CELEX: 62008TJ0135
Odrody rastlín
Žiadosť o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín v súvislosti s odrodou jabĺk Gala Schnitzer
Odborné preskúmanie
Voľná úvaha CPVO
Námietky
Článok 55 ods. 4 nariadenia (ES) č. 2100/94

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 18. januára 1999 Konsortium Südtiroler Baumschuler (KSB), ktorej právnym nástupcom je žalobkyňa, spoločnosť Schniga GmbH,
podala na Úrad Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín v súlade s nariadením
Rady (ES) č. 2100/94 z 27. júla 1994 o právach spoločenstva k odrodám rastlín (Ú. v. ES L 227, s. 1; Mim. vyd. 03/016, s. 390)
v znení zmien a doplnení.
Táto žiadosť bola zapísaná pod číslom 1999/0033.
Udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín sa žiadalo pre odrodu jabĺk (Malus Mill) Gala Schnitzer.
CPVO poveril Bundessortenamt (Nemecký spolkový úrad pre odrody rastlín), aby vykonal odborné preskúmanie v súlade s článkom
55 ods. 1 nariadenia č. 2100/94.
Listom z 26. januára 1999 zaslanom zástupcovi spoločnosti KSB CPVO požiadal, aby KSB v období od 1. do 15. marca 1999 odovzdala
jemu, ako aj Bundessortenamtu materiál potrebný na odborné preskúmanie, konkrétne desať štepiteľných výhonkov vo vegetačnom
pokoji. CPVO tiež spresnil, že KSB musí dodržať všetky fytosanitárne a colné podmienky, ktoré sa vzťahujú na zasielanie materiálu.
Bundessortenamtu bol uvedený materiál doručený 9. marca 1999.
Listom z 25. marca 1999 zaslanom zástupcovi spoločnosti KSB CPVO potvrdil prijatie vyžiadaného materiálu a uviedol, že tento
materiál bol odovzdaný Bundessortenamtu v dobrom stave a v stanovenej lehote, ale nebolo k nemu priložené fytosanitárne osvedčenie.
Požiadal ho, aby čo najskôr zabezpečil predloženie tohto nevyhnutného dokumentu.
Dňa 23. apríla 1999 spoločnosť KSB zaslala Bundessortenamtu Európsky rastlinný pas, pričom spresnila, že orgán, ktorý ho vydal,
konkrétne Úrad pre ochranu rastlín autonómnej provincie Bolzano (Taliansko) uviedol, že tento dokument slúži ako fytosanitárne
osvedčenie.
Elektronickou poštou z 3. mája 1999 Bundessortenamt oznámil spoločnosti KSB, že materiál bol doručený v stanovenej lehote,
že je vhodný a že predložený Európsky rastlinný pas postačuje na odborné preskúmanie a preskúmanie hmotnoprávnych podmienok
na udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín. Zároveň však požiadal o kópiu úradného potvrdenia, že predložený materiál
neobsahuje vírusy.
V roku 2001 spoločnosť KSB oznámila Bundessortenamtu, že nemohla predložiť požadované fytosanitárne osvedčenie, pretože sa
ukázalo, že materiál predložený na odborné preskúmanie v marci 1999 obsahoval latentné vírusy.
Elektronickou poštou zo 4. mája 2001 Bundessortenamt oznámil CPVO svoj zámer zneškodniť infikovaný materiál, aby sa predišlo
rozšíreniu infekcie na iné rastliny, a navrhol požadovať od spoločnosti KSB nový materiál neobsahujúci vírusy, aby bolo možné
opätovne začať odborné preskúmanie.
V elektronickej pošte poslanej Bundessortenamtu 8. mája 2001 CPVO súhlasil so zneškodnením infikovaného materiálu a uviedol,
že sa rozhodol vyzvať spoločnosť KSB, aby v marci 2002 predložila nový materiál neobsahujúci vírusy. CPVO tiež uviedol, že
vzhľadom na to, že pokyny týkajúce sa odovzdania materiálu nespresňovali, že nesmie obsahovať vírusy, ale len že má spĺňať
požiadavky podľa Európskeho rastlinného pasu, KSB nemožno považovať za zodpovednú za situáciu, a takisto, že by bolo nespravodlivé
zamietnuť žiadosť týkajúcu sa odrody Gala Schnitzer, a že preto sa navrhované riešenie zdá byť najlepšie.
Elektronickou poštou z 13. júna 2001 CPVO oznámil spoločnosti KSB, že po dohode s Bundessortenamtom a vzhľadom na to, že jeho
pokyny týkajúce sa predkladania vzoriek rastlín a požiadavky týkajúce sa ich zdravotného stavu neboli dostatočne jasné, rozhodol
sa vyhovieť žiadosti spoločnosti KSB, aby mohla v marci 2002 predložiť Bundessortenamtu nový materiál neobsahujúci vírusy
s priloženým fytosanitárnym osvedčením, ktoré tento stav potvrdzuje, aby opätovne preskúmal žiadosť týkajúcu sa odrody Gala
Schnitzer.
Bundessortenamt po opätovnom odbornom preskúmaní dospel vo svojej záverečnej správe zo 16. decembra 2005 k záveru, že odroda
Gala Schnitzer bola odlišná od ďalšej najbližšej odrody, použitej ako referenčná odroda, konkrétne odroda Baigent, čo sa týka
dodatočnej vlastnosti „Ovocie: veľkosť ryhy“.
Dňa 5. mája 2006 vedľajší účastníci konania Elaris SNC, držiteľ licencie vzťahujúcej sa na právo k odrode Baigent, a Brookfield
New Zealand Ltd, majiteľ tohto práva, podali na CPVO námietky v súlade s článkom 59 nariadenia č. 2100/94 voči udeleniu práva
Spoločenstva k odrode Gala Schnitzer.
Námietky sa zakladali na skoršom práve k odrode jabĺk (Malus Mill) Baigent.
Dôvody predložené na podporu námietok boli založené na článku 61 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2100/94, pretože žalobkyňa
nedodržala podmienky vzťahujúce sa na odovzdanie materiálu na odborné preskúmanie, ako boli stanovené v listoch CPVO z 26. januára
a 25. marca 1999, na základe čoho mal CPVO zamietnuť žiadosť o udelenie práva Spoločenstva k odrode Gala Schnitzer, ako aj
na článku 7 nariadenia č. 2100/94, pretože odroda Gala Schnitzer sa nelíši od odrody Baigent.
Dňa 14. decembra 2006 predseda CPVO schválil použitie dodatočnej vlastnosti „Ovocie: veľkosť ryhy“ na stanovenie rozlišovacej
spôsobilosti odrody Gala Schnitzer.
Rozhodnutiami EU 18759, OBJ 06-021 a OBJ 06-022 z 26. februára 2007 výbor, ktorý má právomoc rozhodovať o námietkach voči
udeleniu práv Spoločenstva k odrodám rastlín (ďalej len „výbor“), priznal požadovanú ochranu odrody Gala Schnitzer a námietky
zamietol.
Dňa 11. apríla 2007 sa vedľajší účastníci konania v súlade s článkami 67 až 72 nariadenia č. 2100/94 odvolali proti trom vyššie
uvedeným rozhodnutiam na odvolací výbor CPVO.
Rozhodnutím z 21. novembra 2007 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) odvolací výbor zrušil rozhodnutie o udelení práva Spoločenstva
k odrodám rastlín k odrode Gala Schnitzer, ako aj rozhodnutia, ktorými sa zamietli námietky, a takisto zamietol žiadosť týkajúcu
sa odrody Gala Schnitzer. Uvedený výbor sa predovšetkým domnieval že z článku 61 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2100/94 nevyplýva
možnosť CPVO povoliť spoločnosti KSB odovzdať nový materiál, keďže KSB nevyhovela individuálnej žiadosti v zmysle článku 55
ods. 4 nariadenia č. 2100/94, ktorou ju CPVO vyzval na predloženie fytosanitárneho osvedčenia potvrdzujúceho, že odovzdaný
materiál neobsahuje vírusy.

Konanie a návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        zrušil napadnuté rozhodnutie,
–        zaviazal CPVO na náhradu trov konania.
CPVO navrhuje, aby Všeobecný súd:
–        vyhlásil žalobu za nedôvodnú,
–        zaviazal žalobkyňu na náhradu trov konania.
Na pojednávaní CPVO zmenil svoj prvý žalobný návrh v tom zmysle, že navrhol, aby Všeobecný súd zrušil napadnuté rozhodnutie.
Všeobecný súd to zaznamenal do zápisnice z pojednávania.
Vedľajší účastníci konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
–        zamietol žalobu a v dôsledku toho potvrdil napadnuté rozhodnutie,
–        subsidiárne, v prípade zrušenia napadnutého rozhodnutia, zrušil rozhodnutia CPVO EU 18759, OBJ 06-021 a OBJ 06-022 z 26. februára
2007 a zamietol žiadosť č. 1999/0033 o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín, prípadne po tom, ako prijme tieto opatrenia
na získanie stanovísk odborníkov: poverí vykonaním dodatočných štúdií spoločne Bundessortenamt a Institut national de la recherche
agronomique (Národný inštitút agronomického výskumu, INRA, Francúzsko), ktoré sa budú týkať prihlasovanej odrody a referenčnej
odrody Baigent pomocou vzoriek rovnakého veku a počas dvoch sezón dozrievania; tieto štúdie sa musia predovšetkým zamerať
na vlastnosti „Ovocie: pruhy“,
–        subsidiárne v druhom rade:
–        poveril Bundessortenamt vykonaním dodatočných štúdií o prihlasovanej odrode a referenčnej odrode Baigent pomocou vzoriek rovnakého
veku a počas troch, alebo aspoň dvoch sezón dozrievania; tieto štúdie sa musia predovšetkým vzťahovať na vlastnosti „Ovocie:
pruhy“,
–        nariadil akékoľvek iné predloženie stanovísk odborníkov, ktoré Všeobecný súd považuje za potrebné tak, aby bolo možné dať
vedecky akceptovateľnú odpoveď na otázku rozlišovacej spôsobilosti dvoch odrôd a napraviť údajné porušenia kogentných procesných
pravidiel týkajúcich sa skúšok na odlišnosť, vyrovnanosť a stálosť,
–        priznal vedľajším účastníkom konania náhradu trov konania.
Z dôvodu prekážky sudcu Čipeva pojednávať v tejto veci po skončení ústnej časti konania bol sudca Vadapalas na základe článku
32 ods. 3 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu určený na doplnenie komory.
Uznesením z 5. júla 2010 Všeobecný súd (šiesta komora) vo svojom novom zložení opätovne otvoril ústnu časť konania a účastníckom
konania oznámil, že budú vypočutí na novom pojednávaní 7. septembra 2010.
Faxovými správami z 13., 14. a 15. júla 2010 v uvedenom poradí vedľajší účastníci konania, žalobkyňa a CPVO Všeobecnému súdu
oznámili, že sa vzdávajú svojho práva byť opätovne vypočutý.
V dôsledku toho predseda šiestej komory rozhodol o skončení ústnej časti konania.

Právny stav
Žalobkyňa na podporu svojej žaloby uvádza tri žalobné dôvody založené po prvé na neprípustnosti námietok predložených CPVO
vedľajšími účastníkmi konania, po druhé na porušení článku 61 ods. 1 písm. b) a článku 62 nariadenia č. 2100/94 a po tretie na
porušení článku 55 ods. 4 daného nariadenia.

O prípustnosti
O prípustnosti prvého žalobného dôvodu
–       Tvrdenia účastníkov konania
Vedľajší účastníci konania tvrdia, že prvý žalobný dôvod žalobkyne založený na tvrdení, že námietky, ktoré zaslali vedľajší
účastníci konania na CPVO, mali byť výborom a odvolacím výborom zamietnuté, je neprípustný, pretože bol prvýkrát predložený
až v konaní pred Všeobecným súdom.
Žalobkyňa spochybňuje tvrdenia vedľajších účastníkov konania. Tvrdí totiž, že odvolací výbor mal prípustnosť ich odvolania
preskúmať
ex offo
.
CPVO tvrdí, že odvolací výbor má právomoc posúdiť, či je alebo nie je oprávnený povoliť nové odovzdanie materiálu.
–       Posúdenie Všeobecným súdom
Treba pripomenúť, že žaloba podaná na Všeobecný súd sa týka preskúmania zákonnosti rozhodnutí odvolacích výborov CPVO v zmysle
článku 73 nariadenia č. 2100/94 v znení zmien a doplnení. Musí sa teda vykonať s ohľadom na právne otázky, ktoré boli predložené
odvolaciemu výboru. Úlohou Všeobecného súdu teda nie je preskúmať nové dôvody, ktoré mu boli predložené. Preskúmanie týchto
dôvodov je totiž v rozpore s článkom 135 ods. 4 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu, podľa ktorého účastníci konania svojimi
vyjadreniami nemôžu meniť predmet konania pred odvolacím výborom [pozri analogicky rozsudok Súdu prvého stupňa zo 14. mája
2009, Fiorucci/ÚHVT – Edwin (ELIO FIORUCCI), T‑165/06, Zb. s. II‑1375, body 21 a 22 a tam citovanú judikatúru].
Z toho vyplýva, že žalobný dôvod založený na neprípustnosti námietok zaslaných CPVO vedľajšími účastníkmi konania, predložený
žalobkyňou po prvýkrát pred Všeobecným súdom, musí byť vyhlásený za neprípustný.
O prípustnosti tretieho žalobného dôvodu
–       Tvrdenia účastníkov konania
Vedľajší účastníci konania tvrdia, že tretí žalobný dôvod založený na porušení článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94 odvolacím
výborom je neprípustný.
Vedľajší účastníci uvádzajú, že diskrečná právomoc, ktorú má CPVO na zasielanie individuálnych žiadostí v zmysle článku 55
ods. 4 nariadenia č. 2100/94, na ktoré sa odvoláva žalobkyňa, má za následok, že tieto žiadosti môžu byť zaslané bez akéhokoľvek
právneho základu. Podľa článku 73 ods. 2 nariadenia č. 2100/94 žalobu možno podať z dôvodu nedostatku právomoci, porušenia
podstatných formálnych náležitostí, porušenia Zmluvy, tohto nariadenia či akéhokoľvek právneho predpisu týkajúceho sa ich
uplatňovania alebo zneužitia právomoci. Preto výkladom obsahu listov CPVO z 26. januára a 25. marca 1999 odvolací výbor posúdil
skutočnosti, a teda nevykonal právne posúdenie. Z uvedeného vyplýva, že sa nemohol dopustiť nesprávneho právneho posúdenia,
ktoré by mohlo byť považované za porušenie platného práva, a teda byť predmetom žaloby pred Všeobecným súdom podľa článku
73 nariadenia č. 2100/94.
–       Posúdenie Všeobecným súdom
Treba uviesť, že odvolací výbor sa najskôr domnieval, že listy CPVO z 26. januára a 25. marca 1999 obsahovali individuálne
žiadosti v zmysle článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94, neskôr, že KSB im nevyhovela a napokon z toho v súlade s článkom
61 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2100/94 vyvodil, že CPVO mal teda zamietnuť žiadosť týkajúcu sa odrody Gala Schnitzer.
Týmto odvolací výbor právne kvalifikoval uvedené listy a vyvodil dôsledky z tejto kvalifikácie, keď uplatnil relevantné ustanovenia
nariadenia č. 2100/94. Vedľajší účastníci konania teda nemôžu tvrdiť, že odvolací výbor nevykonal nijaké právne posúdenie,
ktoré by žalobkyňa mohla napadnúť žalobou podľa článku 73 nariadenia č. 2100/94.
Z uvedeného vyplýva, že tretí žalobný dôvod je prípustný.

O veci samej
Najprv treba preskúmať tretí žalobný dôvod.
O treťom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94
–       Tvrdenia účastníkov konania
Žalobkyňa tvrdí, že CPVO môže na základe vlastného uváženia rozhodnúť, aké sú odborné a správne požiadavky, ktorým musí vyhovovať
materiál odovzdaný na odborné preskúmanie. Táto absolútna diskrečná právomoc CPVO stanoviť všeobecnými pravidlami a prostredníctvom
individuálnych žiadostí kvalitu materiálu určeného na odborné preskúmanie a referenčných vzoriek mu vyplýva z článku 55 ods. 4
nariadenia č. 2100/94.
Žalobkyňa sa domnieva, že pokyny CPVO musia byť jasné, aby sa predišlo akémukoľvek svojvoľnému konaniu. Domnieva sa totiž,
že inštitúcie Európskej únie musia dodržiavať povinnosť jasnosti definícií, podľa ktorej správne akty a podmienky, ktorých
nedodržanie môže spôsobiť stratu práva, musia byť dostatočne presné a jasné, aby občan Únie mohol jednoznačne identifikovať
práva a povinnosti, a teda dbať o to, aby nevykonal nič, čo by mohlo byť v rozpore s jeho záujmami. Táto zásada núti CPVO
presne oznámiť žiadateľovi o udelenie práv Spoločenstva k odrodám rastlín, aké dodatočné podmienky, okrem podmienok stanovených
v článkoch 7 až 9 nariadenia č. 2100/94, by mal splniť.
Z toho podľa nej vyplýva, že ak by v prejednávanej veci CPVO chcel, aby KSB predložil doplňujúce dokumenty, pokiaľ ide o zdravotný
stav odovzdaného materiálu, mal od začiatku jasne a jednoznačne stanoviť tieto podmienky.
Žalobkyňa sa domnieva, že vzhľadom na to, že v čase podania žiadosti o udelenie práv k odrode Gala Schnitzer neexistovali
všeobecné pravidlá v zmysle článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94, list CPVO z 26. januára 1999 treba považovať za individuálnu
žiadosť v zmysle tohto ustanovenia. Informácie uvedené v danom liste týkajúce sa podmienok uplatňovaných v oblasti ochrany
rastlín, ktoré musí odovzdaný materiál spĺňať, neboli dostatočné, takže jedinou možnosťou žalobkyne bolo vyložiť si uvedené
podmienky, konkrétne podmienky vyplývajúce zo smernice Rady 77/93/EHS z 21. decembra 1976 o ochranných opatreniach proti zaneseniu
organizmov škodlivých pre rastliny a rastlinné produkty do členských štátov [
neoficiálny preklad
] (Ú. v. ES L 26, s. 20) v znení zmien a doplnení. V tejto súvislosti žalobkyňa tvrdí, že nemohla predpokladať, že CPVO má
vyššie požiadavky v oblasti ochrany rastlín, ako sú požiadavky, ktoré vyplývajú z ustanovení danej smernice.
Žalobkyňa ďalej pripomína, že v elektronickej pošte z 3. mája 1999 Bundessortenamt oznámil spoločnosti KSB, že Európsky rastlinný
pas postačuje na odborné preskúmanie, pričom ju vyzval, aby v čo najkratšej lehote poskytla osvedčenie potvrdzujúce neexistenciu
vírusov v predloženom materiále.
Bundessortenamt ani CPVO však KSB neoznámili dôsledky nepredloženia požadovaného osvedčenia. Žalobkyňa tvrdí, že navyše CPVO
vykonaním odborného preskúmania napriek nepredloženiu uvedeného osvedčenia dal na vedomie, že poskytnutie Európskeho rastlinného
pasu bolo napokon dostatočné na udelenie žiadaného práva, čo v tomto ohľade vyvolalo u žalobkyne legitímnu dôveru v dostatočnú
povahu Európskeho rastlinného pasu.
Hoci CPVO v skutočnosti nepovažoval predložený dokument za dostatočný, nemohol podľa žalobkyne zamietnuť žiadosť týkajúcu
sa odrody Gala Schnitzer vzhľadom na legitímnu dôveru, ktorú vyvolal u žalobkyne a ktorá v súlade so všeobecnou právnou zásadou
zaväzuje správne orgány Únie. Naopak, CPVO podľa žalobkyne nemal inú možnosť ako povoliť odovzdanie nového materiálu.
Žalobkyňa tiež tvrdí, že CPVO môže vykonať svoju diskrečnú právomoc kedykoľvek počas konania o preskúmaní, ako vyplýva aj
z článku 61 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2100/94, („pokiaľ úrad nesúhlasil s neodovzdaním [materiálu]“).
Žalobkyňa sa napokon domnieva, že vzhľadom na osobitnú povahu živého materiálu, akým je rastlinný materiál, CPVO a jeho predseda
musia mať širokú diskrečnú právomoc v prípade rozhodovania o tom, či je možné odovzdať nový materiál z dôvodu okolností, ktoré
nezávisia od vôle žiadateľa alebo ktoré sú výnimočnej povahy.
K takým okolnostiam došlo v prejednávanej veci, keďže ošetrenie termoterapiou, ktorá sa vykonala v roku 1996 a ktorá v 99 %
prípadov viedla k získaniu materiálu neobsahujúceho vírusy, nemala želaný účinok a bolo potrebné viac ako rok na zistenie
toho, že vírusy prežili toto ošetrenie.
Žalobkyňa z toho vyvodzuje, že odvolací výbor mal zohľadniť to, že spoločnosť KSB predložila Bundessortenamtu v roku 1999
materiál, o ktorom sa mohla nazdávať, že neobsahuje vírusy, takže odvolací výbor rozhodnutím, že predseda CPVO nebol oprávnený
povoliť nové odovzdanie materiálu, nerešpektoval jeho diskrečnú právomoc, ktorá mu vyplýva z článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94
a umožňuje mu stanoviť predovšetkým kvalitu odovzdávaného materiálu a vzoriek.
CPVO na pojednávaní tvrdil, že článok 61 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 2100/94, podľa ktorého CPVO zamietne žiadosť o udelenie
práva Spoločenstva k odrodám rastlín ihneď, ako zistí, že žiadateľ nedodržal všeobecné pravidlo alebo nevyhovel individuálnej
žiadosti v stanovenej lehote, sa neuplatní, ak žiadosť nebola jasná.
CPVO totiž uviedol, že nesúhlasí s posúdením odvolacieho výboru, podľa ktorého inštrukcie týkajúce sa materiálu určeného na
odborné preskúmanie boli dostatočne jasné na to, aby ich nedodržanie spôsobilo zamietnutie žiadosti o udelenie práva k odrode
Gala Schnitzer.
CPVO vysvetlil, že pokyny, ktoré dal spoločnosti KSB vzhľadom na zdravotný stav odovzdávaného materiálu neboli dostatočne
jasné a najmä, že neinformoval správne KSB o tom, že predložený Európsky rastlinný pas nebol dostatočný, ako aj, že dané pokyny
mali výslovne uvádzať, že odovzdaný materiál nesmel obsahovať vírus, keďže žiadateľom o udelenie práva Spoločenstva k odrodám
rastlín neprináleží vykladať jeho pokyny.
CPVO tiež uviedol, že v prejednávanej veci povolil odovzdanie nového materiálu z dôvodu rozporov, ktoré jeho pokyny spôsobili.
Vedľajší účastníci konania spochybňujú tvrdenia žalobkyne. Domnievajú sa totiž, že predbežné podmienky zamietnutia žiadosti
boli splnené, keďže spoločnosť KSB, ktorá bola zodpovedná za splnenie všetkých formálnych fytosanitárnych náležitostí vzťahujúcich
sa na odovzdaný rastlinný materiál, nepredložila fytosanitárne osvedčenie, ktoré CPVO žiadal v súlade s článkom 55 ods. 4
nariadenia č. 2100/94.
Spoločnosť KSB teda nevyhovela tejto individuálnej žiadosti podľa článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94. V dôsledku toho,
ako tvrdia vedľajší účastníci konania, CPVO nemohol povoliť odovzdanie nového materiálu bez toho, aby porušil článok 61 ods. 1
písm. b) nariadenia č. 2100/94.
Vedľajší účastníci konania dodávajú, že v podobnom prípade je možné odstrániť dôsledky článku 61 ods. 1 písm. b) nariadenia
č. 2100/94 len navrátením do pôvodného stavu v súlade s článkom 80 nariadenia č. 2100/94. Spoločnosť KSB však nepredložila
takúto žiadosť v lehote stanovenej uvedeným ustanovením.
–       Posúdenie Všeobecným súdom
Podľa ustanovení článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94 CPVO prostredníctvom všeobecných pravidiel alebo individuálnych žiadostí
stanoví, kedy, kde a v akom množstve a kvalite sa má odovzdať materiál a referenčné vzorky na odborné preskúmanie.
Z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že odvolací výbor sa domnieval, že diskrečná právomoc, ktorú má CPVO na základe uvedeného
ustanovenia, mu neumožňuje povoliť spoločnosti KSB odovzdať nový materiál, keďže predbežné podmienky zamietnutia žiadosti
podanej spoločnosťou KSB boli splnené. Odvolací výbor sa totiž domnieval, že z dôvodu vírusovej infekcie vzťahujúcej sa na
odovzdaný materiál, o ktorej spoločnosť KSB informovala CPVO, nemohla spoločnosť KSB predložiť požadované fytosanitárne osvedčenie.
Odvolací výbor ďalej uviedol, že spoločnosť KSB nepredložila požadované fytosanitárne osvedčenie a vyvodil z toho, že nepredložením
tohto dokumentu spoločnosť KSB nevyhovela individuálnym žiadostiam uvedeným v listoch CPVO z 26. januára a 25. marca 1999.
V súlade s článkom 61 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia bol však CPVO povinný ihneď zamietnuť žiadosť týkajúcu sa odrody
Gala Schnitzer.
Túto úvahu treba zamietnuť, pretože nezohľadňuje rozsah diskrečnej právomoci, ktorú má CPVO podľa článku 55 ods. 4 nariadenia
č. 2100/94.
Táto diskrečná právomoc totiž zahŕňa právo CPVO spresniť, ak to považuje za nevyhnutné, podmienky, ktorým podlieha preskúmanie
žiadosti o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín, ak ešte neuplynula lehota, v ktorej musí žiadateľ o udelenie práva
odpovedať na individuálne žiadosti, ktoré mu boli zaslané.
V tejto súvislosti je v súlade so zásadou riadnej správy vecí verejných, ako aj s potrebou zabezpečiť riadny priebeh a efektívnosť
konaní, že ak sa CPVO domnieva, že zistená nepresnosť môže byť napravená, má možnosť pokračovať v preskúmavaní podanej žiadosti
a v takom prípade nie je povinný ju zamietnuť. Takto koncipovaná diskrečná právomoc umožňuje zamedziť zbytočnému predlžovaniu
doby od podania žiadosti o udelenie práva Spoločenstva k odrodám rastlín do rozhodnutia o tejto žiadosti, čo vyplýva z nevyhnutnosti,
aby žiadateľ podal novú žiadosť.
Okrem toho taká diskrečná právomoc jednak umožňuje CPVO zabezpečiť, že jeho individuálne žiadosti budú jasné a že prípadný
nesúlad medzi konaním žiadateľa a uvedenými individuálnymi žiadosťami bude spôsobený len samotným žiadateľom, a jednak umožňuje
žiadateľom jednoznačne poznať svoje práva a povinnosti a v dôsledku toho podľa nich konať, čo predstavuje požiadavku, ktorá
je súčasťou zásady právnej istoty (pozri v tomto zmysle rozsudok Súdneho dvora z 9. júla 1981, Gondrand a Garancini, 169/80,
Zb. s. 1931, bod 17).
V prejednávanej veci je nesporné, že CPVO komunikoval so spoločnosťou KSB alebo jej zástupcom listami z 26. januára a 25. marca
1999 a elektronickou poštou z 13. júna 2001.
V liste z 26. januára 1999 zaslanom zástupcovi KSB CPVO požiadal, aby KSB tak jemu, ako aj Bundessortenamtu v období od 1.
do 15. marca 1999 predložila potrebný materiál na odborné preskúmanie, konkrétne desať štepiteľných výhonkov vo vegetačnom
pokoji. V tomto liste CPVO spresnil, že „zasielateľ je zodpovedný za nevyhnutnú prepravu a odovzdanie rastlinného materiálu,
čo zahŕňa dodržanie všetkých fytosanitárnych a colných podmienok“ a že „rastlinný materiál nesmie byť chemicky ošetrený“.
V liste z 25. marca 1999 CPVO potvrdil prijatie vyžiadaného materiálu a uviedol, že tento materiál bol predložený Bundessortenamtu
v dobrom stave a v stanovenej lehote, ale „nebolo k nemu priložené potrebné fytosanitárne osvedčenie“. V tom istom liste CPVO
vyzval spoločnosť KSB na predloženie „čo najskôr tohto dokumentu nevyhnutného… na dodržanie pokynov, ktoré [jej boli] oznámené
26. januára 1999“.
Treba uviesť, že list z 26. januára 1999 stanovoval miesto a čas, kde mal byť materiál predložený, ako aj jeho množstvo. Navyše
informácie, že odovzdaný materiál nesmie byť chemicky ošetrený a má byť k nemu priložené fytosanitárne osvedčenie, ktoré vyplývajú
z listu 25. marca 1999, sa týkajú kvality uvedeného materiálu. Tieto dva listy teda obsahujú individuálne žiadosti v zmysle
článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94.
V elektronickej pošte z 13. júna 2001 CPVO oznámil spoločnosti KSB svoje rozhodnutie zneškodniť odovzdaný materiál, pretože
bol infikovaný, pričom uviedol, že „keďže pokyny zaslané [CPVO] týkajúce sa odovzdávania rastlinného materiálu a požadovaného
zdravotného stavu neboli dostatočne jasné, [CPVO] sa rozhodol vyhovieť [jej] žiadosti o povolenie do marca 2002 predložiť
nový materiál neobsahujúci vírusy pre tri odrody zaslané Bundessortenamtu vo Wurzene“ a vyzval túto spoločnosť, aby „sa ubezpečila,
že k tejto zásielke bude priložené fytosanitárne osvedčenie vydané príslušným orgánom, potvrdzujúce dobrý zdravotný stav“.
Zo skutočností uvedených v žalobe, ktoré v tomto ohľade neboli spochybnené, vyplýva, že uvedená elektronická pošta nadväzovala
na informáciu, ktorú spoločnosť KSB poskytla Bundessortenamtu, že materiál odovzdaný na odborné preskúmanie v marci 1999 obsahoval
latentné vírusy, takže spoločnosť KSB nemohla predložiť Bundessortenamtu fytosanitárne osvedčenie potvrdzujúce, že uvedený
materiál neobsahuje vírusy.
Po prvé treba uviesť, že táto elektronická pošta stanovuje miesto, kde má byť materiál odovzdaný, a dátum tohto odovzdania.
Navyše, čo sa týka požiadavky predložiť fytosanitárne osvedčenie, táto požiadavka sa týka údaju o kvalite odovzdaného materiálu.
Obsahuje teda individuálnu žiadosť v zmysle článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94.
Po druhé treba konštatovať, že CPVO uviedol v tej istej elektronickej pošte „pokyny úradu týkajúce sa odovzdávania rastlinného
materiálu a požadovaného zdravotného stavu“, pričom odkázal na individuálne žiadosti uvedené v listoch z 26. januára a 25. marca
1999.
Po tretie, z elektronickej pošty z 13. júna 2001 vyplýva, že CPVO povolil spoločnosti KSB odovzdať nový materiál z dôvodu,
že z pokynov uvedených v listoch z 26. januára a 25. marca 1999 dostatočne jasným spôsobom a tak, aby o tom spoločnosť KSB
nemohla pochybovať, nevyplýva, že odovzdaný materiál nesmie obsahovať vírusy. CPVO sa totiž domnieval, že uvedené pokyny mali
výslovne uvádzať, že odovzdaný materiál nesmel obsahovať vírusy, keďže žiadateľom o udelenie práva Spoločenstva k odrodám
rastlín neprináleží vykladať tieto pokyny.
Zdá sa teda, že elektronická pošta z 13. júna 2001 bola určená na nápravu nepresnosti individuálnych žiadostí uvedených v listoch
z 26. januára a 25. marca 1999 týkajúcej sa skutočnosti, že materiál odovzdaný na odborné preskúmanie nesmie obsahovať vírusy.
Z listu z 25. marca 1999 vyplýva, že CPVO nestanovil spoločnosti KSB lehotu na predloženie požadovaného fytosanitárneho osvedčenia.
Preto treba konštatovať, že CPVO mohol v elektronickej pošte z 13. júna 2001 oprávnene napraviť nepresnosť individuálnych
žiadostí uvedených v listoch z 26. januára a 25. marca 1999 vzťahujúcu sa na skutočnosť, že materiál odovzdaný na odborné
preskúmanie nesmie obsahovať vírusy.
V dôsledku toho bolo úlohou odvolacieho výboru posúdiť, či spoločnosť KSB vyhovela individuálnej žiadosti uvedenej v elektronickej
pošte CPVO z 13. júna 2001, ktorou sa mala napraviť nepresnosť individuálnych žiadostí vyplývajúcich z listov CPVO z 26. januára
a 25. marca 1999.
Vzhľadom na uvedené treba dospieť k záveru, že odvolací výbor sa svojím rozhodnutím, že spoločnosť KSB nepredložením fytosanitárneho
osvedčenia požadovaného CPVO v listoch z 26. januára a 25. marca 1999 nevyhovela individuálnym žiadostiam uvedeným v týchto
listoch, dopustil nesprávneho právneho posúdenia. Z tohto dôvodu odvolací výbor rozhodnutím, že CPVO porušil článok 61 ods. 1
písm. b) nariadenia č. 2100/94 tým, že povolil spoločnosti KSB predložiť nový materiál napriek tomu, že v súlade s týmto ustanovením
mal zamietnuť žiadosť o priznanie práv podanú spoločnosťou KSB, ktorá nevyhovela individuálnej žiadosti, nezohľadnil rozsah
diskrečnej právomoci, ktorú má CPVO na základe článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94.
Tento záver nie je spochybnený tvrdeniami, že spoločnosť KSB a žalobkyňa konali so zlým úmyslom, ktoré predložili vedľajší
účastníci konania a ktoré musia byť zamietnuté ako neúčinné, pretože správanie sa spoločnosti KSB a žalobkyne nesúvisí s otázkou,
či diskrečná právomoc, ktorú má CPVO na základe článku 55 ods. 4 nariadenia č. 2100/94, mu umožňovala napraviť elektronickou
poštou z 13. júna 2001 nepresnosť jeho individuálnych žiadostí uvedených v listoch z 26. januára a 25. marca 1999 týkajúcu
sa skutočnosti, že materiál odovzdaný na odborné preskúmanie nesmie obsahovať vírusy.
V dôsledku toho treba žalobe vyhovieť, a teda zrušiť napadnuté rozhodnutie bez toho, aby bolo potrebné preskúmať dôvodnosť
druhého žalobného dôvodu.
O subsidiárnom návrhu na zrušenie rozhodnutí CPVO EU 18759, OBJ 06-021 a OBJ 06-022 z 26. februára 2007 a zamietnutie žiadosti
č. 1999/0033, ako aj na vykonanie dodatočných štúdií a opatrení na získanie stanovísk odborníkov
Pokiaľ ide o návrh vedľajších účastníkov konania, aby Všeobecný súd v prípade zrušenia napadnutého rozhodnutia zrušil rozhodnutia
CPVO EU 18759, OBJ 06-021 a OBJ 06-022 z 26. februára 2007, zamietol žiadosť č. 1999/0033, ako aj prípadne nariadil vykonanie
dodatočných štúdií a predloženie stanovísk odborníkov, treba uviesť, že vedľajší účastníci konania v podstate navrhujú, aby
Všeobecný súd prijal rozhodnutie, ktoré mal podľa nich prijať CPVO, konkrétne rozhodnutie, ktorým sa zruší rozhodnutie o zamietnutí
námietok predložených týmito vedľajšími účastníkmi konania CPVO a ktorým sa zamietne žiadosť týkajúca sa odrody Gala Schnitzer.
Treba preto dospieť k záveru, že vedľajší účastníci konania touto požiadavkou podľa druhej časti ich návrhu žiadajú zmeniť
napadnuté rozhodnutie.
Na podporu tohto návrhu treba uviesť, že vedľajší účastníci konania predložili odvolaciemu výboru dôvody založené na tom,
že výbor, ktorý má právomoc rozhodovať o námietkach, porušil článok 7 ods. 1, článok 56 ods. 2 a článok 57 ods. 3 nariadenia
č. 2100/94, ako aj články 22 a 23 nariadenia Komisie (ES) č. 1239/95 z 31. mája 1995, ktoré stanovuje vykonávacie pravidlá
pre uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2100/94, čo sa týka konania pred CPVO (Ú. v. ES L 121, s. 37; Mim. vyd. 03/017 s. 327),
v spojení s bodmi III 3, III 5 a III 6 protokolu CPVO TP/14/1 z 27. marca 2003 o preskúmaní odlišnosti, vyrovnanosti a stálosti
(Jablko), pretože podľa nich odroda Gala Schnitzer nemala rozlišovaciu spôsobilosť v porovnaní s odrodou Baigent a CPVO porušil
niekoľko procesných predpisov tak v priebehu odborného preskúmania, ako aj po ňom.
V tejto súvislosti z napadnutého rozhodnutia vyplýva, že odvolací výbor nepreskúmal uvedené dôvody.
Keďže vedľajší účastníci konania predložili proti prejednávanej žalobe argumentáciu, ktorá nebola odvolacím výborom preskúmaná,
nie je možné akceptovať ich návrh na zmenu napadnutého rozhodnutia, keďže toto by v podstate znamenalo výkon správnych funkcií
a skúmania, ktoré prislúchajú CPVO, a z toho dôvodu by bolo v rozpore s inštitucionálnou rovnováhou, ktorou sa inšpiruje princíp
rozdelenia právomocí medzi CPVO a Všeobecným súdom (pozri analogicky rozsudok ELIO FIORUCCI, už citovaný, bod 67 a tam citovanú
judikatúru).
V dôsledku toho sa návrh vedľajších účastníkov konania na zmenu napadnutého rozhodnutia zamieta.

O trovách
Podľa článku 87 ods. 2 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania,
ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže CPVO nemal vo veci úspech a napadnuté rozhodnutie odvolacieho výboru bolo zrušené, je opodstatnené zaviazať ho na znášanie
vlastných trov konania, ako aj náhradu trov konania žalobkyne v súlade s návrhom, ktorý v tomto zmysle podala žalobkyňa, bez
ohľadu na zmenu návrhov, ktorú CPVO predložil na pojednávaní.
Keďže vedľajší účastníci konania nemali úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ich na znášanie vlastných trov
konania.
Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (šiesta komora)
rozhodol a vyhlásil:
1.
Rozhodnutie odvolacieho výboru Úradu Spoločenstva pre odrody rastlín (CPVO) z 21. novembra 2007 (veci A 003/2007 a A 004/2007)
sa zrušuje.
2.
CPVO znáša vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Schniga GmbH.
3.
Elaris SNC a Brookfield New Zealand Ltd znášajú vlastné trovy konania.
Meij
Vadapalas
Truchot
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 13. septembra 2010.
Podpisy
*
Jazyk konania: angličtina.