CELEX: 62006FJ0085
Offentligt hverv
Tjenestemænd

1.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – ansat udnævnt til tjenestemand på prøve – udnævnelse, der bringer tidligere ansættelsesforhold
reguleret i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte til ophør
2.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – ansat udnævnt til tjenestemand på prøve – opsigelse af kontrakten om midlertidig ansættelse
uden institutionens overholdelse af opsigelsesfristen
(Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 47)
3.
Tjenestemænd – midlertidigt ansatte – fratrædelsesgodtgørelse – betingelser for tildeling heraf
(Tjenestemandsvedtægten, bilag VIII, art. 12; ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, art. 39 og art.  40, første afsnit)
1.
En midlertidigt ansat, der udnævnes til en stilling som tjenestemand på prøve, bliver alene omfattet af vedtægtens regler,
hvilket medfører, at den pågældendes tidligere ansættelsesforhold reguleret i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte bringes
til ophør, hvorved administrationen ikke udtrykkeligt behøver at tilkendegive, at dette er ophørt. Hvis en fællesskabsinstitution
imidlertid vælger at iværksætte en formel opsigelse af den midlertidige ansattes ansættelseskontrakt, før den træffer afgørelse
om udnævnelse af den pågældende til tjenestemand på prøve, er denne fremgangsmåde lovlig, såfremt opsigelsen er foretaget
på behørig vis og i overensstemmelse med gældende regler.
(jf. præmis 51-53)
Henvisning til:
Domstolen, 25. juni 1981, sag 105/80, Desmedt, Sml. s. 1701, præmis 14 og 15.
2.
En midlertidigt ansat, der udnævnes til tjenestemand på prøve, får ikke ret til godtgørelse, fordi ansættelsesmyndigheden
ikke har overholdt opsigelsesfristen i artikel 47. litra c), nr. i), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
For det første råder fællesskabsinstitutionerne over et vidt skøn ved tilrettelæggelsen af deres tjenestegrene under hensyn
til de opgaver, de er tildelt, og ved placeringen af deres ansatte med henblik på opfyldelse af disse opgaver. En institutions
ændring af den ansættelsesretlige status for en midlertidigt ansat, der udnævnes til tjenestemand på prøve, som led i institutionens
generelle nedlæggelse af en ansættelseskategori omfattes af denne beføjelse til at tilrettelægge tjenesten. For at varetage
tjenestens interesser og overholde ligebehandlingsprincippet er institutionen herved desuden forpligtet til at foretage tjenestemandsudnævnelserne
i så nær forlængelse af hinanden som muligt. Herved kan det ikke kræves, at ansættelsesmyndigheden giver den pågældende midlertidigt
ansatte mulighed for at udnytte den i vedtægten fastsatte maksimale tidsperiode på seks år for midlertidig ansættelse på kontrakt,
når tildelingen af stillinger i alle tilfælde først og fremmest skal baseres på, hvad der er i tjenestens interesse. En midlertidigt
ansats overgang til tjenestemandsansættelse er endvidere i overensstemmelse med kravet om at sikre medarbejderkontinuitet
og er derfor i overensstemmelse med tjenestens interesse. I øvrigt kan det ikke foreholdes institutionen, at den også har
taget hensyn til den fordel, som nævnte overgang udgør for institutionens budget, idet de budgetmæssige muligheder er en af
de faktorer, som administrationen kan tage i betragtning i sin personalepolitik.
For det andet er den forvaltningsakt, hvorved ansættelsesmyndigheden ensidigt har udnævnt den midlertidigt ansatte til tjenestemand,
ikke bindende, idet den pågældende kan vælge ikke at modtage denne udnævnelse, som kan sidestilles med et stillingstilbud.
For det tredje ville det svare til en uberettiget berigelse i strid med almindelige fællesskabsretlige principper, hvis en
person skulle have godtgørelse for, at en opsigelsesfrist ikke er overholdt, skønt den pågældende i løbet af opsigelsesperioden
fortsat bestrider sin stilling i henhold til vedtægten. Analogt med princippet om, at pension ikke må kumuleres med løn, er
kravet om at værne om Fællesskabernes indtægter til hinder for, at løn modtaget af en tjenestemand på prøve kan kumuleres
med betaling af en godtgørelse, der træder i stedet for en frist for opsigelse af en kontrakt som midlertidigt ansat, hvis
nævnte opsigelse lå umiddelbart forud for udnævnelsen til tjenestemand på prøve, og såfremt denne godtgørelse betales over
bevillinger opført på oversigten over udgifter for en af de institutioner, som er nævnt i De Europæiske Fællesskabers almindelige
budget.
(jf. præmis 60-64, 66 og 67)
Henvisning til:
Domstolen, 17. december 1981, sag 178/80 Bellardi-Ricci m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 3187, præmis 19; 10. juli 1990, sag
C-259/87, Grækenland mod Kommissionen, Sml. I, s. 2845, præmis 26.
Retten, 12. juli 1990, sag T-111/89, Scheiber mod Rådet, Sml. II, s. 429, præmis 28; 10. oktober 2001, sag T-171/99, Corus
UK mod Kommissionen, Sml. II, s. 2967, præmis 55; 11. juli 2002, forenede sager T-137/99 og T-18/00, Martínez Páramo m.fl.
mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A, s. 119, og II, s. 639, præmis 95 og den deri nævnte retspraksis; 3. april 2003, forenede
sager T-44/01, T-119/01 og T-126/01, Vieira m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1209, præmis 86; 14. november 2006, sag T-494/04,
Neirinck mod Kommissionen, Sml. Pers. I-A-2, s. 259, og II-A-2, s. 1345, præmis 162-167, der er genstand for en verserende
appelsag for Domstolen, sag C-17/07 P.
3.
En midlertidigt ansat har kun ret til fratrædelsesgodtgørelse ved en definitiv fratræden fra stillingen, dvs. når vedkommendes
kontrakt som midlertidigt ansat ophører, enten ved opsigelse eller udløb, uden at den pågældende udnævnes til tjenestemand
inden for en periode på mindst to måneder efter ophøret af kontrakten som midlertidigt ansat. At gøre krav på fratrædelsesgodtgørelse
samtidig med en udnævnelse til tjenestemand svarer til at anmode sin institution om ensidigt eller efter aftale med en anden
fællesskabsinstitution at omgå reglen i artikel 40, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
(jf. præmis 73)