CELEX: 62008TJ0005
Gemenskapsvarumärke
Invändningsförfarande
Ansökan om registrering som gemenskapsvarumärken av figurmärkena Golden Eagle och Golden Eagle Deluxe
Äldre internationella och nationella figurmärken som föreställer en mugg och kaffebönor
Relativt registreringshinder
Känneteckenslikhet
Artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 207/2009)

Bakgrund till tvisten
Intervenienten, Master Beverage Industries Pte Ltd, ingav den 7 maj 2003 tre ansökningar om registrering av gemenskapsvarumärke
till harmoniseringsbyrån i enlighet med rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11,
1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3), i dess ändrade lydelse (ersatt av rådets förordning (EG) nr 207/2009
av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (EUT L 78, s. 1)).
De tre sökta varumärkena (nedan tillsammans kallade de sökta varumärkena) utgörs av nedanstående figurkännetecken:
–        I mål T‑5/08 (ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke nr 3157005), kännetecknet Golden Eagle i ljusbrunt, mörkbrunt,
rött, gult, guld, vitt, silver och blått (nedan kallat det sökta varumärket nr 1), med följande utseende:
–        I mål T‑6/08 (ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke nr 3156924), kännetecknet Golden Eagle Deluxe i mörkbrunt, ljusbrunt,
rött, guld, vitt och gult (nedan kallat det sökta varumärket nr 2), med följande utseende:
–        I mål T‑7/08 (ansökan om registrering av gemenskapsvarumärke nr 3157534), kännetecknet Golden Eagle Deluxe i mörkbrunt, ljusbrunt,
rött, guld, vitt och gult (nedan kallat det sökta varumärket nr 3), med följande utseende:
De varor som registreringsansökan avsåg omfattas av klass 30 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor
och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg, och motsvarar följande beskrivning:
”Kaffe, konstgjort kaffe, kaffebaserade drycker, kaffedrycker med mjölk”.
Ansökan om registrering av det sökta varumärket nr 1 offentliggjordes i
Bulletinen för gemenskapsvarumärken
nr 5/2004 den 2 februari 2004. Ansökan om registrering av det sökta varumärket nr 2 offentliggjordes i
Bulletinen för gemenskapsvarumärken
nr 83/2003 den 24 november 2003, och ansökan om registrering av det sökta varumärket nr 3 offentliggjordes i
Bulletinen för gemenskapsvarumärken
nr 82/2003 den 17 november 2003.
Sökanden, Société des produits Nestlé SA, invände mot registreringen av det sökta varumärket nr 1 den 1 april 2004, på grundval
av artikel 42 i förordning nr 40/94 (nu artikel 41 i förordning nr 207/2009). Sökanden invände vidare mot registreringen av
det sökta varumärket nr 2, den 23 februari 2004, och mot registreringen av det sökta varumärket nr 3, den 17 februari 2004.
Invändningarna grundades på bland annat äldre internationella och nationella varumärken som föreställer en röd mugg på en
bädd av kaffebönor (nedan kallade de äldre varumärkena).
Det är fråga om det internationella figurmärke i färgerna rött, svart, brunt, vitt, orange och guld, som registrerats under
nr IR 726641 och som har följande utseende:
Detta varumärke registrerades den 18 januari 2000 i enlighet med Madridöverenskommelsen om internationell registrering av
varumärken av den 14 april 1891, med ändringar och tillägg, för varor i klass 30 i Niceöverenskommelsen, och motsvarar följande
beskrivning: ”Kaffe och kaffeextrakt, blandningar baserade på kaffe och kaffeextrakt, snabbkaffe, koffeinfritt kaffe, koffeinfritt
kaffeextrakt”.
Detta varumärke åtnjuter skydd i bland annat följande medlemsstater i Europeiska unionen: Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike,
Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike och Portugal.
Den 8 maj 2000 registrerades detta kännetecken även som nationellt varumärke i Grekland under nr 142377 för varor i klass
30 i Niceöverenskommelsen, däribland ”kaffe, kaffeextrakt och beredningar baserade på kaffe, konstgjort kaffe och extrakt
av konstgjort kaffe”.
Det är i övrigt fråga om det internationella figurmärke, som beskrivits i färgerna rött, brunt och guld, som registrerats
under nr IR 633089 och som har följande utseende i svartvitt:
Detta varumärke registrerades den 9 mars 1995 i enlighet med Madridöverenskommelsen, för varor i klass 30 i Niceöverenskommelsen,
och motsvarar följande beskrivning: ”Kaffe och kaffeextrakt, blandningar baserade på kaffe och kaffeextrakt, snabbkaffe, koffeinfritt
kaffe, koffeinfritt kaffeextrakt”.
Varumärket åtnjuter skydd i bland annat följande medlemsstater i Europeiska unionen: Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike,
Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike och Portugal.
Detta kännetecken har dessutom registrerats som nationellt varumärke för samma varor i flera medlemsstater i Europeiska unionen,
nämligen Danmark, (registrerat den 3 februari 1995 under nr 976.1995), Grekland (registrerat den 17 augusti 1999 under nr 122009)
och Finland (registrerat den 20 september 1995 under nr 140164).
Invändningarna grundades på samtliga ovannämnda varor som omfattas av skyddet för de äldre varumärkena. Invändningarna avsåg
samtliga varor som angavs i ansökningarna om registrering av gemenskapsvarumärke.
De registreringshinder som anges i artikel 8.1 b i förordning nr 40/94 (nu artikel 8.1 b i förordning nr 207/2009) och artikel 8.5
i förordning nr 40/94 (nu artikel 8.5 i förordning nr 207/2009) åberopades till stöd för invändningen.
Invändningsenheten avslog invändningarna genom beslut av den 27 februari (mål T‑5/08), den 27 mars (mål T‑6/08) och av den
6 september 2006 (mål T‑7/08).
Sökanden överklagade vart och ett av invändningsenhetens beslut den 25 april (mål T‑5/08 och T‑6/08) och den 5 oktober 2006
(mål T‑7/08).
Överklagandenämnden avslog överklagandena genom tre beslut av den 1 oktober 2007 (nedan kallade de angripna besluten). Överklagandenämnden
fann att invändningarna saknade grund, eftersom de ifrågavarande varumärkena inte liknade varandra.

Parternas yrkanden
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–        ogiltigförklara de angripna besluten,
–        förordna att varumärkesansökningarna ska avslås,
–        förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna samt de kostnader som uppkommit vid överklagandenämnden, och
–        förplikta intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit vid överklagandenämnden.
Harmoniseringsbyrån har yrkat att tribunalen ska
–        ogilla talan, och
–        förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Intervenienten har yrkat att tribunalen ska
–        fastställa de angripna besluten,
–        förordna att de sökta varumärkena ska registreras, och
–        förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkom vid överklagandenämnden.
Under förhandlingen har intervenienten, som svar på en fråga från tribunalen, uppgett att dennes andra yrkande, avseende att
tribunalen ska förordna att de sökta varumärkena ska registreras, i realiteten har förväxlats med det första yrkandet. Detta
har antecknats i förhandlingsprotokollet.

Rättslig bedömning
Till stöd för sin talan har sökanden åberopat två grunder avseende åsidosättande av artikel 8.1 b respektive artikel 8.5 i
förordning nr 40/94.
1.
Den första grunden: åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning nr 40/94

Parternas argument
Sökandeföretaget har gjort gällande att dess invändningar på grundval av de äldre varumärkena borde ha bifallits (se ovan
punkterna 7–14). Sökandeföretaget har betonat att det använder dessa figurmärken på samtliga burkar med Nescafé snabbkaffe
som saluförs under beteckningen Classic, och att det varje år saluför mer än 50 000 ton av detta i Europeiska unionen till
ett värde av mer än en miljard euro.
Sökanden anser att överklagandenämnden gjorde en felaktig bedömning när den fann att de ifrågavarande varumärkena inte liknade
varandra. De äldre varumärkena utgörs av en kombination av följande nio beståndsdelar:
–        En mugg.
–        Muggen är röd.
–        Muggen är vänd så, att innehållet syns.
–        Muggen är försedd med ett öra.
–        Muggens insida är vit.
–        Muggen är fylld med en het vätska.
–        Rök stiger ur muggen.
–        Muggen står på en bädd av kaffebönor.
–        Bakgrunden är brun och guldorange och muggen är omgiven av en strålring.
Samtliga nio beståndsdelar i de äldre varumärkena har återgetts i de sökta varumärkena. De sökta varumärkena och de äldre
varumärkena är mycket lika varandra i visuellt avseende. Den nedre delen av det sökta varumärket nr 1 och högersidan på de
sökta varumärkena nr 2 och 3 är dessutom, i begreppsmässigt hänseende, identiska med de äldre varumärkena.
Sökanden har hävdat att om ett äldre varumärke införlivas med ett yngre ska dessa enligt den rättspraxis som följer av domstolens
dom av den 6 oktober 2005 i mål C‑120/04, Medion (REG 2005, s. I‑8551), anses likna varandra, när deras gemensamma beståndsdel
har en självständig kännetecknande ställning i det sammansatta yngre varumärket.
Överklagandenämnden gjorde en felaktig bedömning när den fann att de äldre varumärkena hade låg särskiljningsförmåga. Dessa
varumärken har tvärtom en hög ursprunglig särskiljningsförmåga. De äldre varumärkena är dessutom kända och de är kända oberoende
av om de används tillsammans med varumärket Nescafé.
Harmoniseringsbyrån och intervenienten har yrkat att denna grund ska underkännas.
Harmoniseringsbyrån anser att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den fann att de motstående varumärkena inte
liknade varandra. De äldre varumärkena har en låg ursprunglig särskiljningsförmåga och det framgår inte av den bevisning som
sökanden har förebringat att dessa har förvärvat en hög särskiljningsförmåga eller blivit kända. Harmoniseringsbyrån har hävdat
att bilden av muggen i de sökta varumärkena endast används som en ”bakgrundsdekoration” och inte har en självständig kännetecknande
ställning. Harmoniseringsbyrån har vidare betonat att de äldre varumärkena inte har återgetts exakt i de sökta varumärkena.
Även intervenienten anser att överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den fann att de motstående varumärkena inte
liknade varandra. Intervenienten har hävdat att de sökta varumärkena i motsats till de äldre varumärkena innehåller ordelement
som utgör dominerande beståndsdelar. I fråga om det sökta varumärket nr 1 är skillnaderna i förhållande till de äldre varumärkena
ännu större, eftersom det innehåller en bild av en örn som har hög särskiljningsförmåga och är den dominerande beståndsdelen
i det sökta varumärket nr 1. Med hänsyn till att bilder av dryckeskärl och kaffebönor ofta används för att marknadsföra drycker,
måste de skillnader som föreligger mellan bilderna av dessa beståndsdelar i de ifrågavarande varumärkena anses vara betydande.
Bilden av en mugg och kaffebönor är beskrivande och har inte en självständig kännetecknande ställning i de sökta varumärkena.
Intervenienten anser dessutom att de ifrågavarande varumärkena inte liknar varandra i begreppsmässigt avseende.

Tribunalens bedömning
Inledande synpunkter
Enligt lydelsen i artikel 8.1 b i förordning nr 40/94 ska det varumärke som ansökan gäller inte kunna registreras, om innehavaren
av ett äldre varumärke invänder och om det – på grund av att det är identiskt med eller liknar det äldre varumärket och de
varor eller tjänster som omfattas av varumärkena är identiska eller är av liknande slag – föreligger en risk att allmänheten
förväxlar dem inom det område där det äldre varumärket är skyddat, inbegripet risken för att varumärket associeras med det
äldre varumärket. Enligt artikel 8.2 a ii och iii i förordning nr 40/94 (nu artikel 8.2 a ii och iii i förordning nr 207/2009)
avses med äldre varumärken, varumärken som har registrerats i en medlemsstat och varumärken som blivit föremål för en internationell
registrering med rättsverkan i en medlemsstat, för vilka ansökan om registrering gjorts tidigare än ansökan om registrering
av gemenskapsvarumärket.
Enligt fast rättspraxis föreligger risk för förväxling om det finns risk för att allmänheten kan tro att varorna eller tjänsterna
i fråga kommer från samma företag eller från företag med ekonomiska band. Vid prövningen av huruvida det föreligger risk för
förväxling ska det, enligt samma rättspraxis, utifrån den uppfattning som omsättningskretsen har av de aktuella kännetecknen
och av de aktuella varorna eller tjänsterna, göras en helhetsbedömning mot bakgrund av samtliga relevanta faktorer i det enskilda
fallet, bland annat samspelet mellan känneteckenslikheten samt varu- och tjänsteslagslikheten (se förstainstansrättens dom
av den 9 juli 2003 i mål T‑162/01, Laboratorios RTB mot harmoniseringsbyrån – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
REG 2003, s. II‑2821, punkterna 30–33 och där angiven rättspraxis).
Jämförelsen av varorna
Överklagandenämnden gjorde en riktig bedömning när den i de angripna besluten (punkt 28 i det angripna beslutet i mål T‑5/08
och punkterna 27 i de angripna besluten i mål T‑6/08 och T‑7/08) fann att de ifrågavarande varorna var identiska, såsom framgår
ovan i punkterna 3, 8, 10 och 12.
Överklagandenämnden ansåg emellertid att de ifrågavarande varumärkena inte liknade varandra, varför ett nödvändigt villkor
för tillämpning av artikel 8.1 b i förordning nr 40/94 inte var uppfyllt. Tribunalen ska därför pröva om överklagandenämnden
gjorde en riktig bedömning när den fann att de ifrågavarande varumärkena inte liknade varandra.
Känneteckensjämförelsen
Helhetsbedömningen av risken för förväxling ska, vad gäller de motstående kännetecknens visuella, fonetiska eller begreppsmässiga
likhet, grunda sig på det helhetsintryck som kännetecknen åstadkommer med hänsyn särskilt till deras särskiljande och dominerande
beståndsdelar. Den uppfattning som genomsnittskonsumenten av de ifrågavarande varorna och tjänsterna har av varumärkena är
av avgörande betydelse vid helhetsbedömningen av risken för förväxling. Genomsnittskonsumenten uppfattar vanligtvis ett varumärke
som en helhet och ägnar sig inte åt att undersöka varumärkets olika detaljer (se domstolens dom av den 12 juni 2007 i mål C‑334/05
P, harmoniseringsbyrån mot Shaker, REG 2007, s. I‑4529, punkt 35 och där angiven rättspraxis).
För att bedöma ett varumärkes grad av särskiljningsförmåga ska en helhetsbedömning göras av om varumärket lämpar sig som identifikationsmedel
för att fastställa att de varor och tjänster med avseende på vilka det har registrerats kommer från ett visst företag och,
således, för att särskilja dessa varor och tjänster från andra företags varor och tjänster (se, för ett motsvarande synsätt
och analogt, domstolens dom av den 22 juni 1999 i mål C‑342/97, Lloyd Schuhfabrik Meyer, REG 1999, s. I‑3819, punkt 22). Samma
kriterium ska tillämpas vid bedömning av särskiljningsförmågan hos en beståndsdel i ett sammansatt varumärke, varför en bedömning
ska göras av om denna beståndsdel i varumärket lämpar sig som identifikationsmedel för att fastställa att de varor och tjänster
med avseende på vilka det har registrerats kommer från ett visst företag.
–       De beståndsdelar i de ifrågavarande varumärkena som ska beaktas vid känneteckensjämförelsen
Bedömningen av likheten mellan två varumärken ska inte endast avse en beståndsdel i ett sammansatt varumärke som jämförs med
ett annat varumärke. Jämförelsen ska tvärtom göras genom att de aktuella varumärkena, betraktade vart och ett för sig, undersöks
i sin helhet. Detta utesluter emellertid inte att omsättningskretsens minnesbild av det helhetsintryck som ett sammansatt
varumärke ger under vissa förhållanden kan domineras av en eller flera av varumärkets beståndsdelar (se domen i det ovan i
punkt 37 nämnda målet harmoniseringsbyrån mot Shaker, punkt 41 och där angiven rättspraxis). Det är endast när alla andra
beståndsdelar i varumärket är försumbara som bedömningen av likheten kan grunda sig enbart på den dominerande beståndsdelen
(domen i det ovan i punkt 37 nämnda målet harmoniseringsbyrån mot Shaker, punkt 42, och dom av den 20 september 2007 i mål C‑193/06
P, Nestlé mot harmoniseringsbyrån, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 43). Detta kan vara fallet bland annat när denna
beståndsdel i sig kan dominera omsättningskretsens minnesbild av varumärket på ett sådant sätt att övriga beståndsdelar är
försumbara för helhetsintrycket (domen i det ovannämnda målet Nestlé mot harmoniseringsbyrån, punkt 43).
I förevarande mål fann överklagandenämnden att den dominerande beståndsdelen i de sökta varumärkena utgjordes av ordelementet
golden eagle i de sökta varumärkena nr 2 och 3 och ordelementet golden eagle tillsammans med bilden av en örn i det sökta
varumärket nr 1. Överklagandenämnden fann att bilden av en röd mugg och kaffebönor framstod som en rent dekorativ beståndsdel
i de sökta varumärkena. Trots att liknande figurelement förekom liknade de ifrågavarande varumärkena inte varandra på grund
av de skillnader som förelåg i figurelementen och på grund av att det inte fanns något ordelement i de äldre varumärkena.
Tribunalen ska först undersöka om de beståndsdelar som överklagandenämnden angav utgör de dominerande beståndsdelarna i de
sökta varumärkena och om övriga beståndsdelar i de sökta varumärkena ska anses vara försumbara för helhetsintrycket.
Det sökta varumärket nr 1 består i huvudsak av följande: Bilden av en örn, ordelementet golden eagle placerat under denna
bild, en röd mugg med kaffe på en bädd av kaffebönor placerad under ordelementet och en röd linje som löper genom den nedre
högra delen av varumärket.
Kombinationen av ordelementet golden eagle och bilden av en örn ska anses inta en dominerande plats i det sökta varumärket
nr 1. Såsom överklagandenämnden har betonat använder konsumenterna vanligen ordelementet för att identifiera och införskaffa
en vara. Dessutom är ordelementets storlek inte försumbar. Det är vidare fråga om en beståndsdel som har hög särskiljningsförmåga,
eftersom den utgör ett fantasiinslag i förhållande till de ifrågavarande varorna. Ordelementet har för övrigt hög särskiljningsförmåga
även för en konsument som inte har tillräckliga kunskaper i engelska för att förstå vad det betyder, eftersom denne uppfattar
det som en fantasibeståndsdel utan konkret innebörd. På samma sätt har bilden av en örn hög särskiljningsförmåga avseende
kaffe och kaffebaserade drycker, eftersom en sådan bild inte kan anses påminna om de ifrågavarande varorna.
Bilden av en röd mugg på en bädd av kaffebönor i den nedre delen av det sökta varumärket nr 1 har däremot låg särskiljningsförmåga
för de ifrågavarande varorna. En röd mugg och kaffebönor kan nämligen inte anses ha en uttalad särskiljningsförmåga, eftersom
de påminner om de ifrågavarande varorna (se, för ett motsvarande synsätt, i fråga om bilden av en kohud för mjölk och mjölkprodukter,
förstainstansrättens dom av den 13 juni 2006 i mål T‑153/03, Inex mot harmoniseringsbyrån – Wiseman (återgivning av en kohud),
REG 2006, s. II‑1677, punkt 36). Tribunalen konstaterar tvärtom, i likhet med överklagandenämnden, att det är fråga om banala
beståndsdelar. I fråga om saluföring av kaffe och kaffebaserade drycker är det naturligt att tänka på en bild av drickfärdigt
kaffe i en mugg och kaffe i form av kaffebönor.
Den beståndsdel som består av en röd mugg på en bädd av kaffebönor kan emellertid inte anses vara helt och hållet försumbar
för helhetsintrycket av det sökta varumärket nr 1. Denna beståndsdel har visserligen mycket mindre förmåga att ange de ifrågavarande
varornas kommersiella ursprung än ordelementet och det figurelement som föreställer en örn. Den upptar inte desto mindre ungefär
hälften av det sökta varumärket nr 1 och är inte helt och hållet försumbar för helhetsintrycket av detta varumärke.
De sökta varumärkena nr 2 och 3 består i huvudsak av ordelementet golden eagle deluxe på kännetecknens vänstra sida, en röd
mugg med kaffe på den högra sidan och kaffebönor på den nedre delen. Ordelementet golden eagle måste anses vara dominerande
i dessa varumärken. Såsom konstaterats ovan utgör denna ordkombination, oavsett om den förstås, ett fantasiinslag i förhållande
till de ifrågavarande varorna. Konsumenterna har dessutom benägenhet att lita till ett ordelement och inte ett figurelement
för att identifiera och införskaffa en vara. Därutöver har figurelementet i de sökta varumärkena nr 2 och 3 låg särskiljningsförmåga.
Det kan emellertid inte anses vara helt och hållet försumbart. Dessa figurmärken kan nämligen inte begränsas till de ordelement
som ingår i dem. Även om ordelementet har skrivits i stor stil, upptar det endast en del av dessa varumärkens yta.
Med hänsyn till att den beståndsdel som består av en röd mugg och kaffebönor inte kan anses vara helt och hållet försumbar
för helhetsintrycket av de sökta varumärkena, kan jämförelsen mellan de ifrågavarande kännetecknen inte begränsas till de
dominerande beståndsdelarna i dessa varumärken.
Inte heller i fråga om de äldre varumärkena finns det någon beståndsdel som dominerar kännetecknen i sådan mån att övriga
beståndsdelar är försumbara för helhetsintrycket av dem.
Av vad anförts följer att jämförelsen mellan de ifrågavarande kännetecknen ska grunda sig på det helhetsintryck som dessa
åstadkommer och att den inte kan begränsas till vissa beståndsdelar i dem.
–       Den visuella likheten
I förevarande mål ska tribunalen först undersöka likheten mellan å ena sidan den del av de sökta varumärkena som består av
en bild av en mugg och kaffebönor och å andra sidan de äldre varumärkena, för att därefter göra en helhetsbedömning av de
sökta varumärkena och jämföra dessa med de äldre varumärkena. Härvid finns det inte något hinder för att först bedöma likheten
mellan de ifrågavarande varumärkena med avseende på en del av ett sammansatt varumärke för att därefter göra en helhetsbedömning
av denna likhet.
Både den nedre delen av det sökta varumärket nr 1 och de äldre varumärkena innehåller en bild av en röd mugg med vit insida
på en bädd av kaffebönor. I båda dessa varumärken är muggens öra riktat mot höger, muggen är fylld med en het dryck (uppenbarligen
kaffe) och rök stiger ur muggen. Bakgrundsfärgen i dessa varumärken är dessutom likartad i den meningen att bakgrunden i det
sökta varumärket nr 1 är orange, liksom strålringen runt muggen i det äldre varumärke som registrerats under nr IR 726641.
Även i det sökta varumärket nr 1 är det möjligt att urskilja ett slags strålring runt muggen, även om denna strålrings konturer
inte är så skarpa som konturerna i det äldre varumärke som registrerats under nr IR 726641.
Följande ska anges beträffande skillnaderna mellan den nedre delen av det sökta varumärket nr 1 och de äldre varumärkena:
den mest uttalade skillnaden mellan de ifrågavarande varumärkena ligger i att utsidan på den röda muggen i de äldre varumärkena
är dekorerad med en förgylld linje som inte återfinns på den röda muggen i det sökta varumärket nr 1. I de äldre varumärkena
är kaffet i muggen dessutom mycket mörkt, nästan svart, medan det har en ljusbrun färg i det sökta varumärket nr 1. I motsats
till de äldre varumärkena löper vidare en röd linje genom den nedre högra delen av det sökta varumärket nr 1.
Både de sökta varumärkena nr 2 och 3 och de äldre varumärkena innehåller en bild av en röd mugg med vit insida och kaffebönor.
I vart och ett av dessa varumärken är muggen dessutom fylld med en het dryck (uppenbarligen kaffe) och rök stiger ur muggen.
Det finns vidare en likhet beträffande bakgrundsfärgen i dessa varumärken, eftersom bakgrunden i de sökta varumärkena nr 2
och 3 är delvis orange och delvis brun, i likhet med bakgrunden i det äldre varumärke som registrerats under nr IR 726641.
I motsats till de äldre varumärkena, är utsidan på den röda muggen i de sökta varumärkena nr 2 och 3 inte dekorerad med en
förgylld linje. Det finns vidare skillnader mellan de sökta varumärkena nr 2 och 3 och de äldre varumärkena i fråga om perspektiv
och vilken del av muggen som är synlig. I de äldre varumärkena är muggens öra nämligen riktat mot höger, medan det är riktat
mot vänster i de sökta varumärkena nr 2 och 3. I de äldre varumärkena är dessutom nästan hela muggen synlig, och endast en
mycket liten del av den täcks av de kaffebönor som den ställts på. I de sökta varumärkena nr 2 och 3 är däremot endast den
övre delen av muggen synlig och bilden verkar vara beskuren mitt på örat.
De sökta varumärkena nr 2 och 3 har dessutom en rektangulär form där längden vida överstiger höjden. Muggen är inte placerad
i mitten, utan på höger sida av dessa varumärken. Det äldre varumärke som registrerats under nr IR 633089 har däremot kvadratisk
form, och det äldre varumärke som registrerats under nr IR 726641 har en rektangulär form som är kortare på längden än på
höjden. I det äldre varumärke som registrerats under nr IR 726641 står muggen i centrum och upptar en mycket stor del av ytan.
Den del av ytan som upptas av kaffebönor och bakgrund förefaller ganska liten. I de sökta varumärkena nr 2 och 3 upptar den
röda mugg som placerats på höger sida däremot långtifrån en stor del av ytan. I det äldre varumärke som registrerats under
nr IR 633089 är muggen placerad mitt i en bädd av kaffebönor. Bädden av kaffebönor upptar ungefär en fjärdedel av detta varumärkes
höjd. I de sökta varumärkena nr 2 och 3 upptar kaffebönorna däremot en mycket större del av ytan.
Sökanden har framställt strålringen som en av de nio beståndsdelarna i de äldre varumärkena (se ovan punkt 26). Tribunalen
anser att de sökta varumärkena nr 2 och 3 inte ger intryck av att muggen är omgiven av en strålring. Intrycket av dessa varumärken
är snarast att bakgrunden är brun i kännetecknens vänstra del och orange i deras högra del och i mitten.
I det sökta varumärket nr 3 är kaffet i muggen ljusbrunt, medan kaffet i muggen i de äldre varumärkena är mycket mörkt, nästan
svart.
Av vad anförts följer att de äldre varumärkena och den beståndsdel i de sökta varumärkena som består av en bild av en röd
mugg och kaffebönor ska anses likna varandra.
Beträffande jämförelsen av helhetsintrycket av de ifrågavarande varumärkena erinrar tribunalen först och främst om att den
del av de sökta varumärkena som består av en bild av en röd mugg och kaffebönor är en beståndsdel som har låg särskiljningsförmåga
samt att ordelementen i de sökta varumärkena och det figurelement som föreställer en örn i det sökta varumärket nr 1 har mycket
hög särskiljningsförmåga.
Det framgår av rättspraxis att när ett sammansatt varumärke har bildats genom en sammansättning av en beståndsdel och ett
annat varumärke, kan det sistnämnda varumärket behålla en självständig kännetecknande ställning i det sammansatta varumärket,
även om det inte är den dominerande beståndsdelen i det sammansatta varumärket. I ett sådant fall kan det sammansatta varumärket
och detta andra varumärke anses likna varandra (se, för ett motsvarande synsätt, domen i det ovan i punkt 28 nämnda målet
Medion, punkterna 30 och 37). Det ovan i punkt 28 nämnda målet Medion avsåg det förhållandet att det äldre varumärket hade
återgetts identiskt i det yngre varumärket. Även om det äldre varumärket inte återges identiskt i det yngre varumärket är
det emellertid ändå möjligt att de ifrågavarande kännetecknen liknar varandra på grund av att en beståndsdel i det yngre varumärket
som har en självständig kännetecknande ställning liknar det äldre varumärket.
I förevarande mål kan det sökta varumärket nr 1 och de äldre varumärkena inte anses vara helt olika varandra med hänsyn till
att den beståndsdel som består av en bild av en röd mugg på en bädd av kaffebönor inte kan anses vara helt och hållet försumbar
för helhetsintrycket av detta kännetecken och med hänsyn till att denna beståndsdel och de äldre varumärkena liknar varandra.
Eftersom den beståndsdel som består av en bild av en röd mugg på en bädd av kaffebönor inte har återgetts identiskt i det
sökta varumärket nr 1, och eftersom denna beståndsdel i det sökta varumärket nr 1 har låg särskiljningsförmåga, medan ordelementet
och det figurelement som består av en bild av en örn har mycket hög särskiljningsförmåga, måste den visuella likheten mellan
detta varumärke och de äldre varumärkena emellertid anses vara låg.
De sökta varumärkena nr 2 och 3 kan inte anses vara helt olika de äldre varumärkena, med hänsyn till att den beståndsdel som
består av en bild av en röd mugg och kaffebönor inte kan anses vara helt och hållet försumbar för helhetsintrycket av detta
kännetecken och med hänsyn till att denna beståndsdel och de äldre varumärkena liknar varandra.
Det ska emellertid även betonas att det inte går att bortse från de skillnader som angetts ovan i punkterna 54–57 mellan de
äldre varumärkena och den beståndsdel i de sökta varumärkena nr 2 och 3 som består av en bild av en röd mugg och kaffebönor.
Eftersom denna beståndsdel i de sökta varumärkena nr 2 och 3 har låg särskiljningsförmåga, medan ordelementet i dessa har
hög särskiljningsförmåga, måste den visuella likheten mellan dessa varumärken och de sökta varumärkena anses vara låg.
Tribunalen anger följande beträffande överklagandenämndens konstaterande, att skillnaderna mellan bilden av en röd mugg och
kaffebönor i de sökta varumärkena och bilden med detta motiv i de äldre varumärkena var av väsentlig betydelse, med hänsyn
till de äldre varumärkenas låga särskiljningsförmåga (punkt 26 i vart och ett av de angripna besluten):
Det äldre varumärkets särskiljningsförmåga är en av de faktorer som ska beaktas vid bedömningen av risken för förväxling (förstainstansrättens
dom av den 16 mars 2005 i mål T‑112/03, L’Oréal mot harmoniseringsbyrån – Revlon (FLEXI AIR), REG 2005, s. II‑949, punkt 61,
och av den 13 december 2007 i mål T‑134/06, Xentral mot harmoniseringsbyrån – Pages jaunes (PAGESJAUNES.COM), REG 2007, s. II‑5213,
punkt 70, se även, för ett motsvarande synsätt och analogt, domstolens dom av den 29 september 1998 i mål C‑39/97, Canon,
REG 1998, s. I‑5507, punkt 24). Det ska härvid betonas att det äldre varumärkets särskiljningsförmåga, som har samband med
det skydd som tillmäts ett sådant varumärke, ska skiljas från särskiljningsförmågan hos en beståndsdel i ett sammansatt varumärke,
som är knuten till detta varumärkes möjlighet att dominera helhetsintrycket av detta varumärke (domstolens beslut av den 27 april 2006
i mål C‑235/05 P, L’Oréal mot harmoniseringsbyrån, ej publicerad i rättsfallssamlingen, punkt 43). För att avgöra vilka beståndsdelar
som eventuellt är dominerande i ett kännetecken ska särskiljningsförmågan hos en beståndsdel i ett sammansatt varumärke visserligen
undersökas i det skede då känneteckenslikheten bedöms. Graden av särskiljningsförmåga hos det äldre varumärket är emellertid
en av de faktorer som ska bedömas i samband med helhetsbedömningen av risken för förväxling. Det saknas därför anledning att
i det skede då känneteckenslikheten bedöms beakta de äldre varumärkenas eventuellt låga särskiljningsförmåga.
–       Fonetisk likhet
Sökanden har hävdat att överklagandenämnden inte gjorde en jämförelse mellan de ifrågavarande kännetecknen i fonetiskt hänseende.
Sökanden anser att det härvid saknar betydelse att de sökta varumärkena innehåller ett ordelement, eftersom de innehåller
en självständig särskiljande beståndsdel som består av en röd mugg på en bädd av kaffebönor.
Det är härvid tillräckligt att konstatera att en fonetisk jämförelse mellan de ifrågavarande varumärkena inte är relevant,
eftersom de äldre varumärkena inte innehåller något ordelement. Det kan inte hävdas att en fonetisk likhet mellan varumärkena
föreligger på grund av att konsumenterna, om de beskriver de ifrågavarande varumärkena, använder uttryck som ”röd mugg” och
”kaffebönor”. För att hänvisa till de sökta varumärkena anger omsättningskretsen det ordelement som ingår och beskriver inte
figurelementet.
–       Den begreppsmässiga likheten
Sökanden har klandrat överklagandenämnden för att denna inte gjorde en jämförelse mellan de ifrågavarande varumärkena ur begreppsmässig
synvinkel. Sökanden har härvid hävdat att den nedre delen av det sökta varumärket nr 1 och den högra sidan av de sökta varumärkena
nr 2 och 3 ur begreppsmässig synvinkel är identiska med de äldre varumärkena.
Harmoniseringsbyrån anser att skillnaden mellan de ifrågavarande varumärkena i begreppsmässigt hänseende framträder tydligt,
eftersom de äldre varumärkena inte innehåller det karaktäristiska konceptet med den gyllene örnen som finns i de sökta varumärkena.
I de angripna besluten uttalade sig överklagandenämnden inte uttryckligen om likheten mellan de ifrågavarande varumärkena
i begreppsmässigt hänseende. Det ska även anges att den nedre delen av det sökta varumärket nr 1 och den högra sidan av de
sökta varumärkena nr 2 och 3, på samma sätt som de äldre varumärkena, utgörs av en röd mugg, fylld med kaffe, samt kaffebönor.
Tribunalen erinrar dessutom om att den beståndsdel i de sökta varumärkena som består av en bild av en röd mugg och kaffebönor
har låg särskiljningsförmåga, eftersom den påminner om de ifrågavarande varorna.
Konceptet med örnen har hög särskiljningsförmåga med avseende på de ifrågavarande varorna, eftersom det inte har något samband
med dessa (se ovan punkt 43). Det ska emellertid anges att en konsument som inte har tillräckliga kunskaper i engelska för
att förstå betydelsen av ordet eagle inte kan förstå hänvisningen till konceptet med örnen i de sökta varumärkena nr 2 och
3.
I förevarande mål kan det således inte förnekas att viss likhet i begreppsmässigt hänseende föreligger mellan de ifrågavarande
varumärkena.
Av vad anförts följer att överklagandenämnden förfor felaktigt när den i de angripna besluten (punkt 28 i det angripna beslutet
i mål T‑5/08 och punkterna 27 i de angripna besluten i mål T‑6/08 och T‑7/08) slog fast att de ifrågavarande varumärkena var
olika varandra. Eftersom likhet, om än av låg grad, förelåg i visuellt och begreppsmässigt hänseende, skulle överklagandenämnden
ha företagit en bedömning av om risk för förväxling förelåg mellan de motstående varumärkena.
Av vad anförts följer att talan ska bifallas till den del den avser den första grunden, och det angripna beslutet ska därför
ogiltigförklaras. Det saknas skäl att pröva den andra grunden.
2.
Yrkandet om ändring av de angripna besluten
Följande ska anges beträffande sökandens andra yrkande, att tribunalen ska förordna att varumärkesansökningarna ska avslås.
Det ska betonas att tribunalen enligt artikel 63.3 i förordning nr 40/94 (nu artikel 65.3 i förordning nr 207/2009) har möjlighet
att ändra det angripna beslutet. Denna möjlighet är i princip begränsad till situationer där målet är klart för avgörande.
Detta förutsätter att rätten, på grundval av den bevisning som har lagts fram för den, kan fatta det beslut som överklagandenämnden
var skyldig att fatta (förstainstansrättens dom av den 8 juli 2004 i mål T‑334/01, MFE Marienfelde mot harmoniseringsbyrån
– Vétoquinol (HIPOVITON), REG 2004, s. II‑2787, punkt 63). I förevarande mål är målet inte klart för avgörande, eftersom överklagandenämnden
inte gjorde en helhetsbedömning av risken för förväxling i de angripna besluten.
Sökandens yrkande om ändring av de angripna besluten kan därför inte bifallas.

Rättegångskostnader
Enligt artikel 87.2 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Finns det flera tappande parter, ska tribunalen enligt samma bestämmelse besluta om fördelningen av rättegångskostnaderna.
Sökanden har yrkat att harmoniseringsbyrån och intervenienten ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom harmoniseringsbyrån
och intervenienten har tappat målet, ska sökandens yrkande bifallas.
Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (åttonde avdelningen)
följande:
1)
De beslut som fattats av andra överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster
och modeller) (harmoniseringsbyrån) den 1 oktober 2007 (ärendena R 563/2006-2, R 568/2006-2 och R 1312/2006-2) ogiltigförklaras.
2)
Talan ogillas i övrigt.
3)
Harmoniseringsbyrån och Master Beverage Industries Pte Ltd ska bära sina rättegångskostnader och ersätta rättegångskostnaden
för Société des produits Nestlé SA.
Martins Ribeiro
Papasavvas
Dittrich
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 25 mars 2010.
Underskrifter
*
Rättegångsspråk: engelska.