CELEX: 62019CJ0815
Преюдициално запитване
Селско стопанство и рибарство
Биологично производство и етикетиране на биологични продукти
Регламент (EО) № 834/2007
Член 19, параграф 2
Членове 21 и 23
Регламент (ЕО) № 889/2008
Член 27, параграф 1
Член 28
Приложение IX, точка 1.3
Преработване на биологичните храни
Небиологични съставки от земеделски произход
Водорасло lithothamnium calcareum
Прах, получен от почистени, смлени и изсушени седименти от това водорасло
Квалифициране
Използване в биологичните храни за обогатяването им с калций
Разрешение
Условия

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (
ОВ L 250, 2008 г., стр. 1
), изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1584 на Комисията от 22 октомври 2018 г. (
ОВ L 264, 2018 г., стр. 1
) (наричан по-нататък „Регламент № 889/2008“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Natumi GmbH и Land Nordrhein-Westfalen (провинция Северен Рейн-Вестфалия, Германия) относно използването на небиологична съставка при преработката на биологична храна и използването на термини, отнасящи се до биологичния метод на производство, при етикетирането на тази храна.
Правна уредба
Правото на Съюза
Регламент (ЕО) № 834/2007
Член 14 от Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (
ОВ L 189, 2007 г., стр. 1
), озаглавен „Разпоредби за животновъдството“, гласи следното в параграф 1, буква г), подточка iv):
„Освен предвидените в член 11 общи разпоредби относно земеделското производство, за животновъдството се прилагат следните разпоредби:
[…]
г)
по отношение на фуражите:
[…]
iv)
небиологичните фуражни суровини от растителен произход, фуражните суровини от животински и минерален произход, фуражните добавки, определени продукти, използвани в храненето на животните, и технологичните спомагателни вещества се използват единствено ако са разрешени за използване в биологичното производство съгласно член 16“.
Член 16 от този регламент, озаглавен „Продукти и вещества, използвани в земеделието и критерии за разрешаването им“, гласи:
„1.   Съобразно процедурата по член 37, параграф 2 Комисията разрешава употребата в биологичното производство и включва в списък на продукти и вещества под ограничителен режим на ползване продуктите и веществата, които могат да се използват в биологичното земеделие за следните цели:
[…]
в)
неорганични фуражни суровини от растителен произход, фуражни суровини от животински и минерален произход и определени вещества, използвани при храненето на животните;
[…]“.
Член 19 от посочения регламент е озаглавен „Общи разпоредби за производството на преработени храни“ и предвижда:
„1.   Обработката на преработени биологични храни трябва да се извършва отделно по време или място от небиологичните храни.
2.   Прилагат се следните условия към състава на преработените биологични храни:
а)
продуктът е произведен главно от съставки от земеделски произход; […]
б)
могат да се използват само добавки, технологични спомагателни вещества, аромати, вода, сол, продукти от микроорганизми и ензими, минерали, олигоелементи, витамини, както и аминокиселини и други микроелементи в хранителните продукти с конкретно хранително приложение, стига да са разрешени за употреба в биологичното производство в съответствие с член 21;
в)
небиологични растителни съставки могат да се използват само ако са разрешени за употреба в биологичното производство в съответствие с член 21 или са били разрешени временно в държавата членка;
[…]“.
Член 21 от Регламент № 834/2007, със заглавие „Критерии за някои продукти и вещества, използвани в преработката“, гласи:
„1.   Разрешението за използване на продукти и вещества в биологично производство и включването им в списъка на продукти и вещества под ограничителен режим на ползване, посочен в член 19, параграф 2, букви б) и в), е предмет на целите и принципите, определени в дял II, и на следните критерии, които се оценяват цялостно:
i)
няма разрешени алтернативи съгласно тази глава;
ii)
без да се прибегне до тях, е невъзможно да се произвеждат или запазват храните, или да се изпълняват дадени изисквания към хранителния режим, предвидени съгласно законодателството на Общността.
[…]
2.   Комисията, съгласно процедурата, посочена в член 37, параграф 2, взема решение относно разрешаването на продукти и вещества и включването им в списъка на продукти и вещества под ограничителен режим на ползване, посочен в параграф 1 от настоящия член, и определя конкретните условия и ограничения за употребата им и, ако е необходимо, изтеглянето на продуктите.
[…]“.
Член 23 от този регламент, озаглавен „Използване на термини, отнасящи се до биологичното производство“, гласи:
„1.   По смисъла на настоящия регламент един продукт се смята, че съдържа термини за биологичен метод на производство, ако в етикетирането, рекламните материали или търговските документи продуктът, неговите съставки или фуражни суровини са характеризирани с термини, които указват на купувача, че продуктът, неговите съставки или фуражните суровини са получени в съответствие с постановените в настоящия регламент разпоредби. По-специално, термините, посочени в приложението, техните производни или умалителни форми, като „био“ и „еко“, самостоятелно или в комбинация, могат да се използват в цялата Общност и на всеки език на Общността за етикетиране и рекламиране на продукт, който отговаря на изискванията, посочени в настоящия регламент или приети в съответствие с него.
При етикетирането и рекламирането на живи или непреработени земеделски продукти термините, отнасящи се до биологичен метод на производство, могат да се използват само когато всички съставки на този продукт също са произведени в съответствие с изискванията от настоящия регламент.
2.   Термините, посочени в параграф 1, не се използват никъде в Общността и на никой от езиците на Общността за етикетиране, рекламиране и в търговски документи на продукт, който не отговаря на изискванията, определени в настоящия регламент, освен ако те не се отнасят за земеделски продукти в храни или фуражи или ако явно нямат връзка с биологично производство.
Освен това не се използват никакви термини, включително такива, използвани за търговски марки, или практики, използвани за етикетиране или рекламиране, които могат да подведат купувача или потребителя, като създадат впечатлението, че даден продукт или съставките му отговарят на изискванията на настоящия регламент.
[…]
4.   Що се отнася до преработените храни, термините, посочени в параграф 1, могат да се използват:
а)
в търговско описание, стига:
i)
преработените храни да са в съответствие с член 19;
ii)
най-малко 95 тегловни процента от съставките от земеделски произход да са биологични;
б)
само в списъка на съставките, стига храните да са в съответствие с член 19, параграф 1, член 19, параграф 2, букви а), б) и г);
[…]“.
Регламент № 889/2008
Член 1 от Регламент № 889/2008, озаглавен „Предмет и поле на действие“, гласи в параграф 1:
„Настоящият регламент определя конкретни правила относно биологичното производство, етикетирането и контрола на продуктите, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007“.
Член 22 от Регламент № 889/2008, със заглавие „Някои продукти и вещества, използвани във фуражите“, предвижда:
„За целите на член 14, параграф 1, буква г), подточка iv) от Регламент (ЕО) № 834/2007 при преработката на биологични фуражи и храненето на отглежданите по биологичен начин животни могат да бъдат използвани само следните вещества:
а)
небиологични фуражни суровини от растителен или животински произход или други фуражни суровини, изброени в раздел 2 от приложение V, при условие че:
i)
са произведени или приготвени без химични разтворители, и
ii)
ограниченията, предвидени в член 43 или член 47, буква в), са спазени;
[…]
в)
биологични фуражни суровини от животински произход;
г)
фуражни суровини от минерален произход, изброени в раздел 1 от приложение V;
[…]“.
Член 27 от Регламент № 889/2008, озаглавен „Употреба на някои продукти и вещества при преработката на храни“, гласи в параграф 1:
„За целите на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕО) № 834/2007 само следните вещества могат да бъдат използвани при преработката на биологични храни, с изключение на продуктите от лозаро-винарския сектор, за които се прилага глава 3а:
а)
вещества, изброени в приложение VIII към настоящия регламент;
[…]
е)
минерали (включително микроминерали), витамини, аминокиселини и микроелементи, при условие че:
i)
употребата им в храни за нормална консумация „се изисква пряко от закона“, т.е. се изисква пряко съгласно разпоредби на правото на Съюза или разпоредби на националното право, съвместими с правото на Съюза, вследствие на което дадената храна по никакъв начин не може да бъде пусната на пазара като храна за нормална консумация, ако не се добавят тези минерали, витамини, аминокиселини или микроелементи; или
ii)
по отношение на храните, пуснати на пазара като имащи характеристики или последици във връзка със здравето или храненето или във връзка с потребностите на конкретни групи потребители:
–
в продуктите, посочени в член 1, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕС) № 609/2013 на Европейския парламент и на Съвета [от 12 юни 2013 г. относно храните, предназначени за кърмачета и малки деца, храните за специални медицински цели и заместителите на целодневния хранителен прием за регулиране на телесното тегло и за отмяна на Директива 92/52/ЕИО на Съвета, директиви 96/8/ЕО, 1999/21/ЕО, 2006/125/ЕО и 2006/141/ЕО на Комисията, Директива 2009/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и регламенти (ЕО) № 41/2009 и (ЕО) № 953/2009 на Комисията (
ОВ L 181, 2013 г., стр. 35
)], тяхната употреба е разрешена от посочения регламент и от актовете, приети въз основа на член 11, параграф 1 от настоящия регламент за въпросните продукти, или
–
в продуктите, уредени от Директива 2006/125/ЕО на Комисията [от 5 декември 2006 г. относно преработени храни на зърнена основа и детски храни за кърмачета и малки деца (
ОВ L 339, 2006 г., стр. 16
)], тяхната употреба е разрешена от посочената директива, или
–
в продуктите, уредени от Директива 2006/141/ЕО на Комисията [от 22 декември 2006 г. относно храните за кърмачета и преходните храни и за изменение на Директива 1999/21/ЕО (
ОВ L 401, 2006 г., стр. 1
)], тяхната употреба е разрешена от посочената директива“.
Член 28 от Регламент № 889/2008, озаглавен „Употреба на небиологични съставки от земеделски произход при преработката на храни“, гласи:
„За целите на член 19, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО) № 834/2007, небиологичните съставки, изброени в приложение IХ към настоящия регламент, могат да се използват при преработката на биологични храни“.
В точка 1 от приложение V към Регламент № 889/2008, озаглавено „Фуражни суровини, посочени в член 22, буква г), член 24, параграф 2 и член 25м, параграф 1“, се споменават фуражните суровини от минерален произход, сред които фигурират по-специално „мерл“ и „литотамнион“.
Приложение VIII към този регламент, озаглавено „Някои продукти и вещества, използвани при производството на преработени биологични храни, дрожди и продукти от дрожди съгласно член 27, параграф 1, буква а) и член 27а, буква а)“, предвижда в раздел А, озаглавен „Хранителни добавки, включително носители“, калциевият карбонат „да не се използва като оцветител или за калциево обогатяване на продуктите“.
Приложение IX към посочения регламент, озаглавено „Съставки от земеделски произход, които не са произведени по метода на биологичното земеделие, посочени в член 28“, предвижда:
„Непреработени растителни продукти и производните им продукти
1.1. Ядивни плодове, ядки и семена:
[…]
1.2. Ядивни подправки и билки:
[…]
1.3. Разни:
Водорасли, включително морски водорасли, разрешени при небиологичните методи на производство на храни.
[…]“.
Регламент (ЕО) № 1925/2006
Приложение I към Регламент (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно влагането на витамини, минерали и някои други вещества в храните (
ОВ L 404, 2006 г., стр. 26
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 59, стр. 102), озаглавено „Витамини и минерали, които могат да бъдат влагани в храни“, изброява сред „Минералите“„Калций“.
Спорът по главното производство и преюдициалните въпроси
Natumi е производител на соеви и оризови напитки, които предлага на пазара предварително опаковани. То добавя в напитките
Lithothamnium calcareum
— червено коралово водорасло под формата на прах, получен от седименти от това мъртво водорасло, които са почистени, смлени и изсушени. Това морско водорасло съдържа основно калциев карбонат и магнезиев карбонат.
Natumi предлага на пазара по-конкретно напитка, наречена „Soja-Drink-Calcium“, която носи етикет „био“ и следните означения: „калций“, „с богати на калций морски водорасли“ и „с висококачествен калций от морското водорасло Lithothamnium“.
От 2005 г. провинция Северен Рейн-Вестфалия уведомява Natumi, от една страна, че употребата на калциев карбонат като минерал в биологични продукти е забранено, включително когато обогатяването е извършено чрез добавяне на водорасли, и от друга страна, че е забранено да се отбелязват върху такива продукти данни относно калция.
Тъй като провинция Северен Рейн-Вестфалия образува административнонаказателно производство срещу Natumi, на 14 юли 2005 г. последното предявява установителен иск пред Verwaltungsgericht Düsseldorf (Административен съд Дюселдорф, Германия), който е отхвърлен.
Natumi подава жалба срещу постановеното от тази юрисдикция решение пред Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Висш административен съд на провинция Северен Рейн-Вестфалия, Германия). Производството е спряно по искане на страните по главното производство до приемането на Регламент № 834/2007, който отменя Регламент (ЕИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 година относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (
ОВ L 198, 1991 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 2, стр. 56).
С решение от 19 май 2016 г. последната юрисдикция отхвърля жалбата на Natumi, като приема, че добавянето на водораслото
Lithothamnium calcareum
в биологична храна не се разрешава от Регламент № 889/2008. Според посочената юрисдикция точка 1.3 от приложение IX към този регламент се отнася единствено до ядивните водорасли, така че само те могат да се използват в съответствие с член 28 от този регламент при преработката на биологични храни. Макар тези разпоредби да не съдържат изрична препратка към ядивния характер на водораслите, това тълкуване било подкрепено от факта, че другите вещества, посочени в точки 1.1 и 1.2 от това приложение IX, трябва да бъдат ядивни, също както и водораслите, посочени в член 13, параграф 1, буква а) от Регламент № 834/2007. Водораслото
Lithothamnium calcareum
обаче не било ядивно поради характерното отлагане на калций в неговите клетъчни стени. Посочената юрисдикция приема, че във всички случаи седиментите на водораслото
Lithothamnium calcareum
представляват не съставки от земеделски произход, попадащи в обхвата на точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008, а минерали, чието добавяне в биологични продукти по принцип не е позволено.
Natumi подава пред Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд, Германия) ревизионна жалба срещу въззивното решение.
Запитващата юрисдикция счита, че изходът на спора по главното производство зависи, на първо място, от въпроса дали Регламент № 889/2008 позволява използването на водораслото
Lithothamnium calcareum
като съставка при приготвянето на биологични храни.
В това отношение тя отбелязва, че член 19, параграф 2 от Регламент № 834/2007 прави разграничение по-специално между използването на минерали и използването на небиологични растителни съставки и че Регламент № 889/2008, с който се прилага Регламент № 834/2007, предвижда в членове 27 и 28 различни разрешителни режими за тези две категории.
Действително, по силата на член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008 минералите могат да се използват само ако тяхната употреба в храни за нормална консумация се изисква изрично от закона. Съгласно член 28 от този регламент небиологичните съставки от земеделски произход можели да бъдат използвани в биологични храни, ако са включени в ограничителния списък, съдържащ се в приложение IX към посочения регламент. В точка 1.3 от това приложение обаче е посочено: „Водорасли, включително морски водорасли, разрешени при небиологичните методи на производство на храни“.
Според запитващата юрисдикция точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 не съдържа никакво ограничение относно ядивния характер на водораслите. При това положение не самото водорасло, а използваната при производството на храни съставка, като например прах от водорасли, трябва да бъде ядивна. Това тълкуване се потвърждавало от писмо на Комисията от 30 март 2015 г., представено от Natumi, в което тази институция потвърдила, че водораслото
Lithothamnium calcareum
е посочено в точка 1.3 от приложение IX.
Запитващата юрисдикция добавя, че несъмнено обстоятелството, че „lithotamnion“ фигурира като суровина с минерален произход в приложение V към Регламент № 889/2008, отнасящо се до фуражните суровини, и липсата на категория, съответстваща на „lithothamne“ в приложение IX към този регламент, насочват към класифициране на разглежданото по главното производство водорасло като минерал. Въпреки това, ако дадено водорасло, събрано, докато е било живо, се счита за съставка от земеделски произход, независимо от съдържанието на калций в него, това по принцип трябва да е така и за мъртво водорасло, стига да не е установено, че калцифицирането настъпва, след като водораслото умре. Освен това класифицирането на „lithotamnion“ като суровина с минерален произход в приложение V към Регламент № 889/2008 не било релевантно за разрешителния режим на храните, тъй като член 19 от Регламент № 834/2007, приложим за класифицирането на последните, по принцип не разрешава минералите.
По-нататък, запитващата юрисдикция отбелязва, че макар от установените с Регламент № 889/2008 правила относно фуражите да произтича, че на законодателя на Съюза е било известно високото съдържание на калций във водораслото
Lithothamnium calcareum
, точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 визира водораслите, без да изключва това водорасло в частност.
Вследствие на това използването на водораслото
Lithothamnium calcareum
, и по-специално на прах, получен от седименти на това мъртво водорасло, които се събират, изсушават и смилат, е разрешено съгласно член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007 във връзка с член 28 и точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008.
Запитващата юрисдикция обаче иска да се установи дали и доколко водораслите, и по-специално водораслото
Lithothamnium calcareum
, отговарят на условията по член 21, параграф 1, подточка ii) от Регламент № 834/2007, за да може използването им да бъде разрешено в съответствие с член 19, параграф 2 от този регламент. Всъщност не изглежда да е установено, че без използването на това водорасло е невъзможно храните да се произвеждат или запазват или да се спазват изисквания към хранителния режим, предвидени от правото на Съюза.
На второ място, запитващата юрисдикция си поставя въпроса дали при етикетирането на продукт, съдържащ съставка като разглежданото по главното производство водорасло, може да се посочва калцият, който е минерал.
Тази юрисдикция счита, че по силата на член 23 от Регламент № 834/2007 е забранено да се посочва калцият върху опаковката или в наименованието на биологична напитка и че по принцип всяко обозначаване на минерал, какъвто е калцият, може да се счита за подвеждащо с оглед на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007 във връзка с член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008, който обуславя използването на минерали от строго определени условия. Същата юрисдикция обаче счита, че това не е така, когато този калций произхожда от съставка, която, доколкото употребата ѝ е разрешена, има естествено високо съдържание на калций.
При тези условия Bundesverwaltungsgericht (Федерален административен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Трябва ли член 28 във връзка с точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 да се тълкува в смисъл, че водораслото
Lithothamnium calcareum
може да се използва като съставка при преработката на биологични храни?
2)
При утвърдителен отговор на първия въпрос: разрешена ли е употребата и на мъртви водорасли?
3)
При утвърдителен отговор и на втория въпрос: може ли за продукт, който е етикетиран с означението „био“ и съдържа като съставка (мъртво) водорасло
Lithothamnium calcareum
, да се използват термините „съдържа калций“, „с богати на калций морски водорасли“ или „с висококачествен калций от морското водорасло Lithothamnium“?“.
По преюдициалните въпроси
По първия и втория въпрос
С първия и втория си въпрос, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали Регламент № 889/2008 трябва да се тълкува в смисъл, че използването на прах, получен от седименти от водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, изсушени и смлени, като небиологична съставка от земеделски произход по смисъла на член 28 от този регламент, е разрешено при преработката на биологични храни, като например оризови и соеви биологични напитки, с цел обогатяването им с калций.
Важно е да се припомни в това отношение, че в съответствие с постоянната практика на Съда при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза трябва да се вземе предвид не само нейният текст, но и нейният контекст, както и целите, преследвани с правната уредба, от която тя е част (решение от 19 септември 2018 г., González Castro,
C‑41/17
,
EU:C:2018:736
, т.
и цитираната съдебна практика).
Що се отнася до текста на разглежданите по главното производство разпоредби, от член 28 от Регламент № 889/2008 е видно, че за целите на член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007 небиологичните съставки от земеделски произход, изброени в приложение IX към Регламент № 889/2008, могат да се използват при преработката на биологични храни.
Точка 1 от приложение IX към Регламент № 889/2008 съдържа списък на „Непреработени растителни продукти и производните им продукти“, сред които фигурират в точка 1.1 „Ядивни плодове, ядки и семена“, в точка 1.2 — „Ядивни подправки и билки“, а в точка 1.3, озаглавена „Разни“ — „Водорасли, включително морски водорасли, разрешени при небиологичните методи на производство на храни“.
Следва да се отбележи, както прави запитващата юрисдикция, че доколкото по отношение на точки 1.1 и 1.2 от това приложение IX законодателят на Съюза изрично е посочил, че съдържащите се в тях продукти трябва да бъдат ядивни, без това уточнение да се прави в точка 1.3 от посоченото приложение, липсата на такова уточнение потвърждава, че приложното поле на тази разпоредба е ограничено само до водораслите, ядивни като такива.
Така точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 трябва да се разбира като отнасяща се до всички водорасли, включително морските водорасли, като единственото предвидено условие е използването им за приготвяне на небиологични храни да бъде разрешено.
В случая не се оспорва, че водораслото
Lithothamnium calcareum
е морско водорасло и че употребата му е разрешена при преработката на небиологични храни.
Следователно това водорасло трябва да се счита за непреработен растителен продукт по смисъла на точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008.
От това следва, че прах, получен от седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, смлени и изсушени, представлява продукт, производен на растителен продукт чрез преработка, който попада в обхвата на точка 1.3 от приложение IX към Регламент № 889/2008 и трябва да се счита за небиологична растителна съставка по смисъла на член 28 от този регламент.
Тази констатация не може да бъде поставена под въпрос от обстоятелството, на което се позовава провинция Северен Рейн-Вестфалия, че точка 1 от приложение V към Регламент № 889/2008, която в съответствие с член 22 от последния установява ограничителния списък на небиологичните суровини от растителен произход, на суровините от животински произход и на тези с минерален произход за фуражи, които могат да се използват в рамките на биологичното производство по силата на член 14, параграф 1, буква г), подточка iv) и на член 16 от Регламент № 834/2007, класира изрично „литотамнион“ и „мерл“, с други думи, водораслото
Lithothamnium calcareum
, сред „Фуражните суровини от минерален произход“.
Всъщност тази класификация е специфична за фуражите и е различна от тази на храните, за които се отнасят тези регламенти. Както отбелязва генералният адвокат в точки 78 и 79 от заключението си, тази класификация на фуражите се обяснява с факта, че в рамките на установената от правото на Съюза правна уредба относно фуражите водораслото
Lithothamnium calcareum
се разглежда в зависимост от неговия хранителен принос.
По-нататък, следва да се припомни, че що се отнася до преработените биологични храни, в член 19, параграф 2, букви б) и в) и в член 21 от Регламент № 834/2007 са предвидени различни разрешителни режими в зависимост от това дали използваните продукти или вещества са небиологични растителни съставки, включени в съставения от Комисията ограничителен списък, който фигурира в член 28 от Регламент № 889/2008, както и в приложение IX към този регламент, или са добавки, технологични спомагателни вещества, аромати, вода, сол, заготовки на базата на микроорганизми и ензими, минерали, микроминерали, витамини, както и аминокиселини и други микроелементи в хранителните продукти, вписани в ограничителния списък, съставен също от Комисията, и фигуриращ в член 27, параграф 1 и в приложение VIII към Регламент № 889/2008.
Следователно класифицирането на даден продукт като небиологична съставка със земеделски произход по смисъла на член 28 и на приложение IX към Регламент № 889/2008 към него или като минерал по смисъла на член 27, параграф 1 и на приложение VIII към този регламент се определя не в зависимост от хранителния принос на този продукт, а от включването му в някой от ограничителните списъци, съдържащи се в тези разпоредби.
В случая нито текстът на член 27, параграф 1 от Регламент № 889/2008, нито този на приложение VIII към него посочват водораслото
Lithothamnium calcareum
, така че то не може на пръв поглед да се счита за минерал по смисъла на тези разпоредби.
Що се отнася до контекста, в който се вписват обсъжданите разпоредби, е важно да се припомни, че член 28 от Регламент № 889/2008 и приложение IX към него въвеждат в изпълнение член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007.
Всъщност член 19 от Регламент № 834/2007, който предвижда приложимите правила за приготвянето на преработени храни, позволява в параграф 2, буква в) добавянето на небиологични съставки от земеделски произход, ако предварително са разрешени за употреба в биологичното производство в съответствие с член 21 от този регламент.
В това отношение член 21 от Регламент № 834/2007 установява критериите, за да се разреши използването на тези продукти и вещества, като оправомощава Комисията да изготви съгласно тези критерии списък на вещества под ограничителен режим на ползване, в който да включи посочените продукти и вещества.
Въз основа на този член 21 Комисията e определила в член 28 и в приложение IX към Регламент № 889/2008 ограничителния списък на небиологичните съставки от земеделски произход, които могат да бъдат използвани при преработката на биологични храни за целите на член 19, параграф 2, буква в) от Регламент № 834/2007.
От практиката на Съда обаче произтича, че регламент за изпълнение трябва да се тълкува, доколкото е възможно, в съответствие с разпоредбите на основния регламент (решение от 19 юли 2012 г., Pie Optiek,
C‑376/11
,
EU:C:2012:502
, т.
и цитираната съдебна практика).
Следователно член 28 от Регламент № 889/2008 и приложение IX към него трябва да се тълкуват в съответствие с член 21 от Регламент № 834/2007.
От това следва, както подчертава генералният адвокат в точка 67 от своето заключение, че небиологична съставка от земеделски произход, включена в ограничителния списък, фигуриращ в приложение IX към Регламент № 889/2008, може да се използва в биологична храна само ако отговаря на критериите, предвидени в член 21 от Регламент № 834/2007.
Според тези критерии, които са обявени в член 21, параграф 1, първа алинея, подточки i) и ii) от Регламент № 834/2007, използването на даден продукт или вещество е обусловено, от една страна, от липсата на разрешени алтернативи в съответствие с дял III, глава 4 от този регламент, в който се съдържа тази разпоредба, и от друга страна, от невъзможността, без да се прибегне до тези продукти или вещества, да се произвеждат или запазват храните или да се изпълняват дадени изисквания към хранителния режим, предвидени съгласно законодателството на Съюза.
Следователно е важно да се провери дали използването на прах, получен от седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, изсушени и смлени, в биологични храни като разглежданите по главното производство оризови и соеви биологични напитки, като небиологична съставка от земеделски произход по смисъла на член 28 от Регламент № 889/2008, за тяхното калциево обогатяване, отговаря на тези критерии.
Що се отнася до първия от тези критерии, не изглежда, при условие запитващата юрисдикция да провери това, да има други разрешени алтернативи по силата на членове 19 и 21 от този регламент. При това положение този критерий следва да се счита за изпълнен.
Що се отнася до втория от посочените критерии, отново при условие запитващата юрисдикция да провери това, не изглежда добавянето на прах, получен от седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, изсушени и смлени, с цел обогатяването на биологични храни, каквито са разглежданите по главното производство оризови и соеви биологични напитки, да е абсолютно необходимо за производството или запазването на тези хранителни продукти, нито да позволява да се изпълняват дадени изисквания към хранителния режим, предвидени съгласно законодателството на Съюза. Поради това следва да се приеме, че в случая този критерий не е изпълнен.
От това следва, че член 28 и приложение IX към Регламент № 889/2008 във връзка с член 21 от Регламент № 834/2007 трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат използването на прах, получен от седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, изсушени и смлени, като небиологична съставка от земеделски произход, при преработката на биологични храни като разглежданите по главното производство оризови и соеви биологични напитки, за тяхното калциево обогатяване.
В подкрепа на това тълкуване са целите, преследвани от разглежданата по главното производство правна уредба.
Всъщност съгласно член 1, параграф 1 от Регламент № 889/2008 целта му е да установи условията за прилагане на Регламент № 834/2007.
Регламент № 834/2007 установява строги правила относно влагането на минерали в производството на биологични храни, като в член 19, параграф 2, буква б) от него се предвижда, че минералите могат да се използват в храните, ако преди това са били разрешени за употреба в биологичното производство в съответствие с член 21 от този регламент.
Съгласно приложение I към Регламент № 1925/2006 относно влагането на витамини, минерали и някои други вещества в храните обаче калцият представлява минерал.
Въз основа на член 21 от Регламент № 834/2007 Комисията е изготвила, в член 27 и в част А от приложение VIII към Регламент № 889/2008, ограничителния списък на веществата, които могат да се използват като добавки при производството на преработени биологични храни, за целите на член 19, параграф 2, буква б) от Регламент № 834/2007. Макар тази част от приложение VIII да включва в списъка калциевия карбонат сред хранителните добавки, в нея се уточнява, че той не може да се използва за калциево обогатяване на продуктите.
По-нататък, член 27, параграф 1, буква е) от Регламент № 889/2008 предвижда, че използването на минерали в храни за нормална консумация се разрешава при спазване на следните алтернативни условия. На първо място, то трябва да „се изисква от закона“, т.е. да е директно наложено от разпоредби на правото на Съюза или от разпоредби на националното право, съвместими с правото на Съюза, вследствие на което дадената храна по никакъв начин не може да бъде пусната на пазара като храна за нормална консумация, ако не се добавят минералите. На второ място, що се отнася до храните, пуснати на пазара като имащи характеристики или особени последици във връзка със здравето или храненето или във връзка с потребностите на конкретни групи потребители, употребата на минералите трябва да е предвидена в правната уредба на Съюза относно храни, предназначени за кърмачета и малки деца, относно храни, предназначени за специални медицински цели, и относно заместителите на целодневния хранителен прием за регулиране на телесното тегло, относно преработените продукти на зърнена основа и детските храни за кърмачета и малки деца, или относно заготовки за кърмачета или адаптирани храни.
В случая актът за преюдициално запитване, преписката, с която разполага Съдът, и неговият анализ на делото не съдържат данни от естество да покажат наличието на такава норма от националното право или от правото на Съюза, която да налага добавянето на калций в разглежданите по главното производство биологични храни, а именно соеви и оризови напитки, за да могат те да бъдат предлагани на пазара.
От това следва, че член 19, параграф 2, буква б) и член 21 от Регламент № 834/2007 във връзка с член 27 и приложение VIII към Регламент № 889/2008 забраняват добавянето на калций при преработката на биологични храни като разглежданите по главното производство оризови и соеви напитки с цел тяхното обогатяване с калций.
В това отношение следва да се отбележи, че в писменото си становище Natumi признава, че доколкото употребата на калциев карбонат е забранена за калциево обогатяване на биологичните продукти, много производители на соеви, оризови и зърнени биологични напитки добавят в тях водораслото
Lithothamnium calcareum
, тъй като то има естествено високо съдържание на калций. По-нататък, Natumi изтъква, че това водорасло представлява естествена алтернатива на калция, чието използване за обогатяване на биологичните храни трябва да бъде разрешено.
Налага се обаче изводът, че тълкуване в смисъл, че използването на прах, получен от почистени, изсушени и смлени седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, което има естествено високо съдържание на калций, като небиологична съставка от земеделски произход по смисъла на член 28 от Регламент № 889/2008, е разрешено при преработката на биологични храни като разглежданите по главното производство соеви и оризови биологични напитки за тяхното калциево обогатяване, би означавало да се позволи на производителите на тези храни да заобиколят забраната, установена в член 19, параграф 2, буква б) и в член 21 от Регламент № 834/2007 във връзка с член 27 и приложение VIII към Регламент № 889/2008.
При това положение подобно тълкуване би лишило от приложение строгите правила относно влагането на продукти и вещества като минералите при производството на биологични храни, установени с разглежданата по главното производство правна уредба, и би влязло в противоречие с преследваните от същата цели.
Впрочем следва да се отбележи, както прави генералният адвокат в точки 90—93 от заключението си, че член 7, втора алинея от проекта на регламент за изпълнение на Регламент (ЕС) 2018/848 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2018 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент № 834/2007 (
ОВ L 150, 2018 г., стр. 1
) предвижда, че разрешението за добавяне на небиологични съставки от земеделски произход към преработените биологични храни няма да се прилага, ако последните се използват като продукти или вещества, посочени в приложение II, част IV, точка 2.2.2 от Регламент 2018/848, сред които фигурират по-конкретно минералите. Въпреки че Регламент 2018/848 и посоченият проект на регламент за изпълнение, включително приложенията към него, не са приложими в случая, те все пак показват развитие в областта на биологичните храни, което е да се ограничи влагането на небиологични елементи в биологичните храни.
С оглед на всички гореизложени съображения на първия и втория въпрос следва да се отговори, че Регламент № 889/2008 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска използването на прах, получен от седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, изсушени и смлени, като небиологична съставка от земеделски произход по смисъла на член 28 от Регламент № 889/2008 при преработката на биологични храни като оризови и соеви биологични напитки, за тяхното калциево обогатяване.
По третия въпрос
Предвид отговора на първия и втория въпрос, на третия въпрос не следва да се отговоря.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

Поради изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола, изменен с Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1584 на Комисията от 22 октомври 2018 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска използването на прах, получен от седименти на водораслото
Lithothamnium calcareum
, които са почистени, изсушени и смлени, като небиологична съставка от земеделски произход по смисъла на член 28 от Регламент № 889/2008, изменен с Регламент за изпълнение 2018/1584, при преработката на биологични храни като оризови и соеви биологични напитки, за тяхното калциево обогатяване.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.