CELEX: 62016TJ0177
Сортове растения
Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения за сорта растение Braeburn 78 (11078)
Определяне на друга контролна агенция
Обхват на проверката, която трябва да извърши отделението по жалбите
Задължение за мотивиране

Правна уредба
Основният регламент
Съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 година относно правната закрила на Общността на сортовете растения (
ОВ L 227, 1994 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 15, стр. 197, наричан по-нататък „основният регламент“) правната закрила на Общността на сортовете растения се предоставя за сортовете, които са различими, хомогенни, устойчиви и нови.
По силата на член 7, параграф 1 от основния регламент сортът се счита за различим, ако ясно се разграничава, по отношение на проявата на признаците си, характерни за даден генотип или за дадена комбинация от генотипове, от всеки друг сорт, чието съществуване е общоизвестно към датата на подаване на заявката за предоставяне на правна закрила на Общността на сортовете растения.
Въпросът дали критериите за различимост, хомогенност и устойчивост са изпълнени в конкретен случай, се разглежда в рамките на техническа проверка, проведена в съответствие с членове 55 и 56 от основния регламент.
По силата на член 55, параграф 1 от основния регламент се предвижда следното:
„1.   „Ако вследствие проверката [на предвидените в членове 53 и 54 формални и материални условия] Службата [на Общността за сортовете растения] установи, че няма пречка за предоставянето на правна закрила на Общността на сортовете растения, тя взима необходимите мерки компетентният орган или органи в най-малко една от държавите членки, на които Административният съвет [на Службата на Общността за сортовете растения] е възложил отговорността за техническата проверка на сортовете на съответния вид (контролни агенции), да извърши техническата проверка с цел установяване дали са спазени [критериите за различимост, хомогенност и устойчивост]“.
Съгласно член 56 от основния регламент техническите проверки се извършват съгласно насоките, определени от Административния съвет и инструкциите на Службата на Общността за сортовете растения (СРVO). Тези насоки описват по-конкретно растителния материал, който се изисква за целите на техническата проверка, както и реда и условията за провеждане на тестовете, приложимите методи, извършваните наблюдения, групирането на сортовете, за които се извършват тестовете, а също и таблицата с проверяваните признаци. В рамките на техническата проверка растенията от съответния сорт се отглеждат в близост до сортовете, които СРVO и определеният контролен център считат за най-близки до предложения за закрила сорт, според описанието му, съдържащо се в техническото описание, което е част от заявката за предоставяне на правна закрила на Общността на сортовете растения.
Член 57, параграфи 1—3 от основния регламент предвижда следното:
„1.   По искане на [СРVO] или ако самата тя счете, че резултатите от техническата проверка са достатъчни за оценяване на сорта, контролната агенция изпраща на [СРVO] отчет за проверката и, ако прецени, че условията, определени в членове 7 до 9 са изпълнени, описание на сорта.
2.   [СРVO] уведомява заявителя за резултатите от техническата проверка и за описанието на сорта и му дава възможност да заяви забележките си.
3.   Ако [СРVO] прецени, че отчетът от проверката не дава достатъчно основание за вземане на решение, тя може по собствена инициатива, след консултацията със заявителя, или по искане на последния, да предвиди допълнителна проверка. При оценката на резултатите, всяка допълнителна проверка, извършена преди вземането на дадено решение съгласно членове 61 и 62, да стане окончателно, се счита за част от проверката, предвидена в член 56[,] параграф 1“.
Що се отнася до нормите относно производството пред СРVO, член 72 от основния регламент гласи следното:
„Отделението по жалбите се произнася по жалбата въз основа на разглеждането, извършено съгласно член 71. Отделението по жалбите може да упражни компетенциите на [СРVO] или да изпрати делото на компетентния отдел на [СРVO] за изпълнение. Този орган е обвързан с мотивите на решението на отделението по жалбите, при условие че фактите в казуса са едни и същи“.
Член 75 от основния регламент посочва следното:
„Решенията на [СРVO] са придружени от мотивите, въз основа на които са взети. Решенията се основават само на мотиви и доказателства, по които страните по производството са имали възможност да вземат отношение, устно или писмено“.
Член 76 от основния регламент предвижда следното:
„По време на производството, започнато пред нея, [СРVO] разследва по своя инициатива фактите, доколкото те са обект на проверката, предвидена в членове 54 и 55. Тя не взема предвид фактите или доказателствата, които не са били представени от страните в срока, определен от нея“.
Протокол СРVO‑TP/14/2 окончателен
Съгласно точка I от протокол TP/14/2 окончателен на СРVO от 14 март 2006 г. относно проверката на различимостта, хомогенността и устойчивостта (Ябълка) (наричан по-нататък „протокол СРVO‑TP/14/2“) се предвижда следното:
„Протоколът указва техническите процедури, които трябва да се следват, за да се спази основният регламент. Техническите процедури са одобрени от Административния съвет и се основават на общия документ TG/1/3 на [Международния съюз за закрила на новите сортове растения] и на насоките на [Международния съюз за закрила на новите сортове растения] TG/14/9 от 6 април 2005 г. за провеждане на тестове РХУ. Този протокол се прилага за сортовете на плода
Malus domestica Borkh
“.
Съгласно точка III.5, последна алинея от протокол СРVO‑TP/14/2 се предвижда следното:
„Наблюденията на плода трябва да бъдат направени […] в момента на хранителната зрялост“.
В съответствие с точка Ad 56 от протокол СРVO‑TP/14/2 се предвижда следното:
„Време на реколтата
Времето на реколтата е най-подходящото време за беритба, за да се добие плод в най-добро състояние за консумация (вж. [точка] Ad. 57)“.
Съгласно точка Ad 57 от протокол СРVO‑TP/14/2 се предвижда следното:
„Време на хранителна зрялост
Времето на хранителна зрялост е периодът, в който плодът е добил оптимални за консумацията цвят, твърдост, консистенция, аромат и вкус. В зависимост от вида на плода този период може да настъпи непосредствено след откъсването от дървото (напр. за ранни сортове) или след период на съхранение или опаковане (напр. за късни сортове)“.
Обстоятелствата по спора
На 20 май 2009 г. г‑н Johann Huber, собственик на жалбоподателя, Mema GmbH LG, подава заявка за предоставяне на правна закрила на Общността на сортовете растения пред CPVO по силата на основния регламент. Сортът растения, за който е направена посочената заявка, е сортът Braeburn 78 от вида
Malus domestica Borkh
.
CPVO възлага на Groupe d’étude et de contrôle des variétés et des semences (GEVES) (Група за изследване и контрол на сортовете и семената), контролен обект на Institut national de la recherche agronomique (INRA) (Национален институт за агрономически изследвания) в Анжер-Бокузе (Франция), да извърши техническа проверка на предложения за закрила сорт в съответствие с член 55, параграф 1 от основния регламент.
Техническата проверка е извършена въз основа на протокол СРVO‑TP/14/2.
GEVES, чийто доклад от проверката е изпратен на CPVO на 21 май 2014 г., приема, че сортът Braeburn 78 не е достатъчно различим от сравнявания сорт Royal Braeburn въз основа на следните констатации:
„Въз основа на наблюдения DUS 2012‑2013 предложеният за закрила сорт не е ясно различим от Royal Braeburn и X9466. Основанията за този извод са следните:
През 2012 г.: първа значителна реколта плодове
Сорт/
Характеристика
Дата на
реколтата
Намаляване
на скорбялата
Твърдост
(kg/cm
)
Рефрактометричен
индекс (%)
Киселина
(g/l ябълчена киселина)
Оцветяване
(спектроколориметрия)*
Предложен за закрила сорт
11/10
5,5
9,2
12,8
7,39
18,64
Royal Braeburn
11/10
-
-
-
-
20,19
X9466 (1)
11/10
6,3
9,3
12,8
7,31
18,71
* Разлика от 2 степени се вижда ясно с невъоръжено око
(1) дървета, които са с една година по-стари от предложения за закрила сорт
Предложеният за закрила сорт има плодове с равномерно и ивичесто оцветяване като Royal Braeburn и X9466. Оцветяването и покривният цвят на предложения за закрила сорт са близки до Royal Braeburn и X9466. Зрялостта на предложения за закрила сорт се доближава до други разновидности на Royal Braeburn със стандартен период на зреене.
През 2013 г.: втора значителна реколта плодове
Сорт/
Характеристика
Дата на
реколтата
Намаляване
на скорбялата
Твърдост
(kg/cm
)
Рефрактометричен
индекс (%)
Киселина
(g/l ябълчена киселина)
Оцветяване
(спектроколориметрия)*
Предложен за закрила сорт
11/10
5,5
10,5
11,7
7,8
22,49
Royal Braeburn
11/10
6,0
10,0
11,6
8,08
23,55
X9466 (1)
11/10
5,7
10,2
11,2
7,53
22,07
* Разлика от 2 степени се вижда ясно с невъоръжено око
(1) дървета, които са с една година по-стари от предложения за закрила сорт
Предложеният за закрила сорт има плодове с равномерно и ивичесто оцветяване като Royal Braeburn и X9466. Оцветяването и покривният цвят на предложения за закрила сорт са твърде близки до Royal Braeburn и X9466. Зрялостта на предложения за закрила сорт се доближава до други разновидности на Royal Braeburn със стандартен период на зреене. Малката разлика във формата на плода, посочена от заявителя в сравнение с Royal Braeburn, не се наблюдава.
Сортът се отхвърля поради липса на различимост с Royal Braeburn и X9466“.
Въз основа на този доклад и след като получава становището на жалбоподателя, СРVO отхвърля заявката за предоставяне на правна закрила на Общността с решение от 18 декември 2014 г.
Жалбоподателят обжалва решението за отхвърляне на СРVO. Тази жалба е отхвърлена като неоснователна от отделението по жалбите на СРVO с решение от 15 декември 2015 г., съобщено на жалбоподателя на 22 февруари 2016 г. (наричано по-нататък „обжалваното решение“).
Първо, отделението по жалбите приема по същество, че мястото на проверката, а именно Анжер-Бокузе, оспорено от жалбоподателя, е мястото, където е трябвало да се извърши техническата проверка по силата на приложимите разпоредби.
Второ, що се отнася до датата на реколтата и до датата на зрялост, във връзка с които жалбоподателят оспорва по същество условията и данните от техническата проверка, отделението по жалбите приема следното:
„Характеристиките „дата на реколтата“ и „дата на хранителната зрялост“ са определени доста неясно в насоките UPOV (TG/14/9) и произтичащия от тях протокол за тест относно ябълката [СРVO‑TP/14/2], тъй като инструкциите обхващат широк диапазон на зрялост, от ранна до късна, и от пригодност за незабавна консумация до възможност за дългосрочно съхранение. Ефективното използване на насоките в протокола изисква опит при тестовете РХУ и детайлно познаване на семената.
В раздел „Обяснения и методи“, който се съдържа в таблицата с характеристики в протокола за тест относно ябълката, са дадени инструкции. Инструкциите за времето на реколтата и времето на хранителна зрялост са дадени в [точки] Ad. 56 и Ad. 57 на стр. 32.
Съгласно становището на отделението по жалбите тези инструкции са били изпълнени надлежно от контролната агенция. За правилно сравнение плодовете от предложения за закрила сорт и от референтния сорт са прибрани на една и съща дата и (в настоящия случай) щом индексът за намаляване на скорбялата е бил около 5 за всички съответни сортове.
„Моментът на зрялост“ може да бъде оспорен, но доколкото проверителите от GEVES имат опит с тези семена, отделението по жалбите се доверява на тяхната преценка за момента на хранителната зрялост, който съответства на фазата, през която са били оценени всички характеристики на плодовете. Характеристиките на зрелите плодове на разновидностите на Braeburn са оценени и/или премерени на същата дата (когато е било възможно), т.е. около средата на ноември, както се изисква“.
Накрая, трето, що се отнася до разграничението във връзка с ивиците на плодовете, тяхната форма и размер — елементи, по отношение на които жалбоподателят оспорва становището на контролната агенция, отделението по жалбите приема, че характеристиките във връзка с „размера на плода“, „формата на плода“, „основния цвят на плода“, „относителния обхват на покривния цвят“, „интензивността на покривния цвят“, „рисунъка на покривния цвят“ и „ширината на ивиците“ по правило могат да се оценяват визуално, докато други характеристики, като „височината на плода“, „диаметъра на плода“ и „съотношението височина/диаметър“, се нуждаят от измерване, като визуално наблюдаваните характеристики в това отношение понякога се потвърждават от измерванията. Оттук отделението по жалбите стига до извода, че контролната агенция е извършила всички тестове в съответствие с приложимите насоки и с протокола.
Искания на страните
Жалбоподателят моли Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение и да върне преписката на отделението по жалбите за ново разглеждане с указанието да се отмени обжалваното решение и да се задължи CPVO да извърши допълнителна проверка по член 57, параграф 3 от основния регламент,
–
при условията на евентуалност, да отмени обжалваното решение,
–
при условията на евентуалност, ако не бъдат уважени първите две искания, да спре производството по жалбата по реда на член 69, буква г) от Процедурния правилник на Общия съд до постановяването на окончателно решение в производството по отнемане на правото на правна закрила на Общността на сортовете растения, предоставена на референтния сорт Royal Braeburn (заявка № 1998/1082; сорт № 11960),
–
да осъди CPVO да заплати съдебните разноски.
Жалбоподателят обаче се отказва от второто си искане, представено при условията на евентуалност, което е отбелязано в протокола от съдебното заседание.
CPVO моли Общия съд:
–
да отхвърли частично жалбата като недопустима,
–
да отхвърли частично жалбата като неоснователна,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
Жалбоподателят излага три основания в подкрепа на жалбата си, изведени съответно, по същество, първото — от злоупотреба с власт и от нарушение на член 57, параграф 3 от основния регламент, второто — от обстоятелството, че техническата проверка е опорочена от различни грешки, и накрая, третото — от нарушение на правото на изслушване и от липса на мотиви.
След произнасяне по допустимостта на първото искане на жалбоподателя следва да се разгледа първо третата част на второто основание и втората част на третото основание — и двете отнасящи се до липсата на мотиви на обжалваното решение.
По допустимостта на първото искане на жалбоподателя
С първото си искане жалбоподателят моли Общия съд съответно „да отмени обжалваното решение и да върне преписката на отделението по жалбите за ново разглеждане с указанието да се отмени обжалваното решение и да се задължи CPVO да извърши допълнителна проверка по член 57, параграф 3 от основния регламент“.
Следва да се припомни, че в рамките на жалба, подадена пред съд на Европейския съюз срещу решение на отделението по жалбите на CPVO, от последната се изисква, съгласно член 73, параграф 6 от основния регламент, да вземе необходимите мерки за изпълнение на решението на съда на Съюза. Ето защо Общият съд не е компетентен да дава задължителни указания на CPVO, а последната е длъжна да направи съответните изводи въз основа на диспозитива и на мотивите на решенията на съда на Съюза (вж. в този смисъл решение от 11 юли 2007 г., El Corte Inglés/СХВП — Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T‑443/05
,
EU:T:2007:219
, т.
и цитираната съдебна практика).
Следователно първото искане е недопустимо, доколкото с него се иска Общият съд да върне преписката на отделението по жалбите за ново разглеждане с указанието да се отмени обжалваното решение и да се задължи CPVO да извърши допълнителна проверка по член 57, параграф 3 от основния регламент.
По третата част на второто основание и втората част на третото основание, изведени от липса на мотиви на обжалваното решение
В подкрепа на третата част на второто основание и втората част на третото основание жалбоподателят по-специално изтъква липса на мотиви.
В това отношение жалбоподателят изтъква по същество, че отделението по жалбите не е обяснило причините, поради които, от една страна, не е взело предвид някои доказателства, които той му е предоставил и които са можели да установят по-специално че отчетливите шарки на сорта, чиято закрила се иска, се разграничават достатъчно ясно от тези на референтния сорт, за да се отличават (трета част на второто основание), и от друга страна, е следвало да се довери на преценките на проверителите от контролната агенция и следователно да не вземе предвид техническите данни и експертните становища, които изтъкнал жалбоподателят в подкрепа на жалбата си (втора част на третото основание).
В самото начало следва да се припомнят принципите, които определят обхвата на проверката, която е длъжно да извърши отделението по жалбите на CPVO.
Първо, следва да се припомни, че задачата на CPVO се характеризира с научна и техническа сложност на условията за разглеждане на заявките за предоставяне на правна закрила на Общността, поради което следва да ѝ бъде признато широко право на преценка при упражняване на нейните задължения (вж. решение от 19 декември 2012 г., Brookfield New Zealand и Elaris/CPVO и Schniga,
C‑534/10 P
,
EU:C:2012:813
, т.
и цитираната съдебна практика). Това право на преценка обхваща по-конкретно проверката на отличителния характер на сорта по смисъла на член 7, параграф 1 от основния регламент (вж. решение от 8 юни 2017 г., Schniga/CPVO,
C‑625/15 P
,
EU:C:2017:435
, т.
и цитираната съдебна практика).
Като агенция на Съюза CPVO обаче трябва да спазва принципа на добрата администрация, съгласно който тя трябва да разглежда внимателно и безпристрастно всички релевантни факти по дадена заявка за предоставяне на правна закрила на Общността и да събере цялата необходима фактическа и правна информация за упражняване на правото си на преценка. Освен това тя трябва да гарантира правилното развитие и ефективността на производствата, които провежда (вж. решение от 8 юни 2017 г., Schniga/CPVO,
C‑625/15 P
,
EU:C:2017:435
, т.
и цитираната съдебна практика).
Освен това следва да се припомни, че член 76 от основния регламент предвижда, че „[п]о време на производството, започнато пред нея, [CPVO] разследва по своя инициатива фактите, доколкото те са обект на проверката, предвидена в членове 54 и 55“.
Нещо повече, Съдът е постановил, че съгласно член 51 от Регламент (ЕО) № 874/2009 на Комисията от 17 септември 2009 година относно установяване на правила за прилагане на основния регламент относно производството пред CPVO (
OВ L 251, 2009 г., стр. 3
) разпоредбите относно производствата пред CPVO се прилагат към производството по обжалване mutatis mutandis (решение от 21 май 2015 г., Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, т.
).
В този смисъл, от една страна, принципът на служебно разследване на фактите се налага също и в такова производство пред отделението по жалбите (решение от 21 май 2015 г., Schräder/CPVO,
C‑546/12 P
,
EU:C:2015:332
, т.
). От друга страна, отделението по жалбите също е обвързано от принципа на добрата администрация, съгласно който трябва да разглежда внимателно и безпристрастно всички релевантни фактически и правни обстоятелства по отнесения до него случай (решение от 23 ноември 2017 г., Aurora/CPVO — SESVanderhave (M 02205),
T‑140/15
,
EU:T:2017:830
, т.
).
Второ, член 72 от основния регламент гласи, че отделението по жалбите може или да упражни компетенциите на инстанцията, която е взела обжалваното решение, или да изпрати делото на посочената инстанция за изпълнение.
В това отношение следва да се припомни, че що се отнася до член 71, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1001 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2017 година относно марката на Европейския съюз (
ОВ L 154, 2017 г., стр. 1
), чийто текст е сходен с този на член 72 от основния регламент, в съдебната практика се приема трайно, че от тази разпоредба, както и от структурата на Регламент 2017/1001 следва, че за да се произнесе по жалба, апелативният състав разполага със същите правомощия като отдела, който е взел обжалваното решение, и че неговата проверка се отнася до целия спор в състоянието му към деня на произнасяне. От този член също е видно, че съществува функционална приемственост между различните звена на Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и апелативните състави, от която следва, че при преразглеждането на решенията, взети от звената на EUIPO като първа инстанция, апелативните състави са длъжни да основават решението си на всички фактически и правни обстоятелства, които страните са изтъкнали било в производството пред отдела, произнесъл се като първа инстанция, било в производството по обжалване (вж. решение от 10 юли 2006 г., La Baronia de Turis/СХВП — Baron Philippe de Rothschild (LA BARONNIE),
T‑323/03
,
EU:T:2006:197
, т.
—
и цитираната съдебна практика).
Постановено е освен това, що се отнася до обхвата на проверката, която апелативните състави на EUIPO са длъжни да извършат по отношение на решението, предмет на жалбата, че той не зависи от това дали подалата жалбата страна се позовава на конкретно основание във връзка с това решение, като критикува тълкуването или прилагането на дадена правна норма от отдела на EUIPO, произнесъл се като първа инстанция, или пък преценката от този отдел на определено доказателство. При това положение, макар и подалата жалбата пред апелативния състав страна да не е изтъкнала конкретно основание, апелативният състав все пак е длъжен да провери, с оглед на всички налични релевантни правни и фактически обстоятелства, дали ново решение със същия диспозитив като решението — предмет на жалбата, може да бъде законно прието към момента на произнасянето по жалбата (вж. решение от 8 юли 2004 г., Sunrider/СХВП — Espadafor Caba (VITAFRUIT),
T‑203/02
,
EU:T:2004:225
, т.
и цитираната съдебна практика).
Следва да се приеме, че с оглед на сходството на разпоредбите на Регламент № 2017/1001 и на основния регламент, за процедурите, прилагани от CPVO, са приложими сходни принципи.
Трето, следва да се припомни, че по силата на член 75, първо изречение от основния регламент решенията на CPVO трябва да са придружени от мотивите, въз основа на които са взети. Така установеното задължение за мотивиране има същия обхват като задължението, посочено в член 296 ДФЕС, като има двойната цел, от една страна, да даде възможност на заинтересованите лица да се запознаят с основанията за приетата мярка, за да защитят правата си, и от друга страна, да даде възможност на съда на Съюза да упражни контрол за законосъобразност на решението (вж. решение от 23 февруари 2018 г., Schniga/CPVO (Gala Schnico),
T‑445/16
,
EU:T:2018:95
, т.
и цитираната съдебна практика).
Задължението за мотивиране може да се изпълни, без да е необходимо да се отговаря изрично и изчерпателно на всички изтъкнати от даден жалбоподател доводи, стига CPVO да изложи фактите и правните съображения, които са от съществено значение в структурата на решението (вж. решение от 23 февруари 2018 г. (Gala Schnico),
T‑445/16
,
EU:T:2018:95
, т.
и цитираната съдебна практика).
В конкретния случай следва най-напред да се припомни, че въпросът дали е изпълнен по-специално критерият за различимост, се преценява в рамките на техническа проверка, която, съгласно член 56 от основния регламент, трябва да бъде извършена в съответствие с насоките, определени от Административния съвет на CPVO, и с инструкциите на CPVO. Тези насоки описват по-конкретно растителния материал, който се изисква за техническата проверка, приложимите методи, извършваните наблюдения, а също и таблицата с проверяваните признаци.
Протокол CPVO‑TP/14/2 от своя страна указва техническите процедури, които трябва да се следват, за да се спази основният регламент.
Съгласно точка III.5, последна алинея от протокол CPVO‑TP/14/2 характеристиките на плода трябва да бъдат наблюдавани към момента на хранителната зрялост, която съгласно точка Ad. 57 от посочения протокол е „периодът, в който плодът е добил оптимални за консумацията цвят, твърдост, консистенция, аромат и вкус“. В зависимост от вида на плода този период може да настъпи непосредствено след откъсването от дървото (за ранни сортове) или след период на съхранение или опаковане (за късни сортове) Моментът на реколтата от своя страна се определя като „най-подходящото време за беритба, за да се добие плод в най-добро състояние за консумация“ в съответствие с точка Ad. 56 от същия протокол.
Така за късен сорт както в настоящия случай, за да се прецени правилно различимостта между заявения и референтния сорт, е необходимо, от една страна, да се пристъпи към беритбата на плодовете от съответните сортове в най-подходящия момент, за да се получат плодове в най-добро състояние за консумация, и от друга страна, да се извършат наблюдения на характеристиките на плодовете, когато те достигнат хранителната си зрялост, тоест когато са добили оптимални за консумацията цвят, твърдост, консистенция, аромат и вкус.
Оттук следва, че ако беритбата се извърши в момент, който не позволява добиването на оптимални цвят, твърдост, консистенция, аромат и вкус на плодовете и наблюдението на характеристиките се извърши в момент, когато плодът не е достигнал хранителната си зрялост, ще трябва да се приеме, че критериите във връзка с времето на реколтата и с времето на хранителната зрялост не са удовлетворени, което следователно ще попречи на правилната сравнителна преценка на сорта, чиято правна закрила се иска, и на референтния сорт.
В случая не може да се изключи, че критиките на жалбоподателя в конкретния случай относно твърдяното неспазване на критериите от протокола относно момента на реколтата и момента на хранителната зрялост, ако са били потвърдени, е можело да окажат въздействие върху въпроса дали преценката на различимостта е била извършена в съответствие с протокола. Следователно отделението по жалбите е трябвало да се произнесе във връзка с тях, тъй като тези съображения всъщност имат съществено значение в структурата на решението, което отделението по жалбите е трябвало да вземе в края на проверката, която е било длъжно да извърши в съответствие с принципите, припомнени в точки 34—42 по-горе.
Впрочем следва да се приеме за установено, че в отговор на доводите на жалбоподателя срещу преценките на GEVES по отношение по-специално, от една страна, на датата на реколтата и на съображенията относно индекса за намаляване на скорбялата, и от друга страна, на датата на хранителната зрялост отделението по жалбите (вж. т. 21 по-горе) се е задоволило, от една страна, да приеме, че критериите, които следва да се приложат, несъмнено са били определени неясно, но че според него те са били „изпълнени“, и от друга страна, да посочи, че се доверява на констатациите на експертите, без обаче да обясни по никакъв начин защо техническите доводи и доказателствата, по-специално посочените от жалбоподателя експертни доклади, са били неотносими и следователно не е трябвало да бъдат взети предвид.
В обжалваното решение следователно не се излагат по ясен и недвусмислен начин съображенията на отделението по жалбите, които са го накарали да се основе на непълните констатации на GEVES и да отхвърли доводите на жалбоподателя.
В това отношение освен това следва да се отбележи, че що се отнася до референтния сорт, таблицата, изготвена от GEVES в подкрепа на нейния доклад от проверката (вж. т. 17 по-горе) не съдържа по отношение на 2012 г. никаква индикация съответно за индекса на намаляване на скорбялата — макар самата CPVO да признава, че става въпрос за определящ критерий — за твърдостта, за киселината и за рефрактометричния индекс.
Попитана по този въпрос в съдебното заседание, CPVO освен това не представя никакво обяснение, което да позволява да се разбере липсата на тези данни.
Същото важи и по отношение на точната дата, на която CPVO е извършила проверките за характеристиките на зрелите плодове по отношение на разновидностите на Braeburn, която не фигурира в доклада на GEVES и във връзка с която CPVO не можа да представи на Общия съд пояснения в съдебното заседание.
Следователно трябва да се направи изводът, че съображенията, въз основа на които отделението по жалбите отхвърля доводите на жалбоподателя, са толкова недостатъчни, че следва да се приеме, че в спорното решение липсват мотиви или най-малкото са недостатъчни.
Поради това следва да се уважи третата част на второто основание и втората част на третото основание, изведени от нарушение на задължението за мотивиране, предвидено в член 75 от основния регламент, и следователно да се отмени обжалваното решение, без да е необходимо произнасяне по другите части, изтъкнати в подкрепа на второто и третото основание, нито по първото основание.
По съдебните разноски
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. След като CPVO е загубила делото по основната част от исканията си, тя следва да бъде осъдена да заплати съдебните разноски в съответствие с искането на жалбоподателя.

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (трети състав),
реши:

1)
Отменя решението на отделението по жалбите на Службата на Общността за сортовете растения (CPVO) от 15 декември 2015 г. (преписка A 001/2015) относно заявка за предоставяне на правна закрила на Общността за сорта растение Braeburn 78.

2)
Отхвърля жалбата в останалата ѝ част.

3)
Осъжда CPVO да заплати съдебните разноски.

Frimodt Nielsen
Kreuschitz
Półtorak
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 5 февруари 2019 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.