CELEX: 62018CJ0642
Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen
Direktiivi 2008/98/EY
30 ja 33 artikla
Jätehuoltosuunnitelmat
Baleaarien ja Kanariansaarten (Espanja) itsehallintoalueet
Tarkistamisvelvollisuus
Velvollisuus ilmoittaa komissiolle
Sääntöjenmukaisen virallisen huomautuksen puuttuminen
Virallisen huomautuksen lähettäminen ennenaikaisesti
Tutkimatta jättäminen

Euroopan komissio vaatii kannekirjelmällään unionin tuomioistuinta toteamaan, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut jätteistä ja tiettyjen direktiivien kumoamisesta 19.11.2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (
EUVL 2008, L 312, s. 3
) 30 artiklan 1 kohdan ja 33 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tarkistanut kyseisessä direktiivissä säädettyjä jätehuoltosuunnitelmia Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueiden osalta ja koska se ei ole ilmoittanut virallisesti komissiolle kyseisten suunnitelmien tarkistamisesta.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Direktiivin 2008/98 28 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset laativat 1, 4, 13 ja 16 artiklan mukaisesti yhden tai useita jätehuoltosuunnitelmia.
Näiden suunnitelmien on erikseen tai yhdessä katettava kyseisen jäsenvaltion koko maantieteellinen alue.”
Mainitun direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jätehuoltosuunnitelmat ja jätteen syntymisen ehkäisemistä koskevat ohjelmat arvioidaan vähintään joka kuudes vuosi ja että ne tarkistetaan tarvittaessa ja soveltuvin osin 9 ja 11 artiklan mukaisesti.”
Kyseisen direktiivin 33 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 28 ja 29 artiklassa tarkoitetut jätehuoltosuunnitelmat ja jätteen syntymisen ehkäisemistä koskevat ohjelmat, kun ne on hyväksytty, sekä niihin tehdyistä merkittävistä muutoksista.”
Direktiivin 2008/98 40 artiklan 1 kohdan nojalla kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 12.12.2010 eli kaksi vuotta sen 12.12.2008 tapahtuneen voimaantulon jälkeen.
Oikeudenkäyntiä edeltänyt menettely
Komissio lähetti 18.11.2016 Espanjan kuningaskunnalle virallisen huomautuksen, jossa se väitti, että Espanjan kuningaskunta oli rikkonut direktiivin 2008/98 28 artiklan 1 kohtaa, 30 artiklan 1 kohtaa ja 33 artiklan 1 kohtaa, koska se ei ollut hyväksynyt tai tarkistanut Aragonian, Baleaarien, Kanariansaarten, Cantabrian, Kastilia-La Manchan, Katalonian, Extremaduran, Galician, La Riojan, Madridin, Murcian ja Navarran itsehallintoalueiden sekä Ceutan autonomisen kaupungin jätehuoltosuunnitelmia eikä näin ollen ilmoittanut niistä komissiolle.
Espanjan kuningaskunta vastasi kyseiseen viralliseen huomautukseen 18.1.2017 päivätyllä kirjeellä.
Komissio antoi 14.7.2017 perustellun lausunnon, jossa se katsoi, että Espanjan kuningaskunta ei edelleenkään noudattanut direktiivin 2008/98 mukaisia velvoitteitaan Aragonian, Baleaarien, Kanariansaarten ja Madridin itsehallintoalueiden sekä Ceutan autonomisen kaupungin osalta, ja se kehotti kyseistä jäsenvaltiota toteuttamaan tarvittavat toimenpiteet kahden kuukauden kuluessa kyseisen perustellun lausunnon vastaanottamisesta eli 14.9.2017 mennessä.
Espanjan kuningaskunta vastasi kyseiseen perusteltuun lausuntoon 14.9.2017, 17.1.2018, 18.5.2018, 23.5.2018 ja 6.6.2018 päivätyillä kirjeillä.
Koska komissio katsoi, että Espanjan kuningaskunta ei ollut vielä toteuttanut direktiivin 2008/98 mukaisten velvoitteiden noudattamisen edellyttämiä toimenpiteitä, se päätti 12.10.2018 nostaa käsiteltävän jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteen.
Asian käsittelyn vaiheet unionin tuomioistuimessa
Kannekirjelmässään komissio väitti, että Espanjan kuningaskunta ei ollut noudattanut direktiivin 2008/98 28 artiklan 1 kohdan, 30 artiklan 1 kohdan ja 33 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ollut hyväksynyt eikä tarkistanut Aragonian, Baleaarien, Kanariansaarten ja Madridin itsehallintoalueiden ja Ceutan autonomisen kaupungin jätehuoltosuunnitelmia eikä näin ollen ilmoittanut niitä.
Komissio otti huomioon Espanjan kuningaskunnan vastineessaan esittämät tiedot, jotka koskivat lähinnä Aragonian ja Madridin itsehallintoalueiden ja Ceutan autonomisen kaupungin uusien jätehuoltosuunnitelmien hyväksymistä ja toimittamista komissiolle vuonna 2018, ja päätti luopua jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevasta kanteestaan siltä osin kuin se koski kyseisiä itsehallintoalueita ja kyseistä autonomista kaupunkia. Komissio päätti lisäksi peruuttaa väitteensä, joka koski jätehuoltosuunnitelmien hyväksymättä jättämistä Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueilla ja joka perustui direktiivin 2008/98 28 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska Espanjan kuningaskunta oli ilmoittanut kyseiset suunnitelmat, jotka oli hyväksytty ennen mainitun direktiiviin voimaantuloa.
Komissio rajasi näin ollen jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevan kanteensa kohteen väitteisiin, jotka koskivat jätehuoltosuunnitelmien tarkistus- ja ilmoitusvelvollisuuden laiminlyöntiä, joista edellisestä säädetään direktiivin 2008/98 30 artiklan 1 kohdassa ja jälkimmäisestä saman direktiivin 33 artiklan 1 kohdassa, yksinomaan Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueiden osalta.
Asianosaisten vaatimukset
Komissio vaatii, että unionin tuomioistuin
–
toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut direktiivin 2008/98 30 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole tarkistanut kyseisessä direktiivissä säädettyjä jätehuoltosuunnitelmia Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueiden osalta
–
toteaa, että Espanjan kuningaskunta ei ole noudattanut kyseisen direktiivin 33 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole ilmoittanut virallisesti komissiolle jätehuoltosuunnitelmien tarkistamisesta Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueiden osalta, ja
–
velvoittaa Espanjan kuningaskunnan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Espanjan kuningaskunta vaatii, että unionin tuomioistuin
–
hylkää kanteen ja
–
velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanteen tutkittavaksi ottaminen
On palautettava mieleen, että SEUT 258 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätyn oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn tarkoituksena on antaa asianomaiselle jäsenvaltiolle tilaisuus täyttää unionin oikeuden mukaiset velvoitteensa tai tilaisuus puolustautua asianmukaisesti komission esittämiä väitteitä vastaan. Tämän menettelyn sääntöjenmukaisuus on siten EUT-sopimuksessa tarkoitettu olennainen tae asianomaisen jäsenvaltion oikeuksien suojelemiseksi. Vain silloin, kun tätä taetta noudatetaan, unionin tuomioistuin voi kontradiktorisessa menettelyssä ratkaista, onko jäsenvaltio todella jättänyt noudattamatta jäsenyysvelvoitteitaan niin kuin komissio on väittänyt. Virallisen huomautuksen tarkoituksena on erityisesti oikeusriidan kohteen rajaaminen oikeudenkäyntiä edeltävässä menettelyssä ja puolustuksen valmistelemiseksi tarvittavien tietojen antaminen jäsenvaltiolle, jota kehotetaan esittämään huomautuksensa (ks. vastaavasti tuomio 5.6.2003, komissio v. Italia,
C‑145/01
,
EU:C:2003:324
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan on myös niin, että SEUT 258 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisen virallisen huomautuksen antaminen edellyttää sitä, että komissio voi pätevästi väittää asianomaisen jäsenvaltion jättäneen tätä aikaisemmin noudattamatta sille kuuluvaa velvoitetta (ks. vastaavasti mm. tuomio 15.2.2001, komissio v. Ranska,
C‑230/99
,
EU:C:2001:100
,
kohta ja tuomio 27.10.2005, komissio v. Luxemburg,
C‑23/05
,
EU:C:2005:660
,
kohta).
Tästä seuraa, että SEUT 258 artiklan ensimmäisessä kohdassa määrätyn oikeudenkäyntiä edeltävän menettelyn aloittaminen, vaikka komissio ei voi pätevästi väittää asianomaisen jäsenvaltion jättäneen noudattamatta velvoitteitaan, vaikuttaa väistämättä jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämisen toteamista koskevan menettelyn sääntöjenmukaisuuteen.
Näin ollen SEUT 258 artiklan vaatimukset täyttävän virallisen huomautuksen puuttuminen on ehdoton prosessinedellytys, jonka unionin tuomioistuin voi milloin tahansa tutkia omasta aloitteestaan (ks. vastaavasti määräys 13.9.2000, komissio v. Alankomaat,
C‑341/97
,
EU:C:2000:434
,
kohta ja tuomio 27.10.2005, komissio v. Luxemburg,
C‑23/05
,
EU:C:2005:660
,
ja
kohta).
Kuten julkisasiamies lähinnä ratkaisuehdotuksensa 17–19 kohdassa totesi, kun komissio lähetti käsiteltävässä asiassa Espanjan kuningaskunnalle virallisen huomautuksensa 18.11.2016, se moitti kyseistä jäsenvaltiota tiettyjen direktiivissä 2008/98 säädettyjen velvoitteiden noudattamatta jättämisestä, johon ei kyseisenä päivänä vielä voitu vedota.
Kuten kantajan vastauksesta ilmenee, komissio tulkitsi ensinnäkin kyseisen direktiivin 30 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään, että jäsenvaltioiden on varmistettava, että jätehuoltosuunnitelmat arvioidaan vähintään joka kuudes vuosi ja että ne tarkistetaan tarvittaessa, siten, että siinä velvoitetaan jäsenvaltiot tarkistamaan kyseiset suunnitelmat kuuden vuoden kuluessa kyseisen direktiivin voimaantulosta eli 12.12.2008 lähtien.
Direktiivin 2008/98 30 artiklan 1 kohdassa säädetty velvollisuus arvioida ja tarvittaessa tarkistaa Baleaarien ja Kanariansaarten itsehallintoalueiden hyväksymät jätehuoltosuunnitelmat saattoi kuitenkin syntyä vasta kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle säädetyn määräajan päättyessä, kuten sen 40 artiklan 1 kohdasta ilmenee, eli 12.12.2010 alkaen.
Jäsenvaltioille direktiivin 2008/98 30 artiklan 1 kohdassa vahvistettu määräaika kyseisessä artiklassa säädettyjen velvoitteiden noudattamiseksi päättyi näin ollen vasta kuusi vuotta kyseisen direktiivin täytäntöönpanolle varatun määräajan päättymisen jälkeen eli 12.12.2016.
Kun komissio vaati 18.11.2016 virallisella huomautuksella Espanjan kuningaskuntaa päättämään kyseisen direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa säädetyn velvoitteen väitetyn noudattamatta jättämisen, se aloitti tämän vuoksi SEUT 258 artiklassa määrätyn oikeudenkäyntiä edeltävän vaiheen ennenaikaisesti.
Koska velvoite, jonka noudattamatta jättämiseen jäsenvaltio on komission mukaan syyllistynyt, syntyi vasta sen päivän jälkeen, jona virallinen huomautus annettiin, komissio ei nimittäin voinut pätevästi vedota kyseisessä 30 artiklan 1 kohdassa säädetyn velvoitteen minkäänlaiseen noudattamatta jättämiseen.
Päinvastaisen näkemyksen hyväksyminen vaarantaisi väistämättä oikeusvarmuuden vaatimukset, jotka ovat perustana kaikissa menettelyissä, jotka voivat johtaa oikeudenkäyntiin (ks. analogisesti tuomio 15.2.2001, komissio v. Ranska,
C‑230/99
,
EU:C:2001:100
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tämä pätee toiseksi myös väitettyyn direktiivin 2008/98 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ilmoitusvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen, kun on kyse jätehuoltosuunnitelmiin tehdyistä merkittävistä muutoksista.
Koska tämä ilmoitusvelvollisuus on luonteeltaan liitännäinen kyseisten suunnitelmien tarkistamiseen nähden, vasta arviointimenettelyn ja kyseisten suunnitelmien mahdollisen tarkistamisen jälkeen on mahdollista arvioida tarkistuksen laajuutta ja todeta tarvittaessa, että jäsenvaltio on laiminlyönyt kyseisen direktiivin 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ilmoitusvelvollisuuttaan.
Tästä seuraa, että komissio ei voinut myöskään pätevästi väittää, että kyseisen 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ilmoitusvelvollisuutta oli laiminlyöty, ennen kyseisen direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa säädetyn kuuden vuoden määräajan päättymistä eli ennen 12.12.2016.
Kaiken edellä esitetyn perusteella komission jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskeva kanne on jätettävä tutkimatta.
Oikeudenkäyntikulut
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 138 artiklan 1 kohdan mukaan asianosainen, joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut. Koska Espanjan kuningaskunta on vaatinut komission velvoittamista korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja koska komission nostama kanne on jätetty tutkimatta, se on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kahdeksas jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne jätetään tutkimatta.

2)
Euroopan komissio velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: espanja.