CELEX: 62015CJ0275
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Direktyva 2001/29/EB
Autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimas
9 straipsnis
Kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumas
Sąvoka „kabelinis [(re)transliavimas]“
Trečiojo asmens vykdomas komercinių televizijos programų retransliavimas internetu
Tiesioginė transliacija internetu („Live streaming“)

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (
OL L 167
, 2001, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 230) 9 straipsnio išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
ITV Broadcasting Limited
,
ITV 2 Limited
,
ITV Digital Channels Limited
,
Channel 4 Television Corporation
,
4 Ventures Limited
,
Channel 5 Broadcasting Limited ir ITV Studios Limited
ginčą su
TVCatchup Limited
, sanuojama bendrove (toliau – TVC),
TVCatchup (UK) Limited
(toliau – TVC UK) ir
Media Resources Limited
dėl to, kad pastarosios internetu perduodavo ieškovių pagrindinėje byloje transliuojamas televizijos programas.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyvos 2001/29 4, 20, 23, 32 ir 60 konstatuojamosiose dalyse nustatyta:
„(4)
Suderinta teisinė autorių teisių ir gretutinių teisių sistema, padidindama teisinį aiškumą ir nustatydama aukštą intelektinės nuosavybės apsaugos lygį, skatins esmines investicijas į kūrybingumą ir novatoriškumą, įskaitant tinklų infrastruktūrą, ir savo ruožtu padės Europos pramonės augimui ir padidėjusiam konkurencingumui <…>
<…>
(20)
Ši direktyva remiasi principais ir taisyklėmis, jau nustatytomis šioje srityje šiuo metu galiojančiose direktyvose, pirmiausia direktyvose [91/250/EEB, 92/100/EEB, 1993 m. rugsėjo 27 d. Tarybos direktyvoje 93/83/EEB dėl tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių taisyklių, taikomų palydoviniam transliavimui ir kabeliniam retransliavimui, koordinavimo (
OL L 248
, 1993 10 6, p. 15, 2004 m. specialusis leidimas, 17 skyrius, 1 tomas, p. 134), 93/98/EEB ir 96/9/EB]. Ja tie principai ir taisyklės plėtojami bei įtvirtinami atsižvelgiant į informacinę visuomenę. Šios direktyvos nuostatos neturėtų pažeisti tų direktyvų nuostatų, išskyrus atvejus, kai šioje direktyvoje yra nustatyta kitaip.
<…>
(23)
Ši direktyva turėtų dar labiau suderinti autoriaus teisę viešai paskelbti kūrinį. Ši teisė turėtų būti suprantama plačiai, kaip apimanti bet kokį viešą paskelbimą visuomenės nariams, nesantiems toje vietoje, iš kurios skelbiama. <…>
<…>
(32)
Ši direktyva nustato išsamų atgaminimo teisės ir viešo paskelbimo teisės išimčių ir apribojimų sąrašą. <…>
<…>
(60)
Pagal šią direktyvą teikiama apsauga neturėtų pažeisti valstybių narių ar Bendrijos teisės nuostatų kitose srityse, tokiose kaip pramoninė nuosavybė, duomenų apsauga, sąlyginė prieiga, prieiga prie viešųjų dokumentų ir masinės informacijos priemonių naudojimo chronologijos taisyklė, kurios gali turėti poveikio autorių ar gretutinių teisių apsaugai.“
Direktyvos 2001/29 1 straipsnyje „Taikymo sritis“ nustatyta:
„1.   Ši direktyva reglamentuoja teisinę autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugą vidaus rinkos sistemoje, ypač atsižvelgiant į informacinę visuomenę.
2.   Išskyrus 11 straipsnyje nurodytus atvejus, ši direktyva nekeičia ir jokiu būdu nepaveikia egzistuojančių Bendrijos nuostatų dėl:
<…>
c)
autorių teisių ir gretutinių teisių, taikomų programų palydoviniam ir kabeliniam retransliavimui;
<…>“
Šios direktyvos 2 straipsnyje „Atgaminimo teisė“ nurodyta:
„Valstybės narės nustato išimtinę teisę leisti arba uždrausti tiesiogiai ar netiesiogiai, laikinai ar nuolat bet kuriuo būdu ir bet kuria forma atgaminti visą arba iš dalies:
a)
autoriams – savo kūrinius;
<…>
e)
transliuojančiosioms organizacijoms – savo transliacijų įrašus nepaisant to, ar tos transliacijos perduodamos laidais ar eteriu, įskaitant kabelinį ar palydovinį perdavimą.“
Šios direktyvos 3 straipsnyje „Teisė viešai paskelbti kūrinius ir teisė kitus objektus padaryti viešai prieinamus“ nurodyta:
„1.   Valstybės narės nustato autoriams išimtinę teisę leisti arba uždrausti bet kokį savo kūrinių viešą skelbimą laidais ar bevielėmis ryšio priemonėmis, įskaitant savo kūrinių padarymą viešai prieinam[ų] tokiu būdu, kad visuomenės nariai galėtų juos pasiekti individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku.
2.   Valstybės narės nustato išimtinę teisę leisti arba uždrausti padaryti viešai prieinamus laidais ar bevielėmis ryšio priemonėmis tokiu būdu, kad visuomenės nariai galėtų juos pasiekti individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku:
<…>
d)
transliuojančiosioms organizacijoms – savo transliacijų įrašus nepaisant to, ar tos transliacijos perduodamos laidais ar eteriu, įskaitant kabelinį ar palydovinį perdavimą.
<…>“
Direktyvos 2001/29 5 straipsnyje „Išimtys ir apribojimai“ nustatyta:
„3.   Valstybės narės 2 ir 3 straipsniuose nustatytoms teisėms gali nustatyti išimtis arba apribojimus šiais atvejais, kai:
<…>
5.   Šio straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos išimtys ir apribojimai taikomi tik tam tikrais specialiais atvejais, kurie neprieštarauja įprastiniam kūrinio ar kito objekto naudojimui ir nepagrįstai nepažeidžia teisėtų teisių turėtojų interesų.“
Minėtos direktyvos 9 straipsnyje „Tęstinis kitų teisinių nuostatų taikymas“ numatyta:
„Ši direktyva nepažeidžia nuostatų dėl patentų, prekės ženklų, pramoninio dizaino teisių, naudingųjų modelių, puslaidininkių įtaisų topografijų, šriftų, sąlyginės prieigos, kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo, nacionalinių vertybių apsaugos, teisinių deponavimo reikalavimų, įstatymų dėl konkurenciją ribojančių veiksmų ir nesąžiningos konkurencijos, komercinių paslapčių, saugumo, konfidencialumo, duomenų apsaugos ir asmens privatumo, viešųjų dokumentų prieinamumo, sutarčių teisės nuostatų.“
Jungtinės Karalystės teisė
Copyright
,
Designs and Patents Act 1988
(1988 m. Autorių teisių, dizaino ir patentų įstatymo), su pakeitimais, padarytais
Copyright and Related Rights Regulations 2003
(2003 m. Autorių teisių ir gretutinių teisių taisyklėmis, toliau – CDPA), perkėlusio Direktyvą 2001/29, 73 straipsnyje „Transliuojamo kūrinio priėmimas ir kabelinis retransliavimas“ numatyta:
„(1)   Šis straipsnis taikomas, jeigu iš Jungtinės Karalystės transliuojamas kūrinys yra priimamas ir iš karto atliekamas jo kabelinis retransliavimas.
(2)   Autorių teisė į transliuojamą kūrinį nepažeidžiama:
(a)
jeigu vykdant kabelinį retransliavimą laikomasi reikalavimo, į kurį būtina atsižvelgti, arba
(b)
jeigu kūrinys yra (ir kiek yra) transliuojamas priimti toje teritorijoje, kurioje atliekamas jo kabelinis retransliavimas, taip pat jeigu jis yra (ir kiek yra) atitinkamos paslaugos dalis.
(3)   Autorių teisės į kiekvieną kūrinį, kuris įtrauktas į transliuojamą turinį, nepažeidžiamos, jeigu šis turinys transliuojamas (ir kiek transliuojamas) priimti teritorijoje, kurioje atliekamas jo kabelinis retransliavimas <…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Ieškovės pagrindinėje byloje yra komercinės televizijos transliuotojos ir joms pagal nacionalinę teisę priklauso autorių teisės į pačias jų televizijos transliacijas bei filmus ir kitus į jų transliacijas įtrauktus dalykus. Jos finansuojamos iš jų transliacijose esančios reklamos.
TVC televizijos transliacijų perdavimo paslaugas teikia internetu, leisdama vartotojams internetu „tiesiogiai“ priimti nekoduotos televizijos transliacijas, įskaitant ieškovių pagrindinėje byloje perduodamas televizijos transliacijas. Pradėjus TVC sanavimo procedūrą, pagal
Media Resources Limited
suteiktą licenciją jos komercinės veiklos vykdymą ir jos paslaugų teikimą parėmė TVC UK.
Ieškovės pagrindinėje byloje kreipėsi į
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
[(Aukštasis teisingumo teismas (Anglija ir Velsas), Lordo kanclerio skyrius)] su ieškiniu TVC dėl jų autorių teisių pažeidimo. Minėtas teismas pateikė Teisingumo Teismui prašymą priimti prejudicinį sprendimą dėl Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalyje numatytos sąvokos „viešas skelbimas“ išaiškinimo.
Priėmus 2013 m. kovo 7 d. Sprendimą ITV Broadcasting ir kt. (
C‑607/11
,
EU:C:2013:147
)
High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division
[(Aukštasis teisingumo teismas (Anglija ir Velsas), Lordo kanclerio skyrius)] konstatavo, kad viešai paskelbdama TVC pažeidė ieškovių pagrindinėje byloje autorių teises. Vis dėlto, kiek tai susiję su trimis televizijos kanalais – ITV,
Channel 4
ir
Channel 5
– šis teismas laikėsi nuomonės, kad TVC galėjo remtis CDPA 73 straipsnio 2 dalies b punktu ir 3 dalimi paremta gynybos priemone.
Ieškovės pagrindinėje byloje padavė apeliacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui. Šis teismas TVC UK ir
Media Resources Limited
taip pat pripažino atsakovėmis.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad CDPA 73 straipsnyje numatyta gynybos priemonė nuo veiksmų, kuriais pažeidžiamos autorių teisės į kiekvieną kūrinį arba į kiekvieną kūrinį, kuris įtrauktas į transliuojamą turinį, kuria gali būti remiamasi, „jeigu iš Jungtinės Karalystės transliuojamas kūrinys yra priimamas ir iš karto atliekamas jo kabelinis retransliavimas“. Ji teigia, kad gynybos priemonė, su kuria į jį kreiptasi, susijusi ne su CDPA 73 straipsnio 2 dalies a punktu ir 3 dalimi, iš kurių, be kita ko, matyti, kad autorių teisė į transliuojamą kūrinį nėra pažeista, „jeigu vykdant kabelinį retransliavimą laikomasi reikalavimo, į kurį būtina atsižvelgti“, bet su šio įstatymo 73 straipsnio 2 dalies b punktu ir 3 dalimi, kuriuose nustatoma, kad ši teisė nėra pažeista, „jeigu kūrinys yra (ir kiek yra) transliuojamas priimti toje teritorijoje, kurioje atliekamas jo kabelinis retransliavimas, taip pat jeigu jis yra (ir kiek yra) atitinkamos paslaugos dalis“.
Manydamas, kad CDPA 73 straipsnį reikia aiškinti atsižvelgiant į Direktyvos 2001/29 9 straipsnį,
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
(Apeliacinis teismas (Anglija ir Velsas) (Civilinių bylų skyrius), Jungtinė Karalystė) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„Dėl Direktyvos 2001/29 9 straipsnio, konkrečiai – žodžių junginio „[ši] direktyva nepažeidžia [nuostatų dėl] <...> kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo“:
1)
Ar nurodytas žodžių junginys leidžia toliau taikyti nacionalinės teisės nuostatą su nacionalinėje teisėje apibrėžta sąvokos „kabelinis [perdavimas]“ taikymo sritimi, ar šios 9 straipsnio dalies taikymo sritis nustatoma pagal Sąjungos teisėje apibrėžtą sąvokos „kabelinis [(re)transliavimas]“ reikšmę?
2)
Ką tai reiškia, jei 9 straipsnyje nurodyta sąvoka „kabelinis [(re)transliavimas]“ yra apibrėžta Sąjungos teisėje? Tiksliau:
a)
ar ši sąvoka turi konkrečią techninę reikšmę, apsiribojančią tradiciniais kabeliniais tinklais, kuriuos eksploatuoja įprasti kabelinių paslaugų teikėjai?
b)
o gal ši sąvoka turi neutralią techninę reikšmę, apimančią funkciniu požiūriu panašias internetu perduodamas paslaugas?
c)
ar ši sąvoka bet kokiu atveju apima mikrobangų energijos perdavimą tarp dviejų fiksuotų antžeminių taškų?
3)
Ar nurodytas žodžių junginys taikomas nuostatoms, įpareigojančioms kabelinius tinklus retransliuoti tam tikras transliacijas, ar nuostatoms, leidžiančioms kabelines retransliacijas, kai retransliuojama vienu metu ir tik tose teritorijose, kuriose transliacijos buvo skirtos priimti, ir (arba) kai retransliuojama kanalais, kuriems taikomi tam tikri viešųjų paslaugų įpareigojimai?
4)
Jeigu 9 straipsnyje vartojamos sąvokos „kabelinis [(re)transliavimas]“ sritis yra apibrėžta nacionalinėje teisėje, ar nacionalinės teisės nuostatai taikomi Sąjungos proporcingumo ir autorių teisių turėtojų, taip pat kabelinių tinklų savininkų teisių ir visuomenės intereso pusiausvyros principai?
5)
Ar 9 straipsnis apsiriboja nacionalinės teisės nuostatomis, galiojančiomis Direktyvos 2001/29 suderinimo, įsigaliojimo ar paskutinę įgyvendinimo dieną, ar jis taikomas ir vėlesnėms nacionalinės teisės nuostatoms, skirtoms kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumui?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl trečiojo klausimo
Trečiuoju klausimu, kurį reikia nagrinėti pirmiausia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2001/29 9 straipsnis ir, konkrečiau kalbant, „kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo“ sąvoka turi būti aiškinami taip, kad ši nuostata taikoma ir ji leidžia nacionalinės teisės aktą, pagal kurį autorių teisė nepažeidžiama tuo atveju, kai televizijos kanalais, kuriems taikomi viešųjų paslaugų įsipareigojimai, transliuoti kūriniai iš karto pirmosios transliacijos teritorijoje retransliuojami kabeliniais tinklais, įskaitant atitinkamu atveju internetą.
Šiuo klausimu konstatuotina, kad, nesant aiškios nuorodos į valstybių narių teisę, Direktyvos 2001/29 9 straipsnyje nustatyta „kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo“ sąvoka visoje Sąjungoje turi būti aiškinama savarankiškai ir vienodai, atsižvelgiant į nuostatos tekstą, kontekstą, kuriame ji vartojama, ir į teisės akto, kurio dalis ji yra, siekiamus tikslus (šiuo klausimu žr. 2010 m. spalio 21 d. Sprendimo Padawan,
C‑467/08
,
EU:C:2010:620
,
punktą ir 2016 m. lapkričio 10 d. Sprendimo Private Equity Insurance Group,
C‑156/15
,
EU:C:2016:851
,
punktą ir nurodytą teismo praktiką).
Pirma, vien iš pačių žodžių „kabelinis <…> prieinamumas“ matyti, kad ši sąvoka skiriasi nuo „kabelinio retransliavimo“ sąvokos, nes tik pastaroji Direktyvoje 2001/29 nustatyta sąvoka rodo, kad kalbama apie audiovizualinio turinio transliaciją.
Dėl, antra, Direktyvos 2001/29 9 straipsnio konteksto, kaip savo išvados 55 punkte pažymėjo generalinis advokatas, šioje direktyvoje, konkrečiai jos 1 straipsnio 2 dalies c punkte, jau įtvirtinta nuostata, kurioje aiškiai reglamentuojamas „kabelinis retransliavimas“, todėl į šios direktyvos taikymo sritį nepatenka šį klausimą reglamentuojančios Sąjungos teisės nuostatos, konkrečiai Direktyvos 93/83 nuostatos.
Tiek, kiek reikia, pažymėtina, kad Direktyvos 93/83 nuostatos nėra svarbios siekiant išnagrinėti ginčą pagrindinėje byloje. Iš tiesų, pastarasis ginčas yra susijęs su retransliacija vienoje valstybėje narėje, o Direktyvoje 93/83 numatytas mažiausias autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugos tam tikrų aspektų suderinimas programų iš kitų valstybių narių viešo perdavimo per palydovą ar kabelį atveju (2006 m. gruodžio 7 d. Sprendimo
SGAE
, C‑306/05, ES:2006:764, 30 punktas).
Trečia, dėl Direktyvos 2001/29 tikslo reikia pasakyti, kad ja iš esmės siekiama nustatyti aukšto lygio autorių apsaugą, leidžiančią jiems gauti teisingą atlygį už jų kūrinių naudojimą, visų pirma juos viešai paskelbiant (šiuo klausimu žr. 2011 m. spalio 4 d. Sprendimo Football Association Premier League ir kt.,
C‑403/08 ir C‑429/08
,
EU:C:2011:631
,
punktą).
Dėl šios aukšto lygio autorių apsaugos Teisingumo Teismas, į kurį nagrinėjant pagrindinę bylą pirmoje instancijoje buvo kreiptasi su prejudiciniu klausimu, jau buvo nusprendęs, kad Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta viešo skelbimo sąvoka turi būti suprantama plačiai, kaip tai, be kita ko, aiškiai skelbiama šios direktyvos 23 konstatuojamoje dalyje, ir kad retransliavimas internetu, kaip tai nagrinėjama pagrindinėje byloje, sudaro tokį skelbimą (šiuo klausimu žr. 2013 m. kovo 7 d. Sprendimo ITV Broadcasting ir kt. (
C‑607/11
,
EU:C:2013:147
,
ir
punktus).
Darytina išvada, kad be suinteresuoto autoriaus sutikimo toks retransliavimas iš principo nėra leidžiamas, nebent jeigu jam taikomas šios direktyvos 5 straipsnis, kuriame nustatytas išsamus atgaminimo teisių ir viešo paskelbimo teisės, nustatytos minėtos direktyvos 3 straipsnyje, išimčių ir apribojimų sąrašas, ir tai patvirtinama ir 32 konstatuojamoje dalyje.
Šiuo atveju neginčijama, kad pagrindinėje byloje ginčijamoms retransliacijoms netaikoma nė viena iš Direktyvos 2001/29 5 straipsnyje išsamiai išvardytų išimčių ir apribojimų.
Dėl Direktyvos 2001/29 9 straipsnio, kaip savo išvados 37 ir 38 punktuose pažymėjo generalinis advokatas, iš šios nuostatos, siejamos su šios direktyvos 60 straipsniu, matyti, kad ja siekiama palikti galioti nuostatas, kurios taikomos kitose srityse nei ta, kuri suderinta minėta direktyva.
Taigi, toks Direktyvos 2001/29 9 straipsnio aiškinimas, kad tokia pagrindinėje byloje nagrinėjama retransliacija be autorių sutikimo leidžiama kitais atvejais, nei numatyta šios direktyvos 5 straipsnyje, prieštarautų ne tik minėto 9 straipsnio tikslui, bet ir šio minėto 5 straipsnio išsamiam pobūdžiui ir kliudytų pasiekti pagrindinį minėtos direktyvos tikslą – nustatyti aukšto lygio autorių apsaugą.
Šiuo klausimu nesvarbu, ar saugomi kūriniai iš pradžių perduodami kanalais, kuriems taikomi viešųjų paslaugų įsipareigojimai. Iš tiesų, Direktyvoje 2001/29 nėra pagrindo, kuris pateisintų žemesnio lygio apsaugos šių kanalų transliuojamam turiniui suteikimą.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad Direktyvos 2001/29 9 straipsnis ir, konkrečiau kalbant, „kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo“ sąvoka turi būti aiškinami taip, kad ši nuostata netaikoma ir ji neleidžia nacionalinės teisės akto, pagal kurį autorių teisė nepažeidžiama tuo atveju, kai televizijos kanalais, kuriems taikomi viešųjų paslaugų įsipareigojimai, transliuoti kūriniai iš karto pirmosios transliacijos teritorijoje retransliuojami kabeliniais tinklais, įskaitant atitinkamu atveju internetą.
Dėl pirmojo, antrojo, ketvirtojo ir penktojo klausimų
Atsižvelgiant į atsakymą į trečiąjį klausimą, nereikia atsakyti į pirmąjį, antrąjį, ketvirtąjį ir penktąjį klausimus.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 9 straipsnis ir, konkrečiau kalbant, „kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo“ sąvoka turi būti aiškinami taip, kad ši nuostata netaikoma ir ji draudžia priimti ir (arba) taikyti nacionalinės teisės aktą, pagal kurį autorių teisė nepažeidžiama tuo atveju, kai televizijos kanalais, kuriems taikomi viešųjų paslaugų įsipareigojimai, transliuoti kūriniai iš karto pirmosios transliacijos teritorijoje retransliuojami kabeliniais tinklais, įskaitant atitinkamu atveju internetą.

Parašai.
(
)	* Proceso kalba: anglų.