CELEX: 62019TJ0020
Марка на Европейския съюз
Производство по възражение
Заявка за словна марка на Европейския съюз „mediFLEX easystep“
По-ранна фигуративна марка на Европейския съюз „Stepeasy“
Относителни основания за отказ
Член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) 2017/1001

)
Обстоятелствата по спора
На 3 август 2016 г. встъпилата страна docPrice GmbH подава заявка за регистрация на марка на Европейския съюз в Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) съгласно изменения Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Европейския съюз (
OВ L 78, 2009 г., стр. 1
) (заменен с Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (
OВ L 154, 2017 г., стр. 1
).
Марката, чиято регистрация се иска, е словният знак „mediFLEX easystep“.
Стоките, за които се иска регистрацията на заявената марка, са от класове 10 и 25 по смисъла на ревизираната и изменена Ницска спогодба относно Международната класификация на стоките и услугите за регистрация на марките от 15 юни 1957 г. и съответстват за всеки от тези класове на следното описание:
–
клас 10: „Ортопедични обувки, ортопедични подметки и стелки, подложки за обувки; цели ортопедични обувки за медицински цели; ортопедични бандажи и шини“,
–
клас 25: „Облекло; шапки и други принадлежности за глава; обувки, както и части за тях, а именно подметки за обувки, токи, катарами за обувки и токове за обувки, медицински обувки“.
На 15 септември 2016 г. жалбоподателят Pablosky SL подава възражение срещу регистрацията на заявената марка за всички стоки, посочени в точка 3 по-горе.
Възражението се основава на възпроизведената по-долу фигуративна марка на Европейския съюз, заявена на 4 февруари 2016 г. и регистрирана на 22 юни 2016 г. под номер 15076961 за „облекло“, „обувки“ и „шапки“ от клас 25:
Жалбоподателят изтъква основанията, посочени в член 8, параграф 1, буква б) от Регламент № 207/2009 (понастоящем член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001).
На 12 декември 2017 г. отделът по споровете уважава частично възражението, с мотива че съществува вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 и че поради това следва да се отхвърли заявката за регистрация за „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10, както и за „облекло“, „шапки“, „обувки“ и „медицински обувки“ от клас 25 (наричани по-нататък „спорните стоки“), но че заявената марка може да се регистрира за останалите стоки, а именно „ортопедични подметки и стелки, подложки за обувки“ и „ортопедични бандажи и шини“ от клас 10 и „части за [обувки], а именно подметки за обувки, токи, катарами за обувки и токове за обувки“ от клас 25.
На 11 януари 2018 г. встъпилата страна подава жалба до EUIPO съгласно членове 66—71 от Регламент 2017/1001 срещу решението на отдела по споровете, в частта му, в която последният е уважил частично възражението относно спорните стоки или най-малкото за „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10.
С решение от 8 ноември 2018 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“) четвърти апелативен състав на EUIPO приема, че за всички разглеждани стоки, дори за идентичните, няма никаква вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001. Поради това той отменя решението на отдела по споровете и отхвърля изцяло възражението, включително за спорните стоки.
Искания на страните
Жалбоподателят по същество моли Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение,
–
да отхвърли заявката за регистрация на заявената марка за всички стоки от класове 10 и 25, посочени в заявката,
–
да осъди EUIPO и встъпилата страна да заплатят съдебните разноски.
EUIPO моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
Встъпилата страна по същество моли Общия съд:
–
да потвърди обжалваното решение и да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
[…]
По същество
В подкрепа на исканията си за отмяна и за изменение жалбоподателят изтъква по същество едно-единствено основание за нарушаване на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 2017/1001.
EUIPO и встъпилата страна искат жалбата да бъде отхвърлена изцяло, тъй като апелативният състав правилно е констатирал в обжалваното решение липсата на вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001.
Следва да се припомни, че съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 при възражение на притежателя на по-ранна марка се отказва регистрация на заявената марка, когато поради своята идентичност или сходство с по-ранната марка и поради идентичността или сходството на стоките или услугите, които двете марки обозначават, съществува вероятност от объркване в съзнанието на потребителите на територията, на която е защитена по-ранната марка. Вероятността от объркване включва възможност за свързване с по-ранната марка.
Липсата на оспорване от страните, които искат отмяна на решението на апелативен състав, по отношение на някои фактори от основно значение за анализа на вероятността от объркване, не предопределя възможността или задължението за Общия съд да провери тяхната обоснованост, при положение че тези фактори представляват основен етап в рамките на мотивирането, което е необходимо, за да се извърши посочената проверка. При положение че една от страните, които искат отмяна на решението на апелативния състав, поставя под въпрос преценката на последния относно вероятността от объркване по силата на принципа на взаимозависимост между взетите предвид фактори, по-специално сходството между марките и това между обхванатите от тях стоки и услуги, Общият съд е компетентен да разгледа преценката, която е посоченият апелативен състав направил по отношение на тези фактори (вж. в този смисъл решение от 18 декември 2008 г., Les Éditions Albert René/СХВП,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, т.
). Всъщност, когато трябва да прецени законосъобразността на решение на апелативен състав на EUIPO, Общият съд не може да бъде обвързан от неправилна преценка на фактите от този състав, доколкото посочената преценка е част от изводите, чиято законосъобразност се оспорва пред него (решение от 18 декември 2008 г., Les Éditions Albert René/СХВП,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, т.
).
[…]
Относно съответните потребители и тяхната степен на внимание
В точка 11 от обжалваното решение апелативният състав e отбелязал, че разглежданите стоки са предназначени „главно за широкия кръг потребители, които проявяват средна степен на внимание по отношение на тях, тъй като става въпрос за трайни изделия, които не се купуват особено често при нормални условия“.
Жалбоподателят не оспорва, че съответните потребители съответстват на широкия кръг потребители, но е видно, че счита, че степента на тяхното внимание при покупката на разглежданите стоки е ниска, а не средна, както предполага апелативният състав в обжалваното решение, тъй като посочените стоки са за ежедневна употреба и средният потребител посвещава малко време на избора им.
EUIPO и встъпилата страна оспорват доводите на жалбоподателя, като същевременно изтъкват погрешна преценка на фактите от апелативния състав в някои отношения.
EUIPO потвърждава, че съответните потребители съответстват на широкия кръг потребители, но след като посочва противоречивия характер на доводите на жалбоподателя, отбелязва, че макар и да е съгласен с апелативния състав с това да се приеме, че степента на внимание на тези потребители е средна, що се отнася до „облекло“, „шапки“ и „обувки“ от клас 25, тя счита, че тази степен е висока по отношение на „медицински обувки“ от клас 25, а именно обувките, които имат медицински предимства за стъпалата на хората, които ги носят, както и „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10. Поради особените нужди, които са в основата на закупуването на последните стоки, и поради възможността те да бъдат произведени по поръчка или да бъде необходимо те се приспособят в зависимост от индивидуалните увреждания на техните купувачи, както и въз основа на съдебната практика относно степента на внимание на широкия кръг потребители при закупуването на стоки, свързани със здравето, следвало да се приеме, че посочените потребители проявяват висока степен на внимание при закупуването на посочените стоки.
Макар встъпилата страна да не оспорва, че съответните потребители са широкият кръг потребители, които проявяват средна степен на внимание, що се отнася до „облекло“, „шапки“ и „обувки“ от клас 25, тя счита по отношение на „медицински обувки“ от клас 25, и на „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10, че те са предназначени не за широкия кръг потребители, а за медицински специалисти в областта на ортопедията и за специфична категория потребители, които страдат от конкретни физически трудности, предполагащи носенето на ортопедични обувки, които лица проявяват висока степен на внимание към стоки, свързани със здравето.
Когато конфликтните марки са регистрирани или заявени за регистрация за различни стоки или услуги, апелативният състав е длъжен да установи потребителите, които на съответната територия могат да използват всяка една от тези стоки или услуги (решение от 17 февруари 2017 г., Construlink/EUIPO — Wit-Software (GATEWIT),
T‑351/14
, непубликувано,
EU:T:2017:101
, т.
).
Освен това съгласно съдебната практика съответните потребители, които трябва да се вземат предвид, за да се прецени наличието на вероятност от объркване, се състоят само от потребителите, които могат да използват както стоките или услугите, обхванати от по-ранната марка, така и тези, обозначени от марката, чиято регистрация се иска (вж. в този смисъл решения от 1 юли 2008 г., Apple Computer/СХВП — TKS-Teknosoft (QUARTZ),
T‑328/05
, непубликувано,
EU:T:2008:238
, т.
и от 30 септември 2010 г., PVS/СХВП — MeDiTA Medizinische Kurierdienst (medidata),
T‑270/09
, непубликувано,
EU:T:2010:419
, т.
).
Нещо повече, в рамките на цялостната преценка на вероятността от объркване следва да се вземе предвид средният потребител на разглежданите стоки или услуги, за който се предполага, че е относително осведомен и в разумни граници е наблюдателен и съобразителен. Следва също така да се вземе предвид фактът, че степента на внимание на средния потребител може да е различна в зависимост от разглежданите стоки или услуги (вж. в този смисъл решение от 13 февруари 2007 г., Mundipharma/СХВП — Altana Pharma (RESPICUR),
T‑256/04
,
EU:T:2007:46
, т.
и цитираната съдебна практика).
В това отношение от съдебната практика е видно, че „облеклото“, „обувките“ и „шапките“ и от клас 25 се считат за стоки за ежедневна употреба, предназначени за широкия кръг потребители, които проявяват средна степен на внимание при закупуването им (вж. в този смисъл решения от 27 септември 2012 г., Tuzzi fashion/СХВП — El Corte Inglés (Emidio Tucci),
T‑535/08
, непубликувано,
EU:T:2012:495
, т.
,
и
, от 24 ноември 2016 г., CG/EUIPO — Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER),
T‑349/15
, непубликувано,
EU:T:2016:677
, т.
,
и
и цитираната съдебна практика, и от 8 февруари 2019 г., Serendipity и др./EUIPO — CKL Holdings (CHIARA FERRAGNI),
T‑647/17
, непубликувано,
EU:T:2019:73
, т.
,
,
и
).
От друга страна, е постановено, че относно ортопедичните изделия съответните потребители са специалистите в този сектор и пациентите, засегнати от аномалия или неправилно функциониране на опорно-двигателния апарат, което налага корекция посредством носенето на подобни изделия, така че равнището на технически познания на посочените потребители трябва да се счита за високо (решение от 16 декември 2010 г., Fidelio/СХВП (Hallux),
T‑286/08
,
EU:T:2010:528
, т.
). Постановено е също че макар „ортопедичните обувки“ от клас 10 да могат да бъдат закупени от потребители на широка основа или от медицински специалисти, те винаги се избират внимателно (решение от 9 ноември 2016 г., Birkenstock Sales/EUIPO (Изображение на мотив от взаимно пресичащи се вълнообразни линии),
T‑579/14
,
EU:T:2016:650
, т.
и
). Всъщност медицинските стоки и услуги могат да бъдат предназначени както за специалисти, така и за крайни потребители, които проявяват висока степен на внимание по отношение на стоките и услугите, свързани със здравословното им състояние (вж. решение от 8 октомври 2014 г., Laboratoires Polive/СХВП– Arbora & Ausonia (DODIE),
T‑77/13
, непубликувано,
EU:T:2014:862
, т.
и цитираната съдебна практика).
Накрая, цялостната преценка за вероятността от объркване трябва да се извърши, като се вземе предвид средният потребител, който е с най-ниска степен на внимание (вж. в този смисъл решение от 15 юли 2011 г., Ergo Versicherungsgruppe/СХВП — Société de développement et de recherche industrielle (ERGO),
T‑220/09
, непубликувано,
EU:T:2011:392
, т.
и цитираната съдебна практика).
В рамките на производството по възражение, основано на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001, EUIPO може само да вземе предвид списъка на заявените стоки, който следва от заявката за регистрация на съответната марка, освен ако последната евентуално бъде изменена (вж. решение от 16 септември 2013 г., Oro Clean Chemie/СХВП — Merz Pharma (PROSEPT),
T‑284/12
, непубликувано,
EU:T:2013:454
, т.
и цитираната съдебна практика).
В случая следва да се отбележи, че с оглед на цитираната в точка 40 по-горе съдебна практика апелативният състав не е допуснал грешка, като е приел, че „облеклото“, „шапките“ и „обувките“ от клас 25, обхванати от конфликтните марки, са стоки за ежедневна употреба, предназначени за широкия кръг потребители, които проявяват средна степен на внимание при закупуването им.
За разлика от това, с оглед на цитираната в точка 41 по-горе съдебна практика следва да се констатира, че в обжалваното решение апелативният състав е допуснал грешка, като е приел, че обхванатите от заявената марка „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10 са предназначени по-скоро за широкия кръг потребители, които проявяват средна степен на внимание, отколкото за медицински специалисти в областта на ортопедията и за потребители, които страдат от ортопедични трудности, предполагащи носенето на специално пригодени обувки, които специалисти или потребители проявяват висока степен на внимание по отношение на стоките, свързани съответно с професионалната им дейност или със здравословното им състояние. Това важи и за обхванатите от заявената марка „медицински обувки“ от клас 25, които, както следва от наименованието, избрано в заявката за регистрация, са особена категория обувки и в допълнение имат медицински предимства за стъпалата на хората, които ги носят, поради което се закупуват от широк кръг потребители, които страдат от здравословни проблеми от ортопедично естество и проявяват висока степен на внимание.
Относно сравняването на разглежданите стоки
В точка 13 от обжалваното решение апелативният състав e потвърдил преценката на отдела по споровете, че обхванатите от заявената марка „облекло“, „шапки“, „обувки“ и „медицински обувки“ от клас 25 са идентични на обозначените от по-ранната марка „облекло“, „шапки“ и „обувки“ от същия клас, като е уточнил, че „медицинските обувки“ се включват в по-широката категория на „обувките“. В точка 15 от посоченото решение той e потвърдил и преценката на посочения отдел, че обхванатите от заявената марка „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10 са сходни най-малкото в ниска степен на обозначените от по-ранната марка „обувки“ от клас 25. Според него потребителят има възможност да купува било обикновени обувки, включващи някои видове медицински обувки, било по-специализирани ортопедични обувки или цели ортопедични обувки за медицински цели, в зависимост от неговите ортопедични или медицински нужди. Поначало обаче всички тези стоки били сходни поради сходството в тяхното естество, употреба, метод на производство и крайни ползватели, и защото можело да се конкурират вследствие на общото си предназначение, а именно да защитават стъпалата.
Жалбоподателят се позовава на наличието на „тясно сходство“ между обхванатите от заявената марка „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10, и обхванатите от по-ранната марка „обувки“ от клас 25, по същите причини като изложените от апелативния състав в обжалваното решение. Той обаче приканва Общия съд да приеме, че разглежданите стоки, а именно, от една страна, обозначените от заявената марка спорни стоки, и от друга, обхванатите от по-ранната марка „облекло“, „обувки“ и „шапки“ и от клас 25, са „идентични“. От това е видно, че независимо от посоченото явно противоречие, той оспорва обосноваността на преценката на апелативния състав в обжалваното решение, че обхванатите от заявената марка „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10 са просто сходни макар и в ниска степен на обхванатите от по-ранната марка „обувки“ от клас 25.
EUIPO и встъпилата страна оспорват доводите на жалбоподателя. Встъпилата страна обаче изтъква погрешна преценка на фактите от апелативния състав в някои отношения. Според нея обхванатите от заявената марка „медицински обувки“ от клас 25, както и „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10, не могат да се считат за сходни на обхванатите от по-ранната марка стоки.
Съгласно постоянната съдебна практика, за да се прецени сходството между разглежданите стоки или услуги, следва да се вземат предвид всички релевантни фактори, които характеризират връзката между тях. Тези фактори включват по-специално тяхното естество, предназначение и употреба, както и техния конкурентен или допълващ характер. Могат да бъдат отчетени и други фактори като дистрибуторските канали на съответните стоки или услуги (вж. решение от 11 юли 2007 г., El Corte Inglés/СХВП — Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T‑443/05
,
EU:T:2007:219
, т.
и цитираната съдебна практика).
Когато обхванатите от по-ранната марка стоки или услуги включват обхванатите от заявената марка стоки, тези стоки или услуги се считат за идентични (вж. решение от 24 ноември 2005 г., Sadas/СХВП — LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE),
T‑346/04
,
EU:T:2005:420
, т.
и цитираната съдебна практика).
В случая апелативният състав не е допуснал грешка, като е приел в обжалваното решение, че обхванатите от всяка от конфликтите марки „облекло“, „шапки“ и „обувки“ от клас 25, са съответно идентични стоки.
Освен това, с оглед на цитираната в точка 50 по-горе съдебна практика апелативният състав не е допуснал грешка, като е приел в обжалваното решение, че обхванатите от заявената марка „медицински обувки“ от клас 25, са идентични на обхванатите от по-ранната марка „обувки“ от същия клас. Всъщност за разлика от ортопедичните обувки, които са проектирани главно като медицински стоки, медицинските обувки са особена категория обувки, които в допълнение имат медицински предимства за стъпалата на хората, които ги носят. По този начин, както отбелязва посоченият апелативен състав в същото решение, „медицинските обувки“ действително се включват в по-широката категория на „обувките“.
В замяна на това следва да се констатира, противно приетото от апелативния състав в обжалваното решение, че обхванатите от заявената марка „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10 и обхванатите от по-ранната марка „обувки“ от клас 25 са сходни в ниска степен, а не, както отбелязва посоченият състав, „най-малкото в ниска степен“, което предполага, че сходството би могло да е в по-голяма степен от „ниска“.
Това разрешение е обосновано по няколко причини.
Най-напред, независимо от обстоятелството, че Ницската класификация е приета изключително за административни цели, обяснителните бележки относно различните класове от тази класификация са релевантни за определянето на естеството и предназначението на сравняваните стоки и услуги (вж. в този смисъл решения от 23 януари 2014 г., Sunrider/СХВП — Nannerl (SUN FRESH),
T‑221/12
, непубликувано,
EU:T:2014:25
, т.
, от 10 септември 2014 г., DTM Ricambi/СХВП — STAR (STAR),
T‑199/13
, непубликувано,
EU:T:2014:761
, т.
, и от 8 юни 2017 г., Bundesverband Deutsche Tafel/EUIPO — Tiertafel Deutschland (Tafel),
T‑326/16
, непубликувано,
EU:T:2017:380
, т.
). Всъщност по-специално, когато текстът на стоките или услугите, за които е регистрирана марка, е толкова общ, че може да обхваща много различни стоки или услуги, не може да се изключи възможността за целите на тълкуването или като показател за точност по отношение на обозначаването на стоките или услугите да се вземат предвид класовете, които заявителите на марки са избрали в посочената класификация (вж. в този смисъл решения от 25 януари 2018 г., Brunner/EUIPO — CBM (H HOLY HAFERL SHOE COUTURE),
T‑367/16
, непубликувано,
EU:T:2018:28
, т.
, и от 19 юни 2018 г., Erwin Müller/EUIPO — Novus Tablet Technology Finland (NOVUS),
T‑89/17
, непубликувано,
EU:T:2018:353
, т
). В случая фактът, че в обяснителната бележка към клас 25 от посочената класификация се уточнява, че този клас, който обхваща главно „облекло, предназначено за хора“, не включва по-специално „ортопедичните обувки“, които спадат към друг клас, а именно клас 10, обхващащ главно „хирургически, медицински, зъболекарски и ветеринарни апарати, инструменти и изделия, основно използвани за диагностициране, лечение или подобряване на функциите и състоянието на хора и животни“, води до извода, че ортопедичните обувки или обувките за медицински цели трябва основно да се считат по-скоро за медицински апарат, отколкото за облекло, каквото те са, но само като допълнение. Всъщност, макар ортопедичните обувки или обувките за медицински цели да позволяват в допълнение, както всички „обувки“, да покриват и защитават стъпалата, основната им функция е да коригират физически увреждания от ортопедично естество.
По-нататък, както правилно отбелязва встъпилата страна, общоизвестно е, че ортопедичните обувки или обувките за медицински цели се предоставят пряко от лекар по предписание или се продават в специализирани магазини за ортопедични или медицински стоки.
Накрая, общоизвестно е също че ортопедичните обувки или обувките за медицински цели не се произвеждат по промишлен или стандартизиран начин като обувките поначало, а се изработват по поръчка или най-малкото се приспособяват към нуждите на всеки пациент от техници в областта на ортопедията (вж. в този смисъл решения от 24 март 1994 г., 3M Medica,
C‑148/93
,
EU:C:1994:123
, т.
и
, от 7 ноември 2002 г., Lohmann и Medi Bayreuth,
C‑260/00—C‑263/00
,
EU:C:2002:637
, т.
и от 11 юни 2009 г., Hans Cycle Christophorus Oymanns,
C‑300/07
,
EU:C:2009:358
, т.
).
[…]
По цялостния анализ на вероятността от объркване
В точки 26 и 27 от обжалваното решение апелативният състав e приел, че за всички разглеждани стоки, дори за тези, които са идентични, няма никаква вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001, поради факта че ниската степен на сходство между конфликтните марки произтича от съвпадение, което не се отнася до техните най-отличителни или доминиращи елементи, а именно словния елемент „mediflex“ в заявената марка и терминът „step“ в по-ранната марка, и че поради съществуващите в последната фигуративно изображение, цветове и мотив във формата на стелка, които са характерни и привличат вниманието, по-ранната марка оставя много различно общо впечатление, в сравнение със заявената марка.
Жалбоподателят упреква апелативния състав, че е приел, че за всички разглеждани стоки, дори за тези, които са идентични, няма никаква вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001, поради факта че ниската степен на сходство между конфликтните марки произтича от съвпадение, което не се отнася до техните най-отличителни или доминиращи елементи. Според него тези марки имат висока степен на сходство във визуално и фонетично отношение, доколкото съвпадат по отношение на елемента, който във всяка от тях е най-отличителен и доминиращ. Като се има предвид съвпадането на думите „easy“ и „step“ в посочените марки и на съществуващата впрочем висока степен на сходство или идентичност между посочените стоки, заявената марка би могла да се възприеме просто като разновидност на по-ранната марка. Ето защо посоченият състав е трябвало да направи извод в обжалваното решение, че е налице вероятност от объркване по смисъла на посочената разпоредба, макар и само в съзнанието на частта от съответните потребители, които не ползват основен запас от думи на английски език като широкия кръг полски и испански потребители.
СХВП и встъпилата страна оспорват доводите на жалбоподателя. Встъпилата страна отбелязва по-специално, че отличителният характер на по-ранната марка е слабо изразен поради описателния характер на елемента „stepeasy“ и чисто декоративния или описателен характер (подметка на обувка) на фигуративните елементи, докато този на заявената марка е най-малкото средно изразен, доколкото елементът „mediflex“ няма значение на английски език или на друг език на Съюза.
Съгласно постоянната съдебна практика вероятност от объркване представлява вероятността съответните потребителите да повярват, че разглежданите стоки или услуги произхождат от едно и също предприятие или от икономически свързани предприятия. Според същата съдебна практика вероятността от объркване трябва да се преценява общо според възприемането на разглежданите знаци и стоки от съответните потребители, като се вземат предвид всички фактори, които характеризират конкретния случай и по-конкретно взаимната зависимост между сходството на знаците и сходството на обозначените с тях стоки или услуги (вж. решение от 9 юли 2003 г., Laboratorios RTB/СХВП — Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T‑162/01
,
EU:T:2003:199
, т.
—
и цитираната съдебна практика). Съгласно принципа на взаимозависимост може да съществува вероятност от объркване въпреки ниската степен на сходство между разглежданите марки, когато сходството между обхванатите от тях стоки или услуги е голямо (вж. решение от 23 октомври 2002 г., Fifties,
T‑104/01
,
EU:T:2002:262
, т.
и цитираната съдебна практика).
За целите на прилагането на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001 вероятността от объркване предполага едновременно идентичност или сходство между конфликтните марки, както и идентичност или сходство между обозначените стоки или услуги. В случая става въпрос за кумулативни условия (вж. решение от 22 януари 2009 г., Commercy/СХВП — easyGroup IP Licensing (easyHotel),
T‑316/07
,
EU:T:2009:14
, т.
и цитираната съдебна практика).
От съдебната практика следва, че вероятността от объркване е толкова по-голяма, колкото по-силно изразен е отличителният характер на по-ранната марка (решения от 11 ноември 1997 г., SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
, т.
и от 29 септември 1998 г., Canon,
C‑39/97
,
EU:C:1998:442
, т.
).
Освен това вероятността от объркване варира в зависимост от степента на внимание от страна на съответните потребители. По този начин, съгласно съдебната практика, ако съответните потребители имат възможност едва в редки случаи да сравнят пряко различните марки, а трябва да се доверят на „несъвършения образ, който са съхранили в паметта си“, високата степен на внимание на съответните потребители може да доведе до извода, че те няма да объркат разглежданите марки въпреки липсата на пряко сравняване на различните марки (вж. решение, Migros-Genossenschafts-Bund/EUIPO — Luigi Lavazza (CReMESPRESSO),
T‑189/16
, непубликувано,
EU:T:2017:488
, т.
и цитираната съдебна практика).
В случая следва да се приеме, че разглежданите стоки отчасти са идентични, що се отнася до обхванатите от конфликтните марки „облекло“, „шапки“ и „обувки“ от клас 25 и обхванатите от заявената марка „медицински обувки“ от клас 25, и отчасти са сходни в ниска степен, що се отнася до обхванатите от по-ранната марка „обувки“ от клас 25 и обхванатите от заявената марка „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10.
Освен това е установено, че за частта от съответните потребители, които не ползват основен запас от думи на английски език, конфликтните марки са различни във визуално, фонетично и концептуално отношение, а за останалата част от посочените потребители те са сходни в ниска степен във визуално, фонетично и концептуално отношение. От това следва, че преценявани общо, посочените марки са различни за първата част от тези потребители и са сходни в ниска степен за втората част от същите потребители.
Следователно необходимите условия, за да може да се установи вероятност от объркване, са изпълнени в случая само по отношение на частта от съответните потребители, които са англоезични или ползват основен запас от думи на английски език.
Доколкото встъпилата страна поддържа, че по-ранната марка има слабо изразен присъщ отличителен характер поради описателния характер на елемента „stepeasy“ и поради чисто декоративния или описателен характер (подметка на обувка) на фигуративните елементи, необходимо е да се отбележи, че в обжалваното решение апелативният състав не е взел изрично отношение по присъщия отличителен характер на посочената марка. В случая последният ще варира за частта от съответните потребители, които са англоезични или ползват основен запас от думи на английски език, от слабо изразен, що се отнася до „обувките“, за които ще загатва или напомня абстрактната мрежоподобна рисунка в синьо и оранжево, както и посоченият по-горе елемент, до средно изразен по отношение на „облекло“ и „шапки“, за които няма да загатва или напомня посочената абстрактна рисунка.
Що се отнася до широкия кръг потребители, които са англоезични или ползват основен запас от думи на английски език и които могат да закупят обхванатите от всяка от конфликтните марки „обувки“ от клас 25, като се имат предвид средната степен на внимание, която проявяват съответните потребители, и слабо изразеният присъщ отличителен характер на по-ранната марка по отношение на „обувките“, съществуващата ниска степен на общо сходство между посочените марки не е достатъчна в конкретния случай, за да се приеме, дори когато разглежданите стоки са идентични, че тези потребители могат да повярват, че посочените стоки произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприятия.
Що се отнася до широкия кръг потребители, които са англоезични или ползват основен запас от думи на английски език и които могат да закупят обхванатите от всяка от конфликтните марки „облекло“ и „шапки“ от клас 25, като се имат предвид средната степен на внимание, която проявяват съответните потребители, идентичният характер на разглежданите стоки и средно изразеният присъщ отличителен характер на по-ранната марка по отношение на тези стоки, съществуващата ниска степен на общо сходство между посочените марки е достатъчна в конкретния случай, за да се приеме, че тези потребители могат да повярват, че посочените стоки произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприятия.
Що се отнася до една немалка част от широкия кръг потребители, които са англоезични или ползват основен запас от думи на английски език и които могат да закупят както обхванатите от заявената марка „медицински обувки“ от клас 25 или „ортопедични обувки“ и „цели ортопедични обувки за медицински цели“ от клас 10, така и обхванатите от по-ранната марка „обувки“ от клас 25, като се имат предвид високата степен на внимание, която проявяват съответните потребители, и слабо изразеният присъщ отличителен характер на по-ранната марка по отношение на „обувките“, съществуващата ниска степен на общо сходство между посочените марки не е достатъчна в конкретния случай, за да се приеме, дори за тези от разглежданите стоки, които са идентични, а не само сходни в ниска степен, че тези потребители могат да повярват, че посочените стоки произхождат от едно и също предприятие или евентуално от икономически свързани предприятия.
При тези обстоятелства жалбоподателят има основание да поддържа, че в обжалваното решение апелативният състав неправилно е стигнал до извода, че липсва вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001, като е отменил решението на отдела по споровете от 12 декември 2017 г. и е отхвърлил възражението в частта му относно обхванатите от заявената марка „облекло“ и „шапки“ от клас 25.
В тази му част искането на жалбоподателя да се отмени обжалваното решение следва да се уважи, а в останалата му част то следва да се отхвърли като неоснователно.
Освен това, що се отнася до искането на жалбоподателя Общият съд да измени обжалваното решение, следва да се припомни, че макар признатото на Общия съд правомощие за изменение да не означава, че този съд може да замени преценката на апелативния състав със своя преценка и още по-малко да извърши преценка по въпрос, по който посоченият състав още не е взел отношение, това правомощие трябва да бъде упражнено в случаите, в които след като е осъществил контрол върху направената от апелативния състав преценка, Общият съд е в състояние да определи, въз основа на установените фактически и правни обстоятелства, какво решение е трябвало да вземе апелативният състав (решение от 5 юли 2011 г., Edwin/СХВП,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
, т.
).
В конкретния случай трябва да се отбележи, че в обжалваното решение апелативният състав е взел отношение по наличието на вероятност от объркване между конфликтните марки за „облеклото“ и „шапките“ от клас 25, така че Общият съд има правомощието да измени посоченото решение в този аспект.
Както впрочем следва по-специално от точки 110—117 по-горе, същият състав е бил длъжен да приеме, че за посочените стоки е налице вероятност от объркване по смисъла на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент 2017/1001.
При тези обстоятелства чрез изменение на обжалваното решение жалбата, подадена от встъпилата страна пред апелативния състав, следва да се отхвърли в частта ѝ относно тези стоки. Искането за изменение на обжалваното решение следва да се отхвърли в останалата му част като неоснователно.
[…]

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (втори състав)
реши:

1)
Отменя решението на четвърти апелативен състав на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) от 8 ноември 2018 г. (преписка R 77/2018‑4), постановено в производство по възражение със страни Pablosky, SL и docPrice GmbH в частта му относно „облеклото“ и „шапките“ от клас 25 по смисъла на Ницската спогодба.

2)
Отхвърля жалбата, подадена от docPrice пред апелативния състав на EUIPO, в частта ѝ относно посочените в точка 1 стоки.

3)
Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

4)
Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.

Tomljenović
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 8 юли 2020 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.