CELEX: 62005CJ0023
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
Direktiivi 2000/34/EY
Työsuhteen ehdot
Työajan järjestäminen
Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti

1       Euroopan yhteisöjen komissio vaatii kanteellaan yhteisöjen tuomioistunta toteamaan, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole
noudattanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun neuvoston direktiivin 93/104/EY muuttamisesta koskemaan
direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja 22 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja
neuvoston direktiivin 2000/34/EY (EYVL L 195, s. 41; jäljempänä direktiivi) 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska
se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai koska
se ei ainakaan ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä.
2       Direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät
lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä elokuuta 2003 tai varmistettava viimeistään kyseisenä
päivänä, että työmarkkinaosapuolet toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sopimusten avulla, ja jäsenvaltioiden on toteutettava
kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla ne voivat jatkuvasti taata tässä direktiivissä edellytetyt tulokset. Lääkärien harjoittelun
osalta päivämäärä on 1 päivä elokuuta 2004. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava asiasta komissiolle viipymättä”.
3       Koska komissio katsoi, ettei direktiiviä ollut pantu Luxemburgin oikeudessa täytäntöön säädetyssä määräajassa, komissio aloitti
EY 226 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätyn jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan menettelyn. Kehotettuaan
6.10.2003 Luxemburgin suurherttuakuntaa esittämään huomautuksensa komissio lähetti 9.7.2004 perustellun lausunnon, jossa se
kehotti tätä jäsenvaltiota toteuttamaan lausunnon noudattamisen edellyttämät toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa lausunnon
tiedoksiantamisesta. Koska Luxemburgin viranomaisten kyseisen lausunnon johdosta ilmoittamista tiedoista ilmeni, että direktiiviä
ei vielä ollut pantu täytäntöön, komissio päätti nostaa tämän kanteen.
4       Luxemburgin hallitus ei kiistä sitä, että direktiiviä ei ole pantu täytäntöön säädetyissä määräajoissa. Kyseinen hallitus
esittää kuitenkin, että täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ovat valmisteltavina. Ehdotus laiksi, jolla direktiivi pannaan
täytäntöön, on jo laadittu.
5       Työjärjestyksen 92 artiklan 2 kohdan mukaan yhteisöjen tuomioistuin voi milloin tahansa omasta aloitteestaan tutkia, onko
asia jätettävä tutkimatta ehdottoman prosessinedellytyksen puuttumisen vuoksi.
6       Tältä osin on korostettava, että direktiivin 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on pantava direktiivi täytäntöön
viimeistään 1 päivänä elokuuta 2003. Lääkärien harjoittelun osalta tämä päivämäärä on 1 päivä elokuuta 2004. Virallinen huomautus,
jonka komissio on lähettänyt Luxemburgin suurherttuakunnalle, on kuitenkin päivätty 6.10.2003. Kyseisenä päivämääränä direktiivin
täytäntöönpanolle varattu määräaika ei lääkärien harjoittelun osalta vielä kuitenkaan siis ollut päättynyt.
7       Kuten yhteisöjen tuomioistuin on todennut, virallisen huomautuksen lähettäminen edellyttää sitä, että kyseessä olevan jäsenvaltion
väitetään jättäneen tätä aikaisemmin noudattamatta sille kuuluvaa velvoitetta (ks. asia C-341/97, komissio v. Alankomaat,
määräys 13.9.2000, Kok. 2000, s. I-6611, 18 kohta ja asia C?230/99, komissio v. Ranska, tuomio 15.2.2001, Kok. 2001, s. I-1169,
32 kohta). Kyseisen jäsenvaltion mahdollisuus esittää huomautuksensa muodostaa – vaikka kyseinen jäsenvaltio katsoisi, ettei
sen tarvitse käyttää tätä mahdollisuutta – EY:n perustamissopimuksessa tavoitellun olennaisen takuun, jonka huomioon ottaminen
on olennainen jäsenvaltion jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan menettelyn sääntöjenmukaisuutta
koskeva edellytys. Niinpä virallisen huomautuksen kohteena ei voi olla sellaisen direktiivin täytäntöönpanon laiminlyönti,
jonka täytäntöönpanolle varattu määräaika ei vielä ole päättynyt (ks. asia 31/69, komissio v. Italia, tuomio 17.2.1970, Kok.
1970, s. 25, 12–14 kohta).
8       Tästä seuraa, että siltä osin kuin nyt esillä olevassa tapauksessa direktiivin noudattamatta jättämistä koskevat väitteet
koskevat lääkärien harjoittelua, niitä ei ole näytetty toteen, ja kanne on jätettävä tutkimatta siltä osin kuin se koskee
direktiivin täytäntöönpanoa lääkärien harjoittelun osalta.
9       Sen sijaan siltä osin kuin kyse on direktiivin muista soveltamisaloista kuin lääkärien harjoittelua koskevasta alasta, on
palautettava mieliin, että kun arvioidaan sitä, onko jäsenvaltio jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan, on vakiintuneen
oikeuskäytännön mukaan otettava huomioon jäsenvaltion tilanne sellaisena kuin se oli perustellussa lausunnossa asetetun määräajan
päättyessä, eikä yhteisöjen tuomioistuin voi ottaa huomioon tämän jälkeen tapahtuneita muutoksia (ks. mm. asia C-323/01, komissio
v. Italia, tuomio 30.5.2002, Kok. 2002, s. I-4711, 8 kohta ja asia C-322/00, komissio v. Alankomaat, tuomio 2.10.2003, Kok.
2003, s. I-11267, 50 kohta).
10     Nyt esillä olevassa asiassa on selvää, että perustellussa lausunnossa asetetun määräajan päätyttyä toimenpiteitä, joita direktiivin
täytäntöönpanon varmistaminen kansallisessa oikeudessa edellyttää, ei ollut toteutettu.
11     Näin ollen on katsottava, että komission nostama kanne on osittain perusteltu.
12     Niinpä on todettava, että Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut direktiivin 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
koska se ei ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, paitsi siltä
osin kuin kyse on niistä säännöksistä, jotka direktiivin noudattamiseksi on annettava lääkärien harjoittelun osalta.

Oikeudenkäyntikulut
13     Yhteisöjen tuomioistuimen työjärjestyksen 69 artiklan 2 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan
oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska komissio on vaatinut, että Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan
korvaamaan oikeudenkäyntikulut, ja koska Luxemburgin suurherttuakunta on hävinnyt asian, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Näillä perusteilla yhteisöjen tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Luxemburgin suurherttuakunta ei ole noudattanut tietyistä työajan järjestämistä koskevista seikoista annetun neuvoston direktiivin
93/104/EY muuttamisesta koskemaan direktiivin soveltamisalan ulkopuolisia toimialoja ja toimintoja 22 päivänä kesäkuuta 2000
annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/34/EY 2 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei
ole antanut direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, mutta noudattamatta jättäminen
ei koske niitä säännöksiä, jotka on annettava lääkärien harjoittelun osalta.
2)
Kanne hylätään muilta osin.
3)
Luxemburgin suurherttuakunta velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: ranska.