CELEX: 62007FJ0084
Avalik teenistus
Ametnikud

1.
Menetlus – Hagi esitamise tähtaeg – Aegumine – Vabandatav eksimus – Mõiste
(Personalieeskirjad, artiklid 90 ja 91)
2.
Ametnikud – Hagi – Vastuvõetavuse tingimused – Nõuded, millega ei käi küll kaasas asjakohased väited või argumendid, kuid
mis on seotud teiste nõuetega – Vastuvõetavus
(Avaliku Teenistuse Kohtu kodukord, artikkel 35)
3.
Ametnikud – Vaba töökoht – Ametikoha täitmine edutamise või üleviimise teel – Teade vaba ametikoha kohta, mis ei võimalda
eelnevalt kindlaks määrata ametikoha täitmise viisi – Kandideerimisavaldus, mida tuleb käsitleda üleviimis- või edutamistaotlusena
(Personalieeskirjad, artikli 29 lõike 1 punkt a ja artikkel 45)
4.
Menetlus – Kohtukulud – Hüvitamine – Erilised põhjused
(Esimese Astme Kohtu kodukord, artikli 87 lõike 3 esimene lõik; nõukogu otsus 2004/752, artikli 3 lõige 4)
1.
Hagi esitamise tähtaja puhul tuleb vabandatava eksimuse mõistet tõlgendada kitsalt ja selle all saab mõista üksnes erakorralisi
asjaolusid, mille puhul asjaomase institutsiooni käitumine, kas üksi või määravas ulatuses, on ajanud segadusse heauskse õigussubjekti,
kes tõendab, et on täitnud hoolsuskohustust, mida nõutakse tavalisel määral teadlikult isikult. Sel juhul ei saa administratsioon
tugineda oma õiguskindluse ja õiguspärase ootuse põhimõtte rikkumisele, millest õigussubjekti eksimus oli tingitud.
Vabandatava eksimuse, millega võib õigustada hilinenud edasikaebamist, teeb ametnik, kes selle asemel, et esitada teda kahjustava
akti peale – olgugi, et see akt ei ole antud edutamismenetluses – halduskaebus otse ametisse nimetavale asutusele, esitab
kaebuse edutamiskomiteele vastavalt personalivaldkonna eest vastutavalt peadirektorilt saadud juhenditele, ja alles seejärel,
kui nimetatud kaebus jäetakse rahuldamata, esitab hilinenult halduskaebuse.
(vt punktid 39–41 ja 44)
Viited:
Esimese Astme Kohus: 29. mai 1991, kohtuasi T‑12/90: Bayer
vs.
komisjon, (EKL 1991, lk II‑219, punkt 29); 27. september 2007, liidetud kohtuasjad T‑8/95 ja T‑9/95: Pelle ja Konrad
vs.
nõukogu ja komisjon (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 93).
2.
Ametnikke puudutavates asjades ei piisa nõuete vastuvõetamatuks tunnistamiseks asjaolust, et hagi nõuetega ei käi kaasas ühtki
asjakohast väidet või argumenti, kui toimikust ilmneb, et arvestades nende nõuete seoseid teiste hagi nõuetega, võib need
omakorda vastuvõetavaks tunnistada.
(vt punkt 47)
3.
Arvestades erinevaid võimalusi, mida personalieeskirjade artikli 29 lõike 1 punkt a ametisse nimetavale asutusele vaba ametikoha
täitmiseks pakub, ei või teatava institutsiooni vabadele ametikohtadele selle sama institutsiooni ametnike poolt esitatud
kandideerimisavaldusi automaatselt pidada üleviimistaotlusteks. Sellele vaatamata tuleb avaldust, mille ametnik on esitanud
nimetatud institutsiooni vabale ametikohale kandideerimiseks, käsitada üleviimis- või edutamistaotlusena, kui vaba ametikoha
teade, mis välistab personalieeskirjade artikli 45a kohase ametisse nimetamise, ei võimalda ette näha, kas see ametikoht täidetakse
esimesena või teisena nimetatud viisil, ning kui ka ametikoha liigitus ei ole selles osas määrav.
Sellisele kandideerimiseavaldusele, mis sisaldab ka üleviimistaotlust – ka juhul, kui see ei piirdu ainult sellega –, laieneb
komisjoni otsus üldeelarve teadusuuringute assigneeringutest tasustatud ametnike edutamismenetluse kohta, mille kohaselt eelnevalt
teadusuuringute assigneeritutest tasustatud ajutiste teenistujatena töötanud ametnikud ei säilita edutamispunkte, mis nad
on kogunud palgaastmel, kus nad olid enne katseajal olevaks ametnikuks nimetamist, kui nad viiakse nende enda taotlusel üle
üldeelarve osas „haldus” ettenähtud ametikohale kahe aasta jooksul pärast katseajal olevaks ametnikuks nimetamist.
(vt punktid 53, 54, 74, 75 ja 77–79)
4.
Institutsioonilt, kes pahatahtlikult vaidlustab hagi vastuvõetavuse, võidakse isegi juhul, kui asi lahendatakse tema kasuks,
välja mõista osa hageja kohtukuludest.
(vt punktid 87 ja 88)