CELEX: 62017TJ0088
EPFRV
Posledný rok čerpania v programovom období 2007-2013
Schválenie účtovných závierok platobných agentúr členských štátov
Rozhodnutie, ktorým sa vyhlasuje určitá suma za znovu nepoužiteľnú v rámci programu rozvoja vidieka autonómnej oblasti Extremadura
Metóda výpočtu
Článok 69 ods. 5b nariadenia (ES) č. 1698/2005
Legitímna dôvera

Právny rámec
Nariadenia (ES) č. 1290/2005 a (EÚ) č. 1306/2013
Nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní Spoločnej poľnohospodárskej politiky (
Ú. v. EÚ L 209, 2005, s. 1
) predstavovalo právny základ pre Európsky poľnohospodársky záručný fond (EPZF) a Európsky poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV), ktoré boli v rámci tohto nariadenia zriadené.
Nariadenie č. 1290/2005 bolo zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1306/2013 zo 17. decembra 2013 o financovaní, riadení a monitorovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (
Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 549
).
Článok 23 nariadenia č. 1290/2005 týkajúci sa rozpočtových záväzkov a článok 29 uvedeného nariadenia týkajúci sa automatického zrušenia záväzku zostali uplatniteľné na skutkové okolnosti, ktoré nastali pred nadobudnutím účinnosti nariadenia č. 1306/2013, t. j. pred 20. decembrom 2013.
Článok 37 nariadenia č. 1306/2013 týkajúci sa platby zostatku a uzavretia programu a článok 51 uvedeného nariadenia týkajúci sa schvaľovania účtovných závierok boli uplatniteľné v čase prijatia rozhodnutia, ktoré je predmetom žaloby, keďže podľa článku 121 toho istého nariadenia sa toto nariadenie uplatňuje od 1. januára 2014, pokiaľ ide o väčšinu jeho ustanovení.
Článok 23 prvý a druhý odsek nariadenia č. 1290/2005 stanovoval:
„Rozpočtové záväzky Spoločenstva, týkajúce sa programov na rozvoj vidieka…, sa realizujú v ročných splátkach v období od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013.
Rozhodnutie Komisie prijímajúce každý program rozvoja vidieka predložený členským štátom… po oznámení dotknutému členskému štátu predstavuje právny záväzok…“
Článok 29 ods. 1 a 7 nariadenia č. 1290/2005, nazvaný „Automatické zrušenie záväzku“, stanovoval:
„1.   Komisia automaticky zruší rozpočtový záväzok na program na rozvoj vidieka, ktorý nebol použitý na zálohovú platbu alebo na priebežné platby, alebo na ktorý nebolo Komisii predložené žiadne vyhlásenie o výdavkoch, spĺňajúce [stanovené] podmienky…, na základe výdavkov realizovaných najneskôr 31. decembra druhého roku nasledujúceho po roku rozpočtového záväzku.
…
7.   V prípade automatického zrušenia záväzku sa účasť EPFRV na príslušnom programe na rozvoj vidieka na daný rok zníži o čiastku automaticky zrušeného záväzku. Členský štát vypracuje revidovaný plán financovania s cieľom prerozdeliť zníženie pomoci medzi priority programu…“
Článok 37 nariadenia č. 1306/2013, nazvaný „Platba zostatku a uzavretie programu“, v odseku 1 stanovuje:
„Komisia vyplatí zostatok s výhradou dostupnosti prostriedkov po prijatí poslednej výročnej správy o pokroku týkajúcej sa vykonávania programu rozvoja vidieka, na základe platného finančného plánu, ročnej účtovnej závierky za posledný rok vykonávania príslušného programu rozvoja vidieka a príslušného rozhodnutia o schválení účtovnej závierky. Tieto ročné účtovné závierky sa predložia Komisii najneskôr do šiestich mesiacov od konečného termínu oprávnenosti… a zahŕňajú výdavky, ktoré platobná agentúra vynaložila až do posledného termínu oprávnenosti výdavkov.“
Článok 51 prvý odsek nariadenia č. 1306/2013, nazvaný „Schvaľovanie účtovných závierok“, stanovuje:
„Do 31. mája roka nasledujúceho po danom rozpočtovom roku a na základe informácií predložených v súlade s článkom 102 ods. 1 písm. c) Komisia prijme vykonávacie akty obsahujúce jej rozhodnutie o schválení účtovných závierok akreditovaných platobných agentúr. Uvedené vykonávacie akty sa vzťahujú na úplnosť, presnosť a pravdivosť predložených ročných účtovných závierok…“
Nariadenie (ES) č. 1698/2005, zmenené nariadeniami (ES) č. 74/2009 a (ES) č. 473/2009
Nariadenie Rady (ES) č. 1698/2005 z 20. septembra 2005 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV (
Ú. v. EÚ L 277, 2005, s. 1
) stanovovalo všeobecné pravidlá, ktoré upravujú podporu Spoločenstva pre rozvoj vidieka, financovanú EPFRV.
Nariadenie č. 1698/2005 bolo zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1305/2013 zo 17. decembra 2013 o podpore rozvoja vidieka prostredníctvom EPFRV (
Ú. v. EÚ L 347, 2013, s. 487
). V súlade s článkom 88 nariadenia č. 1305/2013 sa nariadenie č. 1698/2005 ďalej uplatňuje na operácie vykonávané podľa programov schválených Európskou komisiou v rámci posledného uvedeného nariadenia pred 1. januárom 2014, čo je prípad v prejednávanej veci.
Podľa článku 15 nariadenia č. 1698/2005 každý program rozvoja vidieka vykonával stratégiu rozvoja vidieka prostredníctvom súboru opatrení, zoskupených v súlade s rôznymi osami. Program rozvoja vidieka sa vzťahoval na obdobie medzi 1. januárom 2007 a 31. decembrom 2013. Členský štát mohol predložiť buď jediný program pre celé svoje územie, alebo súbor regionálnych programov. Podľa článku 19 toho istého nariadenia členský štát opätovne preskúmal programy a v prípade potreby ich upravil na zvyšné obdobie so súhlasom monitorovacieho výboru. Pri revízii sa zohľadnil výsledok hodnotení a správy Komisie, najmä s cieľom posilniť alebo upraviť spôsob, akým sa zohľadňovali priority Spoločenstva.
Článok 69 nariadenia č. 1698/2005, nazvaný „Zdroje a ich rozdeľovanie“, v odseku 1 stanovoval:
„Čiastku na podporu Spoločenstva pre rozvoj vidieka podľa tohto nariadenia na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013, jej ročné rozdelenie a minimálnu čiastku, ktorá má byť sústredená v oprávnených regiónoch podľa konvergenčného cieľa, stanoví Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie v súlade s finančným výhľadom na obdobie rokov 2007 až 2013 a medziinštitucionálnou dohodou o rozpočtovej disciplíne a zlepšení rozpočtového postupu pre rovnaké obdobie.“
Článok 70 ods. 1 nariadenia č. 1698/2005 stanovoval, že rozhodnutie, ktorým sa prijímal program rozvoja vidieka, stanovilo maximálny príspevok z EPFRV pre každú os v rámci prahu flexibility a v prípade potreby jasne určilo rozpočtové prostriedky pridelené regiónom oprávneným podľa „konvergenčného“ cieľa. Druhý odsek tohto článku spresňoval, že príspevok EPFRV sa vypočíta na základe sumy oprávnených verejných výdavkov.
Rada Európskej únie prijala 19. januára 2009 nariadenie (ES) č. 74/2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1698/2005 (
Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 100
).
Nariadením č. 74/2009 bol do nariadenia č. 1698/2005 vložený článok 16a. Tento článok v odseku 1 písm. a) až f) definoval určité priority (ďalej len „nové výzvy“), ktoré by mali členské štáty sledovať vo svojich programoch rozvoja vidieka.
Článok 16a nariadenia č. 1698/2005 bol zmenený nariadením Rady (ES) č. 473/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie č. 1698/2005 a nariadenie č. 1290/2005 (
Ú. v. EÚ L 144, 2009, s. 3
), a to tým, že doň bola vložená dodatočná priorita definovaná v písmene g) uvedeného článku.
Článok 16a ods. 1 nariadenia č. 1698/2005 v znení zmien stanovoval:
„Do 31. decembra 2009 členské štáty v súlade so svojimi osobitnými potrebami stanovia vo svojich programoch rozvoja vidieka druhy operácií s týmito prioritami, ktoré sú opísané v strategických usmerneniach Spoločenstva a ďalej špecifikované v národných strategických plánoch:
a)
zmena klímy;
b)
energie z obnoviteľných zdrojov;
c)
hospodárenie s vodou;
d)
biodiverzita;
e)
opatrenia v súvislosti s reštrukturalizáciou sektoru mlieka a mliečnych výrobkov;
f)
inovácie súvisiace s prioritami uvedenými v písmenách a) až d),
g)
širokopásmová internetová infraštruktúra vo vidieckych oblastiach…“
V nadväznosti na definíciu nových výziev a v kontexte plánovaného poskytnutia dodatočných finančných prostriedkov členským štátom, aby tie mohli sledovať dotknuté priority v rámci svojich programov rozvoja vidieka, bol článok 69 nariadenia č. 1698/2005 zmenený. Nariadením č. 74/2009 boli do uvedeného článku vložené najmä odseky 5a a 5b a nariadením č. 473/2009 bol do tohto článku vložený odsek 2a a boli zmenené uvedené odseky 5a a 5b toho istého článku.
Článok 69 ods. 2a nariadenia č. 1698/2005 stanovoval:
„Časť sumy uvedenej v odseku 1 tohto článku vyplývajúca z nárastu globálnych záväzkov stanovených rozhodnutím Rady 2006/493/ES z 19. júna 2006, ktorým sa stanovuje suma podpory Spoločenstva pre rozvoj vidieka na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013, jej ročné rozdelenie a minimálna čiastka, ktorá sa má sústrediť v oprávnených regiónoch podľa konvergenčného cieľa zmeneným a doplneným rozhodnutím 2009/434/ES, sa použije na druhy operácií, ktoré súvisia s prioritami stanovenými v článku 16a ods. 1 tohto nariadenia.“
Článok 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005 v znení zmien v prvom a štvrtom pododseku stanovoval:
„Členské štáty vynaložia sumu rovnajúcu sa sumám vyplývajúcim z uplatňovania povinnej modulácie podľa článku 9 ods. 4 a článku 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 73/2009 a od roku 2011 aj spolu so sumami vytvorenými podľa článku 136 uvedeného nariadenia v období od 1. januára 2010 do 31. decembra 2015 výhradne ako pomoc Spoločenstva v rámci aktuálnych programov rozvoja vidieka na druhy operácií uvedené v článku 16a ods. 1 písm. a) až f) tohto nariadenia.
Členské štáty vynaložia svoj podiel zo sumy uvedenej v odseku 2a v období od 1. januára 2009 do 31. decembra 2015 výhradne ako podporu Spoločenstva v rámci aktuálnych programov rozvoja vidieka na druhy operácií uvedené v článku 16a ods. 1“
Článok 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 stanovoval:
„Ak je pri ukončení programu skutočná výška príspevku Spoločenstva vynaloženého na operácie uvedené v článku 16a ods. 1 nižšia ako celková suma uvedená v odseku 5a tohto článku, členský štát uhradí rozdiel do všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev až do sumy, o ktorú boli prekročené celkové pridelené finančné prostriedky na iné operácie, ako sú operácie uvedené v článku 16a ods. 1.
…“
Okolnosti predchádzajúce sporu
Ako vyplýva z odôvodnení 1 až 3 nariadenia č. 473/2009, v kontexte toho, že Európska rada prijala 11. a 12. decembra 2008 európsky plán na oživenie hospodárstva, ktorý počíta so začatím prioritných činností, boli všetkým členským štátom tiež dané k dispozícii dodatočné finančné prostriedky prostredníctvom EPFRV na účely rozvoja priority týkajúcej sa širokopásmového internetu a na posilnenie operácií súvisiacich s novými výzvami (ďalej len „finančné prostriedky z plánu na oživenie“).
Rozhodnutím Rady 2009/434/ES z 25. mája 2009, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2006/493/ES, ktorým sa stanovuje suma podpory Spoločenstva pre rozvoj vidieka na obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013, jej ročné rozdelenie a minimálna suma, ktorá sa má sústrediť v oprávnených regiónoch podľa konvergenčného cieľa (
Ú. v. EÚ L 144, 2009, s. 25
), boli všetkým členským štátom dané k dispozícii dodatočné finančné prostriedky prostredníctvom EPFRV na základe finančných prostriedkov z plánu na oživenie. V súlade s prílohou I rozhodnutia Komisie 2009/545/ES zo 7. júla 2009, ktorým sa stanovuje ročné rozčlenenie sumy podľa členských štátov v zmysle článku 69 ods. 2a nariadenia č. 1698/2005, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2006/636/ES (
Ú. v. EÚ L 181, 2009, s. 49
), bola Španielskemu kráľovstvu pridelená celková suma 76296000 eur.
Ako vyplýva z odôvodnení 1, 9 a 10 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (
Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16
), Európske spoločenstvo s prihliadnutím na to, že Komisia predložila Európskemu parlamentu a Rade oznámenie s názvom „Príprava na ‚preskúmanie stavu‘ reformy SPP“, usúdilo, že poľnohospodársky sektor musel čeliť viacerým novým a náročným výzvam a že bolo potrebné zaoberať sa týmito otázkami. V oblasti poľnohospodárstva EPFRV predstavoval vhodný nástroj na dosiahnutie týchto cieľov.
Bolo teda stanovené, aby sa dodatočné finančné prostriedky z EPFRV mobilizovali, a to prostredníctvom postupu povinnej modulácie, stanoveného v článku 9 ods. 4 a článku 10 ods. 3 nariadenia č. 73/2009, ako aj prostredníctvom osobitných prevodov podľa článku 136 tohto nariadenia (ďalej len „finančné prostriedky z preskúmania stavu“).
Rozhodnutím Komisie 2009/444/ES z 10. júna 2009 o určení pridelenia súm vyplývajúcich z modulácie ustanovenej v článkoch 7 a 10 nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 na roky 2009 až 2012 (
Ú. v. EÚ L 148, 2009, s. 29
) bola v súlade s prílohou II tohto rozhodnutia pridelená Španielskemu kráľovstvu suma 498100000 eur zodpovedajúca finančným prostriedkom z preskúmania stavu.
Finančné prostriedky z preskúmania stavu a finančné prostriedky z plánu na oživenie, ktoré boli pridelené Španielskemu kráľovstvu, tak predstavovali sumu 574396000 eur. Z tejto sumy bolo pridelených 70709037 eur platobnej agentúre autonómnej oblasti Extremadura (ďalej len „Extremadura“).
Španielske orgány požiadali Komisiu o revíziu programu rozvoja vidieka, pokiaľ ide o Extremaduru, s cieľom zohľadniť to, že Španielskemu kráľovstvu boli pridelené finančné prostriedky z plánu na oživenie a finančné prostriedky z preskúmania stavu (ďalej len spoločne „dodatočné finančné prostriedky“).
Rozhodnutím C(2010) 1729 z 18. marca 2010 Komisia schválila revíziu programu rozvoja vidieka, pokiaľ ide o Extremaduru, na obdobie rokov 2007 – 2013, v ktorej bolo zohľadnené pridelenie dodatočných finančných prostriedkov (ďalej len „prvé rozhodnutie o schválení revízie programu“).
V prílohe rozhodnutia C(2010) 1729 sa nachádza tabuľka uvádzajúca príspevok z EPFRV, rozčlenený podľa jednotlivých rokov na obdobie rokov 2007 – 2013. Táto tabuľka stanovovala:
–
celkovú sumu 878066742 eur zodpovedajúcu príspevku z EPFRV pre Extremaduru, ktorá bola rozdelená na:
–
osobitnú sumu 70709037 eur, rozčlenenú na roky 2009 až 2013, zodpovedajúcu dodatočným finančným prostriedkom uvedeným v článku 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005,
–
zostatkovú sumu 807357705 eur zodpovedajúcu príspevkom pre regióny oprávnené podľa konvergenčného cieľa.
Dňa 29. mája 2013 vykonala Komisia automatické zrušenie rozpočtového záväzku vo výške 57963282 eur v rámci postupu stanoveného v článku 29 nariadenia č. 1290/2005. Časť rozpočtového záväzku na rok 2010, ktorá bola použitá na platby alebo bola predmetom vyhlásenia o výdavkoch, ktoré spĺňa podmienky stanovené na základe výdavkov realizovaných najneskôr 31. decembra 2012 („pravidlo n + 2“), bola totiž nižšia než rozpočtový záväzok stanovený na rok 2010, pričom rozdiel predstavoval sumu 57963282 eur. V dôsledku toho v súlade s článkom 29 ods. 7 uvedeného nariadenia, ako aj s článkom 19 ods. 2 nariadenia č. 1698/2005 predložili španielske orgány revidovaný plán financovania programu rozvoja vidieka týkajúci sa Extremadury.
Rozhodnutím C(2013) 9347 final zo 17. decembra 2013 Komisia schválila revíziu programu rozvoja vidieka, pokiaľ ide o Extremaduru, na obdobie rokov 2007 – 2013, v ktorej bola zohľadnená najmä suma, ktorú sama automaticky zrušila (ďalej len „druhé rozhodnutie o schválení revízie programu“).
V prílohe rozhodnutia C(2013) 9347 final sa nachádza najmä tabuľka uvádzajúca príspevok z EPFRV, rozčlenený podľa jednotlivých rokov na obdobie rokov 2007 – 2013. Táto tabuľka stanovovala:
–
celkovú sumu 828279953 eur zodpovedajúcu príspevku z EPFRV pre Extremaduru, ktorá bola rozdelená na:
–
osobitnú sumu 64496589 eur, rozčlenenú na roky 2009 až 2013, zodpovedajúcu dodatočným finančným prostriedkom uvedeným v článku 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005,
–
zostatkovú sumu 763783364 eur zodpovedajúcu príspevkom pre regióny oprávnené podľa konvergenčného cieľa.
V dňoch 16. a 17. novembra 2015 sa konal seminár, na ktorom odborníci Komisie poskytli členským štátom usmernenia, ktoré boli prijaté rozhodnutím Komisie C(2015) 1399 final z 5. marca 2015, týkajúce sa uzatvorenia programov rozvoja vidieka na obdobie 2007 – 2013 (ďalej len „usmernenia“), ako aj pokyny týkajúce sa metodiky, ktorú uvedená inštitúcia zamýšľala použiť na výpočet podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005.
Pred uzavretím programu rozvoja vidieka na obdobie rokov 2007 – 2013 predložila Extremadura ročné účtovné závierky za posledný rok vykonávania programu, a to za obdobie od 16. októbra 2014 do 31. decembra 2015 (ďalej len „posledný rok vykonávania“), s cieľom budúceho schválenia účtov zo strany Komisie.
V prílohe 6 ročnej účtovnej závierky za posledný rok vykonávania, ktorú predložila Extremadura, sa nachádza tabuľka obsahujúca sumy, na základe ktorých možno vykonať výpočet podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005. V ľavom stĺpci sú uvedené pôvodné sumy stanovené na základe príspevku z EPFRV. Španielske orgány uviedli, že zo stanovenej celkovej sumy financovania na základe EPFRV vo výške 828279952 eur predstavovala suma 64496589 eur sumu finančných prostriedkov z plánu na oživenie a finančných prostriedkov z preskúmania stavu a suma 763783363 eur zodpovedala „iným finančným prostriedkom“. V pravom stĺpci sa nachádzajú sumy výdavkov, ktoré nahlásili uvedené orgány. Bolo uvedené, že z celkovej sumy nahlásených výdavkov vo výške 819397233,37 eura bola suma 56765681,26 eura vynaložená na operácie týkajúce sa nových výziev a suma 762631552,11 eura bola vyčlenená na „iné výdavky“.
Listom z 26. septembra 2016 adresovaným španielskym orgánom Komisia oznámila schválenie účtovných závierok za posledný rok vykonávania programu rozvoja vidieka v období rokov 2007 – 2013, pokiaľ ide o Extremaduru. Uviedla, že vykonala odpočítanie sumy 5060636,11 eura na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, ako aj odpočítanie sumy 304046,41 eura z dôvodu prispôsobenia prahov osiam vykonávaného programu. Extremadura následne predložila Komisii správu, v ktorej uviedla svoje pripomienky k uvedenému listu, a požiadala o uskutočnenie neformálneho bilaterálneho stretnutia.
Komisia prijala 30. novembra 2016 vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2016/2113 o schválení účtov platobných agentúr členských štátov, pokiaľ ide o výdavky financované z EPFRV v poslednom roku čerpania z EPFRV v programovom období 2007 – 2013 (16. október 2014 – 31. december 2015) (
Ú. v. EÚ L 327, 2016, s. 79
, ďalej len „napadnuté rozhodnutie“). Uvedené rozhodnutie sa zakladá na článku 51 nariadenia č. 1306/2013. Z článku 1 tohto rozhodnutia vyplýva, že účty za posledný rok čerpania v uvedenom programovom období sa schvaľujú v prípade platobných agentúr uvedených v prílohe I toho istého rozhodnutia. Program rozvoja vidieka týkajúci sa Extremadury sa nachádza na tomto zozname.
Z tabuľky nachádzajúcej sa v prílohe I napadnutého rozhodnutia vyplýva, že Komisia usúdila, že suma 5364682,52 eura, posúdená ako suma, ktorú „nemožno znova použiť“, mala byť odpočítaná od konečného zostatku, ktorý mal byť vyplatený v prospech Extremadury na základe EPFRV pri uzavretí programu rozvoja vidieka na obdobie rokov 2007 – 2013. V spodnej časti tejto tabuľky je vysvetlené, že uvedená suma zodpovedá „obmedzeniu a zníženiu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005“.
Dňa 31. januára 2017 sa v Bruseli (Belgicko) konalo neformálne stretnutie zástupcov Komisie a Španielskeho kráľovstva. Zápisnica z tohto stretnutia bola zaslaná Španielskemu kráľovstvu 24. februára 2017.
Konanie a návrhy účastníkov konania
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 13. februára 2017 podalo Španielske kráľovstvo žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
Keďže sa zmenilo zloženie komôr Všeobecného súdu, na základe článku 27 ods. 5 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu bola táto vec pridelená ôsmej komore.
Španielske kráľovstvo navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
pokiaľ ide o Extremaduru, čiastočne zrušil napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom stanovuje neuhradenie sumy 5364682,52 eura,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu ako nedôvodnú,
–
uložil Španielskemu kráľovstvu povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
Na podporu žaloby uvádza Španielske kráľovstvo dva žalobné dôvody. Prvý žalobný dôvod, uvedený ako hlavný, je založený na porušení článku 69 nariadenia č. 1698/2005. Druhý žalobný dôvod je založený na nerešpektovaní miery voľnej úvahy zo strany Komisie, ako aj na porušení zásady legitímnej dôvery.
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 69 nariadenia č. 1698/2005
Úvodné pripomienky
Treba uviesť, že žaloba smeruje k zrušeniu rozhodnutia o schválení účtovných závierok za posledný rok vykonávania, pokiaľ ide o Extremaduru, v rámci uzavretia programu týkajúceho sa tejto platobnej agentúry v programovom období rokov 2007 – 2013.
Podľa bodu 5.1 usmernení sa v poslednom rozhodnutí o schválení účtovných závierok pred uzavretím stanoví výška výdavkov vynaložených za posledný rok, ktoré budú uznané ako účtovateľné EPFRV, najmä na základe ročných účtovných závierok.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa judikatúry nemá Komisia pri riadení spoločnej poľnohospodárskej politiky právo použiť prostriedky, ktoré nezodpovedajú predpisom upravujúcim spoločnú organizáciu uvedených trhov, a že toto pravidlo má všeobecnú platnosť (rozsudky z 9. júna 2005, Španielsko/Komisia,
C‑287/02
,
EU:C:2005:368
, bod
; z 28. marca 2007, Španielsko/Komisia,
T‑220/04
, neuverejnený,
EU:T:2007:97
, bod
, a z 8. októbra 2015, Taliansko/Komisia,
T‑358/13
,
EU:T:2015:773
, bod
).
Podľa článku 33 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 908/2014 zo 6. augusta 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia č. 1306/2013 vzhľadom na platobné agentúry a ostatné orgány, finančné hospodárenie, schvaľovanie účtovných závierok, pravidlá kontroly, zábezpeky a transparentnosť (
Ú. v. EÚ L 255, 2014, s. 59
), „v rozhodnutí o schválení účtovných závierok uvedenom v článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1306/2013 sa určia sumy výdavkov realizovaných v každom členskom štáte počas príslušného rozpočtového roka, ktoré sú uznané ako výdavky účtovateľné fondom na základe [ročnej] účtovnej závierky“. Z toho vyplýva, že Komisia nevyhnutne vykoná posúdenie tých súm, ktoré nie sú uznané (pozri v tomto zmysle, pokiaľ ide o schvaľovanie účtovných závierok v rámci článku 7 ods. 1 nariadenia č. 2245/1999, rozsudok z 9. júna 2005, Španielsko/Komisia,
C‑287/02
,
EU:C:2005:368
, bod
).
Práve s cieľom uzavrieť program rozvoja vidieka týkajúci sa Extremadury vykonala Komisia výpočet podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 a dospela k záveru, že zodpovedajúci zostatok, ktorý má byť uhradený do rozpočtu Únie v zmysle dotknutého ustanovenia, predstavoval, pokiaľ ide o uvedený program, 5060636,11 eura. V dôsledku toho odpočítala túto sumu od konečného zostatku, ktorý mal byť vyplatený uvedenej platobnej agentúre, ako to vyplýva z listu z 26. septembra 2016 (pozri bod 37 vyššie). Táto suma bola súčasťou sumy 5364682,52 eura, ktorú Komisia posúdila ako sumu, ktorú „nemožno znova použiť“ v rámci schvaľovania účtovných závierok tejto platobnej agentúry za posledný rok vykonávania, ako to vyplýva z napadnutého rozhodnutia.
V tejto súvislosti treba podobne ako Komisia uviesť, že Španielske kráľovstvo neuvádza nijaké tvrdenie smerujúce k spochybneniu toho, že suma 304046,41 eura zodpovedajúca takej úprave prahov, aká sa uvádza v druhom riadku tabuľky nachádzajúcej sa v prílohe I listu z 26. septembra 2016, bola odpočítaná od konečného zostatku, ktorý mal byť vyplatený Extremadure.
Pokiaľ teda ide o sumu 5364682,52 eura, ktorá bola v napadnutom rozhodnutí posúdená ako suma, ktorú „nemožno znova použiť“, Španielske kráľovstvo v skutočnosti spochybnilo iba sumu 5060636,11 eura, ktorá vyplýva z výpočtu vykonaného Komisiou na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005.
O dôvodnosti výpočtu vykonaného Komisiou na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005
Španielske kráľovstvo tvrdí, že Komisia porušila článok 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005. Na uplatnenie tohto ustanovenia je potrebné, aby boli splnené dve podmienky, a to jednak nedostatočné čerpanie dodatočných finančných prostriedkov vyhradených na operácie týkajúce sa nových výziev a jednak prekročenie celkových finančných prostriedkov pridelených na iné operácie, než sú operácie stanovené na plnenie nových výziev. Ani jedna z týchto dvoch podmienok nebola v tomto prípade splnená.
Španielske kráľovstvo konkrétne tvrdí, že celkové finančné prostriedky pridelené na iné operácie, než sú operácie stanovené na plnenie nových výziev, neboli prekročené, pretože na tieto iné operácie bola vynaložená suma 762 miliónov eur, ktorú Komisia nespochybnila, čo bolo menej ako suma stanovených rozpočtových záväzkov, ktorá predstavovala 763 miliónov eur.
Španielske kráľovstvo, ktoré pripomína, že program rozvoja vidieka týkajúci sa Extremadury bol upravený dvakrát s cieľom zohľadniť najskôr pridelenie dodatočných finančných prostriedkov určených na operácie týkajúce sa nových výziev (prvé rozhodnutie o schválení revízie programu) a následne automatické zrušenie konkrétnej sumy rozpočtového záväzku na rok 2010 (druhé rozhodnutie o schválení revízie programu), tvrdí, že Extremadura mohla na účely svojich výpočtov zohľadniť v rámci protokolu o uzavretí uvedeného programu sumy, tak ako ich Komisia schválila v tomto poslednom uvedenom rozhodnutí. Extremadura mohla ako pôvodné rozpočtové záväzky zohľadniť sumu 64 miliónov eur zodpovedajúcu dodatočným finančným prostriedkom podľa článku 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005, určeným na plnenie nových výziev, a sumu 763 miliónov eur zodpovedajúcu finančným prostriedkom určeným na iné operácie, než sú operácie stanovené na plnenie týchto nových výziev.
Komisia spochybňuje všetky tieto tvrdenia.
Konkrétne, pokiaľ ide o výpočet, ktorý vykonala na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, Komisia uvádza, že zohľadnila pôvodnú sumu 70709037 eur na základe financovania prostredníctvom dodatočných finančných prostriedkov, ako vyplýva z prvého rozhodnutia o schválení revízie programu.
Komisia spresňuje, že zistila, že suma výdavkov nahlásených pre operácie týkajúce sa nových výziev, ako vyplýva z ročných účtovných závierok, ktoré predložila Extremadura, predstavovala 56765681,26 eura, čo bolo o 13943355,74 eura menej než pôvodná suma 70709037 eur na základe dodatočných finančných prostriedkov.
Komisia ďalej tvrdí, že zistila, že nedostatočné vykonávanie dotknutého programu ako celku predstavovalo sumu 8882719,63 eura, čo zodpovedalo rozdielu medzi sumou stanovenou pre celkový príspevok z EPFRV do programu vo výške 828279953 eur, nachádzajúcou sa v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu, po automatickom zrušení záväzku, a skutočne vynaloženou sumou, t. j. 819397233,37 eura, ako vyplýva z ročných účtovných závierok, ktoré predložila Extremadura.
Komisia napokon dospela k záveru, že Extremadura vynaložila na operácie, ktoré boli odlišné od operácií týkajúcich sa nových výziev, sumu 5060636,11 eura predstavujúcu rozdiel medzi sumou 13943355,74 eura, ktorá zodpovedá nedostatočnému čerpaniu súm vyčlenených na operácie týkajúce sa nových výziev, a sumou 8882719,63 eura, ktorá zodpovedá nedostatočnému vykonávaniu celého dotknutého programu. Táto suma 5060636,11 eura mala byť teda vrátená do rozpočtu Európskej únie, a v dôsledku toho odpočítaná od konečného zostatku, ktorý mal byť vyplatený Extremadure.
Treba konštatovať, že účastníci konania sa nezhodujú, pokiaľ ide o sumy vyčlenené na základe finančného príspevku z EPFRV na program rozvoja vidieka týkajúceho sa Extremadury, ktoré treba zohľadniť na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 a ktoré boli predmetom revízie v nadväznosti na postup automatického zrušenia záväzku, ku ktorému došlo počas vykonávania uvedeného programu. Španielske kráľovstvo totiž tvrdí, že Komisia mala vychádzať zo súm vyplývajúcich z druhého rozhodnutia o schválení revízie programu, zatiaľ čo uvedená inštitúcia vychádzala zo sumy vyplývajúcej z prvého rozhodnutia o schválení revízie programu, pokiaľ ide o dodatočné finančné prostriedky, a zo sumy vyplývajúcej z druhého rozhodnutia o schválení revízie programu, pokiaľ ide o celkový príspevok z EPFRV.
Treba teda určiť sumy, ktoré mala Komisia zohľadniť na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, a to pred overením toho, či sa uvedená inštitúcia v rámci vykonaného výpočtu nedopustila pochybenia.
–
O sumách, ktoré Komisia zohľadnila na účely výpočtu
Predovšetkým treba poznamenať, že usmernenia neposkytujú nijaký relevantný údaj, pokiaľ ide o sumy, ktoré treba zohľadniť na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005. Hoci tieto usmernenia poskytujú vysvetlenia k uvedenému výpočtu a stanovujú v rámci uzavretia programu možnosť úhrady na základe tohto ustanovenia, neuvádza sa v nich nijaká hypotéza, keď by automatické zrušenie časti rozpočtových záväzkov viedlo k revízii súm príspevku z EPFRV.
Následne treba pripomenúť, že podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, ak je skutočná výška príspevku Únie vynaloženého na operácie týkajúce sa nových výziev nižšia ako celková suma uvedená v odseku 5a tohto článku, členský štát uhradí zodpovedajúci zostatok do rozpočtu Únie až do sumy, o ktorú boli prekročené celkové pridelené finančné prostriedky na iné operácie, ako sú operácie týkajúce sa nových výziev.
Úhrada do rozpočtu Únie zo strany platobnej agentúry, ktorú stanovuje článok 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, teda spočíva na existencii dvoch predpokladov.
V prvom rade suma výdavkov na operácie týkajúce sa nových výziev musí byť nižšia ako celková suma uvedená v odseku 5a článku 69 nariadenia č. 1698/2005. V tomto odseku sa spomínajú sumy uvedené v odseku 2a tohto článku, ktoré zodpovedajú jednak finančným prostriedkom z plánu na oživenie, ako boli v prípade Španielskeho kráľovstva stanovené v rozhodnutí 2009/545 (pozri bod 23 vyššie), a jednak finančným prostriedkom z preskúmania stavu, ktoré boli vytvorené uplatnením určitých ustanovení nariadenia č. 73/2009, ako boli v prípade Španielskeho kráľovstva stanovené v rozhodnutí 2009/444 (pozri bod 26 vyššie).
V druhom rade musí byť konštatované prekročenie „celkových pridelených finančných prostriedkov na iné operácie“, než sú operácie týkajúce sa nových výziev. Použitie výrazu „celkové pridelené finančné prostriedky na iné operácie“ vedie k záveru, že ide o všetky sumy, ktoré nie sú vyčlenené na operácie týkajúce sa nových výziev, a teda o všetky finančné prostriedky s výnimkou dodatočných finančných prostriedkov. Účastníci konania sa napokon zhodujú na tom, že na získanie sumy celkových pridelených finančných prostriedkov je potrebné odpočítať sumu dodatočných finančných prostriedkov od celkovej sumy vyčleneného finančného príspevku z EPFRV.
Nakoniec treba pripomenúť kontext, do ktorého patrí výpočet podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, ako aj preskúmať jeho mechanizmus a účel.
Podľa odôvodnení nariadení č. 73/2009, 74/2009 a 473/2009 by úloha podpory rozvoja vidieka mala byť posilnená, aby európske poľnohospodárstvo mohlo čeliť novým výzvam, akými sú zmena klímy, udržateľné hospodárenie s vodou alebo ochrana biodiverzity.
Nové výzvy boli zaradené do zoznamu (pozri body 15 a 17 vyššie) a na ich sledovanie museli členské štáty vykonať určité druhy operácií v rámci svojich programov rozvoja vidieka, pričom im boli poskytnuté dodatočné finančné prostriedky.
V tomto ohľade treba uviesť, že poskytnutie dodatočných finančných prostriedkov zahŕňalo povinnosť členských štátov v súvislosti s ich používaním. Táto povinnosť je upravená v článku 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005, na ktorý nepriamo odkazuje článok 69 ods. 5b uvedeného nariadenia. Článok 69 ods. 5a prvý a štvrtý pododsek tohto nariadenia totiž v podstate stanovuje, že členské štáty vynaložia sumy vytvorené prostredníctvom finančných prostriedkov z preskúmania stavu a finančných prostriedkov z plánu na oživenie výhradne na druhy operácii týkajúce sa nových výziev.
Článok 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, ktorý upravuje úhradu do rozpočtu Únie, stanovuje, aby boli konštatované dva predpoklady, uvedené v bodoch 65 až 67 vyššie, a to nedostatočné čerpanie súm vyčlenených na operácie týkajúce sa nových výziev a prekročenie celkových finančných prostriedkov pridelených na iné operácie. Ako zdôrazňuje Komisia, nedostatočné čerpanie dodatočných finančných prostriedkov, ktoré sú vyčlenené na nové výzvy, tak nepredstavuje nezrovnalosť, pokiaľ nedošlo k prekročeniu finančných prostriedkov pridelených na iné operácie, než sú operácie stanovené pre nové výzvy. Až v prípade, že vynaložené sumy presiahnu finančné prostriedky pridelené na iné operácie, sa úhrada do rozpočtu Únie ukazuje byť nevyhnutná.
Sumy vyplývajúce z prekročenia „celkových pridelených finančných prostriedkov na iné operácie“, než sú operácie týkajúce sa nových výziev, nemožno schváliť ako výdavky na základe nepoužitých dodatočných finančných prostriedkov, keďže sa z nich nefinancovali druhy operácií týkajúce sa týchto nových výziev, ktoré sú výslovne stanovené v nariadení č. 1698/2005.
V dôsledku toho účelom článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 je zabrániť tomu, aby boli dodatočné finančné prostriedky používané na iné operácie, než sú operácie týkajúce sa nových výziev.
Práve na základe týchto úvah treba preskúmať, či v prejednávanej veci mohla Komisia bez toho, aby sa dopustila pochybenia, zohľadniť sumy, ktoré uviedla na účely výpočtu stanoveného v článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005.
V prvom rade Komisia totiž správne v rámci dodatočných finančných prostriedkov zohľadnila sumu, aká bola pôvodne vyčlenená na operácie týkajúce sa nových výziev a nachádzala sa v prvom rozhodnutí o schválení revízie programu, a to sumu 70709037 eur.
Tento záver vychádza zo znenia článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, keďže výraz „celková suma uvedená v odseku 5a“ označuje celkovú sumu dodatočných finančných prostriedkov, ktoré boli pôvodne vytvorené na financovanie operácií týkajúcich sa nových výziev. Táto suma je uvedená v prvom rozhodnutí o schválení revízie programu týkajúceho sa Extremadury, na základe ktorého sa reviduje práve uvedený program s cieľom zohľadniť poskytnutie dodatočných finančných prostriedkov pridelených Španielskemu kráľovstvu na základe rozhodnutí 2009/444 a 2009/545.
Okrem toho treba uviesť, že dodatočné finančné prostriedky, ktorých poskytnutie bolo upravené s cieľom podporiť realizáciu určitých druhov operácií na obdobie rokov 2007 – 2013, nemohli byť znížené prostredníctvom postupu automatického zrušenia rozpočtového záväzku, ktorý nebol využitý počas roka 2010. Ako tvrdí Komisia, postup automatického zrušenia záväzku nemohol viesť k oslobodeniu Španielskeho kráľovstva od povinnosti použiť všetky finančné prostriedky stanovené na základe dodatočných fondov na operácie týkajúce sa nových výziev v zmysle článku 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005.
V tejto súvislosti treba rozlišovať jednak postup automatického zrušenia záväzku a jednak postup, ktorý musí vykonať Komisia v súlade s článkom 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 v rámci schvaľovania účtovných závierok za posledný rok vykonávania s cieľom uzavretia programu.
Na jednej strane z odôvodnenia 22 nariadenia č. 1290/2005 totiž vyplýva, že pravidlo automatického zrušenia záväzku bolo vypracované, aby prispelo k urýchleniu využívania programov a k riadnemu finančnému hospodáreniu. Komisia je tak podľa článku 29 toho istého nariadenia oprávnená automaticky zrušiť rozpočtový záväzok na program rozvoja vidieka, ktorý nebol použitý na zálohovú platbu alebo na priebežné platby, alebo na ktorý nebolo predložené žiadne správne vyhlásenie o výdavkoch najneskôr 31. decembra druhého roku nasledujúceho po roku rozpočtového záväzku (rozsudok z 8. októbra 2015, Taliansko/Komisia,
T‑358/13
,
EU:T:2015:773
, bod
).
Na druhej strane z článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 vyplýva, že úhrada do rozpočtu Únie je nevyhnutná v rámci overenia toho, či pri uzavretí programu bola dodržaná povinnosť výhradného použitia finančných prostriedkov vyčlenených na jeden konkrétny druh operácií, aj keď platobné agentúry už vynaložili finančné prostriedky na príjemcov.
V dôsledku toho, hoci oba postupy uvedené v bode 79 vyššie majú za následok vylúčenie určitej sumy z financovania Úniou, treba uviesť, že v rámci postupu automatického zrušenia záväzku sa časť rozpočtového záväzku automaticky zníži v čase „n + 2“, pretože nebola použitá, zatiaľ čo v rámci výpočtu na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 musí členský štát uhradiť do rozpočtu Únie určitú sumu vypočítanú na základe výdavkov, ktoré boli „skutočne vynaložené“ k poslednému dňu oprávnenosti výdavkov.
Stačí však konštatovať, že bez ohľadu na nemožnosť, na ktorú poukázalo Španielske kráľovstvo, a to upraviť sumy naplánované v prospech iného regionálneho programu, malo zníženie dodatočných finančných prostriedkov pre Extremaduru v nadväznosti na postup automatického zrušenia záväzku, ako vyplýva z tabuľky uvedenej v prílohe druhého rozhodnutia o schválení revízie programu, za následok, že pri uzavretí programu sumy vynaložené na operácie súvisiace s dodatočnými finančnými prostriedkami už nezodpovedali príspevkom, ktoré boli pôvodne stanovené pre tento členský štát, a to v rozpore s príslušnými ustanoveniami nariadenia č. 1698/2005.
V druhom rade, pokiaľ ide o sumu „celkových pridelených finančných prostriedkov na iné operácie“, než sú operácie týkajúce sa nových výziev, vypočítanú odpočítaním sumy dodatočných finančných prostriedkov od celkovej sumy finančného príspevku z EPFRV (pozri bod 67 vyššie), v prípade celkovej sumy príspevku z EPFRV Komisia po skončení postupu automatického zrušenia záväzku rovnako správne zohľadnila sumu nachádzajúcu sa v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu.
Ako bolo totiž pripomenuté v bode 82 vyššie, postup automatického zrušenia záväzku viedol k uvoľneniu nevyužitých rozpočtových záväzkov na rok 2010 automaticky v čase „n + 2“, a to v rozsahu, v akom neboli tieto záväzky použité na platbu alebo neboli predmetom správneho vyhlásenie o výdavkoch. Z toho vyplýva, že pri uzavretí programu v rámci postupu schvaľovania účtovných závierok za posledný rok vykonávania na základe skutočne vynaložených výdavkov musí Komisia zohľadniť sumu celkového príspevku z EPFRV zníženú o sumu automatického zrušenia záväzku.
Navyše článok 2 druhého rozhodnutia o schválení revízie programu výslovne spresňuje sumu celkového príspevku z EPFRV, ktorú treba zohľadniť v nadväznosti na automatické zrušenie záväzku, a to sumu 828279953 eur. Táto suma bola uvedená v ročnej účtovnej závierke, ktorú predložila Extremadura, a účastníci konania ju nespochybňujú.
V dôsledku toho suma pridelená na iné operácie, ktorá bola získaná po odpočítaní sumy 70709037 eur, zodpovedajúcej dodatočným finančným prostriedkom, od vyššie uvedenej celkovej sumy 828279953 eur, predstavovala 757570916 eur, ako zdôrazňuje Komisia v duplike.
Argumentácia, v ktorej Španielske kráľovstvo tvrdí, že na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 bolo potrebné zohľadniť sumy nachádzajúce sa v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu, nemôže uspieť.
V tejto súvislosti treba uviesť, že v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu Komisia v článku 2 odkazuje na prílohu, v ktorej sú uvedené tabuľky zodpovedajúce revidovanému plánu financovania, ktorý predložili španielske orgány v súlade s článkom 29 ods. 7 nariadenia č. 1290/2005, ako aj článkom 19 ods. 2 nariadenia č. 1698/2005, ktoré v nadväznosti na automatické zrušenie záväzku stanovujú zníženie tak dodatočných finančných prostriedkov, ako aj iných finančných prostriedkov pridelených na základe stanoveného finančného príspevku z EPFRV (pozri bod 33 vyššie). Ako však správne tvrdí Komisia, článok 29 ods. 7 nariadenia č. 1290/2005, ktorý stanovuje, že v prípade automatického zrušenia záväzku sa „účasť EPFRV na… programe… na daný rok“ zníži, nerozlišuje medzi zdrojmi financovania.
Nepochybne Komisia dotknuté sumy schválila v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu. Podľa článku 23 druhého odseku nariadenia č. 1290/2005 rozhodnutie Komisie, ktorým sa prijíma každý program rozvoja vidieka predložený členským štátom, sa považuje za rozhodnutie o financovaní a predstavuje po oznámení dotknutému členskému štátu právny záväzok.
Za predpokladu, že by sa však článok 23 druhý odsek nariadenia č. 1290/2005 takisto týkal rozhodnutia Komisie o schválení revízie programu rozvoja vidieka v nadväznosti na automatické zrušenie záväzku, treba uviesť, že vzhľadom na to, že výpočet podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 vykoná Komisia pri uzavretí programu, uvedená inštitúcia nemohla v čase schválenia revidovaného plánu financovania v nadväznosti na postup automatického zrušenia záväzku predpokladať sumu výdavkov, ktoré Extremadura skutočne plánovala vynaložiť v rámci vykonávania uvedeného programu. Ako tvrdí Komisia, ak by Extremadura napokon vynaložila na operácie týkajúce sa nových výziev sumu, aká sa uvádza v revidovanom pláne financovania, ktorá je nižšia ako pôvodná suma vyčlenená na základe týchto finančných prostriedkov, pričom by však suma celkových pridelených finančných prostriedkov nebola prekročená v rámci ostatných výdavkov, úhrada na základe tohto posledného uvedeného ustanovenia by nebola potrebná.
Okrem toho treba uviesť, že skutočnosť, že Komisia schváli revidovaný plán financovania, ktorý stanovuje rozdelenie zdrojov v nadväznosti na automatické zrušenie záväzku v prípade programu rozvoja vidieka, nepriznáva tomuto dokumentu vyššiu právnu silu, než má nariadenie (pozri v tomto zmysle rozsudky z 25. februára 2015, Poľsko/Komisia,
T‑257/13
, neuverejnený,
EU:T:2015:111
, bod
, a z 3. decembra 2015, Poľsko/Komisia,
T‑367/13
, neuverejnený,
EU:T:2015:933
, bod
).
V dôsledku toho tak Komisia, ako aj Španielske kráľovstvo mali dodržať ustanovenia nachádzajúce sa v nariadení č. 1698/2005 a povinnosť, opísanú v bode 74 vyššie, a to zabrániť tomu, aby boli prostriedky, ktoré majú členské štáty k dispozícii na vykonávanie určitých priorít, použité na účely, ktoré nie sú stanovené v uvedenom nariadení.
Komisia teda bez toho, aby sa dopustila pochybenia, dospela k záveru, že úhrada bola nevyhnutná, pričom na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 zohľadnila sumy, ktoré uviedla (pozri body 57 až 60).
–
O výpočte vykonanom Komisiou
Z uvedených úvah vyplýva, že suma celkového príspevku z EPFRV pre Extremaduru, ktorú mala Komisia zohľadniť, predstavovala 828279953 eur. Suma zodpovedajúca dodatočným finančným prostriedkom predstavovala 70709037 eur, ako bolo uvedené v bode 76 vyššie, a suma zodpovedajúca celkovým finančným prostriedkom prideleným na iné druhy operácií predstavovala 757570916 eur, ako bolo uvedené v bode 87 vyššie. Keďže suma skutočne vynaložených výdavkov na operácie týkajúce sa nových výziev predstavovala 56765681,26 eura a suma skutočne vynaložených výdavkov na iné operácie, než tie, ktoré sa týkajú nových výziev, predstavovala 762631552,11 eura, ako vyplýva z ročných účtovných závierok, ktoré predložila Extremadura, Komisia správne konštatovala nedostatočné čerpanie dodatočných finančných prostriedkov určených na operácie týkajúce sa nových výziev spolu s prekročením celkových finančných prostriedkov pridelených pre iné operácie. Komisia teda mohla prijať záver o potrebe úhrady vo výške prekročenia celkových pridelených finančných prostriedkov, t. j. v sume 5060636,11 eura.
V dôsledku toho Komisia správne usúdila, že táto posledná uvedená suma mala byť odpočítaná od konečného zostatku záväzku, ktorý mal byť vyplatený Extremadure pri uzavretí programu, pričom pri schvaľovaní účtovných závierok za posledný rok vykonávania túto sumu správne posúdila ako „sumu, ktorú nemožno znovu použiť“.
Z toho vyplýva, že tento žalobný dôvod treba zamietnuť.
O druhom žalobnom dôvode založenom na tom, že Komisia nerešpektovala svoju mieru voľnej úvahy, ako aj na porušení zásady legitímnej dôvery
Španielske kráľovstvo tvrdí, že Komisia nerešpektovala mieru voľnej úvahy, ktorou disponovala, a porušila zásadu legitímnej dôvery.
Druhý žalobný dôvod Španielskeho kráľovstva sa v podstate zakladá na dvoch sériách tvrdení, ktoré treba preskúmať postupne.
O tvrdeniach založených na svojvoľnom konaní Komisie a na nesúlade súm použitých na účely výpočtu
Španielske kráľovstvo tvrdí, že hoci Komisia disponuje mierou voľnej úvahy v oblastiach, ktoré vedú k zložitým ekonomickým posúdeniam, súd Únie musí nielen overiť vecnú správnosť uvedených dôkazov, ich vierohodnosť a koherenciu, ale takisto preskúmať, či tieto dôkazy predstavujú súbor relevantných údajov, ktoré treba zohľadniť. Komisia však konala svojvoľne v rozsahu, v akom použila nekoherentné údaje na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005.
Komisia tieto tvrdenia spochybňuje.
Z úvah uvedených v rámci preskúmania prvého žalobného dôvodu vyplýva, že Komisia správne zohľadnila sumy, ktoré uviedla. Okolnosť, že tieto sumy sú sumami, ktoré boli uvedené v prvom rozhodnutí o schválení revízie programu, pokiaľ ide o príspevok z EPFRV na základe dodatočných finančných prostriedkov, a sumami, ktoré boli uvedené v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu, pokiaľ ide o celkový príspevok z EPFRV, nespôsobuje nesúlad týchto údajov na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005.
Okrem toho metóda, ktorú v prejednávanej veci použila Komisia na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005, je v súlade tak so znením, ako aj s účelom uvedeného ustanovenia. Komisia totiž nemohla pri schvaľovaní účtovných závierok za posledný rok vykonávania akceptovať výdavky vynaložené v rozpore s povinnosťou výhradného použitia dodatočných finančných prostriedkov na operácie týkajúce sa nových výziev.
V dôsledku toho, keďže má Komisia povinnosť dodržiavať ustanovenia nariadenia č. 1698/2005, pokiaľ ide o výpočet úhrady, ktorú malo poskytnúť Španielske kráľovstvo, a nedisponuje v tejto súvislosti nijakou mierou voľnej úvahy, nemožno jej oprávnene vytýkať, že prijatím napadnutého rozhodnutia konala svojvoľne.
O tvrdeniach založených na porušení zásady legitímnej dôvery
Španielske kráľovstvo Komisii vytýka, že porušila zásadu legitímnej dôvery tým, že zmenila relevantné kritérium na účely výpočtu. V tejto súvislosti sa opiera o prezentáciu výboru pre koordináciu správnych orgánov, ktorá bola predstavená 4. mája 2009 v Madride a z ktorej vyplýva, že v prípade automatického zrušenia záväzku sa znížia všetky pridelené sumy vrátane dodatočných finančných prostriedkov na nové výzvy. Extremadura tak mohla v rámci druhého rozhodnutia o schválení revízie programu odpočítať časť sumy automatického zrušenia záväzku od dodatočných finančných prostriedkov. V novembri 2015, t. j. jeden mesiac pred uzavretím programu, však Komisia túto metódu výpočtu v rámci pracovnej skupiny odborníkov (pozri bod 34 vyššie) upravila bez toho, aby to odôvodnila a poskytla Extremadure rozhodovací priestor. Španielske kráľovstvo dodáva, že do decembra 2015, t. j. dátumu uzavretia programu, Komisia vôbec neuviedla, že uplatní sumy uvedené v druhom rozhodnutí o schválení revízie programu.
Komisia tieto tvrdenia spochybňuje.
Podľa ustálenej judikatúry právo dovolávať sa zásady ochrany legitímnej dôvery prináleží každej osobe podliehajúcej súdnej právomoci nachádzajúcej sa v situácii, keď v nej inštitúcia Únie vyvolala odôvodnené očakávania tým, že jej poskytla presné uistenia. Bez ohľadu na formu oznámenia sú takýmito uisteniami presné, bezpodmienečné a zhodujúce sa informácie. Naopak, nikto nemôže poukazovať na porušenie tejto zásady, pokiaľ neexistujú uvedené uistenia (pozri rozsudok z 13. septembra 2017, Pappalardo a i./Komisia,
C‑350/16 P
,
EU:C:2017:672
, bod
a citovanú judikatúru). Je nepochybné, že na túto zásadu sa môže odvolať aj členský štát (pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. apríla 2015, Poľsko/Komisia,
T‑290/12
,
EU:T:2015:221
, bod
a citovanú judikatúru).
Španielske kráľovstvo opiera svoje tvrdenia o prezentáciu výboru pre koordináciu správnych orgánov, ktorá bola predstavená 4. mája 2009 v Madride a je uvedená v prílohe 13 žaloby vo formáte PowerPoint, ako aj o druhé rozhodnutie o schválení revízie programu.
Po prvé treba pritom uviesť, že Španielske kráľovstvo nemohlo z dotknutej prezentácie vyvodiť akékoľvek presné uistenie v zmysle judikatúry citovanej v bode 107 vyššie, ktoré by poskytla Komisia v súvislosti so sumami, ktoré mali byť zohľadnené na účely výpočtu podľa článku 69 ods. 5b nariadenie č. 1698/2005.
Uvedená prezentácia totiž slúžila iba ako podklad stretnutia so španielskymi orgánmi v kontexte budúceho vloženia ustanovení týkajúcich sa dodatočných finančných prostriedkov do príslušných nariadení, ako aj zmien, ktoré majú členské štáty vykonať v súvislosti s ich programami rozvoja vidieka.
Okrem toho, hoci dotknutá prezentácia spomína článok 69 ods. 5a nariadenia č. 1698/2005, neobsahuje nijaký odkaz na výpočet, ktorý by sa mal vykonať na základe článku 69 ods. 5b tohto nariadenia.
Na rozdiel od toho, čo tvrdí Španielske kráľovstvo, dotknutá prezentácia neposkytuje ani usmernenie, pokiaľ ide o druh finančných prostriedkov, ktoré môžu byť predmetom automatického zrušenia záväzku v zmysle článku 29 nariadenia č. 1290/2005.
Po druhé Španielske kráľovstvo sa nemôže opierať o druhé rozhodnutie o schválení revízie programu, aby z neho vyvodilo metódu výpočtu, ktorú použila Komisia.
Hoci v nadväznosti na automatické zrušenie záväzku z tabuliek priložených k druhému rozhodnutiu o schválení revízie programu totiž vyplýva zníženie tak sumy na základe dodatočných finančných prostriedkov, ako aj sumy finančných prostriedkov pridelených na iné operácie, než sú operácie týkajúce sa nových výziev (pozri bod 33 vyššie), tieto tabuľky nemôžu odrážať presné uistenie v zmysle judikatúry citovanej v bode 107 vyššie, ktoré by poskytla Komisia v súvislosti so sumami, ktoré plánovala zohľadniť na účely výpočtu úhrady, ktorú treba vykonať na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 pri ukončení programu.
Navyše dotknuté tabuľky zodpovedajú revidovanému plánu financovania, ktorý prijali španielske orgány v nadväznosti na automatické zrušenie záväzku, a hoci tento plán schválila Komisia, jeho schválenie nemalo nijaký vplyv na sumu výdavkov, ktoré plánovala Extremadura skutočne vynaložiť a na základe ktorých bolo pri uzavretí programu potrebné posúdiť to, či je, alebo nie je nevyhnutné vykonať úhradu podľa článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 (pozri bod 91 vyššie).
Okrem toho z bodu 92 vyššie vyplýva, že druhému rozhodnutiu o schválení revízie programu nemožno priznať vyššiu právnu silu, než má nariadenie uplatniteľné v prejednávanej veci.
Komisia napokon zdôrazňuje, že presné a koherentné údaje o metóde výpočtu na základe článku 69 ods. 5b nariadenia č. 1698/2005 boli členským štátom poskytnuté počas stretnutia skupiny odborníkov (pozri bod 34 vyššie) v rámci prác na uzavretí programov. Okrem toho zo žaloby vyplýva, že v máji 2016 došlo medzi Extremadurou a Komisiou tiež k výmene korešpondencie, v rámci ktorej Komisia vysvetlila metódu výpočtu, ktorú zamýšľala uplatniť. Navyše, hoci v usmerneniach nebol uvedený vplyv automatického zrušenia určitých rozpočtových záväzkov počas trvania programu na metódu výpočtu podľa uvedeného ustanovenia, nič to nemení na tom, že už v ich bode 5.2 sa uvádza potreba úhrady za predpokladu nedostatočného čerpania súm vyčlenených výlučne na operácie týkajúce sa nových výziev, čo bol nepochybne prípad Extremadury. Na rozdiel od toho, čo tvrdí Španielske kráľovstvo, nemožno tak prijať záver, že by Komisia neuviedla metódu, ktorú zamýšľala uplatniť na účely výpočtu, ktorý treba vykonať na základe tohto ustanovenia.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti treba konštatovať, že Komisia neporušila zásadu legitímnej dôvery.
Z toho vyplýva, že druhý žalobný dôvod a v dôsledku toho aj žalobu ako celok treba zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 rokovacieho poriadku účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže Španielske kráľovstvo nemalo vo veci úspech, je opodstatnené uložiť mu povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhmi Komisie.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (ôsma komora)
rozhodol takto:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Španielske kráľovstvo je povinné nahradiť trovy konania.

Collins
Kănčeva
De Baere
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 5. júla 2018.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.