CELEX: 62003CJ0281
Smernica 76/769/EHS
Nebezpečné látky
Možnosť členských štátov stanoviť dodatočné podmienky na uvedenie na trh a použitie biocídneho prípravku, pri ktorom je používanie jeho účinnej látky obmedzené smernicou
Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce destiláty uhoľného dechtu (karbolíneum a kreozotový olej)
Konzervačné prípravky na drevo obsahujúce meď, chróm a arzén

1       Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu smernice Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov,
iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania
niektorých nebezpečných látok a prípravkov (Ú. v. ES L 262, s. 201; Mim. vyd. 13/003, s. 317), zmenenej a doplnenej smernicou
Európskeho parlamentu a Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994 (Ú. v. ES L 365, s. 1; Mim. vyd. 13/013, s. 340).
2       Tieto návrhy boli podané v rámci sporov týkajúcich sa rozhodnutí o povolení na uvádzanie nebezpečných látok na trh a ich používanie
medzi jednak Cindu Chemicals BV, Rütgers VFT AG, Touwen & Co. BV, Pearl Paint Holland BV, Elf Atochem Nederland BV, Zijlstra
& Co. Verf BV, Chemische Producten Struyk & Co. BV, Van Swaay Schijndel BV, Houtbereiding G. Rozendaal BV a jednak Arch Timber
Protection BV proti College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (úrad pre povoľovanie pesticídnych výrobkov, ďalej
len „CTB“).

Právny rámec

Právna úprava Spoločenstva
Smernica 76/769
3       Smernica 76/769 prijatá na základe článku 100 Zmluvy EHS (zmenený na článok 100 Zmluvy o ES, teraz článok 94 ES) stanovuje
pravidlá obmedzujúce uvádzanie niektorých nebezpečných látok a prípravkov na trh a ich používanie. V súlade s jej prvým až
piatym odôvodnení táto smernica sleduje niekoľko cieľov, a to ochranu verejnosti a najmä osôb, ktoré takéto látky používajú,
ochranu životného prostredia a zachovanie kvality ľudského života, ako aj odstraňovanie prekážok obchodu vyplývajúcich z existujúcich
vnútroštátnych právnych úprav v tejto oblasti, ktoré tým, že sa líšia podmienkami uvádzania na trh a používania uvedených
látok, priamo postihujú vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu.
4       Článok 1 tejto smernice spresňuje, že bez vplyvu na uplatnenie iných dôležitých ustanovení Spoločenstva sa táto smernica týka
obmedzenia uvádzania na trh a použitia nebezpečných látok a prípravkov, ktoré sú uvedené v prílohe. Článok 2 uvedenej smernice
stanovuje, že „členské štáty sú povinné podniknúť všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby nebezpečné látky a prípravky
uvedené v prílohe mohli byť uvádzané na trh alebo používané iba v súlade s podmienkami špecifikovanými v prílohe“.
5       Príloha I smernice 76/769 vymenúva nebezpečné látky a prípravky, ako aj obmedzenia ich uvádzania na trh alebo ich používania.
Táto príloha bola niekoľkokrát zmenená, najmä kvôli doplneniu ďalších nebezpečných látok a prípravkov.
6       Smernica Rady 89/677/EHS z 21. decembra 1989, ktorou sa po ôsmykrát mení a dopĺňa smernica 76/769/EHS (Ú. v. ES L 398, s. 19;
Mim. vyd. 13/010, s. 86), pridala do tejto prílohy I bod 20 zlúčeniny arzénu. Tieto zlúčeniny nesmú byť použité podľa tohto
bodu 20 ods. 1 písm. b) ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie pri konzervovaní dreva. V tomto prípade
sa zákaz nevzťahuje na roztoky anorganických solí typu CCA, resp. MCHA (meď – chróm – arzén), ktoré sa používajú v priemyselných
výrobných zariadeniach používajúcich vákuum (podtlak) alebo tlak (pretlak) na impregnáciu dreva. Okrem toho môžu členské štáty
na svojom území povoliť používanie prípravkov typu DFA (dinitrofenol –fluorid –arzén) na účely opätovného ošetrenia
in situ
nosných drevených stĺpov, ktoré už boli osadené a ktoré sú určené na vedenie nadzemných (elektrických) káblov. Takéto prípravky
musia byť použité profesionálnymi odborníkmi pri použití vákua (podtlaku) alebo tlaku (pretlaku). Napokon uvedený bod 20 ods. 2
spresňuje, že tieto isté zlúčeniny „nesmú byť použité ako látky a zložky prípravkov, ktoré sú určené na použitie pri úprave
úžitkovej vody bez ohľadu na jej použitie“.
7       Smernica 94/60 pridala do prílohy I bodu 32 smernice 76//769 látky a prípravky obsahujúce kreozot, kreozotový olej alebo destiláty
uhoľného dechtu. Bod 32.1 tejto prílohy stanovuje, že tieto látky sa nesmú použiť na úpravu dreva, ak obsahujú benzo-a-pyrén
v koncentrácii vyššej ako 0,005 % hmotnosti alebo vodou extrahovateľné fenoly v koncentrácii vyššej ako 3 % hmotnosti. Navyše,
takto upravené drevo nesmie byť uvedené na trh. Udelením výnimky však tieto látky môžu byť podľa bodu 32.1 písm. i) použité
na úpravu dreva v priemyselných zariadeniach, ak obsahujú benzo-a-pyrén a vodou extrahovateľné fenoly v koncentrácii nižšej
ako uvedené hraničné hodnoty. Napokon podľa uvedeného bodu 32.1 písm. ii) drevo upravené podľa tohto istého bodu písm. i)
a uvádzané na trh po prvýkrát, je vyhradené iba na profesionálne a priemyselné použitie ako v odvetví železníc.
Smernica 98/8/ES
8       Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/8/ES zo 16. februára 1998 o uvádzaní biocídnych výrobkov na trh (Ú. v. ES L 123,
s. 1; Mim. vyd. 03/023, s. 3) sleduje vytvorenie právneho rámca týkajúceho sa povoľovania a uvádzania biocídnych výrobkov
na trh s použitím v členských štátoch, ako aj pozitívneho zoznamu aktívnych látok, ktoré môžu byť použité v biocídnych výrobkoch,
na úrovni Spoločenstva.
9       Dvadsiaty šiesty bod odôvodnenia smernice 98/8 spresňuje, že „keďže plná implementácia tejto smernice, najmä program previerok,
sa nedosiahne za niekoľko rokov, smernica 76/769/EHS predstavuje rámec na doplnenie rozvoja pozitívneho zoznamu (biocídnych
látok) obmedzením uvádzania na trh a používania určitých aktívnych látok a z nich odvodených výrobkov alebo skupín výrobkov“.
10     Článok 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 definuje „biocídne výrobky“ na účely tejto smernice ako „aktívne látky a prípravky
obsahujúce jednu alebo viacero z nich upravené do formy, ktorá je dodávaná užívateľovi s cieľom ničenia, zastrašovania, zneškodnenia,
zabránenia škodlivého účinku alebo spôsobenia iného inhibičného účinku na ľubovoľný škodlivý organizmus chemickými alebo biologickými
prostriedkami“. Toto ustanovenie okrem toho stanovuje, že úplný zoznam 23 typov výrobkov so súborom popisov každého typu je
uvedený v prílohe V uvedenej smernice.
11     Článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 stanovuje, že členské štáty povolia biocídny výrobok, len ak „aktívna(e) látka(y) nachádzajúca(e)
sa v ňom sú zahrnuté do prílohy I alebo I A a všetky požiadavky stanovené v týchto prílohách splnené“.
12     Článok 16 ods. 1 uvedenej smernice upravujúci prechodný režim uvádza:
„Na základe ďalšej výnimky z článkov 3 (1), 5 (1), 8 (2) a 8 (4) a bez dopadu na odseky 2 a 3, môže členský štát používať
svoj súčasný systém alebo prax uvádzania biocídnych výrobkov na trh po dobu 10 rokov od [14. mája 2000]. Môže, najmä, podľa
svojich národných pravidiel, autorizovať umiestnenie [povoliť uvedenie –
neoficiálny preklad
] biocídneho výrobku na trh na svojom území, ktorý obsahuje aktívne látky, ktoré nie sú obsiahnuté v prílohe I a I A pre tento
typ výrobku. Takéto aktívne látky musia byť na trhu od [14. mája 2000] ako aktívne látky biocídneho výrobku na účely iné,
ako tie, ktoré sú definované v článku 2 (2) c) a d).“

Vnútroštátna právna úprava
13     Holandský zákon z roku 1962 o pesticídoch (Bestrijdingsmiddelenwet 1962, Stb. 1962, č. 288, ďalej len „zákon z roku 1962“)
stanovuje režim povoľovania uvádzania pesticídnych výrobkov na trh a ich používanie. V tejto súvislosti jeho článok 1b zriaďuje
CTB, samostatný správny orgán, ktorého úlohou je rozhodovať na základe uvedeného zákona o žiadostiach o povolenie pesticídnych
výrobkov a prípadne určiť dobu platnosti vydaných povolení.
14     Podľa článku 2 zákona z roku 1962 je zakázané dodávať, držať alebo skladovať, dovážať alebo používať na území Holandského
kráľovstva pesticíd, ktorý zrejme nezískal povolenie podľa tohto zákona. Článok 3 uvedeného zákona spresňuje, že pesticíd
je povolený len vtedy, ak spĺňa požiadavky uvedené v tomto článku a článku 3a tohto zákona.
15     Podľa článku 4 zákona z roku 1962 podanie žiadosti o vydanie povolenia alebo o predĺženie platnosti povolenia musí zodpovedať
určitým formálnym náležitostiam, ktoré boli v podstate prevzaté nariadením z roku 1995 o povoľovaní pesticídnych výrobkov
(Regeling toelating bestrijdingsmiddelen 1995, Stcrt. 1995, č. 41), a táto žiadosť sa posudzuje len vtedy, ak je jej spisový
materiál úplný podľa kritérií stanovených týmto zákonom a na jeho základe.
16     Na základe článku 7 zákona z roku 1962 CTB rozhoduje o odobratí povolenia upraveného v článku 4 tohto zákona, najmä ak nespĺňalo
alebo už nespĺňa požiadavky stanovené článkom 3 alebo článkom 3a uvedeného zákona alebo stanovené na základe týchto článkov.
Podľa článku 8 tohto zákona však dotknuté osoby môžu podať proti takémuto rozhodnutiu žalobu na College van Beroep voor het
bedrijfsleven.
17     Napokon nariadenie o podmienkach na vydávanie povolení pre biocídy z hľadiska životného prostredia (Besluit milieutoelatingseisen
niet-landbouwbestrijdingsmiddelen, Stb. 1998, č. 499) prijaté roku 1998 na základe článku 3a zákona z roku 1962 vyžaduje,
aby účinná látka biocídu bola podrobená vyhodnoteniu rizík spôsobom, ktorý umožní prijatie nevyhnutných opatrení na zachovanie
životného prostredia.

Spory vo veciach samých a prejudiciálna otázka
18     Základ sporu vo veci samej v konaní C‑281/03 sa týka biocídnych výrobkov, a to nepoľnohospodárskych pesticídov obsahujúcich
ako účinnú látku destiláty uhoľného dechtu (karbolíneum a kreozotový olej), ktoré sa používajú ako konzervačné prostriedky
na ochranu dreva. Destiláty uhoľného dechtu sú uvedené v prílohe I bode 32 smernice 76/769, zmenenej a doplnenej smernicou
94/60 (ďalej len „smernica 76/769“).
19     Vo februári 1996 CTB informoval žalobcov vo veci samej, ktorí vlastnili povolenie týkajúce sa biocídnych výrobkov obsahujúcich
destiláty uhoľného dechtu, o svojom zámere jednak ukončiť po uplynutí lehoty 3 rokov platnosť povolenia vydaného pre konzervačné
prípravky na ochranu dreva v prípade, keď upravené drevo môže prísť do priameho styku s vodou (najmä s podzemnými vodami),
a jednak predĺžiť na dobu päť rokov platnosť povolenia vydaného na ostatné použitia v suchom prostredí za podmienky, že mu
uvedení držitelia povolení doložia podrobnejšie údaje. Neskôr žalobcovia vo veci samej podali na CTB žiadosti o predĺženie
niektorých povolení, ktorých doba platnosti mala uplynúť.
20     Dňa 1. októbra 1999 CTB rozhodol predĺžiť do 1. júla 2001 platnosť povolenia týkajúceho sa použití v suchom prostredí konzervačných
prípravkov na ochranu dreva na báze karbolínea a kreozotového oleja.
21     V priebehu roka 2000 CTB oznámil žalobcom vo veci samej jednak, že posúdenie prípustnosti uvedených výrobkov sa má zosúlaďovať
s posúdením na úrovni Spoločenstva v rámci smernice 98/8, a jednak, že na získanie predĺženia platnosti povolení týkajúcich
sa týchto látok po 1. júli 2001 dotknuté podniky mu musia predložiť úplný spisový materiál obsahujúci presnejšie údaje tak
o účinkoch týchto výrobkov na životné prostredie a toxikológiu s dosahom na človeka, ako aj o rizikách, ktorým sú vystavení
používatelia uvedených látok.
22     CTB 27. júla 2001 rozhodol retroaktívne predĺžiť od 1. júla 2001 do 1. novembra 2001 platnosť povolenia vydaného pre biocídy
na báze destilátov uhoľného dechtu.
23     Dňa 25. októbra 2001 CTB vydal na základe zákona z roku 1962 rozhodnutia o zastavení konania o žiadostiach o predĺženie povolení
týkajúcich sa niektorých konzervačných prípravkov na ochranu dreva na báze karbolínea a kreozotového oleja z dôvodu, že príslušné
spisové materiály boli neúplné. Listom z 9. novembra 2001 žalobcovia vo veci samej napadli uvedené rozhodnutia na CTB, pričom
ako hlavný dôvod sťažnosti uviedli, že konanie o žiadosti o predĺženie platnosti povolenia upravené týmto zákonom je v rozpore
so smernicou 76/769.
24     Rozhodnutím z 28. júna 2002 CTB zamietol sťažnosti podané dotknutými žalobcami vo veci samej proti jeho rozhodnutiam z 25. októbra
2001 ako nedôvodné. Uvedení žalobcovia 7. augusta 2002 podali proti tomuto zamietavému rozhodnutiu žalobu na College van Beroep
voor het bedrijfsleven, ktorý podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania.
25     Základ sporu vo veci samej v konaní C‑282/03 sa týka biocídneho výrobku používaného na ochranu dreva s názvom „Superwolmanzout-CO“
obsahujúceho zlúčeniny CCA, pre ktorý CTB vydal spoločnosti Arch Timber Protection BV povolenie platné do 1. júna 2005. Tieto
zlúčeniny sú uvedené v prílohe I bode 20 smernice 76/769.
26     Rozhodnutiami z 31. augusta 2001 a 14. septembra 2001 CTB na základe článku 7 zákona z roku 1962 odobral k 14. marcu 2002
povolenie vydané tejto spoločnosti pre Superwolmanzout-CO a zamietol žiadosť o predĺženie platnosti povolenia týkajúceho sa
tohto výrobku podanú v roku 1997 uvedenou spoločnosťou. Listom z 11. októbra 2001 táto spoločnosť napadla tieto rozhodnutia
na CTB.
27     CTB 2. augusta 2002 zamietol sťažnosti podané Arch Timber Protection BV proti rozhodnutiam z 31. augusta 2001 a 14. septembra
2001 ako nedôvodné. Dňa 6. augusta 2002 dotknutá osoba podala žalobu proti tomuto zamietavému rozhodnutiu na College van Beroep
voor het bedrijfsleven, ktorý podal na Súdny dvor návrh na začatie prejudiciálneho konania.
28     V oboch konaniach vo veci samej žalobcovia tvrdia, že tým, že predmetné výrobky splnili podmienky uvedenia na trh a používania
stanovené smernicou 76/769, táto smernica im priznáva právo na udelenie povolenia týkajúceho sa týchto výrobkov. Podľa vnútroštátneho
súdu týmto tvrdením vzniká otázka, či uvedená smernica stanovuje úplný výpočet pravidiel týkajúci sa látok, na ktoré je zameraná,
alebo či naopak ponecháva členským štátom možnosť stanoviť v tejto oblasti dodatočné podmienky na vnútroštátnej úrovni, akými
sú podmienky stanovené zákonom z roku 1962.
29     Keďže sa College van Beroep voor het bedrijfsleven domnieva, že smernica 76/769 neodpovedá jasne na otázku, či členské štáty
môžu určovať na uvádzanie látok uvedených v prílohe I uvedenej smernice na trh a ich používanie iné požiadavky, než sú tie,
ktoré stanovuje táto smernica, rozhodol v každej z prejednávaných vecí konanie prerušiť a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu
otázku:
„Umožňuje smernica [76/769] členskému štátu stanovovať dodatočné podmienky na uvedenie biocídneho výrobku, ktorého aktívna
látka je uvedená v jej prílohe I, na trh a na jeho používanie?“
30     Uznesením predsedu Súdneho dvora z 28. augusta 2003 boli veci C‑281/03 a C 282/03 spojené tak na účely písomnej a ústnej časti
konania, ako aj rozsudku.

O prejudiciálnej otázke
31     Je nepochybné, že predmetné biocídne výrobky patria pod body 20 a 32 prílohy I smernice 76/769.
32     CTB, Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur Maas en Waal (nadácia Maas a Waal na zachovanie živého životného prostredia a prírody,
ďalej len „nadácia“), ako aj holandská a dánska vláda tvrdia, že používanie predmetných biocídnych výrobkov vo veci samej
upravuje smernica 98/8, ktorá tým, že má
lex specialis
prednosť pred smernicou 76/769, o ktorej výklad žiada vnútroštátny súd, umožňuje v každom prípade členským štátom stanovovať
prísnejšie požiadavky na uvádzanie na trh a používanie dotknutých výrobkov.
33     Keďže smernica 76/769 obsahuje ustanovenia týkajúce sa predmetných biocídnych výrobkov vo veci samej, ktoré zodpovedajú definícii
podľa článku 2 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 a pre ktoré je v skutočnosti smernica 98/8 osobitným právnym predpisom, prislúcha
Súdnemu dvoru vyjadriť sa najprv o existujúcej súvislosti medzi týmito dvomi smernicami a najmä určiť, aký vplyv môže mať
v danom prípade smernica 98/8 na uplatnenie smernice 76/769.
34     V tomto ohľade treba pripomenúť, že článok 5 ods. 1 písm. a) smernice 98/8 stanovuje, že členské štáty povolia biocídny výrobok,
len ak aktívna(e) látka(y) nachádzajúca(e) sa v ňom sú zahrnuté do prílohy I alebo I A a všetky požiadavky stanovené v týchto
prílohách sú splnené.
35     Je však preukázané, tak ako to uviedol generálny advokát v bode 62 svojich návrhov, že v čase skutkového stavu vo veci samej
prílohy I a I A smernice 98/8 ešte neboli prijaté. Členské štáty teda nemohli žiadnym spôsobom upravovať povoľovanie predmetných
biocídnych výrobkov vychádzajúc z tejto smernice, keďže harmonizácia ňou predpokladaná nebola v tom čase uskutočnená v plnom
rozsahu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. júla 2004, Schreiber, C‑443/02, Zb. s. I‑7275, bod 20).
36     Okrem toho, aj keď článok 16 ods. 1 smernice 98/8 stanovuje desaťročné prechodné obdobie, počas ktorého členské štáty môžu
používať svoj súčasný systém alebo prax uvádzania biocídnych výrobkov na trh, tieto štáty napriek tomu musia takisto aj naďalej
dodržiavať ostatné ustanovenia práva Spoločenstva. V tomto ohľade z odôvodnenia č. 26 uvedenej smernice vyplýva, že keďže
plná implementácia tejto smernice sa nedosiahne za niekoľko rokov, smernica 76/769 poskytuje rámec, v ktorom sa vypracovávaný
pozitívny zoznam aktívnych látok, ktoré môžu byť použité v biocídnych výrobkoch, doplní o obmedzenia týkajúce sa uvádzania
niektorých z nich, ako aj niektorých výrobkov na trh a ich používania. Navyše článok 1 ods. 3 písm. a) smernice 98/8 stanovuje,
že táto smernica sa „bez účinku na relevantné predpisy Spoločenstva alebo opatrenia prijaté v súlade s nimi vzťahuje obzvlášť
na [smernicu 76/769]“.
37     Z toho vyplýva, že ak počas tohto prechodného obdobia členský štát zamýšľa upraviť uvádzanie na trh a používanie výrobkov
patriacich do rozsahu pôsobnosti smernice 76/769, musí byť jeho vnútroštátna právna úprava v súlade s touto smernicou.
38     Z toho, čo bolo uvedené, vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí CTB, nadácia, ako aj holandská a dánska vláda, smernica
98/8 nemôže mať v danom prípade vplyv na použitie smernice 76/769.
39     Je teda opodstatnené, ako to požaduje vnútroštátny súd, posúdiť stupeň harmonizácie uskutočnený smernicou 76/769 na účely
určenia, či táto smernica oprávňuje členské štáty stanoviť na uvádzanie biocídneho výrobku, ktorého aktívna látka je uvedená
v prílohe I tejto smernice, na trh a jeho používanie dodatočné podmienky na vnútroštátnej úrovni, akými sú podmienky stanovené
zákonom z roku 1962.
40     Podľa nadácie a holandskej a dánskej vlády uvedená smernica, ktorá uskutočňuje len minimálnu harmonizáciu, umožňuje členským
štátom stanovovať dodatočné podmienky.
41     V tomto ohľade treba pripomenúť na jednej strane, že smernica 76/769 je založená na článku 100 Zmluvy EHS a že právnym základom
jej neskorších zmien uskutočnených smernicami 89/677 a 94/60, ktoré doplnili do jej prílohy I body 20 a 32 týkajúce sa arzénu
a kreozotu, je článok 100a Zmluvy EHS (zmenený na článok 100a Zmluvy ES, ďalej zmenený, teraz článok 95 ES) a článok 100a
Zmluvy ES. Tieto články sa týkajú harmonizácie právnych úprav členských štátov na účely vytvorenia a fungovania vnútorného
trhu.
42     Na druhej strane zo štvrtého a piateho odôvodnenia smernice 76/769 vyplýva, že táto smernica predstavuje harmonizačné opatrenie
sledujúce odstránenie prekážok obchodu, ktoré vyplývajú z existencie odlišných vnútroštátnych právnych úprav v tejto oblasti,
s priamym dosahom na vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu.
43     Z právneho základu, ako aj z odôvodnenia uvedenej smernice tak vyplýva, že jej cieľom je odstránenie prekážok obchodu s predmetnými
látkami vo veci samej v rámci vnútorného trhu.
44     Ako však uviedol generálny advokát v bode 37 svojich návrhov, cieľ smernice 76/769 by nebolo možné dosiahnuť, pokiaľ by členské
štáty mohli rozšíriť povinnosti stanovené touto smernicou. Ustanovenia tejto smernice majú úplný charakter a ponechanie alebo
zavedenie iných opatrení členskými štátmi, než sú tie, ktoré stanovuje uvedená smernica, je nezlučiteľné s cieľom tejto smernice
(pozri v tomto zmysle rozsudky z 5. apríla 1979, Ratti, 148/78, Zb. s. 1629, body 25 až 27, a zo 14. októbra 1987, Komisia/Dánsko,
278/85, Zb. s. 4069, bod 22).
45     Takýto výklad smernice 76/769 okrem toho podporuje jej článok 2, ktorý stanovuje, že „členské štáty sú povinné podniknúť všetky
potrebné opatrenia na zabezpečenie toho, aby nebezpečné látky a prípravky uvedené v prílohe mohli byť uvádzané na trh alebo
používané iba v súlade s podmienkami špecifikovanými v prílohe“. Zo znenia tohto článku tak vyplýva, že ak je nejaká látka
alebo prípravok uvedený v prílohe tejto smernice, členské štáty môžu na ich uvedenie na trh alebo na ich použitie uplatniť
len také požiadavky, ktoré sú stanovené v uvedenej prílohe.
46     Smernica 76/769 sa však podľa svojho článku 1 týka obmedzenia uvádzania na trh a používania nebezpečných látok a prípravkov,
na ktoré sa vzťahuje „bez vplyvu na uplatnenie iných dôležitých ustanovení Spoločenstva“. Ak sú teda použité iné predpisy
Spoločenstva stanovujúce osobitné podmienky týkajúce sa uvádzania uvedených látok a prípravkov na trh a ich používania, je
potrebné vziať ich do úvahy.
47     Napokon treba spresniť, že ak v prípade smernice vychádzajúcej z článku 95 ES členský štát zamýšľa predsa len ponechať alebo
zaviesť odlišné vnútroštátne ustanovenia, než sú ustanovenia stanovené harmonizačnou smernicou, ktoré sa týkajú najmä ochrany
životného prostredia, má možnosť podľa odseku 4 alebo 5 tohto článku oznámiť Komisii Európskych spoločenstiev tieto ustanovenia
a dôvody ich ponechania alebo ich zavedenia.
48     Pritom, ako uviedol generálny advokát v bode 76 svojich návrhov, Holandské kráľovstvo dvakrát požiadalo, aby Komisia podľa
článku 95 ES rozhodla o určitých aspektoch jeho právnej úpravy o kreozotoch, ale odlišnej od predmetných vnútroštátnych ustanovení
vo veci samej, čo Komisia v oboch prípadoch aj urobila.
49     Za týchto podmienok je opodstatnené odpovedať na položenú otázku tak, že smernica 76/769 sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje
členskému štátu stanovovať na uvádzanie na trh a používanie biocídneho výrobku, ktorého aktívna látka je uvedená v jej prílohe
I, iné podmienky, než sú podmienky stanovené touto smernicou, s výhradou uplatnenia iných príslušných ustanovení Spoločenstva
určujúcich pre tento prípravok osobitné podmienky.

O trovách
50     Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo
začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd.
Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov
konania, nemôžu byť nahradené.
Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:
Smernica Rady 76/769/EHS z 27. júla 1976 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov
vzťahujúcich sa na obmedzenia uvádzania na trh a používania niektorých nebezpečných látok a prípravkov, zmenená a doplnená
smernicou Európskeho parlamentu a Rady 94/60/ES z 20. decembra 1994, sa má vykladať v tom zmysle, že neumožňuje členskému
štátu stanovovať na uvádzanie na trh a používanie biocídneho výrobku, ktorého aktívna látka je uvedená v jej prílohe I, iné
podmienky, než sú podmienky stanovené touto smernicou, s výhradou uplatnenia iných príslušných ustanovení Spoločenstva určujúcich
pre tento výrobok osobitné podmienky.
Podpisy
*
Jazyk konania: holandčina.