CELEX: 62003CJ0452
PVN
Sestā Direktīva
9. panta 1. un 2. punkts
Azartspēļu automāti
Izklaides vai tamlīdzīgi pasākumi
Ārpus Kopienu teritorijas reģistrēts pakalpojumu sniedzējs
Pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšana

1       Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu attiecas uz 2., 4. un 9. panta interpretāciju Padomes 1977. gada 17. maija Sestajā direktīvā 77/388/EEK
par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota
aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp., turpmāk tekstā – “Sestā direktīva”), kā arī uz 1. un 2. panta interpretāciju Padomes 1986. gada
17. novembra Trīspadsmitajā direktīvā 86/560/EEK par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – pievienotās
vērtības nodokļa atmaksāšanas kārtība nodokļiem pakļautajām personām, kas nav reģistrētas Kopienas teritorijā (OV L 326, 40. lpp;
turpmāk tekstā – “Trīspadsmitā direktīva”).
2       Šo lūgumu iesniedza saistībā ar prāvu starp
RAL (Channel Islands) Ltd
(turpmāk tekstā – “
CI
”),
RAL Ltd
(turpmāk tekstā – “
RAL
”),
RAL Services Ltd
(turpmāk tekstā – “
Services
”) un
RAL Machines Ltd
(turpmāk tekstā – “
Machines
”) un
Commissioners of Customs & Excise
[muitas un akcīzes komisāri] (turpmāk tekstā – “Komisāri”), kas ir Apvienotās Karalistes kompetentā iestāde jautājumos par
pievienotās vērtības nodokli (turpmāk tekstā – “PVN”), ar mērķi noteikt vietu, no kuras sniedz azartspēļu automātu apsaimniekošanas
pakalpojumus.

Atbilstošās tiesību normas
3       Atbilstoši Sestās direktīvas 2. panta 1. punktam PVN jāmaksā “par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ko par atlīdzību
attiecīgās valsts teritorijā veicis nodokļu maksātājs, kas kā tāds rīkojas”.
4       Sestās direktīvas 3. panta 1. punktā paredzēts:
“Šajā direktīvā “valsts teritorija” nozīmē Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma piemērošanas areālu, kā 227. pantā
noteikts attiecībā uz katru dalībvalsti”.
5       Atbilstoši Sestās direktīvas 4. panta 1. punktam ““Nodokļa maksātājs” nozīmē visas personas, kas patstāvīgi jebkurā vietā
veic jebkuru 2. punktā norādītu saimniecisku darbību neatkarīgi no šīs darbības mērķa un rezultāta”.
6       Attiecībā uz vietu, no kuras sniedz azartspēļu automātu apsaimniekošanas pakalpojumus, Sestās direktīvas 9. pantā paredzēts:
“1.      Par pakalpojuma sniegšanas vietu uzskata vietu, kur piegādātājs ir dibinājis savu uzņēmumu vai kur tam ir pastāvīga iestāde
[pārstāvniecība], no kuras sniedz pakalpojumu, vai, ja nav šāda uzņēmuma vai pastāvīgas iestādes [pārstāvniecības], tā pastāvīgās
adreses vietu vai vietu, kur tas parasti rezidē.
2. Tomēr:
[..]
c) tādu pakalpojumu sniegšanas vieta, kas saistīti ar:
–       kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai tamlīdzīgiem pasākumiem, ieskaitot šādu pasākumu rīkotāju darbību
un attiecīgā gadījumā papildpakalpojumu sniegšanu,
–       [..]
ir vieta, kur fiziski veic šos pakalpojumus;
[..].”
7       Trīspadsmitās direktīvas 1. panta redakcija ir šāda:
“Šajā direktīvā:
1)      “Nodokļiem pakļauta persona, kas nav reģistrēta valsts teritorijā” ir persona [Sestās] Direktīvas [..] 4. panta 1. punkta
nozīmē, kam šīs direktīvas 3. panta 1. punktā minētajā laika posmā šajā valstī nav bijusi nedz saimnieciskas darbības vieta,
nedz pastāvīgs uzņēmums [pastāvīga pārstāvniecība], no kura notikusi darījumu kārtošana, nedz arī, ja neeksistē šāda saimnieciskās
darbības vieta vai pastāvīgs uzņēmums [pastāvīga pārstāvniecība], pastāvīga dzīvesvieta vai parasta uzturēšanās vieta, un
kas tajā pašā laikā nav piegādājusi nekādas preces vai pakalpojumus, par kuriem var uzskatīt, ka tie ir piegādāti minētajā
valstī[..].”
8       Trīspadsmitās direktīvas 2. panta 1. punktā paredzēts:
“[..] katra dalībvalsts, ievērojot turpmāk minētos nosacījumus, jebkurai nodokļiem pakļautai personai, kas nav reģistrēta
Kopienas teritorijā, var atmaksāt visus [PVN], kas maksāti par pakalpojumiem vai kustamu īpašumu, ko tai šīs valsts teritorijā
piegādājušas citas nodokļiem pakļautas personas, vai arī kas maksāti par preču ievešanu valstī, ciktāl šīs preces un pakalpojumus
lieto [Sestās] Direktīvas [..] 17. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā minētajos darījumos, un 1. panta b) apakšpunktā minēto
pakalpojumu sniegšanā”.

Pamata prāva un prejudiciālie jautājumi
9
CI
ir Gērnsijā (Normandijas salās) izveidots uzņēmums.
RAL
,
Services
un
Machines
ir Apvienotajā Karalistē izveidotas sabiedrības. Šīs četras sabiedrības ir
RAL Holdings Ltd
(turpmāk tekstā – “
Holdings
”), kas arī ir Apvienotajā Karalistē izveidota sabiedrība, meitas uzņemumi.
CI
,
RAL
,
Services
,
Machines
un
Holdings
kopā veido
RAL
grupu.
10     Līdz 2000. gada beigām
RAL
apsaimniekoja azartspēļu automātus Apvienotajā Karalistē tai piederošajās vai nomātajās telpās. Šajās telpās uzstādīto azartspēļu
automāti bija
RAL
īpašumā, un tā nodarbināja savu personālu. Tās rīcībā bija gan spēļu zāļu, gan azartspēļu automātu apsaimniekošanai vajadzīgās
licences.
11
Holdings
kā ar PVN apliekamo nodokļu maksātāju grupas pārstāvis bija šī nodokļa maksātājs par ieņēmumiem, kas gūti no azartspēļu automātu
apsaimniekošanas.
12     Vēlāk tika īstenots
RAL
grupas pārstrukturēšanas plāns. Saskaņā ar iesniedzējtiesas sniegtajām ziņām tajā bija paredzēts, ka, azartspēļu automātu
apsaimniekošanai izveidojot meitas uzņēmumu beznodokļu zonā un nodalot šo funkciju no īpašumtiesībam uz azartspēļu automātiem
un telpu apsaimniekošanas,
RAL
grupa vairs nebūtu PVN maksātājs par azartspēļu automātu pakalpojumiem un varētu atgūt samaksāto priekšnodokli.
13     Tādēļ
CI
tika izveidota Gērnsijā, kas veido daļu no Normandijas salām, kas atrodas ārpus Kopienas teritorijas. Šī paša plāna ietvaros
Apvienotajā Karalistē tika izveidotas
Machines
un
Services
.
14
RAL
rīcībā ir telpu, kurās ir uzstādīti azartspēļu automāti, nomas līgumi un licences, kas dod atļauju apsaimniekot spēļu zāles.
Tā piešķīra
CI
licenci azartspēļu automātu uzstādīšanai un apsaimniekošanai minētajās telpās.
15
Machines
īpašumā ir visi
RAL
grupas izmantotie azartspēļu automāti, un tās rīcībā ir to izmantošanai vajadzīgās licences. Atbilstoši nomas līgumam, kas
noslēgts ar
CI
,
Machines
jāpiegādā
CI
azartspēļu automāti un jānodrošina to atrašanās labā stāvoklī.
16
CI
uzdevums ir ļaut publikai lietot
Machines
piegādātos azartspēļu automātus telpās, ko tās rīcībā nodevusi
RAL
. Tomēr
CI
šo uzdevumu veica, noslēdzot vienošanos ar apakšuzņēmēju
Services
par automātu ikdienas pārvaldību. Sabiedrība
Services
nodarbināja gandrīz visu
RAL
grupas personālu, aptuveni 600 cilvēku. Apvienotajā Karalistē
CI
nebija sava personāla.
17     Pēc minētās
RAL
grupas pārstrukturēšanas
CI
, balstoties uz Sestās direktīvas 2., 4. un 9. pantu, uzskatīja, ka Gērnsija būtu jāuzskata par vietu, no kuras sniedz azartspēļu
automātu apsaimniekošanas pakalpojumus. Saskaņā ar tās viedokli, tā kā šī iemesla dēļ šie pakalpojumi tika sniegti ārpus Kopienu
teritorijas, tā apgalvoja, ka tai nav jāmaksā PVN par pakalpojumiem, kas sniegti tās klientiem Apvienotajā Karalistē. Saskaņā
ar Trīspadsmitās direktīvas 1. un 2. pantu
CI
tāpat lūdza atmaksāt kā priekšnodokli samaksāto PVN.
18     Ar 2001. gada 28. augusta lēmumu Komisāri noraidīja
CI
lūgumus. Viņi uzskatīja, ka
CI
ir PVN maksātājs Apvienotajā Karalistē. Pakārtoti viņi atzina, ka
RAL
grupas pārstrukturēšana nav jāņem vērā, jo tāpat kā laikā pirms pārstrukturēšanas attiecīgos pakalpojumus Apvienotajā Karalistē
sniedz
Holdings
. Komisāri uzskatīja, ka
CI
lūgumi katrā gadījumā ir jānoraida, jo tie ir saistīti ar tiesību ļaunprātīgu izmantošanu.
19
CI
,
RAL
,
Machines
un
Services
pārsūdzēja šo lēmumu par noraidījumu
VAT and Duties Tribunal
[PVN un nodokļu tiesā], Londonā. 2002. gada 3. decembra spriedumā šī tiesa norādīja, ka
CI
sniedza attiecīgos pakalpojumus, izmantojot pastāvīgas pārstāvniecības Apvienotajā Karalistē, Sestās direktīvas 9. panta
1. punkta izpratnē. Šī tiesa tāpat atzina, ka
CI
sniedza azartspēļu automātu pakalpojumus Apvienotajā Karalistē un ka šajā dalībvalstī šāda darbība apliekama ar PVN. Tomēr
tā atbalstīja minēto sabiedrību sūdzību daļā, kurā tā bija celta pret Komisāru pakārtotajiem secinājumiem, jo pakalpojumus
faktiski sniedza
CI
un nevis
Holdings
un šajā gadījumā nav piemērojams tiesību ļaunprātīgas izmantošanas princips.
20
CI
iesniedzējtiesā iesniedza apelācijas sūdzību par minēto spriedumu. Komisāri iesniedza blakus sūdzību par šo pašu spriedumu,
jo ar to noraidīti to pakārtotie secinājumi.
21     Šādos apstākļos
High Court of Justice
(
England & Wales
),
Chancery Division
nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“Apstākļos, kas izveidojušies šajā gadījumā, un, ņemot vērā [..] Sesto direktīvu [..], it īpaši tās 2., 4. un 9. pantu, un
[..] Trīspadsmito direktīvu [..], it īpaši tās 1. un 2. pantu, un Kopienu tiesību vispārējos principus:
1)      Kā interpretējams Sestās direktīvas 9. pantā minētais izteiciens “pastāvīga pārstāvniecība”?
2)      Kādi faktori jāņem vērā, nosakot to, vai azartspēļu automātu pakalpojumi tiek sniegti no kādas sabiedrības komerciestādes,
kā, piemēram,
CI
, vai arī no pastāvīgas pārstāvniecības, kas varētu piederēt tādai sabiedrībai kā
CI
?
3)      It īpaši:
a)      ja sabiedrības (“A”) darbība ir strukturēta, kā tas ir šajā gadījumā, tādējādi, ka ar to saistīta sabiedrība (“B”), kas reģistrēta
ārpus Kopienu teritorijas, sniedz azartspēļu automātu pakalpojumus un šīs struktūras vienīgais mērķis ir izvairīties no sabiedrības
A aplikšanas ar PVN dalībvalstī, kurā tā ir reģistrēta:
i)      vai var uzskatīt, ka azartspēļu automātu pakalpojumus sniedz pastāvīga pārstāvniecība šajā dalībvalstī, un, ja tas tā ir,
ii)      vai jāuzskata, ka azartspēļu automātu pakalpojumus sniedz pastāvīgā pārstāvniecība vai arī tos sniedz no saistītās iestādes
B reģistrācijas vietas?
b)      ja sabiedrības (“A”) darbība ir strukturēta tādējādi, ka pakalpojumu sniegšanas vietas normu dēļ saistītā sabiedrība (“B”)
apstākļos, kādi tie ir šajā gadījumā, paredz sniegt azartspēļu automātu pakalpojumus no tās reģistrācijas vietas ārpus Kopienu
teritorijas, un ka tai nav pastāvīgas pārstāvniecības, kura sniedz šos pakalpojumus dalībvalstī, kurā reģistrēta sabiedrība
A, un šīs struktūras vienīgais mērķis ir izvairīties no sabiedrības A aplikšanas ar PVN par šiem pakalpojumiem šajā valstī:
i)      vai darījumi starp B un saistītajām sabiedrībām (“A”, “C” un “D”), kas atrodas dalībvalstī, attiecībā uz PVN atzīstami par
piegādēm, kas veiktas šīm sabiedrībām vai ko veic šīs sabiedrības to saimnieciskās darbības ietvaros, bet, ja tas tā nav,
ii)      kādi faktori jāņem vērā, lai noteiktu azartspēļu automātu pakalpojumu sniedzēja identitāti?
4)      a)     Vai pastāv tiesību ļaunprātīgas izmantošanas princips (neatkarīgi no direktīvu par PVN interpretācijas), kas varētu liegt
gaidāmās priekšrocības tādā gadījumā kā šajā lietā?
b)      Ja tas tā ir, kā šis princips darbojas tādos apstākļos kā šajā gadījumā?
5)      a)     Cik liela nozīme šajā gadījumā ir tam, ka A, C un D nav B meitas uzņēmums un ka B no juridiskā vai ekonomiskā viedokļa nekontrolē
A, C vai D?
b)      Vai atbildes uz iepriekš minētajiem jautājumiem atšķirtos, ja sabiedrības B tās reģistrācijas vietā ārpus Kopienas teritorijas
izvēlētais pārvaldības veids būtu bijis vajadzīgs, lai sniegtu azartspēļu automātu pakalpojumus klientiem, un ne A, ne C,
ne D neveiktu šīs darbības?”

Par prejudiciālajiem jautājumiem

Ievada apsvērumi
22     Iesniedzējtiesas minētā darbība, proti, par atlīdzību nododot publikas rīcībā azartspēļu automātus, kas uzstādīti spēļu zālēs,
ir pakalpojumu sniegšana Sestās direktīvas 6. panta 1. punkta izpratnē. Ar saviem jautājumiem iesniedzējtiesa pēc būtības
vēlas noteikt vietu, no kurienes tiek sniegti šie pakalpojumi.
23     Šajā sakarā Sestās direktīvas 9. pants satur normas, kas nosaka nodokļu piesaistes vietu. Tā kā šī noteikuma 1. punkts sniedz
šajā sakarā vispārīga rakstura normu, tā 2. punkts norāda uz virkni specifisku nodokļu piesaistes nosacījumu. Šo noteikumu
mērķis ir izvairīties, no vienas puses, no kompetenču kolīzijas, kas var novest pie dubultas aplikšanas ar nodokļiem, un,
no otras puses, ienākumu neaplikšanas ar nodokļiem vispār (skat. 1985. gada 4. jūlija spriedumu lietā 168/84
Berkholz
,
Recueil
, 2251. lpp., 14. punkts, 1996. gada 26. septembra spriedumu lietā C‑327/94
Dudda
,
Recueil
, I‑4595. lpp., 20. punkts, un 1997. gada 6. marta spriedumu lietā C‑167/95
Linthorst, Pouwels en Scheres
,
Recueil
, I‑1195. lpp., 10. punkts).
24     Attiecībā uz Sestās direktīvas 9. panta divu pirmo punktu savstarpējo saistību Tiesa jau ir nospriedusi, ka 1. punkts nekādā
mērā nav pārāks pār šī paša noteikuma 2. punktu. Katrā konkrētajā gadījumā jājautā, vai attiecīgo situāciju reglamentē kāds
no 9. panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem, bet, ja nē, tad jāvadās no 1. punkta nosacījumiem (iepriekš minētie spriedumi
lietā
Dudda
, 21. punkts, un lietā
Linthorst, Pouwels en Scheres
, 11. punkts).
25     Tādēļ vispirms ir jāpārbauda, vai darbību, uz kuru norāda iesniedzējtiesa, reglamentē, kā to arī uzskata Īrijas un Portugāles
valdības, Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunkts, kas nosaka nodokļu piesaistes vietu “izklaides vai tamlīdzīgiem
pasākumiem”. Faktiski šajā sakarā jāatgādina, ka tas uzliek Eiropas Kopienu Tiesai pienākumu sniegt valsts tiesai visus tos
Kopienu tiesību interpretācijas elementus, kas varētu noderēt, izspriežot tajā izskatāmo lietu, neskatoties uz to, vai valsts
tiesa uz tiem ir izdarījusi īpašu atsauci savos jautājumos (skat. 1990. gada 12. decembra spriedumu lietā C‑241/89
SARPP
,
Recueil
, I‑4695. lpp., 8. punkts, 1994. gada 2. februāra spriedumu lietā C‑315/92
Verband Sozialer Wettbewerb
, sauktu – “
Clinique
”,
Recueil
, I‑317. lpp., 7. punkts, 1999. gada 4. marta spriedumu lietā C‑87/97
Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola
,
Recueil
, I‑1301. lpp., 16. punkts, un 2004. gada 7. septembra spriedumu lietā C‑456/02
Trojani
, Krājums, I‑7573. lpp., 38. punkts).

Par Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta interpretāciju
26     Īrijas un Portugāles valdības apgalvo, ka
CI
darbību reglamentē Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunkts, jo
CI
piedāvā pakalpojumus, kas tieši saistīti ar izklaidi. Līdz ar to vieta, kur šī darbība tiek veikta, ir pakalpojumu faktiskās
sniegšanas vieta, proti, pamata prāvā – Apvienotās Karalistes teritorija.
27     Turpretim Apvienotās Karalistes valdība un
RAL
grupai piederošās sabiedrības norāda, ka iesniedzējtiesas lēmumā noradīto pakalpojumu sniegšanu nereglamentē Sestās direktīvas
9. panta 2. punkta c) apakšpunkts. Šajā sakarā tās norāda, ka attiecīgā pakalpojuma saņēmēja galvenais izvirzītais mērķis
ir naudas laimesta iegūšana un nevis izklaide kā tāda. Šīs sabiedrības piebilst, ka iepriekš minētā noteikuma piemērošana
jebkurā gadījumā prasa, lai pakalpojuma sniedzējs veiktu māksliniecisku darbību. Tas, ka azartspēļu automāta tāpat kā mobilā
telefona izmantošanai var būt izklaides raksturs, attiecīgo pakalpojumu sniegšanas darbības nepārvērš par izklaides pasākumiem
šī paša panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmā ievilkuma izpratnē.
28     Komisija uzskata, ka Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta mērķis ir izveidot īpašu sistēmu gadījumiem, kuros
gan pakalpojumu sniedzējs, gan saņēmējs ir ar nodokļiem apliekama persona un pakalpojumu izmaksas ir iekļautas preču vai nākotnē
sniegto pakalpojumu cenā (skat. iepriekš minēto spriedumu lietā
Dudda
, 23. un 24. punkts). Tomēr pamata prāva attiecas uz azartspēļu automātu pakalpojumu sniegšanu gala patērētājam, tādēļ būtu
piemērojams vienīgi minētā panta 1. punkts.
29     Šajā sakarā jāatgādina, ka saskaņā ar Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunktu izklaides vai līdzīgu pasākumu pakalpojumu
sniegšanas vieta ir tā, kur faktiski sniedz šos pakalpojumus.
30     Attiecībā uz jautājumu – vai tādi pakalpojumi kā pamata prāvā ir izklaides vai tamlīdzīgi pasākumi, jāatgādina, ka
CI
azartspēļu automātus nodod publikas rīcībā pret atlīdzību šajā nolūkā īpaši aprīkotās spēļu zālēs.
31     Šajā gadījumā iesniedzējtiesas lēmumā minētās darbības galvenais izvirzītais mērķis ir azartspēļu automātu lietotāju izklaide
un nevis naudas laimesta piešķiršana viņiem. Tādējādi, kā turklāt norāda ģenerāladvokāts savu secinājumu 29. punktā, tieši
šaubas par naudas laimestu veido azartspēļu automātu lietotāju cerētās izklaides pamata iezīmi.
32     Izklaides vai tamlīdzīgi pasākumi Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmā ievilkuma izpratnē neprasa, lai
pakalpojuma sniedzējs veiktu māksliniecisku darbību. Faktiski darbības, t.sk. azartspēļu automātu nodošana klientu rīcībā,
kuras veicot pakalpojuma sniedzējs kā galveno mērķi izvirza savu klientu izklaidi, ir viens no izklaides vai tamlīdzīgiiem
pasākumiem šī noteikuma izpratnē.
33     Tādējādi, kā uz to norāda arī ģenerāladvokāts savu secinājumu 33. punktā, iepriekš minētajā noteikumā norādītās nodokļu piesaistes
normas piemērošanu situācijai, kāda tā ir pamata prāvā, nevar noraidīt tā iemesla dēļ, ka attiecīgie pakalpojumu saņēmēji
ir gala patērētāji. Faktiski šī noteikuma piemērošanas joma neaprobežojas ar tādu pakalpojumu sniegšanu, kur gan pakalpojumu
sniedzējs, gan saņēmējs ir nodokļa maksātāji. Turklāt jāatzīst, ka minētās nodokļu piesaistes normas piemērošana šādai situācijai
nerada nekādas praktiskas grūtības. Faktiski attiecīgo darbību veikšanas vietu var viegli noteikt. Visbeidzot, šādas normas
piemērošana no nodokļu viedokļa noved pie racionāla risinājuma, jo attiecīgie pakalpojumi tiek pakļauti dalībvalsts, kuras
teritorijā dzīvo minēto pakalpojumu saņēmēji, PVN sistēmai.
34     No iepriekš minētā izriet, ka iesniedzējtiesai jāatbild šādi – tā kā pakalpojumu, ar ko atļauj publikai pret atlīdzību lietot
azartspēļu automātus, kas uzstādīti spēļu zālēs dalībvalsts teritorijā, sniegšana jāuzskata par vienu no izklaides vai tamlīdzīgiem
pasākumiem Sestās direktīvas 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmā ievilkuma izpratnē, šo pakalpojumu sniegšanas vieta ir
tā, kur faktiski sniedz šos pakalpojumus.

Par tiesāšanās izdevumiem
35     Attiecībā uz lietas dalībniekiem pamata lietā šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par
tiesāšanās izdevumiem. Tiesāšanās izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, kas nav minēto lietas dalībnieku tiesāšanās
izdevumi, nav atlīdzināmi.
Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:
Tā kā pakalpojumu, ar ko atļauj publikai pret atlīdzību lietot azartspēļu automātus, kas uzstādīti spēļu zālēs dalībvalsts
teritorijā, sniegšana jāuzskata par vienu no izklaides vai tamlīdzīgiem pasākumiem Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK
par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota
aprēķinu bāze, 9. panta 2. punkta c) apakšpunkta pirmā ievilkuma izpratnē, šo pakalpojumu sniegšanas vieta ir tā, kur faktiski
sniedz šos pakalpojumus.
[Paraksti]
*
* Tiesvedības valoda – angļu.