CELEX: 62020CJ0612
Præjudiciel forelæggelse
merværdiafgift (moms)
direktiv 2006/112/EF
artikel 132, stk. 1, litra i)
fritagelse i forbindelse med visse former for virksomhed af almen interesse
fritagelser med tilknytning til uddannelse af børn og unge og skole- og universitetsundervisning
levering af undervisningsydelser som supplement til skolens pensum
privatretligt organ, der leverer disse tjenesteydelser med erhvervsmæssigt formål

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 132, stk. 1, litra i), artikel 133 og 134 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (
EUT 2006, L 347, s. 1
).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem Happy Education SRL på den ene side og Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca (det regionale generaldirektorat for offentlige finanser i Cluj-Napoca, Rumænien) og Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (den regionale myndighed for offentlige finanser i Cluj, Rumænien) (herefter samlet »skatte- og afgiftsmyndighederne«) på den anden side vedrørende skatte- og afgiftsmyndighedernes afslag på at fritage de af Happy Education leverede undervisningsydelser som supplement til skolens pensum for merværdiafgift.
Retsforskrifter
EU-retten
Afsnit IX i direktiv 2006/112 med overskriften »Afgiftsfritagelser« omfatter bl.a. kapitel 2, der vedrører »[f]ritagelse i forbindelse med visse former for virksomhed af almen interesse«, og som indeholder direktivets artikel 132, hvis stk. 1 har følgende ordlyd:
»Medlemsstaterne fritager følgende transaktioner:
[…]
i)
uddannelse af børn og unge, skole- og universitetsundervisning, faglig uddannelse eller omskoling samt levering af ydelser og varer med nær tilknytning hertil, som præsteres af offentligretlige organer med disse formål eller af andre organer, der er anerkendt af den pågældende medlemsstat som havende tilsvarende formål
[…]«
Dette direktivs artikel 133 fastsætter:
»Medlemsstaterne kan for så vidt angår andre organer end offentligretlige i hvert enkelt tilfælde gøre meddelelse af hver af de i artikel 132, stk. 1, litra b), g), h), i), l), m) og n), fastsatte fritagelser betinget af, at en eller flere af følgende forudsætninger er opfyldt:
a)
de pågældende organer må ikke have til formål systematisk at søge vinding, hvorfor et eventuelt overskud aldrig må uddeles, men skal anvendes til opretholdelse eller forbedring af ydelserne
b)
disse organer skal i hovedsagen forvaltes og administreres vederlagsfrit af personer, der ikke selv eller gennem formidlere direkte eller indirekte er interesseret i driftsresultaterne
c)
disse organers priser skal være godkendt af det offentlige, eller må ikke overstige sådanne godkendte priser, eller – for så vidt angår transaktioner, der ikke kræver godkendelse af priserne – være lavere end de priser, som momspligtige erhvervsvirksomheder forlanger for tilsvarende transaktioner
d)
fritagelserne må ikke kunne skabe konkurrenceforvridning til skade for momspligtige erhvervsvirksomheder.
[…]«
Rumænsk ret
Artikel 292 med overskriften »Fritagelser i forbindelse med visse former for virksomhed af almen interesse og fritagelser i forbindelse med anden virksomhed« i Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal (lov nr. 227/2015 om skatter og afgifter) af 8. september 2015 (
Monitorul Oficial al României
, del I, nr. 688 af 10.9.2015) (herefter »lov om skatter og afgifter«) bestemmer følgende i stk. 1:
»Følgende transaktioner af almen interesse er fritaget for afgift:
[…]
f)
virksomhed inden for undervisning, som er fastsat i lov om national uddannelse nr. 1/2011 med senere ændringer og tilføjelser, erhvervsuddannelse for voksne samt levering af ydelser og varer med nær tilknytning til denne virksomhed, som præsteres af offentligretlige organer eller andre hertil beføjede organer; der gives fritagelse på de betingelser, som er fastsat i gennemførelsesbestemmelserne
[…]«
Hotărârea Guvernului nr. 1/2016 pentru aprobarea normelor metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal (regeringsbeslutning nr. 1/2016 om godkendelse af de nærmere regler for anvendelsen af lov nr. 227/2015 om skatter og afgifter) af 6. januar 2016 (
Monitorul Oficial al României
, del I, nr. 22 af 13.1.2016) fastsætter i kapitel IX med overskriften »Afgiftsfritagne transaktioner« i afdeling 1, nr. 42:
»1. Den mulighed for afgiftsfritagelse for erhvervsuddannelse for voksne, som er fastsat i artikel 292, stk. 1, litra f), i lov om skatter og afgifter, kan anvendes af afgiftspligtige personer, der er godkendt til dette formål i henhold til regeringsdekret nr. 129/2000 om erhvervsuddannelse for voksne, som bekendtgjort på ny og med senere ændringer og tilføjelser, af afgiftspligtige personer, som har ret til at udbyde erhvervsuddannelse til ansatte i den civile luftfart i henhold til Legea nr. 223/2007 privind Statutul personalului aeronautic civil navigant profesionist din aviația civilă din România [(lov nr. 223/2007 om personalevedtægten for ansatte inden for den civile luftfart i Rumænien)] med senere ændringer og tilføjelser, samt af det nationale agentur for offentligt ansatte og disses efter- og videreuddannelse. Erhvervsuddannelsesydelser, som professionelle undervisere præsterer på grundlag af partnerskabsaftaler, der er indgået med det nationale agentur for offentligt ansatte i henhold til artikel 23 i Hotărâreă Guvernului nr. 1066/2008 pentru aprobarea normelor privind formarea profesională a funcționarilor publici [(regeringsbeslutning nr. 1066/2008 om godkendelse af reglerne om erhvervsuddannelse til offentligt ansatte)], er ligeledes afgiftsfritaget.
[…]
3. Den mulighed for afgiftsfritagelse, som er fastsat i artikel 292, stk. 1, litra f), i lov om skatter og afgifter, finder også anvendelse på levering af varer og ydelser med nær tilknytning til undervisningsydelser, såsom salg af lærebøger, tilrettelæggelse af konferencer, der er forbundet med undervisning, og som er tilrettelagt af offentlige institutioner eller andre organer, som udøver undervisningsvirksomhed eller forestår erhvervsuddannelse for voksne, afholdelse af eksaminer med henblik på adgang til uddannelse eller af erhvervsuddannelse for voksne.
[…]«
Legea educației naționale nr. 1/2011 (lov om national uddannelse nr. 1/2011) af 5. januar 2011 (
Monitorul Oficial al României
, del I, nr. 18 af 10.1.2011, herefter »lov om national uddannelse«) regulerer i henhold til dens artikel 1 det nationale, statslige, private og religiøse undervisningssystems struktur, funktioner, organisation og funktionsmåde.
Artikel 58 i lov om national uddannelse, der vedrører programmet »Skole efter skoletid«, har følgende ordlyd:
»1.   Uddannelsesinstitutionerne kan på grundlag af en afgørelse fra bestyrelsen udvide aktivitetsudbuddet for eleverne efter undervisningstimerne i henhold til programmet »Skole efter skoletid«.
2.   I et samarbejde mellem de lokale offentlige myndigheder og forældreorganisationer tilbydes med programmet »Skole efter skoletid« uddannelsesvirksomhed og undervisningsvirksomhed samt fritid med henblik på at styrke allerede opnåede færdigheder eller øge læringen samt give kompenserende specialundervisning. Samarbejdet kan eventuelt indgås med ikke-statslige organisationer med kompetence på området.
3.   Programmerne »Skole efter skoletid« tilrettelægges i henhold til gennemførelsesbestemmelser, som vedtages ved dekret fra ministeren for undervisning, forskning, ungdom og sport.
4.   Staten kan finansiere programmet »Skole efter skoletid« for børn og elever fra socialt dårligt stillede hjem i henhold til loven.«
Tilrettelæggelsen af programmet »Skole efter skoletid« er reguleret af Metodologia de organizare a programului »Şcoala după şcoală«, aprobată prin Ordinul ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului nr. 5349 (nærmere bestemmelser om tilrettelæggelse af programmet »Şcoala după şcoală«, som er vedtaget ved dekret fra ministeren for undervisning, forskning, ungdom og sport) af 7. september 2011 (
Monitorul Oficial al României
, del I, nr. 738 af 20.10.2011, herefter »bestemmelserne om tilrettelæggelse af programmet »Skole efter skoletid««).
Bestemmelserne om tilrettelæggelse af programmet »Skole efter skoletid« fastsætter i artikel 2:
»1.   Programmet »Skole efter skoletid«, herefter SES-programmet, er et program, der supplerer det obligatoriske undervisningsprogram, og som giver mulighed for formel og uformel undervisning med henblik på at styrke erhvervede færdigheder, yde kompenserende specialundervisning og øge læringen gennem uddannelsesvirksomhed og undervisningsvirksomhed samt fritid.
2.   SES-programmet retter sig såvel til eleverne i grundskolen som til eleverne på gymnasialt niveau.
[…]«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Happy Education er et rumænsk handelsselskab, der leverer undervisningsydelser, som består i tilrettelæggelse af aktiviteter, der supplerer skolens pensum, såsom lektiehjælp, uddannelsesprogrammer, sprogkurser, kreative kurser, sportsaktiviteter samt afhentning af børn fra skole og uddeling af måltider efter skole.
Disse aktiviteter svarer til dem, der indgår i programmet »Școala după școală« (»Skole efter skoletid«), således som dette navnlig er oprettet ved bestemmelserne til tilrettelæggelse af programmet »Skole efter skoletid« (herefter »»Skole efter skoletid«-programmet«).
De børn, som deltager heri, er indskrevet på forskellige skoler i Cluj-Napoca (Rumænien).
Inden for rammerne af klassificeringen af nationale økonomiske aktiviteter (CAEN), hvorefter alle tilladte erhvervsdrivende selskaber og fysiske personer i Rumænien er forpligtet til at klassificere deres virksomheds formål navnlig med henblik på statistiske formål, er Happy Educations aktiviteter omfattet af koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning«.
Efter en afgiftskontrol vedrørende moms for perioden mellem den 1. august 2016 og den 31. december 2017 konstaterede skatte- og afgiftsmyndighedernes kontroltjeneste, at Happy Educations omsætning i juli 2016 havde overskredet loftet for den omsætning, under hvilken små virksomheder i henhold til lov om skatter og afgifter er fritaget for moms. Skatte- og afgiftsmyndighederne var derfor af den opfattelse, at Happy Education burde have ladet sig momsregistrere fra august 2016, og pålagde Happy Education at betale et beløb svarende til momsen for den omhandlede periode.
Den 11. juni 2018 indgav selskabet en administrativ klage over denne afgiftsansættelse, idet selskabet navnlig gjorde gældende, at selskabets transaktioner udgjorde tjenesteydelser med nær tilknytning til undervisning som omhandlet i lov om national uddannelse, således at de var fritaget for moms i henhold til artikel 292, stk. 1, litra f), i lov om skatter og afgifter. Skatte- og afgiftsmyndighederne anførte i særdeleshed, at Happy Education ikke var godkendt til at levere tjenesteydelser til eleverne inden for rammerne af »Skole efter skoletid«-programmet.
Ved afgørelse af 10. september 2018 afslog skatte- og afgiftsmyndighedernes klageinstans nr. 1 denne administrative klage med den begrundelse, at de af Happy Education udøvede aktiviteter ikke var en del af det nationale undervisningssystem og ikke var tilladt i henhold til gennemførelsesbestemmelserne til artikel 292, stk. 1, litra f), i lov om skatter og afgifter.
Happy Education anlagde søgsmål til prøvelse af denne afgørelse ved Tribunalul Cluj (retten i første instans i Cluj, Rumænien), der bemærkede, at formålet med den virksomhed, som udøves af dette selskab, ved selskabets oprettelse var blevet tildelt koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning«, hvorfor selskabet var af den opfattelse, at det var ufornødent at indhente yderligere udtalelser for at de tjenesteydelser, der blev leveret inden for rammerne af dette virksomhedsformål, kunne klassificeres som momsfritagne transaktioner i henhold til artikel 292, stk. 1, litra f), i lov om skatter og afgifter.
Den forelæggende ret har imidlertid anført, at de ydelser, som Happy Education tilbyder, henset til national ret og navnlig denne bestemmelse, ikke er fritaget, for så vidt som Happy Education ikke har bevist, at selskabet har indgået en partnerskabsaftale med en uddannelsesinstitution med henblik på gennemførelse af et projekt inden for rammerne af »Skole efter skoletid«-programmet.
Den forelæggende ret er ikke desto mindre af den opfattelse, at Happy Education kan påberåbe sig artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112.
Happy Education har i denne forbindelse gjort gældende, at de tjenesteydelser, som selskabet leverer til eleverne, omfatter overførsel af såvel praktisk som teoretisk viden i overensstemmelse med det nationale skoleprogram, som er nødvendig for at uddybe de færdigheder, som eleverne har erhvervet i forbindelse med undervisningen på uddannelsesinstitutionerne. Formålet med disse aktiviteter er således ikke udelukkende rekreativt, men hovedsageligt koncentreret om lektiehjælp og styrkelse af de færdigheder, som eleverne har opnået i de undervisningstimer, som de har haft ved uddannelsesinstitutionerne i det nationale system.
Den forelæggende ret har på denne baggrund konkluderet, at Happy Educations virksomhed er omfattet af begrebet »skole- og universitetsundervisning« som omhandlet i artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112.
Den forelæggende ret er derimod i tvivl om, hvorvidt Happy Education opfylder de øvrige kriterier, der er fastsat i denne bestemmelse, for så vidt som det ikke er sikkert, at selskabet kan opfattes som et »organ, der er anerkendt […] som havende tilsvarende formål« som offentligretlige organers formål i nævnte bestemmelses forstand, eftersom selskabet alene er i besiddelse af den tilladelse, der er nødvendig for udøvelse af de uddannelsesaktiviteter, der er identificeret i koden CAEN 8559, idet denne tilladelse imidlertid ikke i henhold til national ret anses for at være tilstrækkelig til at gøre et organ berettiget til momsfritagelsen.
På denne baggrund har Tribunalul Cluj (retten i første instans i Cluj) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal artikel 132, stk. 1, litra i), artikel 133 og […] 134 i [direktiv 2006/112] fortolkes således, at de undervisningstjenester, som er omfattet af det nationale program »Școala după școală« [(»Skole efter skoletid«)], er omfattet af begrebet »ydelser med nær tilknytning til skoleundervisning«, når de, således som det er tilfældet under de i hovedsagen omhandlede omstændigheder, præsteres med erhvervsmæssigt formål af et privat organ, som ikke har indgået et samarbejde med en uddannelsesinstitution?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, kan anerkendelsen af sagsøgeren som et »organ med tilsvarende formål« som omhandlet i artikel 132, stk. 1, litra [i]), i [direktiv 2006/112] da følge af de nationale bestemmelser om tilladelse til de aktiviteter, som Oficiul Național al Registrului Comerțului (det nationale kontor for [handelsregistret]) har identificeret under koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning […]«, ligeledes henset til, at den undervisningsvirksomhed, som »Skole efter skoletid« omfatter, er af almen interesse og har til hensigt at forhindre skolefrafald og førtidigt skolefrafald, forbedre elevernes uddannelsesresultater, give kompenserende specialundervisning, øge læringen, fordre personlig udvikling og social inklusion?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det andet spørgsmål
Med det andet spørgsmål, som skal behandles først, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at begrebet »organ, der er anerkendt som havende tilsvarende formål« som et offentligretligt uddannelsesorgans formål i denne bestemmelses forstand omfatter en privat enhed, der udøver undervisningsvirksomhed af almen interesse, som navnlig består i tilrettelæggelse af aktiviteter, der supplerer skolens pensum, såsom lektiehjælp, uddannelsesprogrammer og sprogkurser, og som har opnået en tilladelse fra det nationale kontor for handelsregistret i form af tildeling af koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning« som omhandlet i klassificeringen af nationale økonomiske aktiviteter.
Indledningsvis bemærkes, at artikel 132 i direktiv 2006/112 fastsætter fritagelser, der, som det er angivet i overskriften til det kapitel, som denne artikel henhører under, har til formål at tilgodese visse former for virksomhed af almen interesse. Disse fritagelser vedrører imidlertid ikke alle former for virksomhed af almen interesse, men alene virksomhed, som er opregnet og beskrevet detaljeret i bestemmelsen (dom af 4.5.2017, Brockenhurst College,
C-699/15
,
EU:C:2017:344
, præmis
og den deri nævnte retspraksis, og af 14.3.2019, A & G Fahrschul-Akademie,
C-449/17
,
EU:C:2019:202
, præmis
).
Ifølge Domstolens praksis er de nævnte fritagelser selvstændige EU-retlige begreber, hvormed det skal undgås, at momsbestemmelserne anvendes forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat (dom af 26.10.2017, The English Bridge Union,
C-90/16
,
EU:C:2017:814
, præmis
og den deri nævnte retspraksis, og af 21.10.2021, Dubrovin & Tröger – Aquatics,
C-373/19
,
EU:C:2021:873
, præmis
).
De udtryk, der anvendes til at betegne de i artikel 132 i direktiv 2006/112 omhandlede fritagelser, skal fortolkes strengt, da de er undtagelser fra det almindelige princip, der følger af dette direktivs artikel 2, hvorefter der opkræves moms af enhver tjenesteydelse, der udføres mod vederlag af en afgiftspligtig person. Reglen om en streng fortolkning betyder imidlertid ikke, at de udtryk, der anvendes til at definere de fritagelser, som er omhandlet i dette direktivs artikel 132, skal fortolkes på en sådan måde, at de fratages deres virkning (dom af 4.5.2017, Brockenhurst College,
C-699/15
,
EU:C:2017:344
, præmis
og den deri nævnte retspraksis, og af 21.10.2021, Dubrovin & Tröger – Aquatics,
C-373/19
,
EU:C:2021:873
, præmis
).
Det bemærkes nærmere bestemt, at det fremgår af ordlyden af artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112, at den fritagelse, der er omhandlet i denne bestemmelse, i det væsentlige er underlagt to kumulative betingelser, nemlig dels en betingelse vedrørende arten af den leverede ydelse, hvad enten det drejer sig om ydelser vedrørende uddannelse af børn og unge, skole- og universitetsundervisning, faglig uddannelse, omskoling eller ydelser »med nær tilknytning« til disse ydelser, dels en betingelse vedrørende den tjenesteyder, som leverer ydelsen, hvad enten de pågældende ydelser præsteres »af offentligretlige organer […] eller af andre organer, der er anerkendt af den pågældende medlemsstat som havende tilsvarende formål« (jf. i denne retning dom af 28.11.2013, MDDP,
C-319/12
,
EU:C:2013:778
, præmis
, og af 4.5.2017, Brockenhurst College,
C-699/15
,
EU:C:2017:344
, præmis
).
Hvad angår den anden af disse betingelser gælder, at når en enhed ikke er et offentligretligt organ som omhandlet i artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112, således som det synes at være tilfældet for Happy Education i hovedsagen, kan dens ydelser kun fritages for moms i henhold til denne bestemmelse, for så vidt som den er omfattet af begrebet »andre organer, der er anerkendt af den pågældende medlemsstat som havende tilsvarende formål« som nævnt i det andet præjudicielle spørgsmål.
Det skal i denne henseende fremhæves, at Domstolen allerede har fastslået, at for så vidt som artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112 ikke præciserer betingelserne eller vilkårene for anerkendelse af disse tilsvarende formål, er det således principielt i hver medlemsstats nationale ret, at reglerne for, hvornår en sådan anerkendelse kan meddeles sådanne organer, skal fastsættes. Medlemsstaterne råder i denne forbindelse over en skønsbeføjelse (jf. i denne retning dom af 26.5.2005, Kingscrest Associates og Montecello,
C-498/03
,
EU:C:2005:322
, præmis
og
, og af 28.11.2013, MDDP,
C-319/12
,
EU:C:2013:778
, præmis
).
Det tilkommer i øvrigt de nationale retsinstanser at sikre sig, at medlemsstaterne ved at pålægge sådanne betingelser ikke har tilsidesat grænserne for deres skønsbeføjelser og har anvendt de EU-retlige principper, navnlig ligebehandlingsprincippet, som på momsområdet kommer til udtryk i princippet om afgiftsneutralitet (dom af 28.11.2013, MDDP,
C-319/12
,
EU:C:2013:778
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af de oplysninger, som den forelæggende ret har fremlagt, at denne anerkendelse som et organ med tilsvarende formål som et offentligretligt uddannelsesorgans formål som omhandlet i artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112 for så vidt angår private organer, såsom Happy Education, der tilbyder undervisningsaktiviteter af typen »Skole efter skoletid«, i rumænsk ret hovedsageligt sker ved indgåelse af en partnerskabsaftale med en uddannelsesinstitution inden for rammerne af »Skole efter skoletid«-programmet i overensstemmelse med artikel 58 i lov om national uddannelse og bestemmelserne om tilrettelæggelse af »Skole efter skoletid«-programmet.
Det fremgår imidlertid af de oplysninger, som den forelæggende ret har fremlagt, at Happy Education ikke har indgået en sådan partnerskabsaftale og derfor ikke har den anerkendelse eller godkendelse, som kræves i henhold til rumænsk ret.
Det må derfor konstateres, at med forbehold for den i denne doms præmis 32 nævnte prøvelse kan en sådan enhed ikke anses for at udgøre et organ, der er anerkendt som havende tilsvarende formål som et offentligretligt uddannelsesorgans formål som omhandlet i artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112, eftersom det ikke opfylder de betingelser, der er fastsat med henblik herpå af de nationale myndigheder, og det har ingen betydning for denne kvalifikation, at selskabet udøver undervisningsvirksomhed af almen interesse af typen »Skole efter skoletid«, eller at det i forbindelse med dets registrering i handelsregistret har opnået en tilladelse fra det nationale kontor for handelsregistret i form af tildeling af koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning«.
Hvad nærmere bestemt angår denne tilladelse fremgår det nemlig af de oplysninger, som den forelæggende ret har fremlagt, at den kun har til formål at anerkende selskabets virksomhed med henblik på registrering i det nationale handelsregister som henhørende under koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning« og derfor kun vedrører det legitime handelsmæssige formål med dette selskabs virksomhed, hvorfor en sådan tilladelse, således som den rumænske regering og Europa-Kommissionen har anført, ikke kan sidestilles med en anerkendelse af et selskab som et organ, der har tilsvarende formål som et offentligretligt uddannelsesorgans formål.
Henset til det ovenstående skal det andet spørgsmål besvares med, at artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112 skal fortolkes således, at begrebet »organ, der er anerkendt som havende tilsvarende formål« som et offentligretligt uddannelsesorgans formål i denne bestemmelses forstand ikke omfatter en privat enhed, der udøver undervisningsvirksomhed af almen interesse, som navnlig består i tilrettelæggelse af aktiviteter, der supplerer skolens pensum, såsom lektiehjælp, uddannelsesprogrammer og sprogkurser, og som har opnået en tilladelse fra det nationale kontor for handelsregistret i form af tildeling af koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning« som omhandlet i klassificeringen af nationale økonomiske aktiviteter, når dette foretagende under alle omstændigheder ikke opfylder betingelserne i national ret for at kunne opnå denne anerkendelse.
Det første spørgsmål
Henset til besvarelsen af det andet spørgsmål og til den omstændighed, at der som nævnt i denne doms præmis 29 er tale om kumulative betingelser for at opnå fritagelsen i artikel 132, stk. 1, litra i), i direktiv 2006/112, er det ufornødent at besvare det første spørgsmål (jf. analogt dom af 14.3.2019, A & G Fahrschul-Akademie,
C-449/17
,
EU:C:2019:202
, præmis
).
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Niende Afdeling) for ret:

Artikel 132, stk. 1, litra i), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at begrebet »organ, der er anerkendt som havende tilsvarende formål« som et offentligretligt uddannelsesorgans formål i denne bestemmelses forstand ikke omfatter en privat enhed, der udøver undervisningsvirksomhed af almen interesse, som navnlig består i tilrettelæggelse af aktiviteter, der supplerer skolens pensum, såsom lektiehjælp, uddannelsesprogrammer og sprogkurser, og som har opnået en tilladelse fra det nationale kontor for handelsregistret i form af tildeling af koden CAEN 8559 – »Andre former for undervisning« som omhandlet i klassificeringen af nationale økonomiske aktiviteter, når dette foretagende under alle omstændigheder ikke opfylder betingelserne i national ret for at kunne opnå denne anerkendelse.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: rumænsk.