CELEX: 62008CJ0366
Usklajevanje zakonodaj
Direktiva 95/2/ES
Priloga III, del A
Direktiva 2001/113/ES
Priloga I, del II, drugi odstavek
Ekstra džem, pri katerem je vsebnost topnih snovi 58 % in ki kot konzervans vsebuje kalijev sorbat (E 202)
Pojem ‚džem z nizko vsebnostjo sladkorja‘

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Priloge III, del A, k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 95/2/ES z dne 20. februarja 1995 o aditivih za živila razen barvil in sladil (
UL L 61, str. 1
), kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/72/ES z dne (
UL L 295, str. 18
, v nadaljevanju: Direktiva 95/2), in Priloge I, del II, drugi odstavek, k Direktivi Sveta 2001/113/ES z dne o sadnih džemih, želejih, marmeladah in sladkani kostanjevi kaši, namenjeni za prehrano ljudi (
UL L 2002, L 10, str. 67
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Zentrale zur Bekämpfung unlauteren Wettbewerbs eV (v nadaljevanju: ZBW) in Adolf Darbo AG (v nadaljevanju: Darbo), družbo avstrijskega prava, v zvezi s prepovedjo, da zadnja v Nemčiji ne sme tržiti ekstra džema, ki mu je dodala konzervans kalijev sorbat (E 202), in v zvezi s povračilom stroškov opomina.
Pravni okvir
Skupnostna ureditev
V drugi uvodni izjavi Direktive 95/2 je navedeno, da bi morala biti primarna skrb kakršnih koli določb o teh aditivih za živila in pogojih njihove uporabe potreba po zaščiti potrošnika.
V četrti uvodni izjavi te direktive je navedeno, da je treba ob upoštevanju najnovejših znanstvenih in toksikoloških ugotovitev o teh snoveh dovoliti uporabo nekaterih snovi samo v nekaterih živilih in pod določenimi pogoji.
Ta direktiva je v svojem členu 1 opredeljena kot posebna direktiva, ki je del krovne direktive v smislu člena 3 Direktive Sveta 89/107/EGS z dne 21. decembra 1988 o približevanju zakonodaj držav članic o aditivih za živila, ki se smejo uporabljati v živilih, namenjenih za prehrano ljudi (
UL 1989, L 40, str. 20
). Direktiva 95/2 se uporablja za aditive, razen za barvila in sladila, in se ne uporablja za encime, razen za navedene v prilogah k tej direktivi.
V skladu s členom 1(3)(a) navedene direktive so „konzervansi“ snovi, ki podaljšajo obstojnost živil tako, da jih ščitijo pred kvarom, ki ga povzročajo mikroorganizmi.
Člen 2(1) in (4) Direktive 95/2 določa:
„1.   Samo snovi, naštete v prilogah I, III, IV in V, se smejo uporabljati v živilih za namene, navedene v členu 1(3) in členu 1(4).
[…]
4.   Aditivi, našteti v prilogah III in IV, se smejo uporabljati samo v živilih, navedenih v teh prilogah in pod tam določenimi pogoji.
[…]“
V delu A Priloge III k tej direktivi so določeni pogojno dovoljeni konzervansi in antioksidanti, kakršni so sorbati, benzoati in p-hidroksibenzoati. Kalijev sorbat se sme dodati tem živilom:
„[…]
Džem[om], želej[em], marmelad[am] z nizko vsebnostjo sladkorja in podobni[m] izdelk[om] z znižano energijsko vrednostjo ali brez sladkorja ter drugi[m] sadni[m] namaz[om],
Mermeladas.
[…]“
V delu B Priloge III k navedeni direktivi je določeno, da se smejo žveplov dioksid in različni sulfiti dodati tem živilom:
„[…]
Džem[om], želej[em] in marmelad[am], kakor je opredeljeno v Direktivi [Sveta] 79/693/EGS [z dne 24. julija 1979 o približevanju zakonodaje držav članic o sadnih džemih, želejih, marmeladah in kostanjevi kaši (
UL L 205, str. 5
), kakor je bila spremenjena z Direktivo 88/593/EGS z dne (
UL L 318, str. 44
, v nadaljevanju: Direktiva 79/693] (razen ekstra džem[u] in ekstra želej[u]), in drugi[m] podobni[m] sadni[m] namaz[om], vključno z izdelki z znižano energijsko vrednostjo.
[…]“
V peti uvodni izjavi Direktive 79/693 je navedeno, da „ker se na nekaterih trgih pojavlja nova vrsta izdelkov z znižano energijsko vrednostjo, vendar industrijski razvoj teh izdelkov še ni končan; […] je zato treba najprej državam članicam pustiti možnost, da v pojme džem, žele, marmelada ali kostanjeva kaša vključijo navedene proizvode; […]“.
V skladu s členom 1 te direktive se ta direktiva uporablja zlasti za „džem“ in „ekstra džem“.
V skladu s členom 2 navedene direktive države članice ukrenejo vse potrebno, da se smejo proizvodi, opredeljeni v Prilogi I k tej direktivi, tržiti le, če so v skladu z opredelitvami in pravili, določenimi v tej direktivi.
Člen 3 Direktive 79/693 določa:
„1.   Imena v prilogi I so rezervirana za proizvode, ki so v njej opredeljeni, in pri katerih je vsebnost topnih snovi, določeno z refraktometrom, enaka ali višja od 60%.
2.   Države članice smejo na svojem ozemlju tudi dovoliti uporabo imen iz priloge I, da bi označile proizvode, pri katerih je vsebnost topnih snovi nižja od 60% in so v skladu z drugimi določbami te direktive, razen s tistimi, zapisanimi v prilogi III, del B.
[…]“
Člen 7(3)(b) te direktive določa:
„Na označbi proizvodov, opredeljenih v prilogi I, se navede tudi te obvezne podatke:
[…]
(b)
podatek ‚skupni sladkorji … g na 100 g‘, številka vrednosti, določene z refraktomerom pri 20 °C, za končni proizvod, z dovoljenim odstopanjem ±3 refraktometrične stopinje; […]“
V Prilogi I k tej direktivi so določene opredelitve končnih proizvodov, zlasti ekstra džema in džema:
„[…]
1.
ekstra džem:

mešanica sladkorjev in sadne pulpe, ki je ustrezne želirane konsistence:
—
bodisi iz ene vrste sadja,
—
bodisi iz dveh ali več vrst sadja, z izjemo jabolk, hrušk, sliv, melon, lubenic, grozdja, buč, kumaric in paradižnika.
Količina sadne pulpe za proizvodnjo 1000 g končnega proizvoda ne sme biti manjša od:

450 g – praviloma,
[…]
2.
džem:

mešanica sladkorjev ter sadne pulpe in/ali sadne kaše, ki je ustrezne želirane konsistence:
—
bodisi iz ene vrste sadja,
—
bodisi iz dveh ali več vrst sadja.
Količina sadne pulpe in/ali sadne kaše za proizvodnjo 1000 g končnega proizvoda ne sme biti manjša od:

350 g – praviloma,
[…]“
V členu 1 Direktive 2001/113, s katero se je 12. julija 2003 razveljavila Direktiva 79/693, je določeno, da se Direktiva 2001/113 uporablja za proizvode, opredeljene v njeni prilogi I, razen za proizvode, namenjene za proizvodnjo finega peciva, kolačev in keksov.
Priloga I k Direktivi 2001/113 ne prinaša nobenih večjih sprememb v zvezi z opredelitvama „džemi“ in „ekstra džemi“, ki sta v Prilogi I k Direktivi 79/693. V delu II Priloge I k Direktivi 2001/113 je med drugim določeno:
„Proizvodi, opredeljeni v delu I, morajo vsebovati [≤]60% topnih snovi, določeno z refraktometrom, razen pri proizvodih, pri katerih je bil sladkor delno ali v celoti nadomeščen s sladili.
Brez poseganja v člen 5(1) Direktive [Evropskega parlamenta in Sveta] 2000/13/ES [z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (
UL L 109, str. 29
)] pa lahko države članice, zato da upoštevajo določene posebne primere, dovolijo uporabo rezerviranih imen za proizvode, opredeljene v delu I, pri katerih je vsebnost topnih snovi manjša od 60%.“
Člen 1(3) Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 94/35/ES z dne 30. junija 1994 o sladilih za uporabo v živilih (
UL L 237, str. 3
) določa:
„3.   V tej direktivi pomenijo izrazi ‚brez dodanega sladkorja‘ in ‚maloenergijski‘ v stolpcu III priloge:
—
‚brez dodanega sladkorja‘: brez dodatka mono- ali disaharidov ali drugih živil, uporabljenih zaradi njihovih sladilnih lastnosti,
—
‚maloenergijski‘: z energijsko vrednostjo, ki je najmanj za 30% nižja v primerjavi z originalnimi živili ali podobnimi izdelki.“
Nacionalna ureditev
Nemška ureditev
Člen 6 zakonika o živilih, potrebščinah in krmi za živali (Lebensmittel-, Bedarfsgegenstände- und Futtermittelgesetzbuchs) z dne 1. septembra 2005 v različici z dne (BGBl. 2006 I, str. 945) določa:
„Prepovedi glede aditivov za živila
(1)   Prepovedano je, da:
1.
se med komercialno proizvodnjo ali obdelavo živil, ki so namenjena trženju,
(a)
uporabljajo nedovoljeni aditivi za živila […],
[…]
2.
se komercialno tržijo živila, ki so proizvedena ali obdelana tako, da se krši točka 1, ali ki niso v skladu z uredbo, sprejeto na podlagi člena 7(1) ali (2), točka 1 ali 5.“
V skladu s seznamom 1 in 2 iz dela A v Prilogi 5 k uredbi o dovoljenih aditivih za živila za tehnološke namene (Verordnung über die Zulassung von Zusatzstoffen zu Lebensmitteln zu technologischen Zwecken) z dne 29. januarja 1998 (BGBl. 1998 I, str. 230) je kalijev sorbat dovoljen le za „džeme, želeje, marmelade z nizko vsebnostjo sladkorja in podobne proizvode z zmanjšano energijsko vrednostjo ali brez sladkorja ter druge sadne namaze; Mermeladas.“
V skladu s členom 4 uredbe o džemih in nekaterih podobnih proizvodih (Verordnung über Konfitüren und einige ähnliche Erzeugnisse) z dne 23. oktobra 2003 (BGBl. 2003 I, str. 2151) se ne smejo komercialno tržiti živila z imenom, ki je v Prilogi I k tej uredbi, če se ne upoštevajo pogoji proizvodnje, določeni v tej prilogi.
V skladu z Direktivo 2001/113 so v delu I Priloge I k navedeni uredbi določene zahteve pri proizvodnji džemov z oznako „ekstra džemi“. V delu II te priloge je določeno:
„1.
Pri proizvodih, opredeljenih v delu I, je vsebnost topnih snovi enaka ali višja od 60%, razen pri proizvodih, pri katerih je bil sladkor delno ali v celoti nadomeščen s sladili v skladu z uredbo o dovoljenjih za aditive.
[…]“
Avstrijska ureditev
Člen 3 uredbe ministra za zdravje in ženske v zvezi z džemi, želeji, marmeladami in sladkano kostanjevo kašo (Verordnung der Bundesministerin für Gesundheit und Frauen über Konfitüren, Gelees, Marmeladen und Maronenkrem) iz leta 2004 (BGBl. II, št. 367/2004) določa:
„1.   Pri proizvodih, opredeljenih v členu 1(1), je vsebnost topnih snovi […] enaka ali višja od 60%, razen pri proizvodih, pri katerih je bil sladkor delno ali v celoti nadomeščen s sladili. […]
2.   Pri džemih, želejih in marmeladah z nizko vsebnostjo sladkorja je vsebnost topnih snovi nižja od 60%, vendar vsaj 45-odstotna […]; njihova vsebnost sadja izpolnjuje vsaj zahteve, ki veljajo za proizvode iz kategorije ekstra.“
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Družba Darbo pod imenom „ekstra džem“ v 25-gramskih embalažah in za proizvodnjo finega peciva v velikih posodah trži džeme, v katerih je kalijev sorbat (E 202) in pri katerih je vsebnost sladkorja, in sicer v obliki topne snovi, 58%.
Družba ZBW, tožeča stranka na prvi stopnji, je menila, da zadevni džemi nimajo nizke vsebnosti sladkorja, in pri Landgericht München predlagala, naj družba Darbo preneha s trženjem navedenih džemov v Nemčiji in povrne stroške opomina.
Družba Darbo je predlagala zavrnitev tožbe in trdila, da imajo njeni džemi nizko vsebnost sladkorja, tako da Direktiva 95/2 dovoljuje dodajanje kalijevega sorbata. Družba Darbo torej meni, da zakonito trži svoje džeme v Avstriji in da je to trženje zakonito tudi v Nemčiji.
Landgericht München je s sodbo z dne 25. septembra 2007 ugodilo predlogu družbe ZBW. Družba Darbo je zato zoper to sodbo vložila pritožbo pri Oberlandesgericht München.
To sodišče je menilo, da če v smislu Priloge III, del A, k Direktivi 95/2 pojem „z nizko vsebnostjo sladkorja“ ne zajema džemov z oznako „ekstra džemi“, potem navedenim džemom kot konzervans ni mogoče dodati kalijevega sorbata. Družba Darbo v teh okoliščinah ne bi imela možnosti tržiti svojih ekstra džemov niti v Nemčiji niti v Avstriji.
Nasprotno, če ekstra džemi niso izključeni iz opredelitve „džemi z nizko vsebnostjo sladkorja“, je odločitev v postopku v glavni stvari odvisna od pogojev, pod katerimi se šteje, da imajo ti džemi nizko vsebnost sladkorja. V zvezi s tem bi bilo treba ugotoviti, ali ta pojem zajema tudi džeme, pri katerih je vsebnost topnih snovi 58%.
V teh okoliščinah je Oberlandesgericht München prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali je treba pojem ‚džemi z nizko vsebnostjo sladkorja‘ v delu A Priloge III k Direktivi […] št. 95/2 […] razlagati tako, da zajema tudi džeme z oznako ‚ekstra džemi‘?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
(a)
Kako je sicer treba razlagati pojem džemov z nizko vsebnostjo sladkorja v delu A Priloge III k Direktivi 95/2 […]?
(b)
Ali ga je treba še posebej razlagati tako, da zajema tudi džeme z oznako ‚ekstra džemi‘, ki vsebujejo 58% topnih snovi?
3.
Če sta odgovora na prvo vprašanje in točko (b) drugega vprašanja pritrdilna:

Ali je [treba Prilogo I, del II, drugi odstavek,] k Direktivi […] 2001/113/ES […] razlagati tako, da se ime ‚ekstra džemi‘ lahko uporablja za džeme z manj kot 60% topnih snovi, če so za oznako ‚džemi‘ pri tovrstnih džemih postavljene enako stroge zahteve?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo in drugo vprašanje
Predložitveno sodišče s prvim in drugim vprašanjem, ki ju je treba preučiti skupaj, v bistvu sprašuje, ali pojem „džemi z nizko vsebnostjo sladkorja“, naveden v delu A Priloge III k Direktivi 95/2, zajema džeme z oznako „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja 58%.
Da bi se odgovorilo na postavljeni vprašanji, je treba ugotoviti, prvič, ali v smislu te določbe ime „džemi“ zajema tudi proizvode z oznako „ekstra džemi“.
Namen Direktive 95/2 kot posebne direktive, ki predstavlja del krovne direktive v smislu člena 3 Direktive 89/107, je usklajevanje zakonodaj držav članic o določenih aditivih, ki se smejo uporabljati v določenih živilih, namenjenih za prehrano ljudi.
V Prilogi III k Direktivi 95/2 so določeni konzervansi in antioksidanti, ki jih je mogoče pogojno odobriti za določena živila. V delu A te priloge je zlasti določeno, da se sme kalijev sorbat dodati le „džemom, želejem, marmeladam z nizko vsebnostjo sladkorja in podobnim izdelkom z znižano energijsko vrednostjo ali brez sladkorja ter drugim sadnim namazom, Mermeladas“.
V besedilu te določbe se sklicuje na „džeme z nizko vsebnostjo sladkorja“ brez kakršnega koli pojasnila, ali je ime „džemi“ uporabljeno generično, tako da zajema tudi proizvode z oznako „ekstra džemi“ in ne samo proizvode z oznako „džemi“.
Ker v Direktivi 95/2 ime „džemi“ ni opredeljeno, se je treba sklicevati na Direktivo 79/693, ki se nanaša zlasti na približevanje zakonodaje držav članic o džemih in ki velja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari, da bi se ugotovilo, ali je mogoče, da imajo glede na to direktivo proizvodi z oznako „ekstra džemi“ nizko vsebnost sladkorja.
V zvezi s tem je treba pojasniti, da Direktiva 2001/113, s katero se 12. julija 2003 razveljavila Direktiva 79/693, ne prinaša nobenih večjih sprememb v zvezi z opredelitvama pojmov „džemi“ in „ekstra džemi“, ki sta določena v Direktivi 79/693.
V členu 3(1) Direktive 79/693 je določeno, da so imena v Prilogi I k tej direktivi namenjena za proizvode, ki so v njej opredeljeni, in pri katerih je vsebnost topnih snovi, določeno z refraktometrom, enaka ali večja od 60%.
Poleg tega smejo države članice na svojem ozemlju v skladu z navedenim členom 3(2), prvi pododstavek, te direktive dovoliti uporabo imen „džemi“ in „ekstra džemi“, da bi se označili proizvodi, pri katerih je vsebnost topnih snovi nižja od 60% in ki so v skladu z drugimi določbami navedene direktive.
Zakonodajalec Skupnosti je želel s to izjemo, kot je razvidno iz pete uvodne izjave Direktive 79/693, državam članicam pustiti možnost, da v pojme iz priloge k tej direktivi vključijo proizvode z nizko vsebnostjo sladkorja.
Poleg tega je v skladu s Prilogo I k tej direktivi džem mešanica sladkorjev ter sadne pulpe in/ali sadne kaše, ki je ustrezne želirane konsistence, iz ene ali več vrst sadja. V tej prilogi je tudi določeno, da količina sadne pulpe in/ali sadne kaše za proizvodnjo 1000 g končnega proizvoda praviloma ne sme biti manjša od 350 g.
V smislu navedene priloge je ekstra džem mešanica sladkorjev in sadne pulpe, ki je ustrezne želirane konsistence, iz ene ali več vrst sadja, z izjemo določenega sadja, ki se ne sme uporabiti. V isti prilogi je določeno, da količina sadne pulpe za proizvodnjo 1000 g končnega proizvoda praviloma ne sme biti manjša od 450 g.
Iz teh opredelitev je razvidno, da je temeljna razlika med tema imenoma „džemov“, v koncentraciji in količini sadne pulpe za proizvodnjo džemov.
V določbah Direktive 79/693 nič ne kaže na to, da morajo imeti proizvodi z oznako „ekstra džemi“ višjo vsebnost sladkorja kot proizvodi z oznako „džemi“ oziroma da smejo le džemi imeti nizko vsebnost sladkorja.
Nazadnje, kar še posebej zadeva Direktivo 95/2, je treba poudariti, da se ta v drugih določbah njenih prilog ločeno in izrecno sklicuje na proizvode z oznako „džemi“ ali „ekstra džemi“.
V Prilogi II k Direktivi 95/2, v kateri so povzeta živila, pri katerih se sme uporabljati omejeno število aditivov iz Priloge I k navedeni direktivi, sta namreč dva dela seznama z različnimi aditivi, v skladu s katerima gre za „džeme“ ali „ekstra džeme“ v smislu Direktive 79/693.
Priloga III, del B, k Direktivi 95/2 o pogojno dovoljenih sulfitih in žveplovemu dioksidu v določenih živilih se sklicuje na „džeme, želeje in marmelade, kakor je opredeljeno v Direktivi 79/693/EGS (razen ekstra džema in ekstra želeja), in druge podobne sadne namaze vključno z izdelki z znižano energijsko vrednostjo“. S to določbo je dodajanje teh aditivov proizvodom z oznako „ekstra džem“ izrecno izključeno.
Iz tega sledi, da ko je zakonodajalec Skupnosti oblikoval sezname v Prilogi II in Prilogi III, del B, k Direktivi 95/2, da bi določil živila, pri katerih se sme uporabljati omejeno število aditivov iz Priloge I k tej direktivi oziroma pogojno dovoljeni konzervansi in antioksidanti, kot so sulfiti in žveplov dioksid, je ta jasno ločil med imenoma „džemi“ in „ekstra džemi“ v smislu Direktive 79/693.
V Prilogi III, del A, k Direktivi 95/2 pa je dovoljeno, da se konzervansi, kot je kalijev sorbat, dodajo le džemom z nizko vsebnostjo sladkorja, pri čemer ni dodatnega pojasnila glede njihove oznake.
V teh okoliščinah je iz zgornjih ugotovitev razvidno, da je ime „džemi“ v smislu Priloge III, del A, k Direktivi 95/2 uporabljeno generično in da zajema proizvode z oznakama „džemi“ in „ekstra džemi“.
Drugič, treba je preučiti, ali je mogoče proizvode, kakršne trži družba Darbo in pri katerih je vsebnost sladkorja 58%, označiti kot „džeme z nizko vsebnostjo sladkorja“ v smislu Priloge III, del A, k Direktivi 95/2.
V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da čeprav v tej določbi ni naveden nikakršen prag, pod katerim je glede džema mogoče šteti, da ima nizko vsebnost sladkorja, jezikovna razlaga tega pojma nakazuje na občutno znižanje vsebnosti sladkorja v primerjavi z dano referenčno vsebnostjo. V navedeno določbo je namreč vnesen pridevnik „nizko“, da bi se označila vsebnost sladkorja, ki je pri džemih za takšno dodajanje zahtevana.
Nemška vlada v pisnih stališčih meni, da sta v Direktivi 95/2 pojma „z nizko vsebnostjo sladkorja“ in „z znižano energijsko vrednostjo“ uporabljena popolnoma enakovredno. Zato se ta vlada sklicuje na opredelitev pojma „maloenergijski [z znižano energijsko vrednostjo]“ v smislu člena 1(3) Direktive 94/35, v skladu s katerim se zahteva najmanj 30-odstotno zmanjšanje v primerjavi z originalnimi živili ali podobnimi proizvodi.
V zvezi s tem zadostuje poudariti, da ta pojma označujeta različne proizvode, in sicer džeme in proizvode, podobne džemom. Iz tega sledi, da zakonodajalec ni štel, da sta ta pojma popolnoma enakovredna, in da pojem „z nizko vsebnostjo sladkorja“ ne pomeni nujno zmanjšanja za 30% v primerjavi z dano referenčno vrednostjo.
Iz jezikovne razlage teh dveh pojmov je, kot je na obravnavi pravilno poudarila Komisija, vsekakor razvidno, da je v njunem okviru zahtevano znatno znižanje vsebnosti sladkorja v džemih oziroma energijske vrednosti proizvodov, podobnih džemom, da bi se dodal konzervans kalijev sorbat.
Nato je treba navesti, da so konzervansi v skladu s členom 1(3) Direktive 95/2 snovi, ki podaljšajo obstojnost živil tako, da jih ščitijo pred kvarom, ki ga povzročajo mikroorganizmi.
V skladu z znanstvenimi in tehnološkimi merili, na podlagi katerih je bila sprejeta Direktiva 95/2, obstaja tehnološka potreba, da se džemom doda konzervans, kakršen je kalijev sorbat, le pri džemih z nizko vsebnostjo sladkorja, saj v njih vsebovana količina sladkorja ne zadostuje za njihovo obstojnost.
Vendar pa je v drugi uvodni izjavi Direktive 95/2 navedeno, da bi morala biti primarna skrb kakršnih koli določb o teh aditivih za živila in pogojih njihove uporabe, potreba po zaščiti potrošnika.
V skladu s členom 2(1) Direktive 95/2 se tako smejo v živilih za namene, navedene v členu 1(3) in (4) te direktive, uporabljati samo snovi, naštete v prilogah I, III, IV in V.
Sodišče je v zvezi s tem presodilo, da je tehnološka potreba tesno povezana s presojo, kaj je potrebno za varovanje javnega zdravja. Če ni tehnološke potrebe, s katero bi se utemeljila uporaba aditiva, namreč ni nobenega razloga, da bi se izpostavljalo morebitnemu zdravstvenemu tveganju, ki bi izhajalo iz dovoljene uporabe tega aditiva (glej sodbo z dne 20. marca 2003 v zadevi Danska proti Komisiji, C-3/00, Recueil, str. I-2643, točka 82).
S takšnim ciljem varovanja javnega zdravja se torej zahteva, da je uporaba teh aditivov v živilih in zlasti konzervansov, kot je kalijev sorbat, omejena na posamezno tehnološko potrebo. V zvezi s tem se v Prilogi III, del A, Direktive 95/2 zahteva občutno znižanje vsebnosti sladkorja v džemih, da bi se z dodajanjem kalijevega sorbata zadovoljila tehnološka potreba po obstojnosti.
Ker je na podlagi Direktive 79/693 referenčna vrednost 60%, je v obravnavani zadevi vsebnost sladkorja proizvodov z oznako „ekstra džemi“, kakršni so zadevni proizvodi v postopku v glavni stvari, pri katerih je vsebnost sladkorja 58%, le malenkost nižja od te referenčne vrednosti 60%.
Nazadnje je treba dodati, da je v členu 7(3)(b) Direktive 79/693 določeno, kot je na obravnavi poudarila francoska vlada, da je treba na označbi proizvodov, opredeljenih v Prilogi I k tej direktivi in med katerimi so proizvodi z oznako „džemi“ oziroma „ekstra džemi“, navesti obvezni podatek „skupni sladkorji … g na 100 g“, z dovoljenim odstopanjem ± 3 refraktometrične stopinje.
Zakonodajalec je tako priznal, da z variabilnostjo ±3 točk v primerjavi z referenčno vrednostjo 60%, ni mogoče znatno spremeniti vsebnosti sladkorja proizvodov z oznako „džemi“ oziroma „ekstra džemi“. V obravnavani zadevi je ekstra džem, pri katerem je vsebnost sladkorja 58%, v mejah odstopanja, ki ga je zakonodajalec Skupnosti določil v zvezi z navedbo vsebnosti sladkorja na označbi zadevnih proizvodov.
Iz navedenega sledi, da glede na besedilo Priloge III, del A, k Direktivi 95/2, na tehnološko potrebo, ki se zahteva za dodajanje konzervansov, in glede na cilj varovanja javnega zdravja, določeni v tej direktivi, taki džemi v navedeno določbo niso vključeni.
Zato je treba na prvo in drugo vprašanje odgovoriti, da pojem „džemi z nizko vsebnostjo sladkorja“, naveden v delu A Priloge III k Direktivi 95/2, zajema džeme z oznako „džemi“ oziroma „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja občutno znižana v primerjavi z referenčno vrednostjo 60%. Glede proizvodov z oznako „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja 58%, ni mogoče šteti, da imajo nizko vsebnost sladkorja v smislu te določbe.
Ob upoštevanju odgovora na prvo in drugo vprašanje ni treba odgovoriti na tretje vprašanje predložitvenega sodišča.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:

Pojem „džemi z nizko vsebnostjo sladkorja“, naveden v delu A Priloge III k Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 95/2/ES z dne 20. februarja 1995 o aditivih za živila razen barvil in sladil, kakor je bila spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 98/72/ES z dne , zajema džeme z oznako „džemi“ oziroma „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja občutno znižana v primerjavi z referenčno vrednostjo 60%. Glede proizvodov z oznako „ekstra džemi“, pri katerih je vsebnost sladkorja 58%, ni mogoče šteti, da imajo nizko vsebnost sladkorja v smislu te določbe.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.