, kad „vertybinių popierių išleidimas“ reiškia pirmą vertybinių popierių perleidimą
ir neapima pirmojo jų įsigijimo. Kadangi šis pasiūlymas nebuvo priimtas, valstybėms narės leidžiama apmokestinti pirmąjį vertybinių
popierių įsigijimą. Be to, iš 1998 m. gruodžio 17 d. Sprendimo
Codan
(C-236/97, Rink. p. I-8679) matyti, kad Direktyvos 69/335 12 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta „perleidimo“ sąvoka turi
būti aiškinama plačiai ir kad visiems vertybinių popierių perleidimams, įskaitant perleidimo operacijas biržoje, turi būti
taikomas toks pat režimas ir šioje nuostatoje esanti išimtis.
Belgijos vyriausybė tvirtina, kad nors 1976 m. direktyvos pasiūlymo 4 straipsnio 1 dalis prieštarauja Direktyvos 69/335 11 straipsnyje
esančiam bendram draudimui, iš joje pateikto vertybinių popierių išleidimo ir jų įsigijimo atskyrimo išplaukia, kad negali
būti apmokestinamas vien išleidimas. Antrai operacijai, kuriai taikoma tos pačios direktyvos 12 straipsnio 1 dalies a punkte
numatyta išimtis, toks draudimas nėra taikomas.
Šiuo atžvilgiu Belgijos vyriausybė priduria, kad iš minėtų sprendimų
Dansk Sparinvest
ir
Maxi Di
išplaukia, jog Direktyvos 69/335 11 straipsnyje numatytas apmokestinimo draudimas taikomas tik kapitalo bendrovėms, tai yra
emitentams, o tai, kad mokestis taikomas investuotojams arba pirmiesiems įgijėjams, neprieštarauja šiai nuostatai. Kadangi
biržos operacijų mokestis taikomas tik investuotojams, Belgijos teisės aktai vertybinių popierių išleidimą, kaip bendrą operaciją,
iš tikrųjų atleidžia nuo mokesčio.
Teisingumo Teismo vertinimas
Atsakant į pirmąjį Komisijos reikalavimą, reikia prisiminti, kad Direktyvos 69/335 11 straipsnio a punkte draudžiama bet kokios
formos mokesčiu apmokestinti akcijų arba kitų tokios pat rūšies vertybinių popierių, arba tokius vertybinius popierius paliudijančių
sertifikatų sukūrimą, išleidimą, kotiravimą vertybinių popierių biržoje, jų pateikimą į rinką arba sandorių jais sudarymą.
Nors, kaip teigia Belgijos vyriausybė, šioje nuostatoje nėra aiškiai minimas pirmas akcijų arba kitų tokios pat rūšies vertybinių
popierių įsigijimas, tačiau, kaip savo išvados 14 punkte nurodė generalinis advokatas, pirmo naujai išleistų vertybinių popierių
įsigijimo apmokestinimas iš tikrųjų reikštų šio vertybinių popieriaus išleidimo apmokestinimą, nes jis yra sudedamoji bendros
kapitalo pritraukimo operacijos dalis. Vertybinių popierių išleidimo savaime nepakanka, o jis įgyja prasmę tik tada, kai atsiranda
jų pirkėjas.
Todėl Direktyvos 69/335 11 straipsnio a punkto reikšmė nulemia, kad „išleidimas“ šios nuostatos prasme turi apimti pirmąjį
vertybinių popierių įsigijimą jų išleidimo metu.
Šio teiginio nepaneigia Belgijos Karalystės argumentai.
Pirma, dėl argumento, pagal kurį šiai operacijai netaikomas ir šioje nuostatoje numatytas draudimas, kadangi Direktyvos 69/335
11 straipsnio a punktas netaikomas pirmam vertybinių popierių įsigijimui po jų išleidimo, reikia pažymėti, kad, pirma, numatydamas
pirmą vertybinių popierių įsigijimą „išleidimo metu“ 1976 m. direktyvos pasiūlymo 4 straipsnio 1 dalies a punktas nurodo,
jog pirmas vertybinių popierių įsigijimas yra sudedamoji ir neatskiriama platesnės vertybinių popierių išleidimo operacijos
dalis. Kita vertus, tai, kad Komisija, atsižvelgdama į galimą skirtingą 11 straipsnio a punkto aiškinimą ar taikymą, norėjo
užtikrinti vienodą direktyvų taikymą, pateikdama tikslesnį „vertybinių popierių išleidimo“ apibrėžimą, negali paveikti išvados,
jog ekonominiu požiūriu pirmasis vertybinių popierių įsigijimas juos išleidžiant turi būti laikomas šio išleidimo dalimi.
Antra, dėl argumento, kad biržos apyvartos mokestis nepatenka į Direktyvos 69/335 taikymo sritį, nes šio mokesčio mokėtojai
yra ne joje numatytos kapitalo bendrovės, o investuotojai, pakanka konstatuoti, jog draudimas taikyti kitus mokesčius nei
įnašo mokestis bei šios Direktyvos 12 straipsnyje numatyti mokesčiai taikomas tik aiškiai išvardytoms kapitalo operacijoms,
o jį taikant mokesčio mokėtojo tapatybės patikslinti nebūtina.
Trečia, dėl argumento pagal kurį biržos operacijų mokestis yra vertybinių popierių perleidimo mokestis Direktyvos 69/335 12 straipsnio
1 dalies a punkto prasme, ir todėl jam turi būti taikoma šioje nuostatoje numatyta išimtis, reikia pastebėti, kad, kaip ir
visos išimtys, ji turi būti aiškinama siaurai, kad neprarastų reikšmės principas, kurio išimtį ji numato.
Direktyvos 69/335 12 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytą „perleidimo“ sąvoką aiškinant taip, kaip siūlo Belgijos vyriausybė,
šios direktyvos 11 straipsnio a punktas prarastų reikšmę, o išleidimo operacijai, kuri pagal šią nuostatą, išskyrus įnašų
mokestį, negali būti mokesčio objektas, vis tiek galėtų būti taikomas mokestis dėl to, kad naujai išleidžiami vertybiniai
popieriai juos išleidžiant yra „perleidžiami“ įgijėjams.
Dėl to pirmasis vertybinių popierių įsigijimas juos išleidžiant negali būti laikomas „perleidimu“ Direktyvos 69/335 12 straipsnio
1 dalies a punkto prasme, todėl šiam pirmam įsigijimui nustatytam mokesčiui negali būti taikoma šioje nuostatoje esanti išimtis.
Atsižvelgiant į šiuos motyvus, reikia pripažinti, kad tiek, kiek jis taikomas steigiant bendrovę ar investicinį fondą, arba
vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą išleistiems naujiems vertybiniams popieriams, biržos operacijų mokestis
yra mokestis Direktyvos 69/335 11 straipsnio a punkto, kuriame jis yra uždraustas, prasme.
Todėl pirmasis Komisijos reikalavimas yra pagrįstas.

Dėl reikalavimo, susijusio su pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčiu
Šalių argumentai
Dėl šio mokesčio Komisija teigia, kad biržos operacijos mokesčio atžvilgiu jos pateikti argumentai
mutatis mutandis
yra taikytini ir pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčiui. Ji patikslina, kad Direktyvos 69/335 11 straipsniui
tai prieštarauja tik tiek, kiek mokestis yra taikomas išleidžiamų vertybinių popierių perdavimo atžvilgiu.
Belgijos vyriausybė pirmiausia tvirtina, kad Komisija nepakankamai motyvavo savo teiginius dėl pareikštinių vertybinių popierių
pristatymo mokesčio nesuderinamumo su Direktyvos 69/335 11 straipsniu. Paprastos nuorodos į biržos apyvartos mokesčio atžvilgiu
pateiktus argumentus neužtenka, nes abiejų šių mokesčių pobūdis yra labai skirtingas.
Be to, Belgijos vyriausybė teigia, kad pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokestis, kuriuo siekiama riboti fizinį
vertybinių popierių ir skatinti nematerialių vertybinių popierių išleidimą, atitinka Direktyvos 69/335 11 straipsnyje numatytą
draudimą, nes apmokestinamas tik fizinis vertybinių popierių pristatymas. Ši operacija yra savarankiška ir nepriklauso nuo
vertybinių popierių išleidimo. Jei išleisti vertybiniai popieriai yra vardiniai, nematerialūs arba perduoti saugoti finansų
įstaigai, mokestis nėra taikomas. Be to, pareikštinių vertybinių popierių pristatymas negali būti laikomas šių vertybinių
popierių „išleidimu į apyvartą“ arba „perleidimu“ Direktyvos 69/335 11 straipsnio prasme.
Belgijos vyriausybė tvirtina, kad pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčiui taikoma Direktyvos 69/335 12 straipsnio
1 dalies a punkte numatyta išimtis, nes „perleidimo“ sąvoka, Teisingumo Teismo išaiškinta minėtame Sprendime
Codan,
apima tiek teisinį vertybinių popierių priskyrimą, tiek jų fizinį perdavimą.
Teisingumo Teismo vertinimas
Reikia pažymėti, kad Komisijos reikalavimas yra susijęs su pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokesčio taikymu vertybinių
popierių fiziniam perdavimui juos išleidžiant.
Nors, kaip teigia Belgijos vyriausybė, pareikštinių vertybinių popierių išleidimas savaime nereiškia, kad šis mokestis bus
taikomas, tačiau šios rūšies vertybinių popierių fizinis perdavimas pirmiesiems jų įgijėjams dėl tų pačių motyvų, kokie numatyti
šio sprendimo 35 punkte, turi būti laikomas neatskiriama išleidimo dalimi Direktyvos 69/335 11 straipsnio a punkto prasme.
Reikia pridurti, kad pareikštinių vertybinių popierių fizinio perdavimo pirmiesiems jų įgijėjams atžvilgiu netaikoma ir Direktyvos
69/335 12 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta išimtis, nes, kaip išplaukia iš šio sprendimo 37 punkto, „perleidimo“ sąvoka
aiškinama siaurai ir dėl tų pačių motyvų, kurie numatyti šio sprendimo 38 punkte, negali apimti naujai išleistų vertybinių
popierių pirmo fizinio perdavimo.
Priešingai nei teigia Belgijos vyriausybė, tokia išvada neprieštarauja Direktyvos 69/335 12 straipsnio 1 dalies a punkto išaiškinimui,
Teisingumo Teismo pateiktam minėtame Sprendime
Codan
.
Kaip savo išvados 38 punkte nurodė generalinis advokatas, šiame sprendime Teisingumo Teismas nesilaikė plataus „vertybinių
popierių perleidimo“ sąvokos aiškinimo, o tik pateikė vieningą Direktyvos 69/335 tekstų įvairiomis kalbomis aiškinimą, esant
neatitikimų tarp jų nuspręsdamas, kad negalima aiškinti, jog 12 straipsnio 1 dalies a punktas riboja valstybių narių galimybę
taikyti biržos operacijų mokestį, kaip tai numatyta šios direktyvos tekstuose vokiečių ir danų kalbomis.
Atsižvelgiant į šiuos argumentus, reikia pripažinti, kad tiek, kiek jis yra taikomas pirmam fiziniam naujai išleistų pareikštinių
vertybinių popierių perdavimui, pareikštinių vertybinių popierių pristatymo mokestis yra uždraustas pagal Direktyvos 69/335
11 straipsnio a punktą.
Todėl ir antras Komisijos reikalavimas pagrįstas.
Dėl to reikia pripažinti, kad:
–        biržos operacijų mokesčiu apmokestindama naujus Belgijoje pasirašytus vertybinius popierius, išleistus steigiant bendrovę
arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą, ir
–        apmokestindama vertybinių popierių pristatymo mokesčiu naujų pareikštinių Belgijos arba užsienio vertybinių  popierių, išleistų
steigiant bendrovę arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą, fizinį pristatymą
Belgijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal Direktyvos 69/335 11 straipsnį.

Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Darbo reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi
šalis to prašė. Kadangi Komisija prašė priteisti išlaidas, ir Belgijos Karalystė pralaimėjo bylą, pastaroji turi padengti
bylinėjimosi išlaidas.
Remdamasis šiais motyvais,
TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija)
nusprendžia:
1.      –       Biržos operacijų mokesčiu apmokestindama naujus Belgijoje pasirašytus vertybinius popierius, išleistus steigiant bendrovę
arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą, ir
–
apmokestindama vertybinių popierių pristatymo mokesčiu naujų pareikštinių Belgijos arba užsienio vertybinių popierių, išleistų
steigiant bendrovę arba investicinį fondą, arba vėliau didinant kapitalą, arba išleidžiant paskolą, fizinį pristatymą,
Belgijos Karalystė neįvykdė savo įsipareigojimų pagal 1969 m. liepos 17 d. Tarybos direktyvos 69/335/EEB dėl netiesioginių
mokesčių, taikomų kapitalui pritraukti, pakeistos 1985 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 85/303/EEB, 11 straipsnį.
2.     Priteisti iš Belgijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
Timmermans
Gulmann
Schintgen
Macken

Colneric
Paskelbta 2004 m. liepos 15 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Sekretorius

Antrosios kolegijos pirmininkas
R. Grass

C. W. A. Timmermans
*
Bylos kalba: prancūzų.