CELEX: 62020CJ0612
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Pridėtinės vertės mokestis (PVM)
Direktyva 2006/112/EB
132 straipsnio 1 dalies i punktas
Tam tikros su visuomenės interesais susijusios veiklos neapmokestinimas PVM
Neapmokestinimas, susijęs su vaikų ar jaunimo edukacija, mokykliniu ar universitetiniu švietimu
Mokyklinę programą papildančių edukacinių paslaugų teikimas
Privatinės teisės reglamentuojama organizacija, komerciniais tikslais teikianti šias paslaugas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (
OL L 347, 2006, p. 1
) 132 straipsnio 1 dalies i punkto ir 133 bei 134 straipsnių išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Happy Education SRL
,
Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj-Napoca
(Klužo-Napokos viešųjų finansų generalinė regioninė direkcija) ir
Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
(Klužo viešųjų finansų rajono administracija, Rumunija) (toliau kartu – mokesčių institucijos) ginčą dėl mokesčių institucijų atsisakymo neapmokestinti pridėtinės vertės mokesčiu (PVM)
Happy Education
teikiamų mokyklinę programą papildančių švietimo paslaugų.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyvos 2006/112 IX antraštinėje dalyje „Neapmokestinimas PVM“ yra, be kita ko, 2 skyrius „Tam tikros su visuomenės interesais susijusios veiklos neapmokestinimas PVM“, kuriame yra šios direktyvos 132 straipsnis, o jo 1 dalis suformuluota taip:
„Sandoriai, kurių valstybės narės neapmokestina PVM:
<…>
i)
vaikų ar jaunimo švietimas, mokyklinis ar universitetinis švietimas, profesinis mokymas ar perkvalifikavimas, kurį vykdo tokios paskirties viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos ar kitos organizacijos, kurias atitinkama valstybė narė pripažino turinčiomis tokią paskirtį, įskaitant su tuo glaudžiai susijusių paslaugų teikimą ir prekių tiekimą.
<…>“
Šios direktyvos 133 straipsnyje numatyta:
„Valstybės narės gali ir kitas, ne tik viešosios teisės reglamentuojamas, įstaigas, neapmokestinti PVM 132 straipsnio 1 dalies b, g, h, i, l, m ir n punktuose numatytais neapmokestinimo atvejais, jei kiekvienu konkrečiu atveju tenkinama viena ar kelios šios sąlygos:
a)
šios įstaigos neturi nuolat siekti pelno, o gautas pelnas negali būti skirstomas, bet turi būti skiriamas teikiamų paslaugų tęstinumui užtikrinti ir jų kokybei gerinti;
b)
šias įstaigas turi valdyti ir administruoti tik savanoriškais pagrindais asmenys, kurie patys ar per tarpininkus neturi tiesioginės ar netiesioginės naudos iš atitinkamos veiklos rezultatų;
c)
šios įstaigos turi taikyti įkainius, kuriuos patvirtino valdžios institucijos arba kurie neviršija tokių patvirtintų įkainių, arba, teikdamos paslaugas, kurioms tokio patvirtinimo nereikia, – įkainius, kurie mažesni už PVM apmokestinamų komercinių įmonių taikomus įkainius už panašias paslaugas;
d)
neapmokestinant PVM neturi būti iškraipoma konkurencija PVM mokėti turinčių komercinių įmonių atžvilgiu.
<…>“
Rumunijos teisė
2015 m. rugsėjo 8 d.
Legea Nr. 227/2015 privind Codul fiscal
(Įstatymas Nr. 227/2015, kuriuo nustatomas Mokesčių kodeksas) (
Monitorul Oficial al României
, I dalis, Nr. 688, 2015 m. rugsėjo 10 d., toliau – Mokesčių kodeksas) 292 straipsnio „Tam tikros su visuomenės interesais susijusios veiklos neapmokestinimas PVM ir kitos veiklos neapmokestinimas PVM“ 1 dalyje nustatyta:
„Neapmokestinami šie su visuomenės interesais susiję sandoriai:
<…>
f)
iš dalies pakeistame ir papildytame nacionaliniame švietimo įstatyme Nr. 1/2011 numatyta švietimo veikla, suaugusiųjų profesinis mokymas ir su šia veikla glaudžiai susijusių paslaugų teikimas ir prekių tiekimas, kurį vykdo valstybinės įstaigos ar kiti patvirtinti subjektai. Neapmokestinimas taikomas laikantis įgyvendinimo nuostatose numatytų sąlygų;
<…>“
2016 m. sausio 6 d.
Hotărârea Guvernului Nr. 1/2016 pentru aprobarea normelor metodologice de aplicare a Legii Nr. 227/2015 privind Codul fiscal
(Vyriausybės nutarimas Nr. 1/2016 dėl Įstatymo Nr. 227/2015 dėl Mokesčių kodekso įgyvendinimo nuostatų patvirtinimo;
Monitorul Oficial al României
, I dalis, Nr. 22, 2016 m. sausio 13 d.) IX antraštinės dalies „Neapmokestinamieji sandoriai“ 1 skyriaus 42 punkte nustatyta:
1.
„Mokesčių kodekso 292 straipsnio 1 dalies f punkte numatytas suaugusiųjų profesinio mokymo neapmokestinimas taikomas asmenims, turintiems teisę tai daryti pagal Vyriausybės nutarimą Nr. 129/2000 dėl suaugusiųjų profesinio mokymo, vėliau iš dalies pakeisto ir papildyto, asmenims, kuriems suteiktas leidimas organizuoti dirbančio civilinės aviacijos personalo, numatyto iš dalies pakeistame ir papildytame
Legea Nr. 223/2007 privind Statutul personalului aeronautic civil navigant profesionist din aviația civilă din România
(Įstatymas Nr. 223/2007 dėl Rumunijos civilinėje aviacijoje dirbančių profesionalių civilinės aviacijos darbuotojų statuto), profesinį mokymą, ir Nacionalinei valstybės tarnautojų kvalifikacijos kėlimo agentūrai. Taip pat neapmokestinamos profesinio mokymo paslaugos, kurias teikia profesionalūs dėstytojai pagal bendradarbiavimo sutartis, sudarytas su Nacionaline valstybės tarnautojų agentūra pagal
Hotărâreă Guvernului Nr. 1066/2008 pentru aprobarea normelor privind formarea profesională a funcționarilor publici
(Vyriausybės sprendimas Nr. 1066/2008 dėl valstybės tarnautojų profesinio mokymo taisyklių patvirtinimo) 23 straipsnį.
<…>
3.
Mokesčių kodekso 292 straipsnio 1 dalies f punkte numatytas neapmokestinimas taip pat taikomas prekių tiekimui ir paslaugų teikimui, glaudžiai susijusiems su švietimo paslaugomis, pavyzdžiui, vadovėlių pardavimui, su švietimo veikla susijusių konferencijų organizavimui, kurį vykdo valstybinės įstaigos ar kiti patvirtinti subjektai, turintys teisę užsiimti švietimo veikla ar suaugusiųjų profesiniu mokymu, egzaminų, suteikiančių teisę naudotis švietimo arba suaugusiųjų profesinio mokymo paslaugomis, organizavimo paslaugoms.
<…>“
2011 m. sausio 5 d.
Legea educației naționale n 1/2011
(Nacionalinis švietimo įstatymas Nr. 1/2011) (
Monitorul Oficial al României
, I dalis, Nr. 18, 2011 m. sausio 10 d.; toliau – Nacionalinis švietimo įstatymas), kaip numatyta jo 1 straipsnyje, reglamentuoja nacionalinės valstybinio, privataus ir konfesinio mokymo sistemos struktūrą, funkcijas, organizavimą ir veikimą.
Nacionalinio švietimo įstatymo 58 straipsnis, susijęs su programa „Mokykla po mokyklos“, suformuluotas taip:
„1.   Švietimo įstaigos administracijos tarybos sprendimu gali savo veiklą su moksleiviais pratęsti po pamokų pagal programą „Mokykla po mokyklos“.
2.   Pagal programą „Mokykla po mokyklos“, bendradarbiaujant su vietos valdžios institucijomis ir tėvų asociacijomis, siūloma edukacinė, rekreacinė ir laisvalaikio veikla, skirta įgytiems gebėjimams sustiprinti ar pagreitinti mokymąsi, taip pat mokymosi spragoms užpildyti. Kai įmanoma, galima bendradarbiauti su šioje srityje kompetentingomis nevyriausybinėmis organizacijomis.
3.   Programos „Mokykla po mokyklos“ organizuojamos remiantis metodika, patvirtinta švietimo, mokslo tyrimų, jaunimo reikalų ir sporto ministro dekretu.
4.   Pagal įstatymą valstybė gali finansuoti programą „Mokykla po mokyklos“ vaikams ir mokiniams, priklausantiems socialiai remtinų asmenų kategorijoms.“
Programos „Mokykla po mokyklos“ organizavimą reglamentuoja 2011 m. rugsėjo 7 d.
Metodologia de organizare a programului « Şcoala după şcoală »
,
aprobată prin Ordinul ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului Nr. 5349
(Programos „Mokykla po mokyklos“ organizavimo metodika, patvirtinta švietimo, mokslo tyrimų, jaunimo reikalų ir sporto ministro dekretu;
Monitorul Oficial al României
, I dalis, Nr. 738, 2011 m. spalio 20 d.; toliau – programos „Mokykla po mokyklos“ organizavimo metodika).
Programos „Mokykla po mokyklos“ organizavimo metodikos 2 straipsnyje numatyta:
„1.   Programa „Mokykla po mokyklos“, toliau – MPM programa, – tai privalomąją mokyklinę programą papildanti programa, pagal kurią suteikiamos formaliojo ir neformaliojo švietimo galimybės, skirtos gebėjimams sustiprinti, mokymosi spragoms užpildyti ir mokymuisi pagreitinti, užsiimant edukacine, rekreacine ir laisvalaikio veikla.
2.   MPM programa skirta tiek pradinės, tiek vidurinės mokyklos moksleiviams.
<…>“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Happy Education
yra Rumunijos komercinė bendrovė, teikianti švietimo paslaugas, kurias sudaro mokyklinę programą papildančios veiklos, kaip antai pagalba atliekant namų darbus, edukacinės programos, užsienio kalbų kursai, menų kursai, sporto užsiėmimai, vaikų atsiėmimas iš mokyklos ir maitinimas po pamokų.
Ši veikla atitinka „Școala după școală“ („Mokykla po mokyklos“) programos, įtvirtintos, be kita ko, programos „Mokykla po mokyklos“ organizavimo metodika (toliau – programa „Mokykla po mokyklos“), veiklą.
Joje dalyvaujantys vaikai lanko įvairias Klužo-Napokos (Rumunija) švietimo įstaigas.
Pagal Nacionalinį ekonominės veiklos klasifikavimą (CAEN), pagal kurį bet kuri Rumunijoje leidimą turinti komercinė bendrovė ir fizinis asmuo turi klasifikuoti savo veiklą, be kita ko, statistikos tikslais.
Happy Education
veiklai priskiriamas CAEN 8559 kodas – „Kitos švietimo formos“.
Atlikusi su PVM susijusį mokestinį patikrinimą už laikotarpį nuo 2016 m. rugpjūčio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d., mokesčių institucijų patikrinimų tarnyba konstatavo, kad 2016 m. liepos mėn.
Happy Education
apyvarta viršijo apyvartos ribą, žemiau kurios mažos įmonės pagal Mokesčių kodeksą neapmokestinamos PVM. Taigi šios institucijos nusprendė, kad nuo 2016 m. rugpjūčio mėn.
Happy Education
turėjo įsiregistruoti kaip PVM mokėtoja ir nurodė jai sumokėti papildomą PVM sumą už nurodytą laikotarpį.
2018 m. birželio 11 d. ši bendrovė pateikė administracinį skundą dėl šio sprendimo dėl apmokestinimo ir, be kita ko, teigė, kad jos įvykdyti sandoriai yra su švietimu glaudžiai susijusios paslaugos, numatytos Nacionaliniame švietimo įstatyme, todėl jie neapmokestinami PVM pagal Mokesčių kodekso 292 straipsnio 1 dalies f punktą. Mokesčių institucijos konkrečiai pažymėjo, kad
Happy Education
neturėjo leidimo teikti moksleiviams skirtas paslaugas pagal programą „Mokykla po mokyklos“.
2018 m. rugsėjo 10 d. sprendimu mokesčių institucijų skundų nagrinėjimo tarnyba Nr. 1 atmetė šį administracinį skundą, motyvuodama tuo, kad
Happy Education
vykdoma veikla nepriklausė nacionalinei švietimo sistemai ir jai nebuvo išduoti leidimai pagal Mokesčių kodekso 292 straipsnio 1 dalies f punkto įgyvendinimo normas.
Dėl šio sprendimo gavęs
Happy Education
skundą
Tribunalul Cluj
(Klužo apygardos teismas, Rumunija) pastebėjo, kad jos vykdoma veikla sukūrus bendrovę buvo priskirta prie kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“, todėl ši bendrovė manė, kad nereikia gauti papildomos išvados, jog vykdant šią veiklą teikiamos paslaugos turi būti klasifikuojamos kaip PVM neapmokestinami sandoriai pagal Mokesčių kodekso 292 straipsnio 1 dalies f punktą.
Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas tvirtina, kad, atsižvelgiant į nacionalinę teisę, visų pirma į šią nuostatą,
Happy Education
siūlomos paslaugos nėra atleidžiamos nuo mokesčio, nes
Happy Education
neįrodė bendradarbiavimo sutarties su švietimo įstaiga dėl projekto įgyvendinimo pagal programą „Mokykla po mokyklos“ sudarymo.
Vis dėlto šis teismas mano, kad
Happy Education
gali remtis Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktu.
Šiuo klausimu
Happy Education
tvirtina, kad jos moksleiviams teikiamos paslaugos apima tiek praktinių, tiek teorinių žinių, būtinų siekiant gilinti mokinių žinias, įgytas per pamokas mokymo įstaigose, perdavimą pagal nacionalinę mokyklinę programą. Taigi šios veiklos tikslas nėra vien rekreacinis, bet iš esmės susijęs su namų darbų atlikimu ir žinių, įgytų nacionalinės sistemos švietimo įstaigų pamokose, apibendrinimu.
Tuo remdamasis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas daro išvadą, kad
Happy Education
veikla patenka į sąvoką „mokyklinis ar universitetinis švietimas“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktą.
Vis dėlto jam kyla abejonių dėl to, ar
Happy Education
atitinka kitus šioje nuostatoje įtvirtintus kriterijus, nes neaišku, ar ji gali būti suvokiama kaip „organizacija, kurią pripažino turinčia tokią paskirtį“ kaip ir viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, kaip tai suprantama pagal minėtą nuostatą, nes ji turi tik leidimą, būtiną norint vykdyti edukacinę veiklą, kuriai priskirtas kodas CAEN 8559, bet pagal nacionalinę teisę šio leidimo nepakanka tam, kad organizacija galėtų būti neapmokestinama PVM.
Šiomis aplinkybėmis
Tribunalul Cluj
(Klužo apygardos teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Direktyvos [2006/112] 132 straipsnio 1 dalies i punktas, 133 ir 134 straipsniai turi būti aiškinami taip, kad švietimo paslaugas, kaip antai numatytąsias nacionalinėje programoje „Mokykla po mokyklos“, gali apimti sąvoka „su mokykliniu švietimu glaudžiai susijusios paslaugos“, jeigu jas tokiomis aplinkybėmis, kokios nagrinėjamos pagrindinėje byloje, teikia privati organizacija komerciniais tikslais, nesudariusi bendradarbiavimo sutarties su švietimo įstaiga?
2.
Jeigu atsakymas į pirmąjį klausimą teigiamas: ar pareiškėja gali būti pripažinta „organizacija, turinčia tokią paskirtį“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos [2006/112] 132 straipsnio 1 dalies i punktą, pagal nacionalinės teisės nuostatas, susijusias su leidimais veiklai, kurią Nacionalinė prekybos registro tarnyba identifikuoja taikydama kodą CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“, taip pat atsižvelgiant į edukacinės veiklos „Mokykla po mokyklos“, kuria siekiama užkirsti kelią mokyklos metimui ir ankstyvam mokyklos metimui, pagerinti mokymosi rezultatus, pasivyti mokyklinę programą, pagreitinti mokymąsi, ugdyti asmenybę ir skatinti socialinę integraciją, su visuomenės interesais susijusį pobūdį?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl antrojo klausimo
Antruoju klausimu, kurį reikia nagrinėti pirmiausia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „organizacija, kuri pripažinta turinčia tokią paskirtį“ kaip viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, apima privatų subjektą, kuris vykdo su visuomenės interesais susijusią švietimo veiklą, kuri papildo mokyklines programas, kaip antai pagalba atliekant namų darbus, edukacinės programos, užsienio kalbų kursai, ir yra gavęs Nacionalinės prekybos registro tarnybos leidimą, suteiktą kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“ forma, kaip tai suprantama pagal Nacionalinį ekonominės veiklos klasifikavimą.
Pirmiausia primintina, kad Direktyvos 2006/112 132 straipsnyje numatyti neapmokestinimo atvejai, kurių tikslas, kaip matyti iš skyriaus, kuriame yra šis straipsnis, pavadinimo, skatinti tam tikrą su bendruoju interesu susijusią veiklą. Vis dėlto šis neapmokestinimas taikomas ne visai su bendraisiais interesais susijusiai veiklai, o tik veiklos rūšims, išvardytoms ir išsamiai apibūdintoms tame straipsnyje (2017 m. gegužės 4 d. Sprendimo Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija ir 2019 m. kovo 14 d. Sprendimo A & G Fahrschul-Akademie,
C‑449/17
,
EU:C:2019:202
,
punktas).
Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, šie neapmokestinimo atvejai yra savarankiškos Sąjungos teisės sąvokos, kurių tikslas – išvengti skirtumų taikant PVM sistemą įvairiose valstybėse narėse (2017 m. spalio 26 d. Sprendimo The English Bridge Union,
C‑90/16
,
EU:C:2017:814
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija ir 2021 m. spalio 21 d. Sprendimo Dubrovin & Tröger – Aquatics,
C‑373/19
,
EU:C:2021:873
,
punktas).
Sąvokos, vartojamos Direktyvos 2006/112 132 straipsnyje numatytiems neapmokestinimo atvejams apibrėžti, turi būti aiškinamos siaurai, nes šie atvejai yra šios direktyvos 2 straipsnyje įtvirtinto bendrojo principo, pagal kurį PVM apmokestinamas bet koks apmokestinamojo asmens už atlygį atliekamas paslaugų teikimas, išimtis. Vis dėlto ši siauro aiškinimo taisyklė nereiškia, kad sąvokos, vartojamos šiame 132 straipsnyje numatytiems neapmokestinimo atvejams apibrėžti, turi būti aiškinamos taip, kad šie atvejai netektų savo poveikio (2017 m. gegužės 4 d. Sprendimo Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija ir 2021 m. spalio 21 d. Sprendimo Dubrovin & Tröger – Aquatics,
C‑373/19
,
EU:C:2021:873
,
punktas).
Konkrečiau kalbant, reikia pažymėti, kad iš Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punkto formuluotės matyti, jog šioje nuostatoje numatytam neapmokestinimui iš esmės taikomos dvi kumuliacinės sąlygos, t. y. pirma, sąlyga, susijusi su teikiamos paslaugos pobūdžiu, t. y. vaikų ar jaunimo švietimas, mokyklinis ar universitetinis švietimas, profesinis mokymas ar perkvalifikavimas ar su tuo „glaudžiai susijusių“ paslaugų teikimas, ir, antra, sąlyga, susijusi su paslaugų teikėju, t. y. paslaugos turi būti teikiamos „viešosios teisės reglamentuojamos įstaigos <…> ar kitos organizacijos, kurias atitinkama valstybė narė pripažino turinčiomis tokią paskirtį“ (šiuo klausimu žr. 2013 m. lapkričio 28 d. Sprendimo MDDP,
C‑319/12
,
EU:C:2013:778
,
punktą ir 2017 m. gegužės 4 d. Sprendimo Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
,
punktą).
Kalbant apie antrąją iš šių sąlygų, pažymėtina, kad kai subjektas nėra viešosios teisės reglamentuojama įstaiga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktą, kaip, atrodo, yra
Happy Education
pagrindinėje byloje atveju, jo paslaugos gali būti neapmokestinamos PVM pagal šią nuostatą tik jeigu jis patenka į antrame prejudiciniame klausime nurodytą sąvoką „kitos organizacijos, kurias atitinkama valstybė narė pripažino turinčiomis tokią paskirtį“.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad Teisingumo Teismas jau nusprendė, jog tiek, kiek Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punkte nenustatytos tokios paskirties pripažinimo sąlygos ir būdai, iš principo kiekvienos valstybės narės nacionalinėje teisėje turi būti nustatytos taisyklės, pagal kurias tokioms organizacijoms gali būti suteiktas toks pripažinimas. Šiuo klausimu valstybės narės turi diskreciją (šiuo klausimu žr. 2005 m. gegužės 26 d. Sprendimo Kingscrest Associates ir Montecello,
C‑498/03
,
EU:C:2005:322
,
ir
punktus ir 2013 m. lapkričio 28 d. Sprendimo MDDP,
C‑319/12
,
EU:C:2013:778
,
punktą).
Be to, laikydamiesi Sąjungos teisės principų, ypač vienodo požiūrio principo, kuris PVM srityje reiškia mokesčių neutralumo principą, nacionaliniai teismai turi patikrinti, ar valstybės narės, taikydamos tokias sąlygas, neperžengė savo diskrecijos ribų (2013 m. lapkričio 28 d. Sprendimo MDDP,
C‑319/12
,
EU:C:2013:778
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Nagrinėjamu atveju iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos matyti, kad šis pripažinimas kaip organizacijos, turinčios tokią pačią paskirtį kaip viešosios teisės reglamentuojamos švietimo įstaigos, kaip jos suprantamos pagal Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktą, Rumunijos teisėje, kiek tai susiję su privačiais subjektais, kaip
Happy Education
, vykdančiais „Mokykla po mokyklos“ tipo švietimo veiklą, daugiausia bendradarbiaujant su švietimo įstaiga pagal programą „Mokykla po mokyklos“, atliekamas vadovaujantis nacionalinio švietimo įstatymo 58 straipsniu ir programos „Mokykla po mokyklos“ organizavimo metodika.
Iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktos informacijos matyti, kad
Happy Education
nesudarė tokios bendradarbiavimo sutarties, todėl neturi pagal Rumunijos teisę tam reikalaujamo pripažinimo ar leidimo.
Taigi reikia konstatuoti, kad atlikus šio sprendimo 32 punkte nurodytą patikrinimą toks subjektas negali būti laikomas organizacija, pripažinta turinčia tokią paskirtį kaip viešosios teisės reglamentuojama švietimo įstaiga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktą, nes jis neatitinka šiuo tikslu nacionalinių valdžios institucijų nustatytų sąlygų, ir šiam kvalifikavimui neturi įtakos tai, kad jis vykdo su visuomenės interesais susijusią „Mokykla po mokyklos“ tipo švietimo veiklą ar kad jis įsiregistravęs registre gavo Nacionalinės prekybos registro tarnybos leidimą, suteiktą kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“ forma.
Iš tiesų, kalbant konkrečiai apie šį leidimą, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo informacijos matyti, kad jo vienintelis tikslas registruojant nacionaliniame prekybos registre yra pripažinti, kad bendrovės veikla priskiriama prie kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“, numatant tik teisėtą šios bendrovės vykdomos veiklos komercinį tikslą, taigi, kaip tvirtina Rumunijos vyriausybė ir Europos Komisija, toks leidimas nereiškia, kad bendrovė pripažįstama organizacija, turinčia tokią paskirtį kaip viešosios teisės reglamentuojama švietimo įstaiga.
Atsižvelgiant į tai, kas minėta, į antrąjį klausimą reikia atsakyti, kad Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „organizacija, kuri pripažinta turinčia tokią paskirtį“ kaip viešosios teisės reglamentuojama švietimo įstaiga, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, neapima privataus subjekto, kuris vykdo su visuomenės interesais susijusią švietimo veiklą, kuri papildo mokyklines programas, kaip antai pagalba atliekant namų darbus, edukacinės programos, užsienio kalbų kursai, ir yra gavęs Prekybos registro tarnybos leidimą, suteiktą kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“ forma, kaip tai suprantama pagal Nacionalinį ekonominės veiklos klasifikavimą, jei ši įmonė bet kuriuo atveju neatitinka nacionalinėje teisėje nustatytų sąlygų, kad būtų galima ją tokia pripažinti.
Dėl pirmojo klausimo
Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į antrąjį klausimą, ir į Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i punkte numatytas kumuliacines neapmokestinimo sąlygas, primintas šio sprendimo 29 punkte, į pirmąjį klausimą atsakyti nereikia (pagal analogiją žr. 2019 m. kovo 14 d. Sprendimo A & G Fahrschul-Akademie,
C‑449/17
,
EU:C:2019:202
,
punktą).
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:

2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies i punktas turi būti aiškinamas taip, kad sąvoka „organizacija, kuri pripažinta turinčia tokią paskirtį“ kaip viešosios teisės reglamentuojama švietimo įstaiga, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, neapima privataus subjekto, kuris vykdo su visuomenės interesais susijusią švietimo veiklą, kuri papildo mokyklines programas, kaip antai pagalba atliekant namų darbus, edukacinės programos, užsienio kalbų kursai, ir yra gavęs Prekybos registro tarnybos leidimą, suteiktą kodo CAEN 8559 – „Kitos švietimo formos“ forma, kaip tai suprantama pagal Nacionalinį ekonominės veiklos klasifikavimą, jei ši įmonė bet kuriuo atveju neatitinka nacionalinėje teisėje nustatytų sąlygų, kad būtų galima ją tokia pripažinti.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: rumunų.