CELEX: 62021CJ0772
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Euro apsauga nuo padirbinėjimo
Reglamentas (EB) Nr. 1338/2001
6 straipsnio 1 dalis
Mokėjimo paslaugų teikėjai, tvarkantys ir platinantys banknotus visuomenei
Sprendimas ECB/2010/14
6 straipsnio 2 dalis
Netinkamų apyvartai eurų banknotų aptikimas
Automatizuotas banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimas
Minimalūs standartai, skelbiami Europos Centrinio Banko (ECB) interneto svetainėje ir kartkartėmis iš dalies pakeičiami
Taikymo sritis ratione personae
Grynųjų pinigų tvarkytojų pareigų apimtis
Privalomoji galia
Teisinio saugumo principas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2010 m. rugsėjo 16 d. Europos Centrinio Banko sprendimo ECB/2010/14 dėl eurų banknotų autentiškumo ir tinkamumo apyvartai tikrinimo bei pakartotinio išleidimo į apyvartą (
OL L 267, 2010, p. 1
), iš dalies pakeisto 2012 m. rugsėjo 7 d. Europos Centrinio Banko sprendimu ECB/2012/19 (
OL L 253, 2012, p. 19
) (toliau – Sprendimas ECB/2010/14), 6 straipsnio 2 dalies išaiškinimo ir Europos Centrinio Banko (ECB) interneto svetainėje skelbiamo dokumento „Eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo banknotų tvarkymo aparatais minimalūs standartai“ (toliau – automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai) galiojimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant UAB „Brink’s Lithuania“ ir Lietuvos banko ginčą dėl sprendimo, kuriame šis nacionalinis centrinis bankas nurodė
Brink’s Lithuania
imtis priemonių, būtinų užtikrinti, kad jos naudojamais banknotų tvarkymo aparatais automatizuotai tikrinant eurų banknotų, skirtų pakartotinai išleisti į apyvartą, tinkamumą apyvartai jo tolerancijos lygis neviršytų 5 %.
Teisinis pagrindas
Reglamentas Nr. 1338/2001
2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1338/2001, nustatančio priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo (
OL L 181, 2001, p. 6
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 152 ir klaidų ištaisymas
OL L 121, 2006, p. 56
), iš dalies pakeisto 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 44/2009 (
OL L 17, 2009, p. 1
) (toliau – Reglamentas Nr. 1338/2001), tikslas remiantis jo 1 straipsnio 1 dalimi – nustatyti priemones, būtinas numatant išleisti į apyvartą eurų banknotus ir monetas taip, kad jie būtų apsaugoti nuo padirbinėjimo.
Šio reglamento 4 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Priemonės apsaugoti eurą nuo padirbinėjimo yra svarbios Bendrijai kaip dalis jos atsakomybės už bendrą valiutą; atskiros valstybės narės vienos negali patenkinamai užtikrinti teisinės euro apsaugos, nes euro banknotai ir monetos pateks į apyvartą už dalyvaujančių valstybių narių teritorijų ribų. Tokiu būdu, siekiant kad euro banknotai ir monetos galėtų cirkuliuoti tinkamomis sąlygomis, reikia priimti Bendrijos teisės aktus, apibrėžiančius būtinas priemones, užtikrinančias bendrą veiksmingą ir suderintą euro apsaugą nuo veikų, galinčių kelti pavojų jo patikimumui, ir patvirtinti atitinkamas priemones, kad viskam būtų laiku pasirengta iki 2002 m. sausio 1 d.“
Minėto reglamento 6 straipsnyje „Įstaigų, dalyvaujančių banknotų bei monetų tvarkyme ir platinime visuomenei, pareigos“ nustatyta:
„1.   Kredito įstaigos ir kiti mokėjimo paslaugų teikėjai, atsižvelgiant į jų mokėjimo paslaugų veiklą, taip pat visi kiti ūkio subjektai, dalyvaujantys banknotų ir monetų tvarkyme ir platinime visuomenei, įskaitant:
<...>
–
lėšų pervežimo įmones,
<...>
privalo įsitikinti jų gaunamų ir ketinamų pakartotinai išleisti į apyvartą banknotų bei monetų autentiškumu ir užtikrinti padirbtų pinigų aptikimą.
[E]uro banknotų atveju šis tikrinimas vykdomas laikantis ECB nustatytų procedūrų.
Pirmoje pastraipoje nurodytos įstaigos ir ūkio subjektai privalo pašalinti iš apyvartos gautus euro banknotus ir monetas, kurie[,] jų turimomis žiniomis[,] yra padirbti arba pakanka priežasčių taip manyti. Jie nedelsdami perduoda juos kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.
<...>
2.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad šio straipsnio 1 dalyje nurodytoms įstaigoms, nevykdančioms savo pareigų pagal minėtą straipsnio dalį, būtų taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasios sankcijos.
3.   Neatsižvelgiant į datas, kurias Europos centrinis bankas nustato savo nustatytų procedūrų taikymui, valstybės narės ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d. turi priimti šio straipsnio 1 dalies pirmai pastraipai taikyti būtinus įstatymus ir kitus teisės aktus. Apie tai jos nedelsdamos praneša [Europos] Komisijai ir Europos centriniam bankui.“
Sprendimas ECB/2010/14
Sprendimo ECB/2010/14 2 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Siekiant apsaugoti eurų banknotų patikimumą ir užtikrinti, kad padirbti banknotai būtų tinkamai aptikti, apyvartoje esančių eurų banknotų būklė turi išlikti gera, kad būtų galima lengvai ir patikimai patikrinti[,] ar jie tikri; todėl reikia patikrinti, ar eurų banknotai tinka apyvartai. Be to, įtariami padirbti eurų banknotai turi būti greitai aptikti ir perduoti kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.“
Šio sprendimo 1 straipsnyje „Taikymo sritis“ numatyta:
„Remiantis [Reglamento Nr. 1338/2001] 6 straipsnio 1 dalimi, šis sprendimas nustato eurų banknotų autentiškumo ir tinkamumo apyvartai tikrinimo bei pakartotinio išleidimo į apyvartą bendras taisykles ir tvarką.“
Minėto sprendimo 2 straipsnyje „Apibrėžtys“ nustatyta:
„Šiame sprendime:
1.
NCB – valstybės narės, kurios valiuta yra eur[as], nacionalinis centrinis bankas.
2.
Grynųjų pinigų tvarkytojai – [Reglamento Nr. 1338/2001] 6 straipsnio 1 dalyje nurodytos įstaigos ir ūkio subjektai.
3.
Pakartotinis išleidimas į apyvartą – grynųjų pinigų tvarkytojų atliekamas veiksmas, kai tiesiogiai arba netiesiogiai į apyvartą grąžinami eurų banknotai, kuriuos jie gavo klientams atlikus mokėjimus arba padėjus indėlį banko sąskaitoje arba kuriuos jie gavo iš kito grynųjų pinigų tvarkytojo.
4.
Banknotų tvarkymo aparatas – I priede apibrėžtas klientų valdomas arba profesionaliems naudotojams skirtas aparatas.
5.
Banknotų tvarkymo aparato tipas – banknotų tvarkymo aparatas, kurį galima atskirti nuo kitų I priede apibrėžtų banknotų tvarkymo aparatų.
6.
Bendra testavimo tvarka – ECB nustatyta testavimo tvarka, kurią NCB taiko banknotų tvarkymo aparatų tipams testuoti.
<...>
11.
Apyvartai netinkami eurų banknotai – eurų banknotai, kurie, atlikus 6 straipsnyje nurodytą tinkamumo apyvartai tikrinimą, įvertinti kaip netinkami pakartotiniam išleidimui į apyvartą.
<...>“
Sprendimo ECB/2010/14 3 straipsnio „Bendrieji principai“ 1 ir 3–5 dalyse nustatyta:
„1.   Grynųjų pinigų tvarkytojų pareiga tikrinti eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai vykdoma laikantis šiame sprendime nustatytos tvarkos.
<...>
3.   Autentiškumo ir tinkamumo apyvartai patikrinimai atliekami NCB sėkmingai testuoto tipo banknotų tvarkymo aparatais arba tai padaro apmokytas personalo narys rankiniu būdu.
4.   Per klientų valdomus aparatus arba pinigų išdavimo automatus eurų banknotai gali būti pakartotinai išleisti į apyvartą tik tuomet, jeigu jų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai patikrino NCB sėkmingai testuoto tipo pinigų tvarkymo aparatas ir jie buvo klasifikuoti kaip tikri ir tinkami apyvartai. Tačiau šis reikalavimas netaikomas eurų banknotams, kuriuos grynųjų pinigų tvarkytojui tiesiogiai pristatė NCB arba kitas grynųjų pinigų tvarkytojas, kuris tokiu būdu jau patikrino eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai.
5.   Grynųjų pinigų tvarkytojai gali pradėti eksploatuoti profesionaliems naudotojams skirtus aparatus, kai jie naudojami autentiškumui ir tinkamumui apyvartai tikrinti, <...> jei NCB juos sėkmingai testavo ir jie yra išvardinti ECB [interneto] svetainėje[,] kaip nustatyta 9 straipsnio 2 dalyje. Jei nėra NCB ir grynųjų pinigų tvarkytojo susitarimų dėl griežtesnių nustatymų, aparatai naudojami tik ECB [interneto] svetainėje išvardintiems atitinkamiems aparatams skirtiems eurų banknotų nominalams ir serijoms, su standartiniais gamyklos nustatymais, įskaitant visus atnaujinimus, kurie buvo sėkmingai testuoti.“
Šio sprendimo 6 straipsnio „Apyvartai netinkamų eurų banknotų aptikimas“ 2 ir 3 dalyse numatyta:
„2.   Automatizuotai tinkamumas apyvartai tikrinamas sėkmingai testuotu banknotų tvarkymo aparatu laikantis minimalių standartų, kurie skelbiami ECB [interneto] svetainėje ir kartkartėmis iš dalies pakeičiami.
3.   NCB, prieš tai informavęs ECB, vienam arba keliems eurų banknotų nominalams arba serijoms gali nustatyti griežtesnius standartus, jeigu tai pateisinama, pavyzdžiui, pablogėjusia jo valstybėje narėje apyvartoje esančių eurų banknotų kokybe. Šie griežtesni standartai skelbiami to NCB [interneto] svetainėje.“
Minėto sprendimo 9 straipsnyje „Eurosistemos bendrosios testavimo procedūros banknotų tvarkymo aparatams“ nustatyta:
„1.   NCB testuoja banknotų tvarkymo aparatų tipus laikydamiesi bendrųjų testavimo procedūrų.
2.   Šio straipsnio 3 dalyje nurodytais testų rezultatų galiojimo laikotarpiais visi sėkmingai testuoti banknotų tvarkymo aparatų tipai išvardijami ECB interneto svetainėje. Banknotų tvarkymo aparato tipas, kuris tuo laikotarpiu tampa nebetinkamas visiems Eurosistemai žinomiems padirbtiems eurų banknotams aptikti, pašalinamas iš sąrašo pagal ECB nustatytą tvarką.
3.   Sėkmingai testavus banknotų tvarkymo aparato tipą, testų rezultatai galioja visoje euro zonoje vienerius metus nuo to mėnesio, kurį buvo atliktas testas, pabaigos, jeigu tuo laikotarpiu jis išlieka tinkamas visiems Eurosistemai žinomiems padirbtiems eurų banknotams aptikti.
4.   Eurosistema negali būti patraukta atsakomybėn, jeigu sėkmingai testuotas banknotų tvarkymo aparato tipas negali klasifikuoti eurų banknotų ir atlikti su jais veiksmų[,] kaip nurodyta IIa arba IIb priede.“
To paties sprendimo 10 straipsnyje „Eurosistemos stebėsenos veikla ir korekcinės priemonės“ nustatyta:
„1.   Atsižvelgdami į nacionalinės teisės reikalavimus, NCB turi teisę: i) grynųjų pinigų tvarkytojų patalpose atlikti patikras vietoje, taip pat neįspėjus iš anksto, kad galėtų stebėti jų banknotų tvarkymo aparatus, ypač aparatų pajėgumus tikrinti autentiškumą ir tinkamumą apyvartai ir atsekti įtariamų padirbtų eurų banknotų ir eurų banknotų, kurių autentiškumas nėra aiškus, sąskaitos turėtoją; ir ii) patikrinti banknotų tvarkymo aparatų eksploatavimui ir kontrolei taikomas procedūras, su patikrintais eurų banknotais atliekamus veiksmus ir bet kokius rankiniu būdu atliekamus autentiškumo ir tinkamumo apyvartai patikrinimus.
<...>
3.   Jeigu NCB aptinka, kad grynųjų pinigų tvarkytojas nesilaiko šio sprendimo nuostatų, jis pareikalauja, kad grynųjų pinigų tvarkytojas per nurodytą laikotarpį imtųsi korekcinių priemonių. Kol sprendimo nesilaikymo atvejai [nepašalinti], reikalavimą pateikęs NCB gali ECB vardu uždrausti grynųjų pinigų tvarkytojui atitinkamų serijų eurų banknoto (‑ų) nominalą (‑us) pakartotinai išleisti į apyvartą. Jei sprendimo nesilaikoma dėl banknotų tvarkymo aparato tipo trūkumų, jis gali būti pašalintas iš 9 straipsnio 2 dalyje nurodyto sąrašo.
4.   Jei grynųjų pinigų tvarkytojas patikros klausimais nebendradarbiauja su NCB, tai laikoma sprendimo nesilaikymu.“
Sprendimas ECB/2012/19
Sprendimo ECB/2012/19 3 konstatuojamojoje dalyje nustatyta:
„Sprendimo ECB/2010/14 IIIa priede nustatyti eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuot[o] tikrinimo minimalūs standartai yra banknotų tvarkymo aparatų funkcinėms galimybėms taikomi reikalavimai. Todėl jie skirti tik banknotų tvarkymo aparatų gamintojams ir neturi įtakos Sprendime ECB/2010/14 nustatytai autentiškumo ir tinkamumo apyvartai tikrinimo tvarkai, kurios turi laikytis grynųjų pinigų tvarkytojai. Kadangi jie nepatenka į Sprendimo ECB/2010/14 taikymo sritį, tinkamumo apyvartai automatizuot[o] tikrinimo minimalūs standartai turėtų būti įtraukti į banknotų tvarkymo aparatų testavimo, duomenų rinkimo ir stebėsenos taisykles ir tvarką.“
Automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai
Pirminės redakcijos Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnyje daroma nuoroda į jo IIIa priedą „Eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuot[o] tikrinimo minimalūs standartai“. Šis priedas buvo panaikintas Sprendimu ECB/2012/19. Įsigaliojus šiam sprendimui šie automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai paskelbti ECB interneto svetainėje remiantis Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalimi. Ginčui pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos automatizuoto tikrinimo minimaliuose standartuose buvo numatyta, be kita ko, tai:
„Priimtinas tolerancijos lygis banknotų tvarkymo aparatais atliekamiems tinkamumo apyvartai patikrinimams yra 5 %. Tai reiškia, kad tinkamumo apyvartai kriterijų neatitinkančių eurų banknotų, kuriuos aparatai neteisingai suklasifikuotų ir surūšiuotų kaip tinkamus apyvartai, didžiausias kiekis yra 5 %.“
Gairės ECB/2010/NP16
2010 m. rugsėjo 16 d. Europos Centrinio Banko gairės ECB/2010/NP16 dėl banknotų tvarkymo aparatų testavimo, duomenų rinkimo ir stebėsenos taisyklių ir tvarkos, iš dalies pakeistos 2012 m. rugsėjo 7 d. Gairėmis ECB/2012/NP20 (toliau – Gairės ECB/2010/NP16), yra konfidencialus dokumentas, prie kurio prieigą turi tik ECB ir NCB. Per teismo posėdį Teisingumo Teismo prašymu ECB prie bylos medžiagos pridėjo nekonfidencialią Gairių ECB/2010/NP16 versiją.
Gairių ECB/2010/NP16 2 straipsnio „Banknotų tvarkymo aparatų testavimas“ 1 ir 4 dalyse nustatyta:
„1.   Gamintojų prašymu NCB atlieka banknotų tvarkymo aparatų tipų tikrinimo testavimą prieš grynųjų pinigų tvarkytojams juos įrengiant ir jų įrengimo metu. <...>“
<...>
4.   NCB atlieka tikrinimo testavimus, metinius testavimus, naujus testavimus <...>, remdamasis I priede nustatyta bendra testavimo procedūra.“
Šių gairių 2a straipsnyje „Tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai“ numatyta:
„Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnyje nurodytus tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo banknotų tvarkymo aparatais minimalius standartus apibrėžia Eurosistema, jie pateikiami šių gairių IV priede ir skelbiami ECB interneto svetainėje.“
Šių gairių I priedo 3.1.1 punkte nustatyta:
„Tinkamumo apyvartai tikrinimas atliekamas naudojant naujausią testavimo priemonių rinkinį. <...> Tinkamumo apyvartai testavimo priemonių rinkinį sudaro eurų banknotai, turintys IV priede apibrėžtų defektų. <...>“
Gairių ECB/2010/NP16 IV priede, be kita ko, nustatyta:
„Šiame priede nustatyti eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo banknotų tvarkymo aparatais minimalūs standartai.
Eurų banknotai, kurių tinkamumo apyvartai patikrinimo metu nustatomi bet kokie toliau nurodyti neatitikimo privalomiems reikalavimams defektai, yra netinkami apyvartai.
Banknotų tvarkymo aparatais nustatomo tinkamumo apyvartai tolerancijos lygis yra 5 %. Tai reiškia, kad aparatai [turėtų] neteisingai priskirt[i] tinkamiems apyvartai ne daugiau kaip 5 % tinkamumo apyvartai kriterijų neatitinkančių eurų banknotų.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2018 m. gruodžio 18 d. Lietuvos banko tarnautojai atliko
Brink’s Lithuania
Panevėžio (Lietuva) skyriaus patikrinimą. Tarnautojai tikrino, ar tame skyriuje naudojami banknotų tvarkymo aparatai atitinka grynųjų pinigų, skirtų pakartotinai išleisti į apyvartą, tvarkymo reikalavimus. Jie testavo būtent tų aparatų gebą patikrinti eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai. Per patikrinimą nustatyta, kad vienas iš tvarkymo aparatų surūšiavo kaip tinkamus apyvartai 18,26 % testavimo pakete buvusių netinkamų apyvartai banknotų. Šis rodiklis testuojant antrąjį aparatą buvo 13,91 %. Šie rezultatai buvo užfiksuoti patikrinimo akte, jame buvo pripažinta, kad aptariami aparatai vis dėlto priklauso banknotų tvarkymo aparatų tipui, kuris jau buvo sėkmingai testuotas ir įtrauktas į ECB interneto svetainėje pateiktą sąrašą.
Konstatavęs, kad
Brink’s Lithuania
pažeidė automatizuoto tikrinimo minimalius standartus, pagal kuriuos reikalaujama, kad tolerancijos lygis, tikrinant eurų banknotų tinkamumą apyvartai, neviršytų 5 %, 2019 m. vasario 28 d. sprendimu Lietuvos banko Grynųjų pinigų departamento direktorius nurodė šiai bendrovei per penkias darbo dienas imtis būtinų priemonių šiam pažeidimui nutraukti.
Pagal šį sprendimą banknotų tvarkymo aparatų geba tikrinti eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai priklauso ne tik nuo šių aparatų gamintojų, bet ir nuo jų naudotojų, t. y. grynųjų pinigų tvarkytojų, ir, be kita ko, šių naudotojų atliekamos aparatų techninės priežiūros. Vien to, jog šie aparatai naudojami išlaikant standartinius gamyklos nustatymus, kaip reikalaujama Sprendimo ECB/2010/14 3 straipsnio 5 dalyje, negalima laikyti jų pareigų vykdymo įrodymu. Tik grynųjų pinigų tvarkytojo patalpose atliekami patikrinimai gali parodyti, ar užtikrinamas tinkamas tvarkymo aparatų naudojimas ir priežiūra, ar tinkamai laikomasi grynųjų pinigų tvarkymo veiklai keliamų reikalavimų ir ar taikomos tinkamos šių aparatų testavimo procedūros.
2019 m. kovo 29 d. pareiškėja iš esmės paprašė ECB patikslinti, ar automatizuoto tikrinimo minimalių standartų turi laikytis grynųjų pinigų tvarkytojai, ar tik gamintojai, norintys, kad jų aparatai būtų įtraukti į sėkmingai testuotų aparatų sąrašą.
2019 m. balandžio 17 d. ECB atsakė į šį prašymą ir nurodė, kad automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai skirti banknotų tvarkymo aparatų gamintojams. Grynųjų pinigų tvarkytojai, pasirinkdami atlikti automatizuotą banknotų padirbinėjimo ir tinkamumo apyvartai patikrinimą, tik privalo naudoti banknotų tvarkymo aparatus, pripažintus atitinkančiais šiuos automatizuoto tikrinimo minimalius standartus, išlaikydami standartinius gamyklos nustatymus ir neprivalo patys tikrinti šių aparatų atitikties minėtiems standartams.
Vilniaus apygardos administraciniam teismui (Lietuva) atmetus
Brink’s Lithuania
skundą dėl 2019 m. vasario 28 d. sprendimo panaikinimo, ji pateikė apeliacinį skundą Lietuvos vyriausiajam administraciniam teismui, kuris šioje byloje yra prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad nėra ginčo dėl to, kad
Brink’s Lithuania
, kaip lėšų vežimo įmonė, laikytina grynųjų pinigų tvarkytoja, kaip tai suprantama pagal Sprendimo ECB/2010/14 2 straipsnio 2 dalį. Vis dėlto jis abejoja dėl šio sprendimo 6 straipsnio 2 dalies aiškinimo ir galiojimo.
Pirma, jis mano, kad tam tikri šios nuostatos formuluotės elementai leidžia manyti, jog automatizuotai eurų banknotų tinkamumas apyvartai turėtų būti tikrinamas laikantis minimalių standartų, o tai reiškia, kad, šį automatizuotą tikrinimą siejant su minimalių standartų laikymusi, grynųjų pinigų tvarkytojai turi įsitikinti, kad šis tikrinimas atliekamas laikantis minėtų standartų, ir prireikus savo iniciatyva imtis visų šiuo tikslu būtinų priemonių. Tokį aiškinimą patvirtina minėtu sprendimu siekiamas tikslas išlaikyti eurų banknotus geros būklės, nes toks rezultatas negali būti užtikrintas naudojant konkrečius banknotų tvarkymo aparatus, išlaikant standartinius gamyklos nustatymus, kaip to reikalaujama minėtame sprendime.
Tokiomis aplinkybėmis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad jeigu Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis būtų aiškinama taip, kad pareiga laikytis automatizuoto tikrinimo minimalių standartų yra taikoma grynųjų pinigų tvarkytojui, tai prieštarautų to paties sprendimo 3 straipsnio 5 daliai, kurioje numatyta, kad grynųjų pinigų tvarkytojai turi naudoti aparatus, išlaikydami standartinius gamyklos nustatymus. Jei šie tvarkytojai turėtų užtikrinti, kad automatizuotas tikrinimas būtų atliekamas laikantis minėtų standartų, tai reikštų, kad aparato netinkamo veikimo atveju jie galėtų naudoti ne standartinius gamyklos, bet ir kitus nustatymus. Be to, dėl tokio aiškinimo atsirastų teisinis nesaugumas, nes minėtiems tvarkytojams būtų sunku nustatyti, kaip jie galėtų įvykdyti šią pareigą. Galiausiai toks aiškinimas prieštarautų Sprendimo ECB/2012/19 3 konstatuojamajai daliai, kurioje nurodyta, kad automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai skirti tik banknotų tvarkymo aparatų gamintojams ir neturi įtakos tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo tvarkai, kurios turi laikytis grynųjų pinigų tvarkytojai.
Antra, nors Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis turėtų būti aiškinama taip, kad pagal ją grynųjų pinigų tvarkytojams netaikoma pareiga testuoti savo banknotų tvarkymo aparatus laikantis automatizuoto tikrinimo minimalių standartų, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad tai nebūtinai užkerta kelią valstybėms narėms nustatyti tokią pareigą už Europos Sąjungos nustatyto norminio pagrindo ribų.
Trečia, jei grynųjų pinigų tvarkytojai privalėtų laikytis automatizuoto tikrinimo minimalių standartų, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas atkreipia dėmesį, kad pagal Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalį šie standartai paprasčiausiai skelbiami ECB interneto svetainėje ir gali būti kartkartėmis iš dalies pakeičiami. Kyla klausimas, ar, nepaskelbus minėtų standartų
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
, jie gali būti laikomi privalomais ir jais galima grįsti grynųjų pinigų tvarkytojui skirtą nurodymą ir ar dėl šių priežasčių Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis yra suderinama su teisinio saugumo principu ir SESV 297 straipsnio 2 dalimi, todėl galioja.
Šiomis aplinkybėmis Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis turėtų būti aiškinama taip, jog šioje teisės normoje minimų [automatizuoto tikrinimo minimalių standartų] privalo laikytis grynųjų pinigų tvarkytojas, kuris automatizuotai tikrina eurų banknotų tinkamumą apyvartai?
2.
Jei pagal Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalį joje minimi [automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai] yra taikomi tik banknotų tvarkymo aparatų gamintojams (tačiau ne grynųjų pinigų tvarkytojams), ar Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis, skaitant ją kartu su Sprendimo ECB/2010/14 3 straipsnio 5 dalimi, turėtų būti aiškinama taip, kad pagal ją yra draudžiama nacionalinės teisės nuostata, pagal kurią pareiga laikytis šių minimalių standartų yra taikoma grynųjų pinigų tvarkytojui?
3.
Ar Eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo banknotų tvarkymo aparatais minimalūs standartai, atsižvelgiant į tai, kad jie yra paskelbti [ECB] svetainėje, neprieštarauja teisinio saugumo principui, SESV 297 straipsnio 2 daliai ir yra privalomi bei jais gali būti remiamasi grynųjų pinigų tvarkytojų atžvilgiu?
4.
Ar Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis tiek, kiek joje yra nurodyta, kad automatizuoto eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimo minimalūs standartai yra skelbiami [ECB] svetainėje ir kartkartėmis iš dalies pakeičiami, prieštarauja teisinio saugumo principui, SESV 297 straipsnio 2 daliai, ir todėl negalioja?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad grynųjų pinigų tvarkytojas, kuris automatizuotai tikrina eurų banknotų tinkamumą apyvartai, privalo laikytis automatizuoto tikrinimo minimalių standartų.
Pirmiausia reikia priminti, kad, kaip matyti iš Sprendimo ECB/2010/14 1 straipsnio, šiuo sprendimu įgyvendinama Reglamento Nr. 1338/2001 6 straipsnio 1 dalis, kurioje, siekiant kovoti su padirbinėjimu, įtvirtintas eurų banknotų ir monetų autentiškumo tikrinimo principas ir šiuo tikslu įstaigoms, vykdančioms banknotų tvarkymo ir jų platinimo visuomenei veiklą, įskaitant grynųjų pinigų tvarkytojus, numatyta pareiga ECB nustatyta tvarka užtikrinti padirbtų pinigų aptikimą ir pašalinti iš apyvartos visus gautus eurų banknotus, kurie, jų turimomis žiniomis, yra padirbti arba dėl kurių pakanka priežasčių taip manyti, ir nedelsiant perduoti juos kompetentingoms nacionalinėms institucijoms.
Remdamasis Reglamento Nr. 1338/2001 6 straipsnio 1 dalimi, ECB priėmė Sprendimą ECB/2010/14, kuriuo, pagal jo 2 konstatuojamąją dalį, siekiama apsaugoti eurų banknotų patikimumą ir užtikrinti, kad padirbti banknotai būtų tinkamai aptikti, o apyvartoje esančių eurų banknotų būklė išliktų gera, kad būtų galima lengvai ir patikimai patikrinti, ar jie tikri.
Kaip pažymėjo generalinė advokatė išvados 62 punkte, norminis pagrindas, apibrėžtas, be kita ko, Sprendime ECB/2010/14, skirtas užtikrinti, kad į viešąją apyvartą būtų pakartotinai išleidžiami tik geros būklės eurų banknotai, iš esmės grindžiamas trimis pagrindiniais principais, t. y. visų pirma banknotų tvarkymo aparatų, kurie po to, kai gamintojo prašymu sėkmingai testuoti NCB, pagal tipą įtraukti į ECB interneto svetainėje esantį sąrašą, gamyba ir nustatymais, atitinkančiais tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo minimalius standartus, antra, pareigų grynųjų pinigų tvarkytojams, ypač dėl eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo, nustatymu ir, galiausiai, stebėjimo ir priežiūros įgaliojimų pripažinimu NCB, siekiant užtikrinti, kad tam tikri subjektai vykdytų atitinkamas pareigas.
Šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad viena iš grynųjų pinigų tvarkytojų pareigų – tikrinti eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai laikantis šiame sprendime nustatytos tvarkos.
Šiuo tikslu minėto sprendimo 3 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad grynųjų pinigų tvarkytojai gali įvykdyti minėtą pareigą patikrinti eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai taikydami apmokyto personalo rankiniu būdu atliekamą procedūrą arba NCB sėkmingai testuoto tipo banknotų tvarkymo aparatais automatizuoto tikrinimo procedūrą. Vis dėlto pagal to paties sprendimo 3 straipsnio 4 dalį (kiek tai susiję su eurų banknotais) automatizuoto tikrinimo procedūra yra privaloma eurų banknotams, skirtiems per klientų valdomus aparatus arba pinigų išdavimo automatus pakartotinai būti išleistiems į apyvartą, nebent šiuos banknotus grynųjų pinigų tvarkytojui tiesiogiai pristatė NCB arba kitas grynųjų pinigų tvarkytojas, kuris tokiu būdu jau patikrino eurų banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai.
Konkrečiau dėl šio automatizuoto tikrinimo įgyvendinimo tvarkos Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad toks tikrinimas turi būti atliekamas „sėkmingai testuotu banknotų tvarkymo aparatu laikantis minimalių standartų, kurie skelbiami ECB [interneto] svetainėje ir kartkartėmis iš dalies pakeičiami“. Vis dėlto šioje nuostatoje nepatikslinama, ar minimalių standartų, į kuriuos joje daroma nuoroda, turi laikytis įstaigos, kurios dalyvauja tvarkant ir platinant visuomenei banknotus, taip pat ar jie taikomi tik gamintojams, norintiems, kad jų aparatai būtų įtraukti į sėkmingai testuotų aparatų sąrašą.
Pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į jos kontekstą bei tikslus (šiuo klausimu žr., be kita ko, 2022 m. gruodžio 22 d. Sprendimo Les Entreprises du Médicament,
C‑20/22
,
EU:C:2022:1028
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju, kiek tai susiję su Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalies formuluote, pažymėtina, jog tiesa, kad kai kuriose kalbinėse versijose šios formuluotės gramatinė struktūra gali leisti manyti, kad žodžiai „laikantis minimalių standartų“ yra susiję su veiksmažodžiu „tikrinamas“, taigi jais siekiama patikslinti atliktino tikrinimo pobūdį.
Vis dėlto, kaip pažymėjo generalinė advokatė išvados 45 punkte ir 15 išnašoje, kitose kalbinėse versijose, kaip antai ispanų, anglų, prancūzų, italų ir portugalų kalbomis, šios formuluotės gramatinė struktūra veikiau patvirtina priešingą aiškinimą, pagal kurį ši sakinio dalis susijusi su banknotų tvarkymo aparatų sėkmingu testavimu prieš tai, kai juos naudoja grynųjų pinigų tvarkytojai, kad įvykdytų iš Sprendimo ECB/2010/14 kylančias pareigas, kai jie turi arba nusprendė taikyti eurų banknotų autentiškumo ir tinkamumo apyvartai automatizuotą tikrinimą.
Reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją vienoje iš Sąjungos teisės nuostatos kalbinių versijų vartojama gramatinė struktūra negali būti vienintelis šios nuostatos aiškinimo pagrindas ar dėl to įgyti prioriteto, palyginti su kitomis kalbinėmis versijomis (šiuo klausimu žr. 2021 m. sausio 26 d. Sprendimo Hessischer Rundfunk,
C‑422/19 ir C‑423/19
,
EU:C:2021:63
,
punktą).
Vis dėlto, kad ir kokia kalbinė versija būtų nagrinėjama, reikia pažymėti, kad dėl Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalies aiškinimo, jog formuluotė „laikantis minimalių standartų“ susijusi su atliekamu automatizuotu tikrinimu, šioje nuostatoje vartojami žodžiai „sėkmingai testuotu“ iš esmės netektų prasmės, nes nebeliktų patikslinimo, pagal kokius standartus banknotų tvarkymo aparatas turi būti sėkmingai testuotas.
Taigi reikia konstatuoti, kad Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalies formuluotė veikiau rodo, kad šioje nuostatoje nurodyti minimalūs standartai taikomi ne automatizuotam tinkamumo apyvartai tikrinimui, kurį atlieka grynųjų pinigų tvarkytojai, vykdydami savo veiklą, bet testavimui, per kurį turi būti sėkmingai patikrinti banknotų tvarkymo aparatai prieš pradedant juos naudoti grynųjų pinigų tvarkytojams.
Be to, tokį aiškinimą patvirtina tiek Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalies kontekstas, tiek šia nuostata siekiami tikslai.
Pirma, kiek tai susiję su šios nuostatos kontekstu, iš šio sprendimo 3 straipsnio 3–5 dalių matyti, kad automatizuoto tikrinimo atveju grynųjų pinigų tvarkytojai turi naudoti banknotų tvarkymo aparatus, kuriuos sėkmingai testavo NCB, laikydamasis minėto sprendimo 6 straipsnio 2 dalyje nurodytų ECB minimalių standartų, ir kad šie aparatai turi būti naudojami tik ECB interneto svetainėje išvardytiems atitinkamiems aparatams skirtiems eurų banknotų nominalams ir serijoms, išlaikant standartinius gamyklos nustatymus, įskaitant visus atnaujinimus. Jeigu ECB būtų norėjęs įpareigoti grynųjų pinigų tvarkytojus užtikrinti, kad automatizuotas tikrinimas būtų atliekamas laikantis minėtų minimalių standartų, nebūtų reikėję nei numatyti, kad šiuo tikslu jie gali naudoti tik sėkmingai testuotus banknotų tvarkymo aparatus, nei patikslinti sąlygų, kuriomis šie aparatai turi būti naudojami siekiant atlikti tokį tikrinimą. Atvirkščiai, tokie reikalavimai reiškia, kad pagal Sprendimą ECB/2010/14 šių aparatų naudojimas laikomas priemone, kuria automatizuoto tikrinimo atveju grynųjų pinigų tvarkytojai įvykdo savo pareigą užtikrinti banknotų tinkamumą apyvartai.
Antra, kiek tai susiję su Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalimi siekiamais tikslais, kaip pabrėžė generalinė advokatė išvados 48–50 punktuose, reikia pažymėti, kad, prieš Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnį iš dalies pakeičiant Sprendimu ECB/2012/19, šiame straipsnyje buvo numatyta, kad eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimas turi būti atliekamas laikantis to sprendimo IIIa ir IIIb prieduose nustatytų minimalių standartų. Konkrečiai kalbant, jo IIIa priede buvo nustatyti „eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuot[o] tikrinimo minimalūs standartai“, o IIIb priede – „rankiniu būdu atliekamo eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimo minimalūs standartai“. Kaip matyti iš Sprendimo ECB/2012/19 3 konstatuojamosios dalies, šiuo sprendimu buvo panaikintas Sprendimo ECB/2010/14 IIIa priedas, siekiant aiškiai įtraukti eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo minimalius standartus, kurie iki tol nebuvo įtraukti į Sprendimo ECB/2010/14 taikymo sritį, į banknotų tvarkymo aparatų testavimo, duomenų rinkimo ir stebėsenos taisykles ir tvarką. Tuo pačiu metu nuoroda į šiuos standartus buvo įtraukta į Gaires ECB/2010/NP16, kuriose nustatytos banknotų tvarkymo aparatų tipų testavimo taisyklės ir tvarka. Nuo tada iš šių gairių 2 straipsnio 1 ir 4 dalių, siejamų su minėtų gairių 2a straipsniu, I priedo 3.1.1 punktu ir IV priedu, matyti, kad minėti standartai taikomi šių aparatų tipų testavimui.
Be to, Sprendimo ECB/2012/19 3 konstatuojamojoje dalyje aiškiai nurodyta, kad eurų banknotų tinkamumo apyvartai automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai „skirti tik banknotų tvarkymo aparatų gamintojams ir neturi įtakos Sprendime ECB/2010/14 nustatytai autentiškumo ir tinkamumo apyvartai tikrinimo tvarkai, kurios turi laikytis grynųjų pinigų tvarkytojai“.
Taigi iš Sprendimo ECB/2012/19 matyti, kad Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis buvo iš dalies pakeista siekiant patikslinti, kad šioje nuostatoje nurodyti minimalūs standartai taikomi tik gamintojų atliekamiems jų banknotų tvarkymo aparatų tipų testavimams.
Darytina išvada, kad Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalimi nereikalaujama, kad grynųjų pinigų tvarkytojas, atliekantis automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą, pats užtikrintų, kad automatizuotas tikrinimas būtų atliekamas laikantis šioje nuostatoje numatytų minimalių standartų. Atvirkščiai, tokių standartų turi laikytis gamintojai, jeigu jie nori, kad jų gaminamo aparato modelis būtų įtrauktas į ECB interneto svetainėje pateiktą sąrašą kaip tinkamas atitinkamo nominalo ir serijos banknotų tinkamumui apyvartai ir autentiškumui tikrinti.
Kaip nurodė generalinė advokatė išvados 66–68 punktuose, turi būti konstatuota, kad vis dėlto minėti grynųjų pinigų tvarkytojai privalo laikytis Sprendimu ECB/2010/14 jiems nustatytų įpareigojimų, be kita ko, kylančių iš šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalies ir 10 straipsnio 1 dalies, atlikti automatizuotą tinkamumo apyvartai tikrinimą ir taikyti jų naudojamų banknotų tvarkymo aparatų kontrolės procedūras.
Šie įpareigojimai neišvengiamai reiškia, kad šie tvarkytojai privalo naudoti banknotų tvarkymo aparatus, kurie būtų tinkami šiam tikrinimui atlikti ir ypač banknotams, kurie netinkami pakartotinai išleisti į apyvartą ar sugadinti, aptikti, vadinasi, reikia įsitikinti, jog naudojami aparatai yra tokios veikimo, priežiūros ir nustatymų būklės, kuri yra tinkama eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimui atlikti. Priešingu atveju minėti tvarkytojai neįvykdytų bendresnės pareigos kovoti su pinigų padirbinėjimu, kuri jiems nustatyta Reglamento Nr. 1338/2001 6 straipsnio 1 dalyje.
Taigi grynųjų pinigų tvarkytojas, kurio banknotų tvarkymo aparatai neatitinka minimaliuose standartuose automatizuotam tikrinimui nustatyto 5 % tolerancijos lygio, negali atsisakyti vykdyti pagal Sprendimo ECB/2010/14 10 straipsnio 3 dalį po patikrinimo jo patalpose NCB jam skirto nurodymo ištaisyti šią padėtį.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad šioje nuostatoje nurodyti minimalūs standartai netaikomi grynųjų pinigų tvarkytojams, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą. Tačiau šio sprendimo 3 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnio 1 dalis, siejamos su Reglamento Nr. 1338/2001 6 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinamos taip, kad minėti grynųjų pinigų tvarkytojai turi imtis būtinų priemonių, kad ištaisytų padėtį, kai per NCB atliktą patikrinimą nustatoma, kad jų banknotų tvarkymo aparatai negali, neviršydami 5 % tolerancijos lygio, aptikti netinkamos būklės pakartotinai į apyvartą išleistinų eurų banknotų.
Dėl antrojo klausimo
Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar tuo atveju, jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta, kad Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalyje nurodyti minimalūs standartai taikomi tik banknotų tvarkymo aparatų gamintojams, šio sprendimo 6 straipsnio 2 dalis, siejama su jo 3 straipsnio 5 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei draudžiama įpareigoti grynųjų pinigų tvarkytojus, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą, laikytis šių minimalių standartų.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad euro, kaip bendros valiutos, naudojimui reikalingos priemonės, nurodytos SESV 133 straipsnyje, priskiriamos pinigų politikos sričiai, dėl kurios Sąjunga pagal SESV 3 straipsnio 1 dalies c punktą turi išimtinę kompetenciją. Kaip matyti iš Reglamento Nr. 1338/2001 4 konstatuojamosios dalies, euro apsaugos nuo padirbinėjimo bendros taisyklės ir tvarka, įskaitant susijusias su eurų banknotų ir monetų tinkamumo apyvartai tikrinimu, yra būtinos priemonės šiai valiutai naudoti.
Kadangi Sąjunga turi išimtinę kompetenciją tikrinti banknotų autentiškumą ir tinkamumą apyvartai, valstybės narės negali priimti nuostatų šioje srityje, jeigu jos nebuvo įgaliotos pagal Sąjungos teisę. Sprendime ECB/2010/14 nenumatyta jokių įgaliojimų valstybėms narėms savo iniciatyva reikalauti, kad grynųjų pinigų tvarkytojai, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą, laikytųsi Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalyje nurodytų ECB minimalių standartų.
Tiesa, pagal minėto sprendimo 6 straipsnio 3 dalį NCB leidžiama vienam arba keliems eurų banknotų nominalams arba serijoms nustatyti griežtesnius standartus. Vis dėlto ši galimybė, kaip matyti iš vartojamų žodžių „griežtesn[i] standart[ai]“, apima tik reikalavimų, kurių turi būti laikomasi aparatais tikrinant vieną arba kelis eurų banknotų nominalus arba serijas, turinį. Todėl ji negali įgalioti NCB išplėsti to paties sprendimo 6 straipsnio 2 dalyje nurodytų ECB minimalių standartų taikymo srities
ratione personae
, įpareigodama grynųjų pinigų tvarkytojus užtikrinti, kad automatizuotas tikrinimas sėkmingai testuoto tipo banknotų tvarkymo aparatu, kaip tai suprantama pagal Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalį, būtų atliekamas laikantis minėtų minimalių standartų.
Taigi Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis, siejama su jo 3 straipsnio 5 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei draudžiama įpareigoti grynųjų pinigų tvarkytojus, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą, laikytis šio 6 straipsnio 2 dalyje nurodytų ECB minimalių standartų.
Dėl trečiojo ir ketvirtojo klausimų
Trečiuoju ir ketvirtuoju klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai ir Sprendimo ECB/2010/14 6 straipsnio 2 dalis, kiek šio 6 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad minėti standartai skelbiami ECB interneto svetainėje ir kartkartėmis iš dalies pakeičiami, atitinka teisinio saugumo principą ir SESV 297 straipsnio 2 dalį.
Šiuo klausimu neginčijama, kad ginčas pagrindinėje byloje kilo tarp NCB ir grynųjų pinigų tvarkytojo. Iš atsakymo į pirmąjį klausimą matyti, kad automatizuoto tikrinimo minimalūs standartai netaikomi grynųjų pinigų tvarkytojams, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą. Todėl nereikia atsakyti į trečiąjį ir ketvirtąjį klausimus.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

1.
2010 m. rugsėjo 16 d. Europos Centrinio Banko sprendimo ECB/2010/14 dėl eurų banknotų autentiškumo ir tinkamumo apyvartai tikrinimo bei pakartotinio išleidimo į apyvartą, iš dalies pakeisto 2012 m. rugsėjo 7 d. Europos Centrinio Banko sprendimu ECB/2012/19, 6 straipsnio 2 dalis
turi būti aiškinama taip:
šioje nuostatoje nurodyti minimalūs standartai netaikomi grynųjų pinigų tvarkytojams, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą.
Tačiau iš dalies pakeisto Sprendimo ECB/2010/14 3 straipsnio 1 dalis ir 10 straipsnio 1 dalis, siejamos su 2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1338/2001, nustatančio priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo, iš dalies pakeisto 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 44/2009, 6 straipsnio 1 dalimi,
turi būti aiškinamos taip:
minėti grynųjų pinigų tvarkytojai turi imtis būtinų priemonių, kad ištaisytų padėtį, kai per valstybės narės, kurios valiuta yra euras, nacionalinio centrinio banko atliktą patikrinimą nustatoma, kad jų banknotų tvarkymo aparatai negali, neviršydami 5 % tolerancijos lygio, aptikti netinkamos būklės pakartotinai į apyvartą išleistinų eurų banknotų.

2.
Sprendimo ECB/2010/14, iš dalies pakeisto Sprendimu ECB/2012/19, 6 straipsnio 2 dalis, siejama su šio iš dalies pakeisto Sprendimo ECB/2010/14 3 straipsnio 5 dalimi,
turi būti aiškinama taip:
pagal ją valstybei narei draudžiama įpareigoti grynųjų pinigų tvarkytojus, kai jie atlieka automatizuotą eurų banknotų tinkamumo apyvartai tikrinimą, laikytis šio 6 straipsnio 2 dalyje nurodytų Europos Centrinio Banko minimalių standartų.

Regan
Gratsias
Ilešič
Jarukaitis
Csehi
Paskelbta 2023 m. balandžio 20 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Kancleris
A. Calot Escobar
Kolegijos pirmininkas
E. Regan
(
*1
)	Proceso kalba: lietuvių.