CELEX: 62019TJ0574
(Průmyslový) vzor Společenství
Řízení o prohlášení neplatnosti
Zapsaný (průmyslový) vzor Společenství představující zařízení pro rozvod tekutin
Důvod neplatnosti
Nesplnění požadavků na ochranu
Článek 25 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 6/2002
Vzhledové znaky výrobku, které jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí
Článek 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002

Skutečnosti předcházející sporu
Žalobkyně, společnost Tinnus Enterprises LLC, je majitelkou (průmyslového) vzoru Společenství, jehož přihláška byla u Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) podána dne 10. března 2015 a který byl zapsán pod číslem 1 431 829–0001 [dále jen „zpochybněný (průmyslový) vzor“] na základě nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (Úř. věst. 2002, L 3, s. 1).
Zpochybněný (průmyslový) vzor je vyobrazen následovně:
1.1
1.2
1.3
V souladu s čl. 36 odst. 2 nařízení č. 6/2002 žalobkyně v přihlášce k zápisu upřesnila, že zpochybněný (průmyslový) vzor má být použit pro výrobek „zařízení pro rozvod tekutin“ náležející do třídy 23.01 ve smyslu Dohody, kterou se stanoví mezinárodní třídění průmyslových vzorů, podepsané v Locarnu dne 8. října 1968.
Dne 7. června 2016 společnost Mystic Products Import & Export, SL podala návrh na prohlášení neplatnosti týkající se zpochybněného (průmyslového) vzoru na základě čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002 ve spojení s čl. 4 odst. 1 a čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení. Společnost Mystic Products Import & Export zejména tvrdila, že všechny znaky zpochybněného (průmyslového) vzoru jsou podmíněny pouze jejich technickou funkcí. V důsledku toho s ohledem na čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 uvedený (průmyslový) vzor nemůže požívat žádné ochrany.
Dne 19. dubna 2017 vedlejší účastnice, společnost Koopman International BV, podala rovněž návrh na prohlášení neplatnosti týkající se zpochybněného (průmyslového) vzoru, založený v podstatě na týchž ustanoveních a na stejné argumentaci, jako jsou ustanovení a argumentace uvedené v bodě 4 výše. Vedlejší účastnice navrhla, aby uvedený (průmyslový) vzor byl prohlášen za neplatný, nebo přinejmenším aby požíval pouze omezené ochrany.
Dne 30. srpna 2017 informoval EUIPO obě společnosti, které podaly návrh na prohlášení neplatnosti, o tom, že jejich návrhy budou přezkoumány v rámci jediného řízení podle článku  54 nařízení č. 6/2002.
Rozhodnutím ze dne 30. dubna 2018 zrušovací oddělení prohlásilo zpochybněný (průmyslový) vzor za neplatný.
Dne 31. května 2018 podala žalobkyně u EUIPO na základě článků 55 až 60 nařízení č. 6/2002 odvolání, kterým se domáhala zrušení rozhodnutí zrušovacího oddělení.
Rozhodnutím ze dne 12. června 2019 (dále jen „napadené rozhodnutí“) třetí odvolací senát EUIPO potvrdil závěr zrušovacího oddělení, podle něhož zpochybněný (průmyslový) vzor vychází ze znaků výrobku, a sice zařízení pro rozvod tekutin, které jsou podmíněny pouze technickou funkcí tohoto výrobku, takže uvedený (průmyslový) vzor musí být prohlášen za neplatný na základě čl. 25 odst. 1 písm. b) použitého ve spojení s čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002. V důsledku toho bylo odvolání žalobkyně zamítnuto.

Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
–        zrušil napadené rozhodnutí;
–        změnil napadené rozhodnutí v tom smyslu, aby zaprvé bylo vyhověno odvolání, zadruhé návrhy na prohlášení neplatnosti znějící na zrušení sporného (průmyslového) vzoru byly zamítnuty, zatřetí bylo společnostem, které podaly návrh na prohlášení neplatnosti, uloženo, aby jí nahradily náklady, které jí vznikly před odvolacím senátem a zrušovacím oddělením a začtvrté a podpůrně byla věc vrácena zrušovacímu oddělení za účelem jejího přezkumu s ohledem na čl. 4 odst. 1 nařízení č. 6/2002;
–        rozhodl, že jí budou nahrazeny náklady řízení.
EUIPO a vedlejší účastnice navrhují, aby Tribunál:
–        zamítl žalobu;
–        uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.

Právní otázky
Žalobkyně uplatnila na podporu své žaloby čtyři důvody, které se týkají toho, jak odvolací senát použil čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 v napadeném rozhodnutí.
Článek 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 stanoví, že právo k (průmyslovému) vzoru Společenství se nevztahuje na vzhledové znaky výrobku, které jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí.
Ve vztahu k čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 bod 10 odůvodnění uvedeného nařízení blíže uvádí následující:
„Technologické inovaci by nemělo být bráněno poskytováním ochrany znakům podmíněným pouze technickou funkcí. Rozumí se, že to nemusí nezbytně znamenat, že (průmyslový) vzor je kvalitní i po estetické stránce. Právě tak by nemělo být bráněno vzájemné propojitelnosti výrobků různých značek rozšiřováním ochrany (průmyslových) vzorů mechanických příslušenství. Z toho plyne, že znaky (průmyslového) vzoru, jež jsou z těchto důvodů z ochrany vyloučeny, by neměly být brány v úvahu při posuzování, zda ostatní znaky (průmyslového) vzoru požadavky na ochranu splňují.“
Soudní dvůr v rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172, bod 31), dospěl zejména k závěru, že čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 vylučuje v rámci práva (průmyslových) vzorů Společenství ochranu vzhledových znaků výrobku, pokud hlediska jiné povahy, než je nezbytnost, aby uvedený výrobek plnil svou technickou funkcí, zvláště hlediska související se vzhledovým aspektem, při výběru uvedených znaků nehrála žádnou roli, a to i když existují jiné (průmyslové) vzory, které umožňují zajistit tutéž funkci.
Soudní dvůr upřesnil, že pro posouzení, zda vzhledové znaky výrobku jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí, je třeba prokázat, že tato funkce je jediným faktorem, který určil tyto znaky, přičemž existence alternativních (průmyslových) vzorů není v tomto ohledu určující (rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, bod 32).
Podle Soudního dvora je třeba posouzení toho, zda vzhledové znaky výrobku spadají pod čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, provést s ohledem na všechny relevantní objektivní okolnosti každého konkrétního případu. Toto posouzení musí být provedeno zejména s ohledem na dotčený (průmyslový) vzor, na objektivní okolnosti, z nichž vyplývají důvody, které vedly k výběru vzhledových znaků dotčeného výrobku, na údaje týkající se jeho používání nebo také na existenci alternativních (průmyslových) vzorů umožňujících plnit tutéž technickou funkci za předpokladu, že tyto okolnosti, tyto údaje nebo tato existence alternativních (průmyslových) vzorů jsou podloženy důvěryhodnými důkazy (rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, body 36 a 37).
Žalobní důvody uplatněné žalobkyní je třeba přezkoumat ve světle těchto skutečností.

K

prvnímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze skutečnosti, že odvolací senát
v
napadeném rozhodnutí nepřijal strukturovaný
a
systematický přístup
Žalobkyně tvrdí, že s ohledem na rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), měl odvolací senát za účelem určení, zda byl zpochybněný (průmyslový) vzor platně zapsán, zaujmout systematický a strukturovaný přístup spočívající zaprvé v určení technické funkce výrobku, pro který byl zápis zpochybněného (průmyslového) vzoru přiznán, zadruhé v identifikaci vzhledových znaků výrobku, které jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí, zatřetí ve zkoumání, zda každý z uvedených znaků je skutečně podmíněn technickou funkcí uvedeného výrobku a začtvrté v posouzení zpochybněného (průmyslového) vzoru ve světle kritérií novosti a individuální povahy vyžadovaných články 4 až 6 nařízení č. 6/2002, když vyloučil vzhledové znaky, které jsou podmíněny pouze technickou funkcí výrobku.
Podle žalobkyně přitom analýza odvolacího senátu v napadeném rozhodnutí takovou strukturu nevykazovala. Podle ní odvolací senát svou analýzu nezahájil určením technické funkce dotčeného výrobku. Kromě toho odvolací senát identifikoval čtyři prvky tvořící dotčený výrobek, a sice přípojku, trubice, balónky a svorky, kterými jsou balónky fixovány na trubice, namísto toho, aby identifikoval a přezkoumal vzhledové znaky dotčeného výrobku, a také neprávem přezkoumal technickou funkci čtyř výše uvedených prvků výrobku namísto toho, aby přezkoumal technickou funkci samotného výrobku. Odvolací senát tak podle žalobkyně tím, že v bodě 37 napadeného rozhodnutí v podstatě dospěl k závěru, že žádný ze znaků zpochybněného (průmyslového) vzoru nebyl vybrán s jediným cílem vylepšit vzhled výrobku, použil jiné právní kritérium, než je kritérium vyžadované čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, a tedy nesprávné kritérium.
Kromě toho žalobkyně uvádí, že z důvodu analýzy odvolacího senátu, která není strukturovaná, odvolací senát věcně nepřezkoumal svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru. Správně neuplatnil ani druhou, třetí a čtvrtou fázi analýzy uvedené v bodě 19 výše.
EUIPO a vedlejší účastnice argumentaci žalobkyně zpochybňují.
Ze znění čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, z bodu 10 odůvodnění uvedeného nařízení a z rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), vyplývá, že posouzení (průmyslového) vzoru Společenství s ohledem na výše uvedené ustanovení zahrnuje následující fáze: zaprvé je třeba určit technickou funkci dotčeného výrobku, zadruhé pak provést analýzu vzhledových znaků uvedeného výrobku ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 a zatřetí přezkoumat s ohledem na všechny relevantní objektivní okolnosti, zda jsou tyto znaky podmíněny pouze technickou funkcí dotčeného výrobku, jinými slovy, zda je nezbytnost plnit tuto technickou funkci jediným faktorem, který určuje volbu těchto znaků, kterou provedl původce, zatímco hlediska jiné povahy, zvláště hlediska související se vzhledovým aspektem uvedeného výrobku, při volbě těchto znaků nehrála žádnou roli (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, body 26 a 31). Vzhledem k bodu 10 odůvodnění nařízení č. 6/2002 znaky dotčeného (průmyslového) vzoru, které jsou pouze funkční, nesmějí být zohledněny při posuzování, zda jiné znaky uvedeného (průmyslového) vzoru splňují požadavky na získání ochrany, s ohledem zejména na kritéria „novosti“ a „individuální povahy“ stanovená v čl. 4 odst. 1 nařízení č. 6/2002.
Z článku 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 a z bodu 10 odůvodnění uvedeného nařízení vyplývá, že pokud se dospěje k závěru, že alespoň jeden ze vzhledových znaků dotčeného výrobku není podmíněn pouze technickou funkcí uvedeného výrobku, zůstává dotčený (průmyslový) vzor platný a tomuto znaku poskytuje ochranu.
Naproti tomu, jak rovněž vyplývá z čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 a z bodu 10 odůvodnění uvedeného nařízení a jak správně uvedl EUIPO, jsou‑li všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku podmíněny pouze jeho technickou funkcí, dotčený (průmyslový) vzor nebude platný, ledaže by se ukázalo, že uspořádání uvedených znaků bylo podmíněno hledisky, které nespadají výlučně pod nezbytnost plnit technickou funkci dotčeného výrobku, přičemž vyvolá zejména celkový vzhledový dojem jdoucí nad rámec pouhé technické funkce. V tomto ohledu je třeba připomenout, že v rámci systému stanoveného nařízením č. 6/2002 je vzhled určujícím prvkem (průmyslového) vzoru (viz rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, bod 25 a citovaná judikatura), a zvláštní uspořádání znaků by tedy mohlo být vybráno k jiným účelům, než je nezbytnost plnit technickou funkci, a zejména k dekorativním účelům, a obecněji k účelům sloužícím k vylepšení vzhledového aspektu (průmyslového) vzoru.
Jak EUIPO správně upřesnil, v případě výše uvedeného zvláštního uspořádání zůstává dotčený (průmyslový) vzor platný a poskytuje ochranu pouze tomuto zvláštnímu uspořádání, a nikoli vzhledovým výlučně funkčním znakům výrobku, na které se vztahuje toto uspořádání.
Z bodů 23 až 26 výše vyplývá, že to, jak žalobkyně vymezila fáze analýzy požadované čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, přičemž tato analýza je uvedena v bodě 19 výše, je v podstatě správné. Je tedy třeba přezkoumat, zda odvolací senát tyto fáze v napadeném rozhodnutí použil správně.
Pokud jde o první fázi analýzy, odvolací senát v bodě 23 napadeného rozhodnutí uvedl, že je třeba nejprve určit technickou funkci výrobku, v němž je zpochybněný (průmyslový) vzor ztělesněn. Odvolací senát zohlednil skutečnost, že žalobkyně, majitelka uvedeného (průmyslového) vzoru, tento výrobek popsala v přihlášce, která vedla k zápisu zpochybněného (průmyslového) vzoru, jako „zařízení pro rozvod tekutin“ (bod 23 napadeného rozhodnutí). Odvolací senát shledal, že účelem uvedeného výrobku je zábava dětí, když se usnadní organizace vodní bitvy (bod 33 napadeného rozhodnutí). a upřesnil, že technickou funkcí tohoto výrobku je naplnit současně určitý počet nafukovacích balónků (bod 34 napadeného rozhodnutí). Z výše uvedeného vyplývá, že první fáze analýzy uvedená v bodě 23 výše je v napadeném rozhodnutí obsažena.
Pokud jde o druhou fázi analýzy, je třeba konstatovat, že odvolací senát v bodě 34 napadeného rozhodnutí jasně identifikoval a provedl analýzu vzhledových znaků dotčeného výrobku, kterými jsou: zaprvé přípojka s otevíracím mechanismem a určitým počtem otvorů, zadruhé určitý počet trubic napojených na přípojku, zatřetí určitý počet nafukovacích balónků umístěných na konci trubic a začtvrté určitý počet svorek, kterými jsou balónky fixovány na trubice. Z toho vyplývá, že druhá fáze analýzy uvedená v bodě 23 výše je v napadeném rozhodnutí rovněž obsažena.
V bodech 33 až 36 napadeného rozhodnutí odvolací senát provedl třetí fázi analýzy, když přezkoumal, zda každý ze vzhledových znaků výrobku je podmíněn pouze jeho technickou funkcí. Konkrétně v bodě 34 napadeného rozhodnutí odvolací senát pro účely posouzení funkcí čtyř identifikovaných znaků zohlednil následující prezentaci na internetu výrobku žalobkyně, která je majitelkou zpochybněného (průmyslového) vzoru, s názvem „Bunch O Balloons“:
„[P]řípojka pro hadici s 37 předem napojenými balónky, které se automaticky zavážou, jakmile jsou naplněny vodou. […] Nenafouknuté balónky jsou nasazeny na 37 tyčkách. Kolem hrdla každého balónku malá gumička pevným způsobem fixuje balónek na tyčku. Tyčky jsou svázány do jediné objímky, která může být napojena na hadici pro plnění. Tento systém umožňuje naplnit současně všechny balónky vodou. Jakmile jsou balónky naplněny, stačí přítok vody uzavřít a jemně balónky protřepat k tomu, aby se uvolnily a začlenily do vašeho arsenálu.“
Kromě toho odvolací senát v bodech 35 a 36 napadeného rozhodnutí a v odpovědi na argumenty žalobkyně vycházející ze svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru konstatoval, že vzhledový aspekt zařízení vyplývá z jeho technické funkce, a že i když je pravda, že v zásadě existují alternativní (průmyslové) vzory co do velikosti, tvaru a uspořádání vzhledových znaků dotčeného výrobku, je třeba v projednávané věci zohlednit skutečnost, že znaky a způsob, jakým jsou koncipovány, zaručují technické účinky, které umožňují, aby výrobek bezvadně fungoval. Kromě toho odvolací senát v bodě 28 napadeného rozhodnutí konstatoval a schválil analýzu zrušovacího oddělení spočívající v přezkumu zpochybněného (průmyslového) vzoru jako celku. Z bodů 28, 35 a 36 napadeného rozhodnutí tak vyplývá, že odvolací senát přezkoumal otázku, zda uspořádání individuálních vzhledových znaků dotčeného výrobku vyvolává celkový vzhledový dojem, z něhož lze vyvodit, že toto uspořádání nebylo určeno pouze hledisky týkajícími se nezbytnosti, aby uvedený výrobek plnil svou technickou funkci.
V bodech 37 a 38 napadeného rozhodnutí odvolací senát v podstatě dospěl k závěru, že všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí, a v bodě 39 napadeného rozhodnutí dospěl k závěru, že zpochybněný (průmyslový) vzor musí být v důsledku toho prohlášen za neplatný.
Z bodů 30 až 32 výše vyplývá, že třetí fáze analýzy uvedená v bodě 23 výše je v napadeném rozhodnutí obsažena.
Pokud jde o čtvrtou fázi analýzy identifikovanou žalobkyní a uvedenou v bodě 19 výše, je nutno konstatovat, že vzhledem k tomu, že odvolací senát měl za to, že všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku jsou podmíněny jeho technickou funkcí, a dospěl tedy k závěru, že zpochybněný (průmyslový) vzor je neplatný na základě čl. 25 odst. 1 písm. b) nařízení č. 6/2002 ve spojení s čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení, nebylo namístě, aby přezkoumal novost a individuální povahu výše uvedeného (průmyslového) vzoru.
S ohledem na předcházející úvahy je třeba dospět k závěru, že odvolací senát provedl všechny fáze nezbytné k přezkumu použití čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002. Otázka týkající se opodstatněnosti posouzení odvolacího senátu spadá do odlišné problematiky a bude řešena v rámci přezkumu ostatních žalobních důvodů vznesených žalobkyní.
Pokud jde o vytýkanou skutečnost žalobkyně, že odvolací senát věcně nepřezkoumal svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru, je třeba uvést, že zmíněné svědectví je uvedeno v bodě 14 napadeného rozhodnutí. V bodě 35 napadeného rozhodnutí odvolací senát věcně odpověděl na argumentaci žalobkyně založenou na uvedeném svědectví. Konkrétně odvolací senát v bodě 35 výše odpověděl na argument, podle něhož se zpochybněný (průmyslový) vzor vztahuje na výrobek určený k prodeji spotřebitelům, na argument, podle něhož existuje několik jiných způsobů, jak dosáhnout stejného technického výsledku, jako je technický výsledek, který je ztvárněn na zpochybněném (průmyslovém) vzoru, a několik možných variací uvedeného (průmyslového) vzoru, a na argument, že zpochybněný (průmyslový) vzor má „jednoduchý, čistý a elegantní vzhled“. Odvolací senát tyto argumenty odmítl, když uvedl, že nemění skutečnost, že vzhledový aspekt zařízení vyplývá skutečně z jeho technické funkce a že v souladu s rozsudkem ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), pouhá skutečnost, že existuje alternativní (průmyslový) vzor, neznamená, že vzhled výrobku byl podmíněn jinými hledisky, než jsou technická hlediska. Odvolací senát tuto analýzu podrobněji rozvinul v bodě 36 napadeného rozhodnutí.
Z toho vyplývá, že vytýkaná skutečnost žalobkyně, že odvolací senát věcně nepřezkoumal svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru, musí být zamítnuta.
S ohledem na předcházející úvahy je třeba první žalobní důvod zamítnout.

Ke druhému žalobnímu důvodu, vycházejícímu ze skutečnosti, že odvolací senát neprovedl analýzu vzhledových znaků dotčeného výrobku
a
jeho technické funkce
a
že použil nesprávnou prahovou hodnotu pro použití
čl.
odst.
1 nařízení
č.
6/2002
Žalobkyně odvolacímu senátu vytýká zaprvé, že provedl analýzu technických znaků dotčeného výrobku nebo prvků, které jej tvoří, namísto toho, aby provedl analýzu jeho vzhledových znaků (první vytýkaná skutečnost) a zadruhé, že provedl analýzu funkcí uvedených technických znaků nebo prvků, namísto toho, aby provedl analýzu technické funkce výrobku (druhá vytýkaná skutečnost). Podle žalobkyně z těchto pochybení vyplývá, že odvolací senát přijal odlišné předběžné kritérium, které je méně náročné než kritérium vyžadované čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, jak je vyloženo v rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), spočívající ve zkoumání, zda každý z vzhledových znaků výrobku je podmíněn pouze jeho technickou funkcí (třetí vytýkaná skutečnost).
EUIPO a vedlejší účastnice argumentaci žalobkyně zpochybňují.

K první vytýkané skutečnosti, týkající se toho, že odvolací senát neprovedl analýzu vzhledových znaků dotčeného výrobku
Úvodem je třeba poznamenat, že nařízení č. 6/2002 neposkytuje přesnou definici „vzhledových znaků výrobku“. V rámci definici (průmyslového) vzoru uvedené v čl. 3 písm. a) zmíněného nařízení je pojem „znaky“ používán široce, přičemž zahrnuje všechny možné aspekty vzhledu výrobku, zvláště linie, obrysy, barvy, tvar, strukturu povrchu, a/nebo materiál výrobku. Jak správně uvádí EUIPO, určení těchto znaků musí být provedeno v každém jednotlivém případě a závisí na dotčeném výrobku [obdobně viz rozsudek ze dne 24. září 2019, Roxtec v. EUIPO – Wallmax (Vyobrazení černého čtverce se sedmi modrými soustřednými kružnicemi), T‑261/18, EU:T:2019:674, body 51 a 55].
Určení vzhledových znaků výrobku tak může být podle konkrétního případu a zejména s ohledem na stupeň jeho složitosti uskutečněno prostou vzhledovou analýzou dotčeného (průmyslového) vzoru, nebo může být naopak založeno na důkladném přezkumu, v rámci kterého jsou zohledňovány takové prvky užitečné pro posouzení, jako jsou průzkumy a posudky nebo údaje týkající se práv duševního vlastnictví dříve přiznaných v souvislosti s dotyčným výrobkem [obdobně viz rozsudek ze dne 19. září 2012, Reddig v. OHIM – Morleys (Rukojeť nože), T‑164/11, nezveřejněný, EU:T:2012:443, bod 38 a citovaná judikatura].
V napadeném rozhodnutí odvolací senát svou analýzu zahájil tím, že uvedl, že žalobkyně v přihlášce, která vedla k zápisu zpochybněného (průmyslového) vzoru, popsala výrobek, pro který se uvedený (průmyslový) vzor použije, jako „zařízení pro rozvod tekutin“ (bod 23 napadeného rozhodnutí).
Dále pak odvolací senát v podstatě poznamenal, že zohlední evropskou patentovou přihlášku EP 3 005 948 A 2, podanou jménem žalobkyně dne 3. října 2015, aby získal přesnější informace a důkazy týkající se povahy výše uvedeného výrobku a funkčních znaků zpochybněného (průmyslového) vzoru (bod 25 napadeného rozhodnutí).
Odvolací senát tak v bodě 34 napadeného rozhodnutí určil, že vzhledovými znaky výrobku jsou zaprvé přípojka s otevíracím mechanismem a určitým počtem otvorů, zadruhé určitý počet trubic napojených na přípojku, zatřetí určitý počet nafukovacích balónků umístěných na konci trubic a začtvrté určitý počet svorek, kterými jsou balónky fixovány na trubice. Odvolací senát měl za to, že všechny tyto znaky jsou nezbytné pro fungování technického řešení, které umožňuje plnit současně určitý počet nafukovacích balónků.
Je pravda, že podle analýzy odvolacího senátu čtyři výše uvedené vzhledové znaky výrobku odpovídají individuálním prvkům, které tento výrobek tvoří. V bodě 33 napadeného rozhodnutí totiž odvolací senát uvedl, že výrobek „zařízení pro rozvod tekutin“ spočívá v přípojce, která může být připojena k takovému zařízení pro přítok vody, jako je kohoutek nebo hadice, že voda je rozváděna prostřednictvím velkého počtu tyček (trubic) napojených na přípojku otvory a že naplňuje nafukovací balónky, které jsou na konce tyček (trubic) fixovány gumičkami. Podle odvolacího senátu, jakmile jsou balónky dostatečně naplněny vodou, hmotnost tekutiny umožní, aby se odpoutaly od tyček, a gumičky je uzavřou, přičemž voda zůstane uvnitř těchto balónků, takže tyto balónky mohou být použity v kontextu vodních bitev.
Okolnost, že existuje shoda mezi vzhledovými znaky dotčeného výrobku a individuálními prvky, které jej tvoří, však neznamená, že se odvolací senát dopustil pochybení při identifikaci uvedených znaků. V souladu s úvahami obsaženými v bodech 41 a 42 výše je třeba poznamenat, že identifikace těchto znaků závisí na dotyčném výrobku. S ohledem na složitou povahu tohoto výrobku, který se skládá z několika individuálních prvků, je v projednávané věci logické, že se jeho vzhledové znaky shodují s těmito individuálními prvky. Dále pak byl odvolací senát z hlediska metody oprávněn s ohledem na složitost dotčeného výrobku neomezovat se na pouhou vzhledovou analýzu tohoto výrobku, ale provést důkladný přezkum a jako jeho vzhledové znaky identifikovat viditelné prvky, které jej tvoří a které tvoří tento vzhled.
Na základě těchto úvah je třeba zamítnout vytýkanou skutečnost žalobkyně, podle níž odvolací senát neprovedl analýzu vzhledových znaků dotčeného výrobku. Tento závěr je podpořen skutečností, že v průběhu řízení před EUIPO sama žalobkyně uznala, že čtyři individuální prvky dotčeného výrobku skutečně představují jeho vzhledové znaky.

Ke druhé vytýkané skutečnosti, týkající se toho, že odvolací senát neprovedl analýzu technické funkce dotčeného výrobku
Úvodem je třeba poznamenat, že odvolací senát skutečně zohlednil technickou funkci dotčeného výrobku, když konstatoval, že jeho účelem je zábava dětí, když se usnadní organizace vodní bitvy (bod 33 napadeného rozhodnutí), a jeho technickou funkcí je naplnit současně určitý počet nafukovacích  balónků (bod 34 napadeného rozhodnutí).
Odvolací senát poté, co identifikoval vzhledové znaky dotčeného výrobku, následně dospěl k závěru, že všechny tyto znaky jsou podmíněny pouze technickou funkcí uvedeného výrobku, a spadají tak do působnosti čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 (body 38 a 39 napadeného rozhodnutí).
Vytýkanou skutečnost žalobkyně, podle níž odvolací senát neprovedl analýzu technické funkce dotčeného výrobku, je tedy třeba zamítnout.
Je pravda, že odvolací senát k tomu, aby dospěl k závěru uvedenému v bodě 50 výše, v bodech 33 a 34 napadeného rozhodnutí provedl analýzu rovněž technické funkce každého ze čtyř vzhledových znaků dotčeného výrobku, a sice přípojky, trubic, balónků a svorek, a toho, jak každý z nich přispívá k dosažení technické funkce uvedeného výrobku, a sice současného plnění určitého počtu nafukovacích balónků, které by mohly být používány ve vodní bitvě. Jak je například uvedeno v bodě 30 výše, odvolací senát v bodě 34 napadeného rozhodnutí zmiňuje funkce těchto znaků, jak je na internetu prezentuje žalobkyně.
Tento přístup odvolacího senátu není stižen pochybením.
Pokud je totiž dotčený (průmyslový) vzor použit pro složený výrobek, jako je výrobek, o který se jedná v projednávané věci, jehož vzhledové znaky se shodují s individuálními prvky, které jej tvoří, odpověď na otázku, zda jsou uvedené znaky „podmíněny pouze technickou funkcí výrobku“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, vyžaduje nejprve přezkum technické funkce každého z těchto znaků a přezkum příčinné souvislosti mezi technickou funkcí každého z těchto znaků a technickou funkcí dotčeného výrobku. Pokud mezi technickou funkcí znaku a technickou funkcí výrobku neexistuje příčinná souvislost, to znamená, že tento znak nepřispívá k technické funkci výrobku, nelze tvrdit, že je tento znak „podmíněn pouze“ technickou funkcí výrobku. Naproti tomu, pokud taková příčinná souvislost existuje, umožňuje dospět k závěru, že vzhledový znak výrobku je „podmíněn pouze“ technickou funkcí uvedeného výrobku, za podmínky, že hlediska jiné povahy, než je nezbytnost, aby uvedený výrobek plnil svou technickou funkcí, zvláště hlediska související se vzhledovým aspektem, při výběru tohoto znaku nehrála žádnou roli, ve smyslu rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172, bod 31).
Pro dokreslení výše uvedených úvah je vhodné odkázat na příklad přípojky postřehnutelné na zpochybněném (průmyslovém) vzoru. Přípojka podle předchozí analýzy představuje vzhledový znak složeného výrobku, o který jde v projednávané věci, ale rovněž individuální prvek, jinými slovy složku uvedeného výrobku. Funkcí této přípojky je napojení dotčeného výrobku na zdroj vody, například kohoutek. Je tak jasné, že i když přípojka, posuzovaná izolovaně, má jinou funkci než dotčený výrobek, který slouží k současnému plnění vody do několika balónků, přispívá k technické funkci výrobku. Tato příčinná souvislost může vést k závěru, že uvedená přípojka je „podmíněna pouze“ technickou funkcí dotčeného výrobku, za podmínky, že hlediska jiné povahy, než je nezbytnost, aby uvedený výrobek plnil svou technickou funkcí, zvláště hlediska související se vzhledovým aspektem, při výběru přípojky nehrála žádnou roli.
Z toho vyplývá, jak správně uvedl EUIPO, že skutečnost, že dotčený výrobek má několik znaků, z nichž každý plní odlišnou funkci, nevylučuje, že se čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 použije. Toto ustanovení nevyžaduje, aby vzhledové znaky odkazovaly na jediný technický výsledek. Znaky mohou vést k několika technickým výsledkům, přispívají‑li k dosažení technického výsledku, který má výrobek získat.
Jak poznamenává EUIPO, nepřipuštění takového výkladu čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 by vedlo k tomu, že by se toto ustanovení nepoužilo na určité výlučně funkční znaky pouze z důvodu, že přímo neplní funkci dotčeného výrobku. Stejně tak by použití tohoto ustanovení bylo vyloučeno pro (průmyslové) vzory obsahující pouze část výrobku nebo jeho prvku, jelikož tyto části nebo prvky plní funkci výrobku jako takového pouze zřídka. Taková situace není v souladu s cílem sledovaným výše uvedeným ustanovením.
S ohledem na předcházející úvahy je třeba zamítnout vytýkanou skutečnost žalobkyně týkající se metody analýzy použité odvolacím senátem k závěru, že všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí.

Ke třetí vytýkané skutečnosti, týkající se kritéria pro použití čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, uplatněného odvolacím senátem v napadeném rozhodnutí
Žalobkyně odvolacímu senátu vytýká, že uplatnil kritérium pro použití čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, které je méně náročné než kritérium stanovené tímto ustanovením, podle něhož vzhledové znaky výrobku musí být „podmíněny pouze jeho technickou funkcí“. Na podporu vytýkané skutečnosti žalobkyně uplatňuje následující tvrzení odvolacího senátu, a to tvrzení v bodě 34 napadeného rozhodnutí, že „všechny tyto znaky jsou nezbytné pro fungování technického řešení“, tvrzení v bodě 35 napadeného rozhodnutí, že „vzhledový aspekt zařízení vyplývá skutečně z jeho technické funkce“, tvrzení v bodě 36 napadeného rozhodnutí, že „v projednávaném případě je však třeba zohlednit rovněž skutečnost, že znaky a způsob, jakým jsou koncipovány, zaručují rovněž technické účinky, které umožňují, aby výrobek bezvadně fungoval“, tvrzení v bodě 37 napadeného rozhodnutí, podle nichž „[v]šechny základní znaky zpochybněného [(průmyslového) vzoru] byly vybrány za účelem koncipování výrobku, který plní svou funkci“ a že „[ž]ádný z těchto znaků nebyl vybrán pouze s cílem vylepšit vzhled výrobku“.
Je přitom nutno konstatovat, že je zajisté pravda, že výše uvedené výrazy použité odvolacím senátem v napadeném rozhodnutí se ne vždy shodují s výrazy uvedenými v čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002. Terminologie kritizovaná žalobkyní však v kontextu tohoto rozhodnutí a vykládaná ve světle jeho systematiky jako taková neprokazuje, že odvolací senát použil tento článek nesprávně. Odvolací senát totiž s odkazem na výše uvedené ustanovení dospěl v bodě 38 napadeného rozhodnutí jednoznačně k závěru, že všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku plní pouze jeho technickou funkci.
Z toho vyplývá, že projednávaná vytýkaná skutečnost žalobkyně musí být zamítnuta, a v důsledku toho musí být zamítnut i druhý žalobní důvod v plném rozsahu.

Ke třetímu žalobnímu důvodu, vycházejícímu
z
pochybení, jehož se dopustil odvolací senát při analýze jiných (průmyslových) vzorů Společenství, jejichž majitelkou je žalobkyně,
a
její evropské patentové přihlášky
Žalobkyně odvolacímu senátu vytýká, že nezpochybnil analýzu zrušovacího oddělení, podle níž pouhá skutečnost, že je majitelkou několika vzhledově odlišných (průmyslových) vzorů Společenství používaných pro výrobek „zařízení pro rozvod tekutin“, umožňuje dospět k závěru, že všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí.
Žalobkyně odvolacímu senátu rovněž vytýká, že měl za to, že vzhledem k tomu, že podala patentovou přihlášku pro tentýž výrobek, jako je výrobek, pro který se použije zpochybněný (průmyslový) vzor, obsahující podrobný popis vzhledových znaků tohoto výrobku, jsou tyto znaky podmíněny pouze jeho technickou funkcí. Podle žalobkyně může být tato patentová přihláška pouze zdrojem informací o důvodech, které určily výběr vzhledových znaků dotčeného výrobku, a nemůže představovat zkratku, která by umožnila neprovedení strukturované analýzy požadované rozsudkem ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), popsané v rámci prvního žalobního důvodu.
EUIPO a vedlejší účastnice opodstatněnost vytýkaných skutečností žalobkyně zpochybňují.
Je třeba poznamenat, že v rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172, bod 32), Soudní dvůr upřesnil, že existence alternativních (průmyslových) vzorů není určující, pokud jde o otázku, zda je technická funkce dotčeného výrobku jediným faktorem, který určil jeho vzhledové znaky.
Stejně tak je třeba připomenout, že Soudní dvůr měl v rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172, body 36 a 37), za to, že existence alternativních (průmyslových) vzorů umožňujících plnit tutéž technickou funkci představuje relevantní objektivní okolnost, která musí být zohledněna při posouzení otázky, zda jsou vzhledové znaky dotčeného výrobku podmíněny pouze jeho technickou funkcí (viz bod 17 výše).
Obě vytýkané skutečnosti žalobkyně je třeba posoudit ve světle těchto upřesnění.

K vytýkané skutečnosti týkající se existence jiných (průmyslových) vzorů Společenství, jejichž majitelkou je žalobkyně
Pro posouzení vytýkané skutečnosti žalobkyně týkající se skutečnosti, že je majitelkou jiných (průmyslových) vzorů používaných na výrobek „zařízení pro rozvod tekutin“, je vhodné odkázat nejprve na rozhodnutí zrušovacího oddělení.
Zrušovací oddělení uvedlo, že  ačkoli se dotčené řízení týká platnosti zpochybněného (průmyslového) vzoru, je s ohledem na rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), relevantní zohlednit jiné (průmyslové) vzory Společenství, jejichž majitelkou je žalobkyně a které byly společně se zpochybněným (průmyslovým) vzorem předmětem hromadné přihlášky k zápisu (strana 8 rozhodnutí zrušovacího oddělení).
Zrušovací oddělení uvedlo, že nejméně čtyři (průmyslové) vzory patřící mezi ty, které jsou uvedeny v hromadné přihlášce žalobkyně, ilustrují možné alternativy za účelem dosažení stejného technického řešení, přičemž ponechávají jen malý prostor pro jiné alternativy. Podle zrušovacího oddělení jsou různé konfigurace ilustrovaných trubic a balónků jen různými způsoby, jak umožnit, aby byl současně naplněn vodou velký počet balónků, a jestliže žalobkyně získá zápis těchto tvarů, ponechá svým konkurentům pouze málo možností dosáhnout stejného výsledku (strana 9 rozhodnutí zrušovacího oddělení).
Zrušovací oddělení tak mělo s odkazem na nezbytnost zohlednit relevantní objektivní okolnosti pro účely použití čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 za to, že takovou objektivní okolností v projednávané věci může být skutečnost, že všechny alternativní tvary předložené v projednávané věci jsou chráněny prostřednictvím jejich zápisu jako (průmyslového) vzoru Společenství, jako je tomu v případě zpochybněného (průmyslového) vzoru, a nelze mít tedy za to, že jsou alternativami dostupnými pro konkurenty (strana 9 rozhodnutí zrušovacího oddělení). Je rovněž důležité uvést, že jak vyplývá z rozhodnutí zrušovacího oddělení, toto oddělení se neomezilo na tuto úvahu, aby dospělo k závěru, že se použije čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, ale zohlednilo rovněž jiné faktory, a zejména patentovou přihlášku žalobkyně a povahu dotčeného výrobku, který je určen k jedinému a jednorázovému použití (strany 9 a 10 rozhodnutí zrušovacího oddělení).
Z toho vyplývá, že zrušovací oddělení zohlednilo existenci jiných (průmyslových) vzorů Společenství, jejichž majitelkou je žalobkyně, jakožto jeden z faktorů při posouzení, zda vzhledové znaky výrobku, o který se jedná v projednávané věci, jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí ve smyslu čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002.
Odvolací senát tento přístup zrušovacího oddělení potvrdil. Odvolací senát v bodě 29 napadeného rozhodnutí konstatoval, že zrušovací oddělení bylo plně oprávněno zohlednit jiné (průmyslové) vzory Společenství žalobkyně, jelikož na základě rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), musí být zohledněny všechny relevantní objektivní okolnosti každého konkrétního případu a jednu z těchto okolností tvoří informace, které mohly být vyvozeny z jiných zápisů žalobkyně, které se týkají téhož výrobku.
Jak je konstatováno v bodě 81 níže, odvolací senát zohlednil rovněž jiné „relevantní objektivní okolnosti“ ve smyslu rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), aby dospěl k závěru, že všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí.
Z předcházejícího vyplývá, že první vytýkaná skutečnost žalobkyně je založena na nesprávném pochopení napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž odvolací senát nevycházel pouze z existence jiných (průmyslových) vzorů Společenství žalobkyně, aby dospěl k závěru, že se čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 použije. Na tomto základě musí být první vytýkaná skutečnost zamítnuta.

K vytýkané skutečnosti týkající se evropské patentové přihlášky žalobkyně
Z napadeného rozhodnutí vyplývá, že odvolací senát použil evropskou patentovou přihlášku žalobkyně jako významný zdroj informací pro posouzení zpochybněného (průmyslového) vzoru s ohledem na čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002.
Odvolací senát tak v podstatě konstatoval, že se patentová přihláška týká přesně téhož výrobku, jako je výrobek, pro který se použije zpochybněný (průmyslový) vzor (viz body 30 až 32 napadeného rozhodnutí).
Odvolací senát použil informace obsažené v patentové přihlášce k určení prvků, z nichž se skládá výrobek, pro který se použije zpochybněný (průmyslový) vzor, jakož i jeho účel, a sice zábavu dětí, když se usnadní organizace vodní bitvy (bod 33 napadeného rozhodnutí).
Odvolací senát použil rovněž informace obsažené v patentové přihlášce ke stanovení technické funkce čtyř vzhledových znaků dotčeného výrobku, a sice přípojky, trubic, balónků a svorek, jakož i příčinné souvislosti mezi technickou funkcí těchto čtyř znaků a technickou funkcí dotčeného výrobku. Odvolací senát konstatoval, že výše uvedené znaky jsou v patentové přihlášce popsány podrobněji a že oba tyto nástroje [zpochybněný (průmyslový) vzor a přihlášený patent] se týkají téhož výrobku (bod 34 napadeného rozhodnutí).
Kromě toho odvolací senát v bodě 35 napadeného rozhodnutí uvedl, že potvrzuje analýzu zrušovacího oddělení, která byla založena na patentové přihlášce žalobkyně. Zrušovací oddělení konkrétně poznamenalo, že se vzhled výrobku, pro který se zpochybněný (průmyslový) vzor použije, ve srovnání se strohým příkladem provedení uvedeným v patentové přihlášce nevylepšil a že je tento příklad téměř totožný se zpochybněným (průmyslovým) vzorem (strana 11 rozhodnutí zrušovacího oddělení).
Kromě toho je třeba uvést, že odvolací senát nevycházel pouze z patentové přihlášky žalobkyně, aby dospěl k závěru, že vzhledové znaky dotčeného výrobku jsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí. Zohlednil rovněž jiné „relevantní objektivní okolnosti“ ve smyslu rozsudku ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172), a sice zpochybněný (průmyslový) vzor (bod 35 napadeného rozhodnutí), povahu a užívání dotčeného výrobku (bod 33 napadeného rozhodnutí), objektivní údaje uvádějící důvody, které určily výběr vzhledových znaků dotčeného výrobku, a sice funkci uvedených znaků (bod 34 napadeného rozhodnutí) a jiné (průmyslové) vzory žalobkyně (bod 29 napadeného rozhodnutí).
Z předcházejících úvah vyplývá, že odvolací senát nevycházel pouze z patentové přihlášky žalobkyně, jak tvrdí žalobkyně (bod 63 výše). Z toho rovněž vyplývá, že analýza odvolacího senátu nepředstavovala „zkratku“ analýzy vyžadované rozsudkem ze dne 8. března 2018, DOCERAM (C‑395/16, EU:C:2018:172).
Druhá vytýkaná skutečnost žalobkyně musí být tedy zamítnuta, a v důsledku toho musí být zamítnut i třetí žalobní důvod v plném rozsahu.

Ke čtvrtému žalobnímu důvodu, vycházejícímu
z
nesprávných posouzení, jichž se dopustil odvolací senát
Žalobkyně tvrdí, že čtyři vzhledové znaky dotčeného výrobku, které identifikoval odvolací senát, nejsou podmíněny pouze technickou funkcí uvedeného výrobku a že tyto čtyři znaky nepředstavují všechny vzhledové znaky dotčeného výrobku. Z toho podle ní vyplývá, že zpochybněný (průmyslový) vzor neměl být prohlášen za neplatný na základě čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, aniž byla provedena analýza na základě článků 4 až 6 uvedeného nařízení.
Žalobkyně, která odkazuje na bod 35 napadeného rozhodnutí, identifikuje jako vzhledové znaky dotčeného výrobku, které nejsou podmíněny pouze jeho technickou funkcí, následující znaky: „jednoduchý a čistý vzhled“ zpochybněného (průmyslového) vzoru, který je totožný nebo se podobá „květu se stonkem“ díky volbě délky tyček v porovnání s délkou balónků a „proporce uvedeného (průmyslového) vzoru jako celku, [které vykazují] délku přibližně 18 krát větší než šířku, čímž je tak uvedenému (průmyslovému) vzoru přiznán jemný a elegantní vzhled přitažlivý pro spotřebitele“. Podle žalobkyně není žádný z těchto znaků podmíněn pouze technickou funkcí výrobku.
Na podporu své argumentace žalobkyně uplatňuje svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru, které bylo předloženo v řízení před odvolacím senátem.
Ve výše uvedeném svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru vysvětlil, že pro dosažení téže technické funkce existují jiné způsoby, než je způsob, který vykazuje zpochybněný (průmyslový) vzor. Například „trubice by mohly být spojeny tak, že tvoří přímou linii podél délky hadice nebo by mohly být umístěny spirálovitě okolo délky hadice anebo být uspořádány paprskovitě z ústředního bodu“ (bod 6 svědectví).
Ve stejném smyslu by podle původce mohly být různé aspekty zpochybněného (průmyslového) vzoru odlišné, jako je tvar přípojky, počet, rozmístění a délka trubic, jakož i kombinace několika trubic s různou délkou (bod 7 svědectví).
Původce uvedl, že zpochybněný (průmyslový) vzor je kvalitnější po estetické stránce než jakýkoli (průmyslový) vzor odpovídající technické funkci podle jednoho z alternativních způsobů uvedených v bodě 6 jeho svědectví, jelikož má protáhlý tvar s délkou, která představuje přibližně čtyřikrát jeho šířku. Zpochybněný (průmyslový) vzor má tedy jednoduchý, čistý a elegantní vzhled (bod 8 svědectví). Původce tvrdil, že volba uspořádání aspektů uvedených v bodě 7 jeho svědectví byla určena skutečností, že toto uspořádání představuje jedno z možných uspořádání, která umožňují, aby měl zpochybněný (průmyslový) vzor protáhlý tvar, který mu přiznává jednoduchý, čistý a elegantní vzhled (bod 9 svědectví).
Původce uplatnil rovněž obchodní úspěch dotčeného výrobku (pod obchodním názvem „Bunch O Balloons“) a ceny, jež získal, které byly založeny na kritériích obsahujících míru toho, jak jsou spotřebitelé přitahováni designem výrobku (body 10 a 11 svědectví).
Žalobkyně uplatňuje rovněž argumenty na podporu individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru a zpochybňuje použití čl. 8 odst. 2 nařízení č. 6/2002 v projednávané věci.
EUIPO a vedlejší účastnice řízení argumenty žalobkyně zpochybňují.
Zaprvé je třeba poznamenat, že žalobkyně nepředkládá žádnou argumentaci na podporu svého tvrzení, podle kterého čtyři vzhledové znaky dotčeného výrobku, které odvolací senát identifikoval v bodě 34 napadeného rozhodnutí, a sice přípojka s otevíracím mechanismem a určitým počtem otvorů, určitý počet trubic napojených na přípojku, určitý počet nafukovacích balónků umístěných na konci trubic a určitý počet svorek, kterými jsou balónky fixovány na trubice, nejsou podmíněny pouze technickou funkcí uvedeného výrobku. Toto tvrzení musí být tedy odmítnuto.
Zadruhé je třeba uvést, že žalobkyně ve své argumentaci uplatňuje v podstatě uspořádání vzhledových znaků dotčeného výrobku a celkový dojem ze zpochybněného (průmyslového) vzoru, který je „jednoduchý a čistý“ a podobá se „květu se stonkem“. Původce zpochybněného (průmyslového) vzoru ve svém svědectví odkazuje rovněž na specifické uspořádání vzhledových znaků, které je určeno estetickými hledisky, jakož i na celkový dojem z uvedeného (průmyslového) vzoru.
V tomto ohledu je nutno připomenout, že za účelem určení, zda dotčené vzhledové znaky výrobku spadají pod čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002, je třeba zohlednit všechny relevantní objektivní okolnosti každého konkrétního případu a že takové posouzení musí být provedeno zejména s ohledem na dotčený (průmyslový) vzor, na objektivní okolnosti, z nichž vyplývají důvody, které vedly k výběru vzhledových znaků dotčeného výrobku, na údaje týkající se jeho používání nebo také na existenci alternativních (průmyslových) vzorů umožňujících plnit tutéž technickou funkci za předpokladu, že tyto okolnosti, tyto údaje a tato existence alternativních (průmyslových) vzorů jsou podloženy důvěryhodnými důkazy (rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, body 36 a 37).
V projednávané věci je nutno konstatovat, že odvolací senát, který potvrdil rozhodnutí zrušovacího oddělení, zohlednil při posouzení zpochybněného (průmyslového) vzoru podle čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 objektivní okolnosti podložené důvěryhodnými důkazy, kterých se dovolávaly obě společnosti, které podaly návrh na prohlášení neplatnosti. Odvolací senát zohlednil zejména patentovou přihlášku žalobkyně a konstatoval, že se tato přihláška týká přesně téhož výrobku jako zpochybněný (průmyslový) vzor (bod 32 napadeného rozhodnutí). Tato patentová přihláška totiž pomohla odvolacímu senátu provést analýzu výrobku, pro který se použije zpochybněný (průmyslový) vzor, a konstatovat, že čtyři individuální prvky, z nichž se výrobek skládá a které přispívají k jeho technické funkci, odpovídají jeho vzhledovým znakům (body 33 a 34 napadeného rozhodnutí). Odvolací senát tak správně dospěl k závěru, že zpochybněný (průmyslový) vzor se neliší od patentu přihlášeného dříve (bod 34 napadeného rozhodnutí) a že všechny individuální prvky tvořící vzhled dotčeného výrobku plní technickou funkci (bod 35 napadeného rozhodnutí).
Odvolací senát potvrdil rovněž závěr zrušovacího oddělení vyplývající z přezkumu zpochybněného (průmyslového) vzoru jako celku, podle něhož nebylo prokázáno, že v procesu koncepce zpochybněného (průmyslového) vzoru byla uplatněna hlediska související se vzhledovým aspektem (bod 28 napadeného rozhodnutí). Odvolací senát tak potvrdil posouzení zrušovacího oddělení, podle něhož toto oddělení nemohlo shledat žádné vylepšení vzhledu výrobku chráněného zpochybněným (průmyslovým) vzorem ve srovnání se strohým způsobem provedení uvedeným v patentové přihlášce.
Argumentace žalobkyně výše uvedená posouzení odvolacího senátu nezpochybňuje. Tvrzení žalobkyně týkající se „jednoduchého a čistého vzhledu“ zpochybněného (průmyslového) vzoru a toho, že se podobá „květu se stonkem“ (viz bod 85 výše), oponuje například, a jak vyplývá ze správního spisu před EUIPO, autor článku „Bunch O Balloons will revolutionize water fights“ (Bunch O Balloons způsobí revoluci v oblasti vodních bitev), který vzhled dotčeného výrobku popsal jako „splasklé vinné hrozny“. Jeví se tak, že vzhledový dojem výrobku uváděný žalobkyní je svévolný nebo přinejmenším příliš nejistý a není podpořen objektivními údaji.
Je tedy třeba schválit závěr odvolacího senátu v bodě 35 napadeného rozhodnutí, podle něhož tvrzení žalobkyně uvedené v bodě 85 výše nic nemění na skutečnosti, že vzhledový aspekt zařízení je podmíněn pouze jeho technickou funkcí.
Zatřetí, pokud jde o svědectví původce zpochybněného (průmyslového) vzoru, jehož se dovolává žalobkyně, je třeba úvodem uvést, že toto svědectví má omezenou důkazní sílu, jelikož je v něm vyjádřen osobní a subjektivní názor uvedeného původce a jelikož tento původce má jakožto prezident a vlastník žalobkyně osobní zájem na platnosti zpochybněného (průmyslového) vzoru. Z toho vyplývá, že toto svědectví v rozsahu, v němž evokuje „jednoduchý, čistý a elegantní“ vzhled zpochybněného (průmyslového) vzoru a v němž není podloženo žádným jiným důkazem pocházejícím ze spolehlivých a nestranných zdrojů, nepřesvědčuje Tribunál o skutečnosti, že při vytvoření zpochybněného (průmyslového) vzoru byla zohledněna estetická hlediska.
Dále pak je třeba uvést, že původce podává svědectví v podstatě o tom, že je možné koncipovat alternativní (průmyslové) vzory co do velikosti, tvaru a proporcí jejich znaků, které plní stejnou technickou funkci, jako je technická funkce dotčeného výrobku. V tomto ohledu a podobně jako odvolací senát (viz body 35 a 36 napadeného rozhodnutí) je přitom třeba připomenout, že podle Soudního dvora není existence alternativních (průmyslových) vzorů určující, pokud jde o otázku, zda je technická funkce dotčeného výrobku jediným faktorem, který určil jeho vzhledové znaky (rozsudek ze dne 8. března 2018, DOCERAM, C‑395/16, EU:C:2018:172, bod 32). V projednávané věci má Tribunál s ohledem na objektivní skutečnosti zohledněné odvolacím senátem k závěru, že se čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002 použije, za to, že tvrzení původce zpochybněného (průmyslového) vzoru nejsou dostatečná ke zpochybnění tohoto závěru odvolacího senátu.
Kromě toho je třeba odmítnout rovněž tvrzení původce zpochybněného (průmyslového) vzoru týkající se obchodního úspěchu výrobku, pro který se uvedený (průmyslový) vzor použije, jakož i cen, které získal. Obchodní úspěch výše uvedeného výrobku neznamená, že při koncepci zpochybněného (průmyslového) vzoru byla zohledněna hlediska, která nesouvisí pouze s nezbytností plnit jeho technickou funkci. Pokud jde o argument týkající se získaných cen, ze spisu vyplývá, že kritéria, na jejichž základě byly tyto ceny uděleny, se netýkala pouze designu dotčených výrobků a nevyplývá z něj, že dotčený výrobek získal ocenění z důvodu svého designu. Z toho vyplývá, že výše uvedený argument nepodporuje tvrzení žalobkyně.
Začtvrté je třeba odmítnout argumenty žalobkyně týkající se individuální povahy zpochybněného (průmyslového) vzoru a toho, že se v projednávané věci použije čl. 8 odst. 2 nařízení č. 6/2002 (viz bod 91 výše), jelikož se odvolací senát k těmto aspektům sporu nevyjádřil a rozhodl pouze na základě čl. 8 odst. 1 nařízení č. 6/2002. Tribunál tedy nemá pravomoc o těchto aspektech rozhodovat, ať už v rámci žaloby na neplatnost nebo v rámci návrhu na změnu rozhodnutí (v tomto smyslu a obdobně viz rozsudek ze dne 5. července 2011, Edwin v. OHIM, C‑263/09 P, EU:C:2011:452, body 71 a 72).
S ohledem na výše uvedené úvahy musí být čtvrtý žalobní důvod zamítnut, a v důsledku toho musí být zamítnuta i žaloba v plném rozsahu.

K nákladům řízení
Podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že EUIPO a vedlejší účastnice požadovaly náhradu nákladů řízení a žalobkyně neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení vynaložených EUIPO a vedlejší účastnicí.
Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (desátý senát)
rozhodl takto:
1)
Žaloba se zamítá.
2)
Společnost Tinnus Enterprises LLC ponese vlastní náklady řízení a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a společností Koopman International BV.
Kornezov
Buttigieg
Kowalik‑Bańczyk
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne  .
Podpisy.
*
–            Jednací jazyk: angličtina.