CELEX: 62017TJ0088
FEADR
Ultimul an de execuție din perioada de programare 2007-2013
Verificarea conturilor agențiilor de plăți ale statelor membre
Decizie prin care se declară nereutilizabilă o anumită sumă în cadrul programului de dezvoltare rurală al comunității autonome Extremadura
Metodă de calcul
Articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul (CE) nr. 1698/2005
Încredere legitimă

Cadrul juridic
Regulamentele (CE) nr. 1290/2005 și (UE) nr. 1306/2013
Regulamentul (CE) nr. 1290/2005 al Consiliului din 21 iunie 2005 privind finanțarea politicii agricole comune (
JO 2005, L 209, p. 1
, Ediție specială, 14/vol. 1, p. 193) constituia regulamentul de bază pentru Fondul european de garantare agricolă (FEGA) și pentru Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (FEADR), create în cadrul acestui regulament.
Regulamentul nr. 1290/2005 a fost abrogat prin Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (
JO 2013, L 347, p. 549
).
Articolele 23 și 29 din Regulamentul nr. 1290/2005, referitoare la angajamentele bugetare și, respectiv, la dezangajarea automată, au rămas aplicabile faptelor din speță intervenite anterior intrării în vigoare, la 20 decembrie 2013, a Regulamentului nr. 1306/2013.
Articolele 37 și 51 din Regulamentul nr. 1306/2013, care se referă la plata soldului și închiderea programului, precum și, respectiv, la verificarea și închiderea conturilor, se aplicau la momentul adoptării deciziei care face obiectul acțiunii, întrucât, în temeiul articolului 121 din regulamentul menționat, acesta din urmă se aplică de la 1 ianuarie 2014 în ceea ce privește majoritatea dispozițiilor sale.
Articolul 23 primul și al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1290/2005 prevedea:
„Angajamentele bugetare comunitare pentru programele de dezvoltare rurală […] se fac în rate anuale în perioada care începe la data de 1 ianuarie 2007 și se încheie la data de 31 decembrie 2013.
Decizia Comisiei care adoptă fiecare program de dezvoltare rurală prezentat de statele membre […], odată notificată către statele membre respective, constituie angajament juridic […]”
Articolul 29 alineatele (1) și (7) din Regulamentul nr. 1290/2005, intitulat „Dezangajarea automată”, prevedea:
„(1)   Comisia dezangajează automat orice parte a unui angajament bugetar pentru un program de dezvoltare rurală care nu a fost folosită în scopul prefinanțării sau al plăților intermediare sau pentru care nu s‑a prezentat nicio declarație de cheltuieli care să întrunească cerințele […] în privința cheltuielilor suportate până la data de 31 decembrie a celui de al doilea an ce urmează celui în care se face angajamentul.
[…]
(7)   În cazul dezangajării automate, contribuția FEADR la programele de dezvoltare rurală în cauză se reduce pentru anul respectiv cu suma dezangajată automat. Statul membru întocmește un plan de finanțare revizuit pentru a repartiza suma provenită din reducerea ajutorului între axele prioritare […]”
Articolul 37 din Regulamentul nr. 1306/2013, intitulat „Plata soldului și închiderea programului”, prevede la alineatul (1):
„După primirea ultimului raport intermediar anual privind aplicarea unui program de dezvoltare rurală, Comisia efectuează plata soldului, în funcție de disponibilitatea resurselor, pe baza planului de finanțare în vigoare, a conturilor anuale pentru ultimul an de execuție a programului de dezvoltare rurală în cauză și a deciziei de verificare și închidere aferente. Conturile respective sunt prezentate Comisiei în cel mult șase luni de la data finală de eligibilitate a cheltuielilor […] și cuprind cheltuielile efectuate de agenția de plăți până la ultima dată de eligibilitate a cheltuielilor.”
Articolul 51 primul paragraf din Regulamentul nr. 1306/2013, intitulat „Verificarea și închiderea conturilor”, prevede:
„Până la data de 31 mai a anului următor exercițiului bugetar în cauză și pe baza informațiilor transmise în conformitate cu articolul 102 alineatul (1) litera (c), Comisia adoptă acte de punere în aplicare care conțin deciziile sale în ceea ce privește verificarea și închiderea conturilor agențiilor de plăți acreditate. Actele de punere în aplicare respective vizează exhaustivitatea, exactitatea și veridicitatea conturilor anuale prezentate […]”
Regulamentul (CE) nr. 1698/2005, astfel cum a fost modificat prin Regulamentele (CE) nr. 74/2009 și (CE) nr. 473/2009
Regulamentul (CE) nr. 1698/2005 al Consiliului din 20 septembrie 2005 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din FEADR (
JO 2005, L 277, p. 1
, Ediție specială, 03/vol. 66, p. 101) stabilea normele generale pentru sprijinul comunitar în favoarea dezvoltării rurale finanțat din FEADR.
Regulamentul nr. 1698/2005 a fost abrogat prin Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind sprijinul pentru dezvoltare rurală acordat din FEADR (
JO 2013, L 347, p. 487
). Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 88 din Regulamentul nr. 1305/2013, Regulamentul nr. 1698/2005 continuă să se aplice operațiunilor implementate în temeiul programelor aprobate de Comisia Europeană pe baza acestui din urmă regulament înainte de 1 ianuarie 2014, situație care se regăsește în speță.
În temeiul articolului 15 din Regulamentul nr. 1698/2005, fiecare program de dezvoltare rurală punea în aplicare o strategie de dezvoltare rurală prin intermediul unei serii de măsuri grupate în diverse axe. Acesta acoperea o perioadă cuprinsă între 1 ianuarie 2007 și 31 decembrie 2013. Statul membru putea prezenta fie un program unic care să acopere întregul său teritoriu, fie o serie de programe regionale. Potrivit articolului 19 din același regulament, programele erau reexaminate și, după caz, adaptate de către statele membre pentru perioada rămasă după aprobarea comitetului de monitorizare. Revizuirile luau în considerare rezultatele evaluărilor și rapoartele Comisiei, în special pentru a consolida sau a adapta respectarea priorităților comunitare.
Articolul 69 din Regulamentul nr. 1698/2005, intitulat „Resursele și repartizarea acestora”, prevedea la alineatul (1):
„Cuantumul sprijinului comunitar pentru dezvoltare rurală în temeiul prezentului regulament pentru perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013, defalcarea sa anuală și cuantumul minim care urmează a fi alocat regiunilor care pot beneficia de obiectivul «convergență» sunt stabilite de către Consiliu, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, în conformitate cu perspectivele financiare pentru perioada 2007-2013 și cu Acordul interinstituțional privind disciplina bugetară și ameliorarea procedurii bugetare pentru aceeași perioadă.”
Articolul 70 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1698/2005 prevedea că decizia de adoptare a unui program de dezvoltare rurală stabilea contribuția maximă a FEADR pentru fiecare axă în cadrul unor limite de flexibilitate și identifica, în mod clar, după caz, creditele alocate regiunilor care pot beneficia de obiectivul „convergență”. Alineatul (2) al acestui articol preciza că contribuția FEADR se calcula în raport cu cheltuielile publice eligibile.
La 19 ianuarie 2009, Consiliul Uniunii Europene a adoptat Regulamentul (CE) nr. 74/2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1698/2005 (
JO 2009, L 30, p. 100
).
Regulamentul nr. 74/2009 a introdus articolul 16a în Regulamentul nr. 1698/2005. Acest articol definea la alineatul (1) literele (a)-(f) anumite priorități (denumite în continuare „noile provocări”) pe care trebuiau să le vizeze statele membre în programele lor de dezvoltare rurală.
Articolul 16a din Regulamentul nr. 1698/2005 a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 473/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 de modificare a Regulamentului nr. 1698/2005 și a Regulamentului nr. 1290/2005 (
JO 2009, L 144, p. 3
), prin adăugarea unei priorități suplimentare definite la articolul menționat, la litera (g).
Articolul 16a alineatul (1) din Regulamentul nr. 1698/2005, cu modificările ulterioare, prevedea:
„Până la 31 decembrie 2009, statele membre includ în cadrul programelor lor de dezvoltare rurală, în funcție de nevoile lor specifice, tipuri de operațiuni având următoarele priorități descrise în orientările strategice comunitare și menționate și în planurile strategice naționale:
(a)
schimbările climatice;
(b)
energiile regenerabile;
(c)
gestionarea apelor;
(d)
biodiversitatea;
(e)
măsurile care însoțesc restructurarea sectorului produselor lactate;
(f)
inovarea legată de prioritățile menționate la literele (a)-(d);
(g)
infrastructura de internet în bandă largă în zonele rurale […]”
După definirea noilor provocări și în perspectiva punerii la dispoziția statelor membre a unor fonduri suplimentare care să le permită să vizeze prioritățile în cauză în programele lor de dezvoltare rurală, articolul 69 din Regulamentul nr. 1698/2005 a fost modificat. Regulamentul nr. 74/2009 a adăugat în special la articolul menționat alineatele (5a) și (5b), iar Regulamentul nr. 473/2009 a adăugat la acest articol alineatul (2a) și a modificat respectivele alineate (5a) și (5b) ale aceluiași articol.
Articolul 69 alineatul (2a) din Regulamentul nr. 1698/2005 prevedea:
„Partea din suma menționată la alineatul (1) care rezultă din creșterea angajamentelor globale prevăzute de Decizia 2006/493/CE a Consiliului din 19 iunie 2006 de stabilire a valorii sprijinului comunitar pentru dezvoltarea rurală pentru perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013, a defalcării anuale a acestuia, precum și a sumei minime care trebuie alocată regiunilor care pot beneficia de obiectivul «convergență», astfel cum a fost modificată prin Decizia 2009/434/CE, este alocată tipurilor de operațiuni legate de prioritățile stabilite la articolul 16a alineatul (1) din prezentul regulament.”
Articolul 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005, cu modificările ulterioare, prevedea la primul și la al patrulea paragraf:
„O sumă egală cu sumele rezultate în urma aplicării modulării obligatorii în temeiul articolului 9 alineatul (4) și al articolului 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 73/2009, alături de, începând cu 2011, sumele generate în temeiul articolului 136 din regulamentul menționat, este utilizată de statele membre în perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2010 și 31 decembrie 2015 exclusiv ca ajutor comunitar în cadrul programelor de dezvoltare rurală actuale pentru activitățile de tipul celor menționate la articolul 16a alineatul (1) literele (a)-(f) din prezentul regulament.
Partea statelor membre din suma menționată la alineatul (2a) este cheltuită de statele membre, în perioada 1 ianuarie 2009-31 decembrie 2015, exclusiv ca sprijin comunitar în cadrul programelor actuale de dezvoltare rurală pentru operațiunile de tipul celor menționate la articolul 16a alineatul (1) din prezentul regulament.”
Articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 prevedea:
„În cazul în care, la încheierea programului, valoarea contribuției comunitare cheltuite efectiv pentru operațiunile menționate la articolul 16a alineatul (1) este mai mică decât totalul sumelor prevăzute la alineatul (5a) din prezentul articol, statul membru rambursează diferența la bugetul general al Comunităților Europene, până la suma cu care s‑a depășit totalul alocărilor disponibile pentru alte operațiuni decât cele menționate la articolul 16a alineatul (1).
[…]”
Istoricul litigiului
Astfel cum reiese din considerentele (1)-(3) ale Regulamentului nr. 473/2009, în contextul adoptării de către Consiliul European, la 11 și 12 decembrie 2008, a unui plan european de redresare economică care prevede lansarea unor acțiuni prioritare, fonduri suplimentare au fost de asemenea puse la dispoziția tuturor statelor membre prin intermediul FEADR în vederea extinderii priorității legate de internetul în bandă largă și a consolidării operațiunilor legate de noile provocări (denumite în continuare „fondurile planului de redresare”).
Prin Decizia 2009/434/CE a Consiliului din 25 mai 2009 de modificare a Deciziei 2006/493/CE de stabilire a valorii sprijinului comunitar pentru dezvoltarea rurală pentru perioada 1 ianuarie 2007-31 decembrie 2013, a defalcării anuale a acestuia, precum și a sumei minime care trebuie alocată regiunilor care pot beneficia de obiectivul „convergență” (
JO 2009, L 144, p. 25
), au fost puse la dispoziția tuturor statelor membre fonduri suplimentare prin intermediul FEADR în cadrul fondurilor planului de redresare. În conformitate cu anexa I la Decizia 2009/545/CE a Comisiei din 7 iulie 2009 de stabilire a defalcării anuale pe stat membru a sumei menționate la articolul 69 alineatul (2a) din Regulamentul nr. 1698/2005 și de modificare a Deciziei 2006/636/CE a Comisiei (
JO 2009, L 181, p. 49
), o sumă totală de 76296000 de euro a fost alocată Regatului Spaniei.
Astfel cum reiese din considerentele (1), (9) și (10) ale Regulamentului (CE) nr. 73/2009 al Consiliului din 19 ianuarie 2009 de stabilire a unor norme comune pentru sistemele de ajutor direct pentru agricultori în cadrul politicii agricole comune și de instituire a anumitor sisteme de ajutor pentru agricultori, de modificare a Regulamentelor nr. 1290/2005, (CE) nr. 247/2006, (CE) nr. 378/2007 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1782/2003 (
JO 2009, L 30, p. 16
), Comunitatea Europeană, ținând seama de prezentarea de către Comisie a unei comunicări către Consiliu și Parlamentul European intitulate „Pregătire în vederea verificării eficienței reformei PAC”, a considerat că sectorul agricol se confrunta cu mai multe noi provocări complexe și că era necesar să se abordeze aceste chestiuni. În domeniul agricol, FEADR constituia un instrument adecvat pentru abordarea acestor probleme.
S‑a prevăzut, așadar, mobilizarea de fonduri suplimentare FEADR, și aceasta prin procedura de modulare obligatorie, prevăzută la articolul 9 alineatul (4) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul nr. 73/2009, precum și prin transferuri specifice în temeiul articolului 136 din acest regulament (denumite în continuare „fondurile bilanțului de sănătate”).
Prin Decizia 2009/444/CE a Comisiei din 10 iunie 2009 privind stabilirea alocării pentru statele membre a sumelor rezultate din modularea prevăzută la articolele 7 și 10 din Regulamentul nr. 73/2009 pentru anii 2009-2012 (
JO 2009, L 148, p. 29
), Regatului Spaniei i‑a fost alocată, în conformitate cu anexa II la această decizie, o sumă de 498100000 de euro, care corespunde fondurilor bilanțului de sănătate.
Fondurile bilanțului de sănătate și fondurile planului de redresare alocate Regatului Spaniei se ridicau astfel la 574396000 de euro. Din această sumă, 70709037 de euro au fost alocați agenției de plăți din comunitatea autonomă Extremadura (denumită în continuare „Extremadura”).
Autoritățile spaniole au solicitat Comisiei revizuirea programului de dezvoltare rurală în ceea ce privește Extremadura, astfel încât să se țină seama de alocarea către Regatul Spaniei a fondurilor planului de redresare și a fondurilor bilanțului de sănătate (denumite în continuare, împreună, „fondurile suplimentare”).
Prin Decizia C(2010) 1729 din 18 martie 2010, Comisia a aprobat revizuirea programului de dezvoltare rurală în ceea ce privește Extremadura pentru perioada 2007-2013, care ținea seama de acordarea fondurilor suplimentare (denumită în continuare „prima decizie de aprobare a revizuirii programului”).
În anexa la Decizia C(2010) 1729 figura un tabel care prezenta contribuția FEADR, defalcată anual pentru perioada 2007-2013. Acest tabel prevedea:
–
o sumă totală de 878066742 de euro care corespundea contribuției FEADR pentru Extremadura, care era compusă din:
–
o sumă specifică de 70709037 de euro, repartizată pe anii 2009-2013, care corespundea fondurilor suplimentare menționate la articolul 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005;
–
o sumă restantă de 807357705 euro care corespundea alocării pentru regiunile care beneficiază de obiectivul „convergență”.
La 29 mai 2013, Comisia a efectuat dezangajarea automată a angajamentului bugetar în cuantum de 57963282 de euro în cadrul procedurii prevăzute la articolul 29 din Regulamentul nr. 1290/2005. Astfel, partea angajamentului bugetar pentru anul 2010 utilizată pentru o plată sau care a făcut obiectul unei declarații de cheltuieli care îndeplinește condițiile prevăzute pentru cheltuieli efectuate cel târziu la 31 decembrie 2012 („regula n+2”) a fost mai mică decât angajamentul bugetar prevăzut pentru anul 2010, iar diferența se ridica la 57963282 de euro. În consecință, în conformitate cu articolul 29 alineatul (7) din regulamentul menționat, precum și cu articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1698/2005, autoritățile spaniole au prezentat un plan de finanțare revizuit al programului de dezvoltare rurală pentru Extremadura.
Prin Decizia C(2013) 9347 final din 17 decembrie 2013, Comisia a aprobat revizuirea programului de dezvoltare rurală pentru Extremadura pentru perioada 2007-2013, care ținea seama în special de suma dezangajată automat de ea însăși (denumită în continuare „a doua decizie de aprobare a revizuirii programului”).
În anexa la Decizia C(2013) 9347 final figura printre altele un tabel care prezenta contribuția FEADR, defalcată anual pentru perioada 2007-2013. Acest tabel prevedea:
–
o sumă totală de 828279953 de euro care corespundea contribuției FEADR pentru Extremadura, care era compusă din:
–
o sumă specifică de 64496589 de euro, repartizată pe anii 2009-2013, care corespundea fondurilor suplimentare prevăzute la articolul 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005;
–
o sumă restantă de 763783364 de euro care corespundea alocării pentru regiunile care beneficiază de obiectivul „convergență”.
La 16 și 17 noiembrie 2015 s‑a desfășurat un seminar în cursul căruia experți ai Comisiei au furnizat statelor membre orientări adoptate prin Decizia C(2015) 1399 final a Comisiei din 5 martie 2015 privind încheierea programelor de dezvoltare rurală 2007-2013 (denumite în continuare „orientările”), precum și instrucțiuni cu privire la metoda pe care intenționa să o urmeze instituția menționată pentru efectuarea calculului prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005.
În perspectiva încheierii programului de dezvoltare rurală pentru perioada 2007-2013, Extremadura a prezentat conturile anuale aferente ultimului an de execuție a programului, și anume pentru perioada cuprinsă între 16 octombrie 2014 și 31 decembrie 2015 (denumit în continuare „ultimul an de execuție”), în vederea verificării ulterioare a conturilor de către Comisie.
La anexa 6 la conturile anuale aferente ultimului an de execuție prezentate de Extremadura figura un tabel care cuprindea sumele care permiteau efectuarea calculului prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005. În coloana din stânga figurau sumele inițiale prevăzute în cadrul contribuției FEADR. Autoritățile spaniole indicau că, din totalul de 828279952 de euro al finanțării în cadrul FEADR prevăzut, un cuantum de 64496589 de euro rezulta din suma fondurilor planului de redresare și a fondurilor bilanțului de sănătate, iar un cuantum de 763783363 de euro corespundea „altor fonduri”. În coloana din dreapta figurau cuantumurile cheltuielilor declarate de autoritățile menționate. Se indica faptul că, din suma totală de 819397233,37 euro a cheltuielilor declarate, o sumă de 56765681,26 euro fusese cheltuită pentru operațiunile legate de noile provocări, iar o sumă de 762631552,11 euro fusese consacrată „altor cheltuieli”.
Prin scrisoarea din 26 septembrie 2016 adresată autorităților spaniole, Comisia a notificat verificarea conturilor aferente ultimului an de execuție a programului de dezvoltare rurală 2007-2013 pentru Extremadura. Aceasta a indicat că aplică o deducere într‑un cuantum de 5060636,11 euro în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, precum și o deducere într‑un cuantum de 304046,41 euro ca urmare a ajustării pragurilor la axele programului pus în aplicare. În continuare, Extremadura a prezentat Comisiei un raport în care și‑a prezentat observațiile cu privire la scrisoarea menționată și a solicitat organizarea unei reuniuni bilaterale neoficiale.
La 30 noiembrie 2016, Comisia a adoptat Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/2113 privind verificarea conturilor agențiilor de plăți ale statelor membre în ceea ce privește cheltuielile finanțate din FEADR în cursul ultimului an de execuție din perioada de programare 2007-2013 a FEADR (16 octombrie 2014-31 decembrie 2015) (
JO 2016, L 327, p. 79
, denumită în continuare „decizia atacată”). Decizia menționată se întemeiază pe articolul 51 din Regulamentul nr. 1306/2013. Din articolul 1 din această decizie reiese că conturile aferente ultimului an de execuție din perioada de programare menționată se validează pentru agențiile de plăți enumerate în lista din anexa I la aceeași decizie. Programul de dezvoltare rurală pentru Extremadura figurează în această listă.
Din tabelul atașat anexei I la decizia atacată reiese că Comisia a considerat că o sumă de 5364682,52 euro, calificată drept „nereutilizabilă”, trebuia dedusă din soldul final care urma să fie plătit către Extremadura în cadrul FEADR la încheierea programului de dezvoltare rurală 2007-2013. În partea de jos a acestui tabel se explică faptul că suma menționată corespunde „reducerilor și deducerilor în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005”.
La 31 ianuarie 2017, o reuniune neoficială care reunea reprezentanți ai Comisiei și ai Regatului Spaniei a avut loc la Bruxelles (Belgia). Procesul‑verbal al acestei reuniuni a fost trimis Regatului Spaniei la 24 februarie 2017.
Procedura și concluziile părților
Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 13 februarie 2017, Regatul Spaniei a formulat prezenta acțiune.
Întrucât compunerea camerelor Tribunalului a fost modificată, în temeiul articolului 27 alineatul (5) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, prezenta cauză a fost reatribuită Camerei a opta.
Regatul Spaniei solicită Tribunalului:
–
anularea în parte, în ceea ce privește Extremadura, a deciziei atacate în măsura în care aceasta prevede nerambursarea unei sume de 5364682,52 euro;
–
obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.
Comisia solicită Tribunalului:
–
respingerea acțiunii ca nefondată;
–
obligarea Regatului Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.
În drept
În susținerea acțiunii formulate, Regatul Spaniei invocă două motive. Primul motiv, invocat cu titlu principal, se întemeiază pe încălcarea articolului 69 din Regulamentul nr. 1698/2005. Al doilea motiv se întemeiază pe nerespectarea de către Comisie a marjei sale de apreciere, precum și pe încălcarea principiului încrederii legitime.
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 69 din Regulamentul nr. 1698/2005
Observații introductive
Trebuie să se arate că acțiunea urmărește anularea unei decizii de verificare a conturilor aferente ultimului an de execuție în ceea ce privește Extremadura, în cadrul încheierii programului privind această agenție de plăți pentru perioada de programare 2007-2013.
Potrivit punctului 5.1 din orientări, ultima decizie de verificare a conturilor care precedă încheierea va stabili cuantumul cheltuielilor efectuate în cursul ultimului an de execuție care trebuie să fie recunoscute ca imputabile FEADR pe baza în special a conturilor anuale.
În această privință, trebuie amintit că, potrivit jurisprudenței, Comisia nu are dreptul să angajeze, în gestionarea politicii agricole comune, fonduri care nu respectă normele care guvernează organizarea comună a piețelor în cauză și că această regulă are o aplicabilitate generală (Hotărârea din 9 iunie 2005, Spania/Comisia,
C‑287/02
,
EU:C:2005:368
, punctul
, Hotărârea din 28 martie 2007, Spania/Comisia,
T‑220/04
, nepublicată,
EU:T:2007:97
, punctul
, și Hotărârea din 8 octombrie 2015, Italia/Comisia,
T‑358/13
,
EU:T:2015:773
, punctul
).
În temeiul articolului 33 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 908/2014 al Comisiei din 6 august 2014 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului nr. 1306/2013 în ceea ce privește agențiile de plăți și alte organisme, gestiunea financiară, verificarea conturilor, normele referitoare la controale, valorile mobiliare și transparența (
JO 2014, L 255, p. 59
), „[d]ecizia Comisiei privind verificarea conturilor menționată la articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 stabilește suma cheltuielilor efectuate în fiecare stat membru în cursul exercițiului financiar în cauză, care sunt recunoscute ca imputabile fondurilor pe baza conturilor [anuale]”. Rezultă că în mod inevitabil Comisia efectuează o evaluare a sumelor care nu sunt recunoscute [a se vedea în acest sens, în ceea ce privește verificarea conturilor în cadrul articolului 7 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2245/1999, Hotărârea din 9 iunie 2005, Spania/Comisia,
C‑287/02
,
EU:C:2005:368
, punctul
].
În vederea încheierii programului de dezvoltare rurală pentru Extremadura, Comisia a efectuat calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 și a concluzionat că diferența care trebuia rambursată la bugetul Uniunii, în sensul dispoziției în cauză, se ridica la 5060636,11 euro în ceea ce privește programul menționat. În consecință, ea a dedus această sumă din soldul final care trebuia plătit agenției de plăți, astfel cum reiese din scrisoarea din 26 septembrie 2016 (a se vedea punctul 37 de mai sus). Această sumă făcea parte din suma de 5364682,52 euro pe care Comisia a calificat‑o drept „nereutilizabilă” în cadrul verificării conturilor aferente ultimului an de execuție al acestei agenții de plăți, astfel cum rezultă din decizia atacată.
În această privință, trebuie arătat, asemenea Comisiei, că Regatul Spaniei nu formulează niciun argument prin care să se urmărească contestarea deducerii din soldul final care trebuie plătit către Extremadura într‑un cuantum de 304046,41 euro, care corespunde ajustării pragurilor, astfel cum se indică în al doilea rând din tabelul care figurează în anexa I la scrisoarea din 26 septembrie 2016.
Astfel, în ceea ce privește suma de 5364682,52 euro, calificată drept „nereutilizabilă” în decizia atacată, numai suma de 5060636,11 euro, care rezultă din calculul efectuat de Comisie în temeiul articolului 69 alineatul (5) din Regulamentul nr. 1698/2005, este în mod real contestată de Regatul Spaniei.
Cu privire la temeinicia calculului efectuat de Comisie în aplicarea articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005
Regatul Spaniei susține că Comisia a încălcat articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005. Aplicarea acestei dispoziții ar necesita ca două condiții să fie îndeplinite, și anume, în primul rând, o subutilizare a fondurilor suplimentare prevăzute pentru operațiunile legate de noile provocări și, pe de altă parte, o depășire a totalului alocărilor disponibile pentru alte operațiuni decât cele prevăzute pentru noile provocări. Or, niciuna dintre aceste două condiții nu ar fi îndeplinită în speță.
În special, Regatul Spaniei susține că totalul alocărilor disponibile pentru alte operațiuni decât cele prevăzute pentru noile provocări nu a fost depășit, din moment ce s‑ar fi cheltuit pentru aceste alte operațiuni o sumă de 762 de milioane de euro, necontestată de Comisie, ceea ce ar fi mai puțin decât suma angajamentelor bugetare prevăzute, care se ridica la 763 de milioane de euro.
Reamintind că programul de dezvoltare rurală în ceea ce privește Extremadura a fost modificat în două rânduri, pentru a ține seama, mai întâi, de alocarea de fonduri suplimentare destinate operațiunilor legate de noile provocări (prima decizie de aprobare a revizuirii programului) și apoi de dezangajarea automată a unei anumite sume din angajamentul bugetar pentru anul 2010 (a doua decizie de aprobare a revizuirii programului), Regatul Spaniei susține că Extremadura putea ține seama pentru calculele sale, în cadrul protocolului de încheiere a programului menționat, de sumele care au fost aprobate de Comisie în această din urmă decizie. Astfel, Extremadura ar fi putut lua în considerare, în calitate de angajamente bugetare inițiale, o sumă de 64 de milioane de euro care corespunde fondurilor suplimentare, în temeiul articolului 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005, destinate noilor provocări și o sumă de 763 de milioane de euro care corespunde fondurilor destinate altor operațiuni decât cele prevăzute pentru aceste noi provocări.
Comisia contestă ansamblul acestor argumente.
În special, în ceea ce privește calculul pe care l‑a efectuat în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, Comisia arată că a luat în considerare suma inițială de 70709037 de euro în cadrul finanțării din fondurile suplimentare, astfel cum reiese din prima decizie de aprobare a programului de revizuire.
Comisia precizează că a constatat că suma cheltuielilor declarate pentru operațiuni legate de noile provocări, astfel cum reiese din conturile anuale furnizate de Extremadura, se ridica la 56765681,26 euro, ceea ce era mai puțin cu 13943355,74 euro decât suma inițială de 70709037 de euro din cadrul fondurilor suplimentare.
Comisia adaugă că a constatat că subutilizarea programului în cauză în ansamblu se ridica la 8882719,63 euro, ceea ce corespundea diferenței dintre suma prevăzută pentru contribuția totală la program a FEADR de 828279953 de euro, care figura în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului, după dezangajarea automată, și suma cheltuită efectiv, respectiv 819397233,37 euro, astfel cum reiese din conturile anuale furnizate de Extremadura.
În sfârșit, Comisia concluzionează că Extremadura a cheltuit, pentru operațiuni distincte de cele legate de noile provocări, suma de 5060636,11 euro, reprezentând diferența dintre suma de 13943355,74 euro, care corespundea subutilizării sumelor prevăzute pentru operațiunile care vizează noile provocări, și suma de 8882719,63 euro, care corespundea subutilizării programului în cauză în ansamblu. Această sumă de 5060636,11 euro trebuia, așadar, să fie rambursată la bugetul Uniunii Europene și, în consecință, să fie dedusă din soldul final care trebuia plătit către Extremadura.
Se impune constatarea că părțile nu sunt de acord cu privire la sumele prevăzute în cadrul contribuției financiare a FEADR pentru programul de dezvoltare rurală pentru Extremadura, de care este necesar să se țină seama pentru a efectua calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, care au fost revizuite în urma procedurii de dezangajare automată intervenite în cursul punerii în aplicare a programului menționat. Astfel, Regatul Spaniei susține că Comisia ar fi trebuit să se întemeieze pe sumele care rezultă din a doua decizie de aprobare a revizuirii programului, în timp ce instituția menționată s‑a întemeiat pe suma care reiese din prima decizie de aprobare a revizuirii programului în ceea ce privește fondurile suplimentare și pe suma care reiese din a doua decizie de aprobare a revizuirii în ceea ce privește contribuția totală a FEADR.
Trebuie, așadar, să se stabilească sumele de care Comisia trebuia să țină seama pentru efectuarea calculului prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, înainte de a verifica dacă instituția menționată nu a săvârșit o eroare în calculul efectuat.
–
Cu privire la sumele luate în considerare de Comisie pentru a efectua calculul
Mai întâi, trebuie arătat că orientările nu furnizează nicio informație relevantă în ceea ce privește sumele care trebuie luate în considerare pentru efectuarea calculului prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005. Astfel, deși acestea oferă explicații cu privire la calculul menționat și prevăd posibilitatea unei rambursări în temeiul acestei dispoziții la încheierea programului, ele nu evocă ipoteza în care o dezangajare automată a unei părți a angajamentelor bugetare a determinat revizuirea sumelor contribuției FEADR.
În continuare, trebuie amintit că, potrivit alineatului (5b) al articolului 69 din Regulamentul nr. 1698/2005, în cazul în care valoarea contribuției Uniunii cheltuite efectiv pentru operațiunile legate de noile provocări este mai mică decât totalul sumelor prevăzute la alineatul (5a) al acestui articol, statul membru rambursează diferența la bugetul Uniunii până la suma cu care s‑a depășit totalul alocărilor disponibile pentru alte operațiuni decât cele legate de noile provocări.
Rambursarea la bugetul Uniunii de către agenția de plăți prevăzută la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 se întemeiază, așadar, pe existența a două premise.
În primul rând, suma cheltuielilor efectuate pentru operațiunile legate de noile provocări trebuie să fie mai mică decât totalul sumelor prevăzute la alineatul (5a) al articolului 69 din Regulamentul nr. 1698/2005. Acest alineat menționează sumele prevăzute la alineatul (2a) al acestui articol, care corespund, pe de o parte, fondurilor planului de redresare, astfel cum sunt stabilite pentru Regatul Spaniei prin Decizia 2009/545 (a se vedea punctul 23 de mai sus), și, pe de altă parte, fondurilor bilanțului de sănătate generate prin aplicarea anumitor dispoziții din Regulamentul nr. 73/2009, astfel cum sunt stabilite pentru Regatul Spaniei prin Decizia 2009/444 (a se vedea punctul 26 de mai sus).
În al doilea rând, trebuie constatată o depășire a „totalului alocărilor disponibile pentru alte operațiuni” decât cele legate de noile provocări. Utilizarea expresiei „totalul alocărilor disponibile pentru alte operațiuni” conduce la concluzia că este vorba despre toate sumele care nu sunt rezervate pentru operațiunile legate de noile provocări și, prin urmare, despre ansamblul alocărilor cu excluderea fondurilor suplimentare. De altfel, părțile sunt de acord cu privire la faptul că, pentru a se obține suma totalului alocărilor disponibile, este necesar să se deducă suma fondurilor suplimentare din suma totală a contribuției financiare a FEADR.
În sfârșit, trebuie să se amintească contextul în care se înscrie calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, precum și să se examineze mecanismul și finalitatea acestuia.
Potrivit preambulurilor Regulamentelor nr. 73/2009, nr. 74/2009 și nr. 473/2009, rolul sprijinului acordat pentru dezvoltarea rurală ar trebui consolidat, pentru a permite agriculturii europene să facă față noilor provocări, precum schimbările climatice, gestionarea durabilă a apelor sau protecția biodiversității.
Au fost enumerate noi provocări (a se vedea punctele 15 și 17 de mai sus) în vederea cărora statele membre trebuiau să pună în aplicare anumite tipuri de operațiuni în cadrul programelor lor de dezvoltare rurală și li s‑au acordat fonduri suplimentare.
În această privință, trebuie să se arate că punerea la dispoziție a fondurilor suplimentare a fost însoțită de o obligație pentru statele membre în ceea ce privește utilizarea lor. Această obligație se regăsește la articolul 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005, la care face trimitere indirect articolul 69 alineatul (5b) din regulamentul menționat. Astfel, articolul 69 alineatul (5a) primul și al patrulea paragraf din acest regulament prevede în esență că statele membre cheltuiesc sumele provenite din fondurile bilanțului de sănătate și din fondurile planului de redresare exclusiv pentru tipurile de operațiuni legate de noile provocări.
Or, articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, care prevede rambursarea la bugetul Uniunii, presupune constatarea celor două premise enunțate la punctele 65-67 de mai sus, și anume o subutilizare a sumelor prevăzute pentru punerea în aplicare a unor operațiuni legate de noile provocări și o depășire a totalului alocărilor disponibile pentru celelalte operațiuni. Astfel cum subliniază Comisia, o subutilizare a fondurilor suplimentare prevăzute pentru noile provocări nu este, așadar, nelegală atât timp cât alocările disponibile pentru alte operațiuni decât cele prevăzute pentru noile provocări nu sunt depășite. Numai atunci când sumele cheltuite depășesc alocările disponibile pentru celelalte operațiuni se dovedește necesară o rambursare la bugetul Uniunii.
Astfel, sumele care rezultă din depășirea „totalului alocărilor disponibile pentru alte operațiuni” decât cele legate de noile provocări nu pot fi acceptate în calitate de cheltuieli în cadrul fondurilor suplimentare neutilizate, întrucât ele nu au finanțat tipurile de operațiuni legate de aceste noi provocări prevăzute expres de Regulamentul nr. 1698/2005.
În consecință, finalitatea articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 este de a evita ca fondurile suplimentare să fie utilizate pentru alte operațiuni decât cele legate de noile provocări.
În lumina acestor considerații trebuie examinat dacă, în speță, Comisia putea, fără a săvârși o eroare, să ia în considerare sumele pe care le‑a indicat pentru a efectua calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005.
Astfel, în primul rând, Comisia a ținut seama în mod întemeiat, în cadrul fondurilor suplimentare, de suma care era prevăzută inițial pentru operațiunile legate de noile provocări și care figurează în prima decizie de aprobare a revizuirii programului, și anume suma de 70709037 de euro.
Această concluzie se întemeiază pe modul de redactare a articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, întrucât expresia „totalul sumelor prevăzute la alineatul (5a)” tinde să desemneze totalul sumelor fondurilor suplimentare generate inițial pentru a finanța operațiunile legate de noile provocări. Această sumă este cea prevăzută în prima decizie de aprobare a revizuirii programului pentru Extremadura, care revizuiește tocmai programul menționat pentru a lua în considerare acordarea fondurilor suplimentare alocate Regatului Spaniei prin Deciziile 2009/444 și 2009/545.
În plus, trebuie să se arate că fondurile suplimentare, a căror acordare a fost prevăzută pentru a încuraja punerea în aplicare a anumitor tipuri de operațiuni în perioada 2007-2013, nu pot fi reduse prin procedura dezangajării automate a unui angajament bugetar neutilizat în cursul anului 2010. Astfel cum susține Comisia, procedura de dezangajare automată nu putea avea ca efect să scutească Regatul Spaniei de obligația sa de a utiliza toate alocările prevăzute în cadrul fondurilor suplimentare pentru operațiuni legate de noile provocări, în sensul articolului 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005.
În această privință, trebui să se facă o distincție între, pe de o parte, procedura de dezangajare automată și, pe de altă parte, procedura care trebuie urmată de Comisie în conformitate cu articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 în cadrul verificării conturilor aferente ultimului an de execuție în vederea încheierii programului.
Astfel, pe de o parte, din considerentul (22) al Regulamentului nr. 1290/2005 reiese că norma privind dezangajarea automată a fost elaborată pentru a contribui la accelerarea punerii în aplicare a programelor și la buna gestiune financiară. Astfel, Comisia este abilitată, prin articolul 29 din același regulament, să dezangajeze automat orice parte a unui angajament bugetar pentru un program de dezvoltare rurală care nu a fost folosită în scopul prefinanțării sau al plăților intermediare sau pentru care nu s‑a prezentat nicio declarație de cheltuieli corectă până la data de 31 decembrie a celui de al doilea an ce urmează celui în care se face angajamentul bugetar (Hotărârea din 8 octombrie 2015, Italia/Comisia,
T‑358/13
,
EU:T:2015:773
, punctul
).
Pe de altă parte, din articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 rezultă că o rambursare la bugetul Uniunii este necesară în cadrul verificării, la încheierea programului, a respectării obligației de utilizare exclusivă a fondurilor rezervate pentru un tip specific de operațiuni, în cazul în care agențiile de plăți au cheltuit deja fondurile prin alocarea lor către beneficiari.
Prin urmare, deși cele două proceduri menționate la punctul 79 de mai sus au drept consecință excluderea unei sume de la finanțarea din partea Uniunii, trebuie să se arate că, în cadrul procedurii de dezangajare automată, partea angajamentului bugetar se reduce automat la momentul „n+2” întrucât nu a fost utilizată, în timp ce, în cadrul calculului efectuat în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, statul membru trebuie să ramburseze la bugetul Uniunii o anumită sumă calculată pe baza cheltuielilor „efectuate efectiv” până la ultima dată de eligibilitate a cheltuielilor.
Or, este suficient să se constate că, independent de imposibilitatea, evocată de Regatul Spaniei, de a modifica sumele programate pentru un alt program regional, reducerea fondurilor suplimentare pentru Extremadura în urma procedurii de dezangajare automată, astfel cum reiese din tabelul care figurează în anexa la a doua decizie de aprobare a revizuirii programului, a condus la faptul că, la încheierea programului, sumele cheltuite pentru operațiunile aferente fondurilor suplimentare nu mai corespundeau alocărilor prevăzute inițial pentru statul membru menționat, și aceasta contrar dispozițiilor relevante din Regulamentul nr. 1698/2005.
În al doilea rând, în ceea ce privește suma „totalului alocărilor disponibile pentru alte operațiuni” decât cele legate de noile provocări, calculată prin deducerea sumei fondurilor suplimentare din suma totală a contribuției financiare a FEADR (a se vedea punctul 67 de mai sus), Comisia a luat în considerare de asemenea în mod întemeiat, ca sumă totală a contribuției FEADR, suma care figurează în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului, după procedura de dezangajare automată.
Astfel, după cum s‑a amintit la punctul 82 de mai sus, procedura de dezangajare automată a determinat eliberarea angajamentelor bugetare neutilizate pentru anul 2010, în mod automat, în momentul „n+2”, în măsura în care acestea nu au fost utilizate pentru o plată sau nu au făcut obiectul unei declarații de cheltuieli corecte. Rezultă că, la încheierea programului, în cadrul procedurii de verificare a conturilor aferente ultimului an de execuție, pe baza cheltuielilor efectiv efectuate, Comisia trebuia să ia în considerare suma contribuției totale a FEADR redusă cu suma dezangajării automate.
Pe de altă parte, articolul 2 din a doua decizie de aprobare a revizuirii programului precizează expres suma contribuției totale a FEADR care trebuie luată în considerare în urma dezangajării automate, și anume 828279953 de euro. Această sumă este reluată în conturile anuale prezentate de Extremadura și nu este contestată de părți.
Prin urmare, suma disponibilă pentru celelalte operațiuni, obținută după deducerea sumei de 70709037 de euro care corespunde fondurilor suplimentare din suma totală menționată de 828279953 de euro, se ridica la 757570916 euro, astfel cum subliniază Comisia în duplică.
Argumentația Regatului Spaniei prin care se susține că era necesar să se țină seama, pentru calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, de sumele care figurează în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului nu poate fi admisă.
În această privință, este necesar să se arate că, în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului, la articolul 2, Comisia face trimitere la anexa în care figurează tabelele corespunzătoare planului de finanțare revizuit, prezentat de autoritățile spaniole în conformitate cu articolul 29 alineatul (7) din Regulamentul nr. 1290/2005, precum și cu articolul 19 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1698/2005, care prevăd, în urma dezangajării automate, o reducere atât a fondurilor suplimentare, cât și a celorlalte fonduri disponibile în cadrul contribuției financiare a FEADR prevăzute (a se vedea punctul 33 de mai sus). Or, astfel cum susține în mod întemeiat Comisia, articolul 29 alineatul (7) din Regulamentul nr. 1290/2005, care prevede că, în cazul dezangajării automate, „contribuția FEADR la programe” se reduce „pentru anul respectiv”, nu se face o distincție între sursele de finanțare.
Desigur, sumele în cauză au fost efectiv aprobate de Comisie în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului. Potrivit articolului 23 al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1290/2005, decizia Comisiei de adoptare a fiecărui program de dezvoltare rurală prezentat de statul membru echivalează cu o decizie de finanțare și constituie, odată notificată statului membru respectiv, un angajament juridic.
Cu toate acestea, presupunând că articolul 23 al doilea paragraf din Regulamentul nr. 1290/2005 se referă de asemenea la deciziile Comisiei de aprobare a revizuirii unui program de dezvoltare rurală în urma unei dezangajări automate, trebuie arătat că, întrucât calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 se efectuează de către Comisie la încheierea programului, instituția menționată nu putea să prejudece, la momentul aprobării planului de finanțare revizuit în urma procedurii de dezangajare automată, suma cheltuielilor care urmau să fie efectuate efectiv de Extremadura în cadrul punerii în aplicare a programului menționat. Astfel cum susține Comisia, dacă Extremadura ar fi cheltuit în final pentru operațiunile legate de noile provocări o sumă precum cea indicată în planul de finanțare revizuit, mai mică decât suma alocată inițial în cadrul acestor fonduri, însă, pe de altă parte, nu s‑ar fi depășit suma totalului alocărilor disponibile în cadrul celorlalte cheltuieli, nu ar fi fost necesară o rambursare în temeiul acestei din urmă dispoziții.
În plus, trebuie arătat că aprobarea de către Comisie a unui plan de finanțare revizuit care prevede repartizarea resurselor în urma unei dezangajări automate pentru un program de dezvoltare rurală nu conferă acestui document o valoare juridică superioară celei a unui regulament (a se vedea în acest sens Hotărârea din 25 februarie 2015, Polonia/Comisia,
T‑257/13
, nepublicată,
EU:T:2015:111
, punctul
, și Hotărârea din 3 decembrie 2015, Polonia/Comisia,
T‑367/13
, nepublicată,
EU:T:2015:933
, punctul
).
În consecință, atât Comisia, cât și Regatul Spaniei trebuiau să respecte dispozițiile care figurează în Regulamentul nr. 1698/2005 și obligația, descrisă la punctul 74 de mai sus, de a evita ca resursele puse la dispoziția statelor membre în vederea punerii în aplicare a anumitor priorități să fie utilizate în scopuri care nu sunt prevăzute de regulamentul menționat.
Așadar, fără a săvârși vreo eroare, Comisia a considerat că era necesară o rambursare luând în considerare, pentru a efectua calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005, sumele pe care le‑a indicat aceasta (a se vedea punctele 57-60 de mai sus).
–
Cu privire la calculul efectuat de Comisie
Din considerațiile care precedă rezultă că suma contribuției totale a FEADR pentru Extremadura de care trebuia să țină seama Comisia era de 828279953 de euro. Suma corespunzătoare fondurilor suplimentare se ridica la 70709037 de euro, astfel cum s‑a arătat la punctul 76 de mai sus, iar suma corespunzătoare totalului alocărilor disponibile pentru celelalte tipuri de operațiuni se ridica la 757570916 euro, astfel cum s‑a arătat la punctul 87 de mai sus. Având în vedere că suma cheltuielilor efectuate efectiv pentru operațiunile care vizează noile provocări era de 56765681,26 euro și că suma cheltuielilor efectuate efectiv pentru alte operațiuni decât cele legate de noile provocări era de 762631552,11 euro, după cum reiese din conturile anuale furnizate de Extremadura, Comisia a constatat în mod întemeiat o subutilizare a fondurilor suplimentare destinate operațiunilor care vizează noile provocări cumulată cu o depășire a totalului alocărilor disponibile pentru celelalte operațiuni. Comisia putea concluziona, așadar, că era necesară o rambursare până la suma cu care s‑a depășit totalul alocărilor disponibile, și anume o sumă de 5060636,11 euro.
În consecință, ea a considerat în mod întemeiat că era necesar ca această din urmă sumă să fie dedusă din soldul final al angajamentului care trebuia plătit către Extremadura la încheierea programului și a calificat‑o drept „sumă nereutilizabilă” în cadrul verificării conturilor aferente ultimului an de execuție.
Rezultă că se impune respingerea primului motiv.
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe nerespectarea de către Comisie a marjei sale de apreciere și pe încălcarea principiului încrederii legitime
Regatul Spaniei susține că Comisia nu a respectat marja de apreciere de care dispunea și a încălcat principiul încrederii legitime.
Al doilea motiv invocat de Regatul Spaniei se întemeiază în esență pe două serii de argumente care trebuie examinate succesiv.
Cu privire la argumentele întemeiate pe comportamentul arbitrar al Comisiei și pe incoerența sumelor utilizate pentru calculul efectuat
Regatul Spaniei susține că, deși Comisia dispune de o marjă de apreciere în domenii care dau naștere la aprecieri economice complexe, instanța Uniunii trebuie nu numai să verifice exactitatea materială a elementelor de probă invocate, fiabilitatea și coerența lor, ci și să controleze dacă aceste elemente constituie ansamblul datelor relevante care trebuie luate în considerare. Or, Comisia ar fi acționat în mod arbitrar în măsura în care ar fi utilizat date incoerente pentru calculul efectuat în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005.
Comisia contestă aceste argumente.
Din considerațiile prezentate în cadrul examinării primului motiv rezultă că în mod întemeiat Comisia a ținut seama de sumele pe care aceasta le‑a indicat. Împrejurarea că aceste sume sunt cele prevăzute în prima decizie de aprobare a revizuirii programului privind contribuția FEADR în cadrul fondurilor suplimentare și cele prevăzute în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului privind contribuția totală a FEADR nu determină incoerența acestor date pentru calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005.
În plus, metoda utilizată în speță de Comisie pentru a efectua calculul prevăzut la articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 este conformă atât cu modul de redactare, cât și cu finalitatea dispoziției menționate. Astfel, Comisia nu putea accepta, în cadrul verificării conturilor aferente ultimului an de execuție, cheltuielile efectuate în contradicție cu obligația de utilizare exclusivă a fondurilor suplimentare pentru operațiuni care vizează noile provocări.
Prin urmare, întrucât Comisia este obligată să respecte dispozițiile Regulamentului nr. 1698/2005 în ceea ce privește calculul rambursării care trebuie efectuată de Regatul Spaniei și nu dispune de nicio marjă de apreciere în această privință, nu i se poate reproșa în mod valabil că a acționat în mod arbitrar prin adoptarea deciziei atacate.
Cu privire la argumentele întemeiate pe încălcarea principiului încrederii legitime
Regatul Spaniei reproșează Comisiei că a încălcat principiul încrederii legitime prin modificarea criteriului calculului relevant. El se întemeiază, în această privință, pe o prezentare efectuată de Comitetul de Coordonare a Autorităților de Gestiune la 4 mai 2009 la Madrid, din care ar reieși că, în cazul dezangajării automate, toate sumele disponibile sunt reduse, inclusiv fondurile suplimentare pentru noile provocări. Extremadura ar fi putut, așadar, în cadrul celei de a doua decizii de aprobare a revizuirii programului, să deducă o parte din suma dezangajării automate a fondurilor suplimentare. Comisia ar fi modificat însă această metodă de calcul în luna noiembrie a anului 2015, respectiv cu o lună înaintea încheierii programului, în cadrul grupului de lucru al experților (a se vedea punctul 34 de mai sus), fără a invoca nicio justificare și fără a lăsa comunității Extremadura vreo marjă de manevră. Regatul Spaniei adaugă că, până în luna decembrie a anului 2015, data încheierii programului, Comisia nu a indicat nicidecum că ar reveni asupra sumelor indicate în a doua decizie de aprobare a revizuirii programului.
Comisia contestă aceste argumente.
Potrivit unei jurisprudențe constante, dreptul de a se prevala de principiul protecției încrederii legitime aparține oricărui justițiabil pe care o instituție a Uniunii, prin furnizarea unor asigurări precise, l‑a determinat să nutrească speranțe întemeiate. Constituie astfel de asigurări, indiferent de forma în care sunt comunicate, informațiile precise, necondiționate și concordante. În schimb, nu se poate invoca încălcarea acestui principiu în lipsa asigurărilor precise menționate (a se vedea Hotărârea din 13 septembrie 2017, Pappalardo și alții/Comisia,
C‑350/16 P
,
EU:C:2017:672
, punctul
și jurisprudența citată). Este cert că acest principiu poate fi invocat și de către un stat membru (a se vedea în acest sens Hotărârea din 22 aprilie 2015, Polonia/Comisia,
T‑290/12
,
EU:T:2015:221
, punctul
și jurisprudența citată).
Regatul Spaniei își întemeiază afirmațiile pe o prezentare efectuată de Comitetul de Coordonare a Autorităților de Gestiune la 4 mai 2009 la Madrid și care figurează în anexa 13 la cererea introductivă în format PowerPoint, precum și în a doua decizie de aprobare a programului de revizuire.
Or, în primul rând, trebuie arătat că Regatul Spaniei nu poate deduce din prezentarea în cauză niciun fel de asigurare precisă, în sensul jurisprudenței citate la punctul 107 de mai sus, furnizată de Comisie, cu privire la sumele care trebuie luate în considerare în scopul calculului efectuat în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005.
Astfel, prezentarea în cauză a servit doar ca suport pentru o reuniune cu autoritățile spaniole în perspectiva introducerii în regulamentele relevante a dispozițiilor legate de fondurile suplimentare, precum și a modificărilor care trebuiau aduse de statele membre la programele lor de dezvoltare rurală.
În plus, deși prezentarea în cauză menționează articolul 69 alineatul (5a) din Regulamentul nr. 1698/2005, nu se face nicio referire la calculul care trebuie efectuat în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din acest regulament.
Contrar celor susținute de Regatul Spaniei, prezentarea în cauză nu oferă nici instrucțiuni în ceea ce privește tipul de fonduri care pot face obiectul unei dezangajări automate în sensul articolului 29 din Regulamentul nr. 1290/2005.
În al doilea rând, Regatul Spaniei nu se poate întemeia pe a doua decizie de aprobare a revizuirii programului pentru a deduce din aceasta expresia unei metode de calcul utilizate de Comisie.
Astfel, deși din tabelele anexate la a doua decizie de aprobare a revizuirii programului reiese, în urma dezangajării automate, o reducere atât a sumei aferente fondurilor suplimentare, cât și a sumei aferente fondurilor disponibile pentru alte operațiuni decât cele legate de noile provocări (a se vedea punctul 33 de mai sus), acestea nu pot totuși să reflecte o asigurare precisă, în sensul jurisprudenței citate la punctul 107 de mai sus, din partea Comisiei privind sumele pe care urma să le ia în considerare pentru calculul rambursării care trebuia efectuată în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 la încheierea programului.
În plus, tabelele în cauză corespund planului de finanțare revizuit care emană de la autoritățile spaniole în urma dezangajării automate și, deși acesta din urmă a fost aprobat de Comisie, aprobarea sa nu prejudeca suma cheltuielilor care urmau să fie efectuate efectiv de Extremadura, pe baza cărora trebuia să se evalueze, la încheierea programului, necesitatea sau lipsa necesității unei rambursări în temeiul articolului 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 (a se vedea punctul 91 de mai sus).
De altfel, din cuprinsul punctului 92 de mai sus reiese că a doua decizie de aprobare a revizuirii programului nu poate fi dotată cu o valoare juridică superioară celei a regulamentului aplicabil în speță.
În sfârșit, Comisia subliniază că s‑au oferit efectiv statelor membre informații precise și coerente cu privire la metoda de calcul întemeiată pe articolul 69 alineatul (5b) din Regulamentul nr. 1698/2005 în cursul reuniunii grupului de experți (a se vedea punctul 34 de mai sus) în cadrul lucrărilor de încheiere a programelor. În plus, din cererea introductivă reiese că Extremadura și Comisia au întreținut de asemenea o corespondență în luna mai a anului 2016, în cadrul căreia Comisia a explicat metoda de calcul pe care intenționa să o urmeze. Pe de altă parte, deși orientările nu evocă incidența unei dezangajări automate a anumitor angajamente bugetare în cursul programului asupra metodei de calcul întemeiate pe dispoziția menționată, nu este mai puțin adevărat că ele menționează deja, la punctul 5.2 din acestea, necesitatea unei rambursări în ipoteza unei subutilizări a sumelor rezervate exclusiv pentru operațiunile legate de noile provocări, ceea ce era, în orice caz, situația în ce privește Extremadura. Astfel, contrar celor susținute de Regatul Spaniei, nu se poate considera că Comisia nu a prezentat metoda pe care intenționa să o urmeze pentru calculul care trebuia efectuat în temeiul acestei dispoziții.
Având în vedere ceea ce precedă, trebuie să se constate că Comisia nu a încălcat principiul încrederii legitime.
Rezultă că se impune respingerea celui de al doilea motiv și, în consecință, a acțiunii în ansamblu.
Cu privire la cheltuielile de judecată
În temeiul articolului 134 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată.
Întrucât Regatul Spaniei a căzut în pretenții, se impune obligarea acestuia la plata cheltuielilor de judecată, în conformitate cu concluziile Comisiei.

Pentru aceste motive,
TRIBUNALUL (Camera a opta)
declară și hotărăște:

1)
Respinge acțiunea.

2)
Obligă Regatul Spaniei la plata cheltuielilor de judecată.

Collins
Kancheva
De Baere
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 5 iulie 2018.
Semnături
(
*1
)	Limba de procedură: spaniola.