CELEX: 62004CJ0234
Kohtualluvus tsiviil- ja kaubandusasjades
Määrus (EÜ) nr 44/2001
Artikli 15 tõlgendamine
Kohtualluvus tarbijalepingute puhul
Võidulubadus
Eksitav reklaam
Kohtualluvuse kohta tehtud otsus
Jõustunud kohtuotsus
Asja uuesti läbivaatamine apellatsiooniastmes
Õiguskindlus
Ühenduse õiguse ülimuslikkus
EÜ artikkel 10

1       Eelotsusetaotlus puudutab EÜ artikli 10 ja nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste
täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT 2001, L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04 lk 42 ‑64) artikli 15 tõlgendamist.
2       Taotlus esitati R. Kapfereri, kes on Austria kodanik elukohaga Hall Tiroolis (Austria), ja Saksa õiguse alusel Saksamaal asutatud
kaugmüügiga tegeleva äriühingu Schlank & Schick GmbH (edaspidi „äriühing Schlank & Schick”) vahelises kohtuasjas, milles esimene
nõudis hagiga viimatinimetatult tasu väljamõistmist, kuna see äriühing lähetas R. Kapfererile nimelise saadetise, millega
jättis talle mulje, et ta on võitnud mingi auhinna.

Õiguslik raamistik

Ühenduse õigusnormid
3       Määruse nr 44/2001 artikli 15 lõige 1 sätestab:
„1. Küsimustes, mis on seotud lepinguga, mille isik ehk tarbija on sõlminud oma majandustegevusest või kutsealast sõltumatul
eesmärgil, määratakse kohtualluvus kindlaks käesoleva jao alusel, ilma et see mõjutaks artikli 4 ja artikli 5 punkti 5 kohaldamist,
kui tegemist on:
[…]
c)      kõigil ülejäänud juhtudel lepinguga, mis on sõlmitud isikuga, kes tegeleb tarbija alalise elukoha liikmesriigis kutse- või
äritegevusega või kelle selline tegevus on mis tahes vahenditega suunatud nimetatud liikmesriiki või mitme liikmesriigi hulgas
ka nimetatud liikmesriiki, ning kui leping kuulub sellise tegevuse raamesse.
4       Sama määruse artikli 16 lõike 1 kohaselt „[t]arbija võib algatada menetluse teise lepinguosalise vastu selle liikmesriigi
kohtutes, kus on nimetatud osalise alaline elukoht, või selle paiga kohtutes, kus on tarbija enese alaline elukoht.”
5       Määruse nr 44/2001 artikkel 24 sätestab:
„Lisaks käesoleva määruse muudest sätetest tulenevale pädevusele on pädev ka see liikmesriigi kohus, kuhu kostja ilmub. Käesolevat
sätet ei kohaldata juhul, kui isik on ilmunud kohtusse pädevuse vaidlustamiseks või kui artikli 22 kohaselt on ainupädev teine
kohus.”

Liikmesriigi õigusnormid
6       Austria tarbijakaitseseaduse (Konsumentenschutzgesetz) 1. oktoobril 1999. aastal jõustunud versiooni (BGB1. I, 185/1999, edaspidi
„KSchG”) § 5j sätestab:
„Ettevõtted, kes saadavad konkreetsele tarbijale võidulubadusi või muid sarnaseid teateid, mille sõnastus jätab tarbijale
mulje, et ta on võitnud teatud auhinna, on kohustatud selle tarbijale üle andma; tarbijal on õigus see auhind kohtu korras
sisse nõuda.”
7       Austria tsiviilkohtumenetluse seadustiku (Zivilprozessordnung, edaspidi „ZPO”) § 530 sätestab teistmishagi esitamise tingimuste
kohta:
„(1)      Menetluse, milles on tehtud sisuline lahend, võib poole taotlusel uuendada,
[...]
5.      kui kohtulahend põhineb kriminaalasjas tehtud kohtulahendil, mis on tühistatud teise jõustunud kohtulahendiga;
6.      kui pool avastab või tal on võimalus tugineda varasemale jõustunud kohtulahendile, mis puudutab sama nõuet või sama õigussuhet
ja lõpetab vaidluse uuendatava menetluse poolte vahel;
7.      kui poolele saavad teatavaks uued asjaolud või ta avastab või talle antakse võimalus tugineda uutele tõenditele, mille esitamise
ja millele tuginemise tõttu eelnevas menetluses oleks tehtud talle soodsam kohtulahend.
(2)      Kui teistmishagi on esitatud lõike 1 punktis 7 sätestatud asjaolude alusel, on see vastuvõetav, kui poolel ei olnud võimalik,
ilma, et ta oleks olnud selles süüdi, tugineda uutele asjaoludele või uutele tõenditele enne suulise menetluse lõpetamist,
pärast mida mainitud esimese astme kohus tegi otsuse.”
8       Sama seadustiku § 534 sätestab:
„(1)      Hagi tuleb esitada eelnevalt kehtestatud neljanädalase tähtaja jooksul.
(2)      Tähtaeg hakkab kulgema:
[...]
4.      § 530 lõike 1 punktis 7 sätestatud juhul päevast, mil poolel avanes võimalus esitada kohtule asjaolud ja tõendid, mis olid
talle teatavaks saanud.
(3)      Hagi […] ei või esitada, kui kohtuotsuse jõustumisest on möödunud 10 aastat.

Põhikohtuasi
9       R. Kapferer sai tarbijana äriühingult Schlank ja Schick korduvalt võidulubadusi sisaldavaid reklaamsaadetisi. Ligikaudu kaks
nädalat pärast uut kirja, mis oli adresseeritud isiklikult temale ja mille kohaselt oli talle omistatud rahaline auhind summas
53 750 Austria šillingit ehk 3 906,16 eurot, sai R. Kapferer ümbriku tellimuskviitungi, mainitud rahalise auhinna kohta käiva
kirja ja kaubaarve väljavõttega. Viimase teate tagaküljel esinevates osalemis- ja kätteandmistingimuste kohaselt sõltus rahasumma
kätteandmine mittesiduva proovitellimuse tegemisest.
10     R. Kapferer saatis äriühingule Schlank & Schick kõnelause tellimuskviitungi, millele ta oli kleepinud võidusummaga margi ja
andnud allkirja selle tagaküljel asuvale märkusele „[o]len osalemistingimustest teadlik”, olemata osalemis- ja kätteandmistingimusi
läbi lugenud. Seda, kas ta oli samal ajal esitanud ka tellimuse, ei õnnestunud kindlaks teha.
11     Kuna R. Kapferer ei saanud auhinda, mis ta oli enda arvates võitnud, siis nõudis ta KSchG §-le 5j tuginedes Tiroolis asuva
Bezirksgericht Halli kaudu, et äriühingult Schlank & Schick mõistetaks tema kasuks välja summa 3 906,16 eurot, millele lisandub
5% intress alates 27. maist 2000.
12     Äriühing Schlank & Schick esitas vastuväite asja lahendava kohtu kohtualluvuse kohta. Ta väitis, et määruse nr 44/2001 artiklid 15
ja 16 ei ole kohaldatavad, kuna nad eeldavad rahaliste huvidega seotud lepingu olemasolu. Auhinnamängus osalemine oli seotud
tellimuse esitamisega, mida R. Kapferer aga kunagi ei teinud. KSchG §-st 5j tulenev nõue ei ole oma olemuselt lepinguline
nõue.
13     Bezirksgericht jättis kohtualluvuse kohta esitatud vastuväite rahuldamata ja tunnistas määruse nr 44/2001 artiklite 15 ja
16 alusel enda pädevaks põhjendusega, et tema hinnangul on kohtuasja poolte vahel lepinguline suhe. Põhiküsimuses jättis ta
R. Kapfereri nõuded täies ulatuses rahuldamata.
14     R. Kapferer esitas eelotsusetaotluse esitanud kohtule apellatsioonkaebuse. Äriühing Schlank & Schick arvas omalt poolt, et
Bezirksgerichti otsus kohtualluvuse kohta ei rikkunud tema õigusi, kuna põhiküsimuses langetati otsus tema kasuks. Sellel
põhjusel ta ei vaidlustanud kohtualluvuse kohta tehtud otsust.
15     Eelotsusetaotluse esitanud kohus juhib siiski tähelepanu asjaolule, et äriühing Schlank & Schick oleks võinud vaidlustada
kohtualluvuse kohta esitatud vastuväite rahuldamata jätmise, kuna juba ainuüksi see otsus võis tema õigusi rikkuda.

Eelotsuse küsimused
16     Landesgericht Innsbruck kahtleb Bezirksgerichti rahvusvahelise kohtualluvuse olemasolus. Toetudes 11. juuli 2002. aasta otsusele
kohtuasjas C‑96/00: Gabriel (EKL 2002, lk I‑6367) küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus, kas eksitav võidulubadus, mille
eesmärk on ajendada lepingut sõlmima ja seega seda ette valmistama, on piisavalt vahetult seotud kavatsetava tarbijalepingu
sõlmimisega, et kohaldada tarbijalepingute kohtualluvuse regulatsiooni.
17     Kuna äriühing Schlank & Schick ei ole vaidlustanud kohtualluvusest loobumata jätmist, siis küsib eelotsusetaotluse esitanud
kohus, kas tal on EÜ artiklist 10 tulenevalt siiski kohustus jõustunud kohtuotsus uuesti läbi vaadata ja tühistada osas, mis
puudutab rahvusvahelist kohtualluvust, kui selgub, et see on vastuolus ühenduse õigusega. Eelotsusetaotluse esitanud kohus
arvab, et selline kohustus on olemas, küsides eelkõige, kas on võimalik üle võtta 13. jaanuari 2004. aasta otsuses kohtuasjas C‑453/00:
Kühne & Heitz (EKL 2004, lk I‑837), sätestatud põhimõtteid, nii nagu Euroopa Kohus on seda vahepeal tõlgendanud, mis puudutavad
haldusorganile pandud kohustust vaadata uuesti läbi jõustunud haldusakt, mis on vastuolus ühenduse õigusega.
18     Neil asjaoludel otsustas Landesgericht Innsbruck menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1)      Seoses esimese astme kohtu kohtualluvuse otsusega:
a)      Kas EÜ artiklis 10 sätestatud koostöö põhimõtet tuleb tõlgendada selliselt, et siseriiklik kohus on kohtuotsusest Kühne &
Heitz tulenevate tingimuste alusel samuti kohustatud uuesti läbi vaatama ja tühistama jõustunud kohtuotsuse, kui see on vastuolus
ühenduse õigusega? Kas võrreldes haldusotsusega tuleb kohtuotsuste uuesti läbivaatamisel ja tühistamisel silmas pidada lisatingimusi?
b)      Kui vastus esimese küsimuse punktile a on jaatav, siis:
kas ZPO §-s 534 sätestatud ühenduse õigusega vastuolus oleva kohtuotsuse tühistamise tähtaeg on kooskõlas ühenduse õiguse
tõhususe põhimõttega?
c)      Samuti siis, kui vastus esimese küsimuse punktile a on jaatav, siis:
Kas rahvusvahelise (või territoriaalse) kohtualluvuse puudumine, mida ei parandatud vastavalt määruse nr 44/2001 artiklile 24,
kujutab endast ühenduse õiguse rikkumist, mis kõnealuseid põhimõtteid arvestades võib võtta kohtuotsuselt õigusjõu?
d)      Kui vastus esimese küsimuse punktile c on jaatav, siis:
kas apellatsioonikohus peab tulenevalt määrusest (EÜ) nr 44/2001 kontrollima rahvusvahelist (või territoriaalset) kohtualluvust
juhul, kui esimese astme kohtu otsus pädevuse kohta, kuid mitte veel otsus põhiasjas on omandanud õigusjõu? Kui vastus on
jaatav, siis kas sellisel juhul peab kohus teostama kontrolli omal algatusel või ainult poole nõudel?
2)      Seoses tarbijalepingute kohtualluvusega määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli 15 lõike 1 punkti c tähenduses:
a)      Kas lepingu sõlmimist ning seega ka lepingu ettevalmistamist ajendav eksitav võidulubadus on piisavalt vahetult seotud kavatsetava
tarbijalepingu sõlmimisega, et sellest tulenevad nõuded allutada tarbijalepingute kohtualluvuse regulatsioonile vastavalt
määruse nr 44/2001 artikli 15 lõike 1 punktile c?
b)      Kui vastus teise küsimuse punktile a on eitav, siis:
kas tarbijalepingu kohta käivat kohtualluvuse regulatsiooni kohaldatakse lepingueelsest võlasuhtest tulenevatele nõuetele
ning kas lepingu ettevalmistamist ajendaval eksitaval võidulubadusel on piisavalt vahetu seos lubadusest põhjustatud lepingueelse
võlasuhtega, et kohaldada tarbijalepingu kohta käivaid kohtualluvuse sätteid?
c)      Kas tarbijalepingu kohta käivat kohtualluvuse regulatsiooni kohaldatakse ainult juhul, kui on täidetud ettevõtja poolt ettenähtud
auhinnamängus osalemise tingimused, isegi kui kõnealused tingimused ei ole KSchG §-st 5j tuleneva nõudeõiguse seisukohalt
olulised?
d)      Kui vastused teise küsimuse punktidele a ja b on eitavad, siis:
kas tarbijalepingu kohta käivat kohtualluvuse regulatsiooni kohaldatakse eriliselt seadusega sätestatud
sui generis
lepingutäitmise nõudele või fiktiivse lepingusarnase
sui generis
täitmise nõudele, mis tuleneb ettevõtja tehtud võidulubadusest ning tarbija nõudest tasuda selle hind?”

Esimese küsimuse punkt a
19     Esimese küsimuse punktis a küsib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt seda, kas ja kui, siis millistel tingimustel,
kohustab EÜ artiklist 10 tulenev koostöö põhimõte siseriiklikku kohut uuesti läbi vaatama ja tühistama jõustunud kohtuotsust,
kui selgub, et see on vastuolus ühenduse õigusega.
20     Selle kohta tuleb meelde tuletada, et
res iudicata
põhimõttel on oluline tähtsus nii ühenduse õiguskorras kui siseriiklikes õiguskordades. Selleks, et tagada nii õiguse ja
õigussuhete stabiilsus kui ka korrakohane õigusemõistmine, on oluline, et kohtulahendeid, mis on jõustunud peale olemasolevate
edasikaebevõimaluste ammendamist või selleks sätestatud tähtaegade möödumist, ei oleks enam võimalik vaidlustada (30. septembri
2003. aasta otsus kohtuasjas C‑224/01: Köbler, EKL 2003, I‑10239, punkt 38).
21     Järelikult ei kohusta ühenduse õigus siseriiklikku kohut jätma kohaldamata siseriiklikke menetlusnorme, mis annavad otsusele
õigusjõu, isegi siis, kui see võimaldaks heastada selle otsusega toime pandud ühenduse õiguse rikkumise (vt selle kohta 1. juuni
1999. aasta otsus kohtuasjas C‑126/97: Eco Swiss, EKL 1999, lk I‑3055, punktid 46 ja 47).
22     Kehtestades hagide esitamiseks menetlusnormid, mille eesmärk on tagada isikutele ühenduse õiguse vahetust õigusmõjust tulenevate
õiguste kaitse, peavad liikmesriigid tagama, et need ei oleks ebasoodsamad kui samalaadsete siseriiklike kaebuste puhul (võrdväärsuse
põhimõte) ega oleks sätestatud selliselt, et nad muudavad ühenduse õiguskorraga antud õiguste kasutamise praktiliselt võimatuks
(tõhususe põhimõte) (vt selle kohta 16. mai 2000. aasta otsus kohtuasjas C‑78/98: Preston jt, EKL 2000, lk I-3201, punkt 31
ja viidatud kohtupraktika). Seda liikmesriikide menetluslikule pädevusele seatud piiri ei ole põhikohtuasjas apellatsioonimenetluse
osas ületatud.
23     Eelnevale tuleb lisada, et otsus kohtuasjas Kühne & Heitz, millele eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab esimese küsimuse
punktis a, ei ole oma olemuselt selline, et ta seaks kahtluse alla eelneva analüüsi. Kui oletada, et selles otsuses esile
toodud põhimõtted on ülekantavad jõustunud kohtulahendit puudutavale olukorrale, nagu see on põhikohtuasjas, siis tuleb meelde
tuletada, et sama kohtuotsus seab asjaomase organi EÜ artiklist 10 tuleneva kohustuse vaadata uuesti läbi jõustunud haldusakt,
mille kohta selgub, et see on vastu võetud rikkudes ühenduse õigust, sõltuvusse sellest, et mainitud organil on siseriiklikust
õigusest tulenevalt pädevus seda otsust uuesti läbi vaadata (vt viidatud kohtuotsuse punktid 26 ja 28). Käesoleval juhul piisab
tõdemisest, et eelotsusetaotlusest nähtuvalt ei ole eespool mainitud tingimus täidetud.
24     Arvestades eelnevaid põhjendusi, tuleb esimese küsimuse punktile a vastata, et EÜ artiklist 10 tulenev koostöö põhimõte ei
kohusta siseriiklikku kohut jätma kohaldamata siseriiklikke menetlusnorme selleks, et jõustunud kohtuotsus uuesti läbi vaadata
ja tühistada, kui selgub see on vastuolus ühenduse õigusega.

Teised küsimused
25     Arvestades esimese küsimuse punktile a antud vastust ja eelotsusetaotluse esitanud kohtu seisukohta, et siseriikliku õiguse
alusel ei ole tal võimalik Bezirksgerichti pädevuse kohta tehtud otsust uuesti läbi vaadata, ei ole vajadust vastata ei esimese
küsimuse punktidele b–d ega teise küsimuse punktidele a–d.

Kohtukulud
26     Et põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus poolelioleva asja üks staadium, otsustab
kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule märkuste esitamisega seotud kulusid, v.a poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (esimene koda) otsustab:
EÜ artiklist 10 tulenev koostöö põhimõte ei kohusta siseriiklikku kohut jätma kohaldamata siseriiklikke menetlusnorme selleks,
et jõustunud kohtuotsus uuesti läbi vaadata ja tühistada, kui selgub see on vastuolus ühenduse õigusega.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: saksa.