CELEX: 62019TJ0574
Bendrijos dizainas
Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra
Įregistruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis skysčių paskirstymo prietaisus
Negaliojimo pagrindas
Neatitiktis apsaugos reikalavimams
Reglamento (EB) Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktas
Gaminio išvaizdos savybės, kurias lemia tik jo techninė funkcija
Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalis

Ginčo aplinkybės
Ieškovei
Tinnus Enterprises LLC
priklauso Bendrijos dizainas, 2015 m. kovo 10 d. pateiktas Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybai (EUIPO) ir įregistruotas numeriu 1431 829-0001 (toliau – ginčijamas dizainas) pagal 2001 m. gruodžio 12 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino (
OL L 3, 2002, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 027 t., p. 142).
Ginčijamas dizainas atrodo taip:
1.1
1.2
1.3
Pagal Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 2 dalį registracijos paraiškoje ieškovė nurodė, kad ginčijamas dizainas skirtas naudoti gaminiui – „skysčių paskirstymo prietaisams“, priskirtiems prie 1968 m. spalio 8 d. Lokarno sutarties dėl tarptautinės pramoninio dizaino klasifikacijos 23.01 klasės.
2016 m. birželio 7 d.
Mystic Products Import & Export, SL
, remdamasi Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktu, siejamu su šio reglamento 4 straipsnio 1 dalimi ir 8 straipsnio 1 dalimi, pateikė prašymą pripažinti ginčijamo dizaino registraciją negaliojančia.
Mystic Products Import & Export, SL
, be kita ko, tvirtino, kad visas ginčijamo dizaino savybes lemia tik jų techninė funkcija. Todėl, jos nuomone, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį, šiam dizainui negali būti taikoma jokia apsauga.
2017 m. balandžio 19 d. įstojusi į bylą šalis
Koopman International BV
taip pat pateikė prašymą pripažinti ginčijamo dizaino registraciją negaliojančia; ji rėmėsi iš esmės tomis pačiomis nuostatomis ir argumentais, kurie buvo nurodyti šio sprendimo 4 punkte. Įstojusi į bylą šalis prašė, kad minėto dizaino registracija būtų pripažinta negaliojančia arba bent jau kad jam būtų suteikta ribota apsauga.
2017 m. rugpjūčio 30 d. EUIPO informavo abi pripažinti registraciją negaliojančia prašiusias bendroves, kad jų prašymai bus nagrinėjami per vieną procedūrą pagal Reglamento Nr. 6/2002 54 straipsnį.
2018 m. balandžio 30 d. sprendimu Anuliavimo skyrius pripažino ginčijamo dizaino registraciją negaliojančia.
2018 m. gegužės 31 d. ieškovė, remdamasi Reglamento 6/2002 55–60 straipsniais, pateikė EUIPO apeliaciją dėl Anuliavimo skyriaus sprendimo.
2019 m. birželio 12 d. sprendimu (toliau – ginčijamas sprendimas) EUIPO trečioji apeliacinė taryba patvirtino Anuliavimo skyriaus išvadą, kad ginčijamas dizainas grindžiamas gaminio, t. y. skysčių paskirstymo prietaisų, savybėmis kurias lemia tik šio gaminio techninė funkcija, todėl šio dizaino registraciją reikia pripažinti negaliojančia pagal kartu taikomus Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktą ir 8 straipsnio 1 dalį. Dėl šios priežasties ieškovės apeliacija buvo atmesta.
Šalių reikalavimai
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti ginčijamą sprendimą,
–
pakeisti ginčijamą sprendimą ir, pirma, patenkinti apeliaciją, antra, atmesti prašymus pripažinti ginčijamo dizaino registraciją negaliojančia, trečia, nurodyti pripažinti registraciją negaliojančia prašiusioms bendrovėms padengti bylinėjimosi išlaidas, kurias ji patyrė per procedūrą Apeliacinėje taryboje ir Anuliavimo skyriuje, ir, ketvirta, nepatenkinus šio reikalavimo, grąžinti bylą Anuliavimo skyriui nagrinėti pagal Reglamento Nr. 6/2002 4 straipsnio 1 dalį,
–
priteisti jai bylinėjimosi išlaidas.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Grįsdama savo ieškinį ieškovė remiasi keturiais pagrindais, susijusiais su tuo, kaip Apeliacinė taryba ginčijamame sprendime taikė Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį.
Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad Bendrijos dizainas negalioja, jeigu gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija.
Kiek tai susiję su Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalimi, šio reglamento 10 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Dizaino apsaugos suteikimas vien dėl techninės funkcijos savybių [vien techninės funkcijos nulemtoms savybėms] neturėtų varžyti technologinio naujoviškumo. Suprantama, kad tai nereiškia, jog dizainas privalo turėti estetinę vertę. Taip pat apsauga neturėtų būti suteikiama mechaninių detalių dizainui, nes tai gali kliudyti skirtingų modelių gaminius keisti vienus kitais. Dėl šios priežasties, vertinant, ar kitos dizaino savybės atitinka apsaugos reikalavimus, neturėtų būti atsižvelgiama į dizaino savybes, kurioms dėl to nesuteikiama apsauga.“
2018 m. kovo 8 d. Sprendime DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
punktas) Teisingumo Teismas, be kita ko, padarė išvadą, kad pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį Bendrijos dizaino teisės apsauga nesuteikiama gaminio išvaizdos savybėms, kai kitokio pobūdžio motyvai – o ne būtinybė, kad minėtas gaminys atliktų savo techninę funkciją, – visų pirma tie, kurie susiję su vizualiu aspektu, neturėjo jokios reikšmės pasirenkant minėtas savybes, net jeigu ir yra kitas dizainas, leidžiantis užtikrinti tą pačią funkciją.
Teisingumo Teismas patikslino, kad siekiant įvertinti, ar gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija, turi būti nustatyta, kad ši funkcija yra vienintelis veiksnys, kuris lemia šias savybes; alternatyvaus dizaino buvimas neturi lemiamos reikšmės šiuo požiūriu (2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
punktas).
Teisingumo Teismo teigimu, klausimas, ar gaminio išvaizdos savybėms taikoma Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalis, turi būti vertinamas atsižvelgiant į visas reikšmingas objektyvias kiekvieno atvejo aplinkybes. Toks vertinimas visų pirma turi būti atliekamas atsižvelgiant į nagrinėjamą dizainą, į objektyvias aplinkybes, atskleidžiančias priežastis, dėl kurių buvo pasirinktos nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybės, į informaciją apie jo naudojimą arba net į alternatyvaus dizaino, leidžiančio atlikti tą pačią techninę funkciją, buvimą, jeigu šios aplinkybės, ši informacija ar šis buvimas pagrįsti patikimais įrodymais (2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
ir
punktai).
Pagrindus, kuriais remiasi ieškovė, reikia nagrinėti atsižvelgiant būtent į šiuos argumentus.
Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, susijusio su tuo, kad Apeliacinė taryba ginčijamame sprendime netaikė struktūrinio ir sisteminio požiūrio
Ieškovė teigia, kad, atsižvelgiant į 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), siekdama nustatyti, ar ginčijamas dizainas buvo teisėtai įregistruotas, Apeliacinė taryba turėjo laikytis sisteminio ir struktūrinio požiūrio, pagal kurį, pirma, nustatoma gaminio, kuriam įregistruotas ginčijamas dizainas, techninė funkcija, antra, išskiriamos gaminio išvaizdos savybės, kurias tariamai lemia tik jo techninė funkcija, trečia, aiškinamasi, ar kiekvieną iš šių savybių iš tikrųjų lemia gaminio technine funkcija, ir, ketvirta, ginčijamas gaminys vertinamas atsižvelgiant į naujumo ir individualumo kriterijus, įtvirtintus Reglamento Nr. 6/2002 4–6 straipsniuose, nekreipiant dėmesio į išvaizdos savybes, nulemtas tik gaminio techninės funkcijos.
Ieškovės teigimu, ginčijamame sprendime Apeliacinės tarybos atliktoje analizėje tokios struktūros nebuvo. Jos nuomone, Apeliacinė taryba savo analizės pradžioje nenustatė ginčijamo gaminio techninės funkcijos. Be to, anot ieškovės, Apeliacinė taryba nustatė keturis ginčijamą gaminį sudarančius elementus, t. y. jungtuvą, vamzdelius, balionėlius ir fiksatorius, tvirtinančius balionėlius prie vamzdelių, užuot nustačiusi ir išnagrinėjusi ginčijamo gaminio išvaizdos savybes, taip pat klaidingai išnagrinėjo keturių minėtų gaminio elementų techninę funkciją, užuot išnagrinėjusi paties gaminio techninę funkciją. Pavyzdžiui, ieškovės teigimu, ginčijamo sprendimo 37 punkte iš esmės padariusi išvadą, kad nė viena ginčijamo dizaino savybė nebuvo pasirinkta vien siekiant pagerinti gaminio išvaizdą, Apeliacinė taryba taikė kitokį teisinį kriterijų nei tas, kurio reikalaujama pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį, taigi padarė klaidą.
Be to, ieškovė teigia, kad dėl nestruktūrizuotos Apeliacinės tarybos analizės ji iš esmės nenagrinėjo ginčijamo dizaino kūrėjo parodymų. Ji taip pat neteisingai taikė šio sprendimo 19 punkte apibūdintos analizės antrąjį, trečiąjį ir ketvirtąjį etapus.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
Iš Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies formuluotės, šio reglamento 10 konstatuojamosios dalies ir 2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) matyti, kad Bendrijos dizaino vertinimas remiantis nurodyta nuostata apima šiuos etapus: pirma, reikia nustatyti atitinkamo gaminio techninę funkciją, antra, išanalizuoti šio gaminio išvaizdos savybes, kaip numatyta Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalyje, trečia, atsižvelgiant į visas svarbias objektyvias aplinkybes reikia išnagrinėti, ar šias savybes lemia tik atitinkamo gaminio techninė funkcija, kitaip tariant, ar būtinybė atlikti šią techninę funkciją buvo vienintelis veiksnys, lėmęs dizainerio sprendimą pasirinkti šias savybes, o kitokio pobūdžio motyvai – visų pirma susiję su gaminio išvaizda – neturėjo jokios reikšmės pasirenkant minėtas savybes (šiuo klausimu žr. 2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
ir
punktus). Atsižvelgiant į Reglamento Nr. 6/2002 10 konstatuojamąją dalį, į išimtinai funkcines nagrinėjamo dizaino savybes neturi būti atsižvelgiama vertinant, ar kitos minėto dizaino savybės atitinka apsaugos suteikimo sąlygas, atsižvelgiant, be kita ko, į Reglamento Nr. 6/2002 4 straipsnio 1 dalyje numatytus „naujumo“ ir „individualumo“ kriterijus.
Iš Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies ir šio reglamento 10 konstatuojamosios dalies matyti, jog jeigu nusprendžiama, kad bent vieną iš atitinkamo gaminio išvaizdos savybių lemia ne tik minėto gaminio techninė funkcija, nagrinėjamas dizainas lieka galioti ir suteikia apsaugą šiai savybei.
Vis dėlto, kaip matyti ir iš Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies ir šio reglamento 10 konstatuojamosios dalies ir kaip teisingai pažymi EUIPO, jeigu visas atitinkamo gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija, ginčijamas dizainas bus negaliojantis, nebent paaiškėtų, kad minėtų savybių išdėstymas buvo nulemtas priežasčių, nesusijusių vien su būtinybe atlikti atitinkamo gaminio techninę funkciją, ir jis sukelia bendrą vizualų įspūdį, kuris viršija paprastą techninę funkciją. Šiuo klausimu reikia priminti, kad Reglamente Nr. 6/2002 numatytoje sistemoje išvaizda yra lemiamas dizaino elementas (žr. 2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), todėl ypatingas savybių išdėstymas gali būti pasirinktas kitais tikslais nei būtinybė atlikti techninę funkciją, visų pirma dekoratyviniais tikslais ir apskritai siekiant pagerinti dizaino vizualų aspektą.
Kaip teisingai nurodo EUIPO, minėto ypatingo išdėstymo atveju ginčijamas dizainas lieka galioti ir suteikia apsaugą tik šiam ypatingam išdėstymui, o ne taip išdėstytoms išimtinai funkcinėms gaminio išvaizdos savybėms.
Iš šio sprendimo 23–26 punktų matyti, kad ieškovės pateiktas analizės etapų, kurių reikalaujama pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį, apibrėžimas, išdėstytas šio sprendimo 19 punkte, iš esmės yra teisingas. Taigi reikia išnagrinėti, ar Apeliacinė taryba ginčijamame sprendime teisingai taikė šiuos etapus.
Dėl pirmojo analizės etapo ginčijamo sprendimo 23 punkte Apeliacinė taryba nurodė, kad pirmiausia reikia nustatyti gaminio, kuriam skirtas ginčijamas dizainas, techninę funkciją. Apeliacinė taryba atsižvelgė į tai, kad ieškovė – dizaino savininkė – paraiškoje, dėl kurios buvo įregistruotas ginčijamas dizainas, šį gaminį apibūdino kaip „skysčių paskirstymo prietaisus“ (ginčijamo sprendimo 23 punktas). Apeliacinė taryba nustatė, kad šis gaminys buvo skirtas vaikų pramogoms ir turėjo palengvinti vandens mūšio rengimą (ginčijamo sprendimo 33 punktas), taip pat patikslino, kad gaminio techninė funkcija yra tuo pačiu metu pripildyti vandeniu tam tikrą skaičių oro balionėlių (ginčijamo sprendimo 34 punktas). Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad pirmasis analizės etapas, nurodytas šio sprendimo 23 punkte, yra ginčijamame sprendime.
Dėl antrojo analizės etapo konstatuotina, kad ginčijamo sprendimo 34 punkte Apeliacinė taryba aiškiai nustatė ir išanalizavo atitinkamo gaminio išvaizdos savybes: pirma, jungtuvą su anga ir tam tikru skaičiumi skylučių, antra, tam tikrą skaičių prie jungtuvo pritvirtintų vamzdelių, trečia, tam tikrą skaičių prie vamzdelių galiukų pritvirtintų oro balionėlių ir, ketvirta, tam tikrą skaičių fiksatorių, tvirtinančių balionėlius prie vamzdelių. Iš to matyti, kad antrasis analizės etapas, nurodytas šio sprendimo 23 punkte, taip pat yra ginčijamame sprendime.
Ginčijamo sprendimo 33–36 punktuose Apeliacinė taryba atliko trečiąjį analizės etapą – išnagrinėjo, ar kiekvieną gaminio išvaizdos savybę lemia tik jo techninė funkcija. Konkrečiai kalbant, ginčijamo sprendimo 34 punkte Apeliacinė taryba, nagrinėdama keturių nustatytų savybių funkcijas, atsižvelgė į tokį ieškovės – ginčijamo dizaino savininkės – gaminio, pavadinto „Bunch O Balloons“, aprašymą internete:
„Laistymo žarnos jungtuvas su 37 pritvirtintais balionėliais, kurie automatiškai užsiriša užpildžius juos vandeniu. <…> Nepripūsti balionėliai užmauti ant 37 vamzdelių. Ant kiekvieno balionėlio kaklelio esanti gumytė tvirtai fiksuoja jį ant vamzdelio. Vamzdeliai sujungti su vienu antgaliu, kuris, pildymui gali būti prijungtas prie laistymo žarnos. Ši sistema leidžia vienu metu pripildyti vandeniu visus balionėlius. Pripildžius balionėlius tereikia užsukti vandenį ir lengvai juos pakratyti, kad atsiskirtų ir būtų paruošti naudoti.“
Be to, ginčijamo sprendimo 35 ir 36 punktuose atsakydama į ieškovės argumentus, susijusius su ginčijamo dizaino kūrėjo parodymais, Apeliacinė taryba konstatavo, kad prietaiso išvaizdą lemia jo techninė funkcija ir kad nors iš esmės yra alternatyvūs dizainai, besiskiriantys gaminio dydžiu, forma ir išvaizdos savybių išdėstymu, šiuo atveju reikia atsižvelgti į tai, kad savybės ir jų sukūrimo būdas užtikrina techninį poveikį, leidžianti gaminiui tinkamai veikti. Be to, ginčijamo sprendimo 28 punkte Apeliacinė taryba konstatavo ir patvirtino Anuliavimo skyriaus analizę, kurią atliekant buvo nagrinėjamas visas ginčijamas dizainas. Taigi iš ginčijamo sprendimo 28, 35 ir 36 punktų matyti, kad Apeliacinė taryba išnagrinėjo klausimą, ar dėl nagrinėjamo gaminio išvaizdos individualių savybių išdėstymo sukuriamas bendras vizualus įspūdis, iš kurio buvo galima daryti išvadą, kad šį išdėstymą lėmė ne vien motyvai, susiję su būtinybe, kad minėtas gaminys atliktų savo techninę funkciją.
Ginčijamo sprendimo 37 ir 38 punktuose Apeliacinė taryba iš esmės padarė išvadą, kad visas atitinkamo gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija, o ginčijamo sprendimo 39 punkte – kad dėl šios priežasties ginčijamas dizainas turi būti pripažintas negaliojančiu.
Iš šio sprendimo 30–32 punktų matyti, kad trečiasis analizės etapas, nurodytas šio sprendimo 23 punkte, yra ginčijamame sprendime.
Kalbant apie ieškovės nurodytą ketvirtą analizės etapą, aprašytą šio sprendimo 19 punkte, reikia konstatuoti: kadangi Apeliacinė taryba nusprendė, jog visas atitinkamo gaminio išvaizdos savybes lemia jo techninė funkcija, todėl, remdamasi Reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punktu, siejamu su šio reglamento 8 straipsnio 1 dalimi, padarė išvadą, kad ginčijamas dizainas negalioja, jai nereikėjo nagrinėti minėto dizaino naujumo ir individualumo.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Apeliacinė taryba laikėsi visų etapų, reikalingų Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymui nagrinėti. Klausimas dėl Apeliacinės tarybos vertinimo pagrįstumo susijęs su kita problematika ir jis bus nagrinėjamas nagrinėjant kitus ieškovės nurodytus pagrindus.
Dėl ieškovės priekaišto, kad Apeliacinė taryba iš esmės neišnagrinėjo ginčijamo dizaino kūrėjo parodymų, reikia pažymėti, kad šie parodymai pateikti ginčijamo sprendimo 14 punkte. Ginčijamo sprendimo 35 punkte Apeliacinė taryba iš esmės atsakė į ieškovės argumentus, grindžiamus minėtais parodymais. Konkrečiau kalbant, nurodytame 35 punkte Apeliacinė taryba atsakė į argumentą, kad ginčijamas dizainas susijęs su vartotojams parduoti skirtu gaminiu, į argumentą, kad yra keli kiti būdai gauti tą patį techninį rezultatą, koks pasiekiamas ginčijamu dizainu, ir keli galimi šio dizaino variantai, taip pat į argumentą, kad ginčijamas dizainas yra „paprastas, aiškus ir elegantiškas“. Apeliacinė taryba atmetė šiuos argumentus ir nurodė, kad jie nekeičia aplinkybės, jog prietaiso išvaizdą lėmė jo techninė funkcija ir kad pagal 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) vien tai, jog yra alternatyvus dizainas, nereiškia, kad gaminio išvaizdą lėmė kiti nei techniniai motyvai. Apeliacinė taryba šią analizę išplėtojo ginčijamo sprendimo 36 punkte.
Iš to matyti, kad ieškovės priekaištas, jog Apeliacinė taryba iš esmės neišnagrinėjo ginčijamo dizaino kūrėjo parodymų, turi būti atmestas.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, ieškinio pirmąjį pagrindą reikia atmesti.
Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su tuo, kad Apeliacinė taryba neanalizavo nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių ir jo techninės funkcijos savybių ir taikė klaidingą Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo ribą
Ieškovė priekaištauja Apeliacinei tarybai dėl to, kad ši, pirma, analizavo nagrinėjamo gaminio technines savybes ar jį sudarančius elementus, užuot nagrinėjusi jo išvaizdos savybes (pirmasis priekaištas), ir, antra, analizavo minėtų techninių savybių ar minėtų elementų funkcijas, užuot analizavusi gaminio techninę funkciją (antrasis priekaištas). Ieškovės teigimu, iš šių klaidų matyti, kad Apeliacinė taryba taikė kitokį ir ne tokį griežtą pirminį kriterijų nei tas, kurio reikalaujama pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį, kaip ji išaiškinta 2018 m. kovo 8 d. Sprendime DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), ir kurio esmė yra aiškinimasis, ar kiekvieną gaminio išvaizdos savybę lėmė tik jo techninė funkcija (trečiasis priekaištas).
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
Dėl pirmojo priekaišto, susijusio su tuo, kad Apeliacinė taryba neanalizavo nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių
Pirmiausia reikia pažymėti, kad Reglamente Nr. 6/2002 tiksliai neapibrėžtos „gaminio išvaizdos savybės“. Šio reglamento 3 straipsnio a punkte pateiktoje dizaino apibrėžtyje sąvoka „savybės“ vartojama plačiai ir apima visus galimus gaminio išvaizdos aspektus, visų pirma jo linijų, kontūrų, spalvų, formos, tekstūros ir (arba) medžiagų savybes. Kaip teisingai pažymi EUIPO, šios savybės turi būti nustatomos kiekvienu konkrečiu atveju ir priklauso nuo atitinkamo gaminio (pagal analogiją žr. 2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Roxtec / EUIPO Wallmax (Juodo kvadrato su septyniais mėlynais koncentriniais apskritimais vaizdas),
T‑261/18
,
EU:T:2019:674
,
ir
punktus).
Taigi, atsižvelgiant į situaciją, ypač į jos sudėtingumą, gaminio išvaizdos savybės gali būti nustatytos tiesiog vizualiai išnagrinėjus dizainą arba, priešingai, remiantis detaliu nagrinėjimu, kai atsižvelgiama į vertinant naudingus elementus, kaip antai apklausas ir ekspertizes arba duomenis, susijusius su intelektinės nuosavybės teisėmis, anksčiau suteiktomis dėl šio gaminio (2012 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Reddig / VRDT – Morleys (Peilio rankena),
T‑164/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2012:443
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Ginčijamame sprendime Apeliacinė taryba savo analizę pradėjo pažymėjusi, kad paraiškoje, kurią patenkinus buvo įregistruotas ginčijamas dizainas, ieškovė apibūdino gaminį, kuriam šis dizainas buvo taikomas, kaip „skysčių paskirstymo prietaisus“ (ginčijamo sprendimo 23 punktas).
Toliau Apeliacinė taryba iš esmės pažymėjo, kad atsižvelgs į 2015 m. spalio 3 d. ieškovės vardu pateiktą Europos patento paraišką EP 3005948 A 2, kad gautų tikslesnės informacijos ir įrodymų, susijusių su minėto gaminio pobūdžiu ir ginčijamo dizaino funkcinėmis savybėmis (ginčijamo sprendimo 25 punktas).
Ginčijamo sprendimo 34 punkte Apeliacinė taryba nurodė, kad gaminio išvaizdos savybės yra, pirma, jungtuvas su anga ir tam tikru skaičiumi skylučių, antra, tam tikras skaičius prie jungtuvo pritvirtintų vamzdelių, trečia, tam tikras skaičius prie vamzdelių galiukų pritvirtintų oro balionėlių ir, ketvirta, tam tikras skaičius fiksatorių, tvirtinančių balionėlius prie vamzdelių. Apeliacinė taryba nusprendė, kad visos šios savybės būtinos, kad veiktų techninis sprendimas, leidžiantis tuo pačiu metu pripildyti vandeniu tam tikrą skaičių oro balionėlių.
Iš tiesų, remiantis Apeliacinės tarybos analize, keturios nurodytos gaminio išvaizdos savybės atitinka šį gaminį sudarančius atskirus elementus. Iš tiesų ginčijamo sprendimo 33 punkte Apeliacinė taryba nurodė, kad gaminys „skysčių paskirstymo prietaisai“ susideda iš jungtuvo, kurį galima prijungti prie vandens tiekimo prietaiso, kaip antai vandens čiaupo ar laistymo žarnos, kad vanduo paskirstomas per kelis šiaudelius (vamzdelius), įkištus į jungtuvo skylutes, ir kad jis pripildo oro balionėlius, pritvirtintus prie kito šiaudelių (vamzdelių) galo gumytėmis. Anot Apeliacinės tarybos, kai balionėliai pakankamai prisipildo vandeniu, skysčio svoris leidžia jiems atsiskirti nuo šiaudelių, o gumytės juos užspaudžia ir neleidžia vandeniui išsilieti, todėl šie balionėliai gali būti naudojami vandens mūšiams.
Vis dėlto tai, kad atitinkamo gaminio išvaizdos savybės ir jį sudarantys individualūs elementai sutampa, nereiškia, kad nustatydama šias savybes Apeliacinė taryba padarė klaidą. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta šio sprendimo 41 ir 42 punktuose, reikia pažymėti, pirma, kad šių savybių nustatymas priklauso nuo atitinkamo gaminio. Nagrinėjamu atveju, atsižvelgiant į šio gaminio, kurį sudaro keli atskiri elementai, sudėtingumą, logiška, kad jo išvaizdos savybės sutampa su šiais atskirais elementais. Kita vertus, kiek tai susiję su taikytu metodu, Apeliacinė taryba, atsižvelgdama į nagrinėjamo gaminio sudėtingumą, turėjo teisę neapsiriboti paprasta jo vizualia analize ir atlikti išsamų tyrimą ir kaip jo išvaizdos savybes nustatyti jį sudarančius matomus elementus, formuojančius šią išvaizdą.
Remiantis šiais argumentais reikia atmesti ieškovės priekaištą, kad Apeliacinė taryba neišanalizavo nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių. Šią išvadą patvirtina tai, kad per procedūrą EUIPO pati ieškovė sutiko, jog keturi atskiri nagrinėjamo gaminio elementai iš tikrųjų yra jo išvaizdos savybės.
Dėl antrojo priekaišto, susijusio su tuo, kad Apeliacinė taryba neišanalizavo nagrinėjamo gaminio techninės funkcijos
Visų pirma reikia pažymėti, kad Apeliacinė taryba atsižvelgė į nagrinėjamo gaminio techninę funkciją, nes konstatavo, kad jo tikslas yra linksminti vaikus, palengvinant vandens mūšio rengimą (ginčijamo sprendimo 33 punktas), o jo techninė funkcija – tuo pačiu metu pripildyti vandeniu tam tikrą skaičių oro balionėlių (ginčijamo sprendimo 34 punktas).
Nustačiusi nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybes Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad visas šias savybes lemia tik šio gaminio techninė funkcija, todėl jos patenka į Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo sritį (ginčijamo sprendimo 38 ir 39 punktai).
Vadinasi reikia atmesti ieškovės priekaištą, kad Apeliacinė taryba neanalizavo atitinkamos prekės techninės funkcijos.
Tiesa, tam, kad padarytų šio sprendimo 50 punkte nurodytą išvadą, Apeliacinė taryba ginčijamo sprendimo 33 ir 34 punktuose taip pat analizavo kiekvienos iš keturių nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių, t. y. jungtuvo, vamzdelių, balionėlių ir fiksatorių, techninę funkciją ir kiekvienos jų prisidėjimą realizuojant šio gaminio techninę funkciją – tuo pat metu pripildyti vandeniu tam tikrą kiekį oro balionėlių, kurie galėtų būti naudojami vandens mūšiui. Pavyzdžiui, kaip nurodyta šio sprendimo 30 punkte, ginčijamo sprendimo 34 punkte Apeliacinė taryba nurodė šių savybių funkcijas taip, kaip ieškovė jas apibūdino internete.
Toks Apeliacinės tarybos požiūris nėra klaidingas.
Iš tiesų, kai ginčijamas dizainas naudojamas sudėtiniam gaminiui, kaip antai nagrinėjamam šioje byloje, kurio išvaizdos savybės sutampa su jį sudarančiais atskirais elementais, atsakant į klausimą, ar šias savybes „lemia tik gaminio techninė funkcija“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį, pirmiausia reikia išnagrinėti kiekvienos iš šių savybių techninę funkciją ir priežastinį ryšį tarp kiekvienos iš šių savybių techninės funkcijos ir atitinkamo gaminio techninės funkcijos. Kai tarp savybės techninės funkcijos ir gaminio techninės funkcijos nėra priežastinio ryšio, t. y. kai ši savybė neprisideda prie gaminio techninės funkcijos, negalima teigti, kad šią savybę „lemia tik“ gaminio techninė funkcija. Tačiau jei toks priežastinis ryšys egzistuoja, jis leidžia daryti išvadą, kad gaminio išvaizdos savybę „lemia tik“ šio gaminio techninė funkcija, su sąlyga, kad kitokio pobūdžio motyvai – o ne būtinybė, kad minėtas gaminys atliktų savo techninę funkciją, – visų pirma tie, kurie susiję su vizualiu aspektu, neturėjo jokios reikšmės pasirenkant šią savybę, kaip nurodyta 2018 m. kovo 8 d. Sprendime DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
punktas).
Siekiant iliustruoti nurodytus argumentus, tikslinga pasiremti ginčijamą dizainą sudarančio jungtuvo pavyzdžiu. Remiantis ankstesne analize, jungtuvas yra šioje byloje nagrinėjamo sudėtinio gaminio išvaizdos savybė, taip pat atskiras šio gaminio elementas, kitaip tariant, jo sudedamoji dalis. Šio jungtuvo funkcija – sujungti nagrinėjamą gaminį su vandens šaltiniu, pavyzdžiui, čiaupu. Taigi aišku, kad net jei atskirai vertinamo jungtuvo funkcija skiriasi nuo nagrinėjamo gaminio funkcijos, nes pastarasis naudojamas tuo pačiu metu pripildyti vandeniu kelis balionėlius, vis dėlto jungtuvas prisideda prie gaminio techninės funkcijos. Remiantis šiuo priežastiniu ryšiu galima daryti išvadą, kad jungtuvo buvimą „lemia tik“ nagrinėjamo gaminio techninė funkcija, su sąlyga, kad kito pobūdžio motyvai nei būtinybė šiam gaminiui atlikti savo techninę funkciją, ypač tie, kurie susiję su vizualiu aspektu, neturėjo jokios reikšmės renkantis jungtuvą.
Iš to matyti, kad, kaip teisingai pažymėjo EUIPO, tai, jog nagrinėjamam gaminiui būdingos kelios savybės, iš kurių kiekviena atlieka skirtingą funkciją, neužkerta kelio taikyti Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies. Pagal šią nuostatą nereikalaujama, kad išvaizdos savybės būtų susijusios su vieninteliu techniniu rezultatu. Šios savybės gali lemti kelis techninius rezultatus, jei tik jos prisideda prie gaminiu siekiamo techninio rezultato gavimo.
Kaip pažymi EUIPO, jeigu nebūtų pritarta tokiam Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies aiškinimui, ši nuostata nebūtų taikoma kai kurioms išimtinai funkcinėms savybėms vien dėl to, kad jos tiesiogiai neatlieka nagrinėjamo gaminio funkcijos. Be to, ši nuostata nebūtų taikoma dizainui, apimančiam tik gaminio dalį ar kurį nors jo elementą, nes jie tik retai atlieka paties gaminio funkciją. Tokia padėtis neatitinka minėta nuostata siekiamo tikslo.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti ieškovės priekaištą, susijusį su analizės metodu, kuriuo Apeliacinė taryba vadovavosi, kad padarytų išvadą, jog visas nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija.
Dėl trečiojo priekaišto, susijusio su Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo kriterijumi, kurį Apeliacinė taryba naudojo ginčijamame sprendime
Ieškovė priekaištauja Apeliacinei tarybai dėl to, kad ši pasirinko ne tokį griežtą Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo kriterijų, nei numatytasis šioje nuostatoje, pagal kurį gaminio išvaizdos savybes turi „lemti tik jo techninė funkcija“. Savo priekaištui pagrįsti ieškovė remiasi šiais Apeliacinės tarybos teiginiais: ginčijamo sprendimo 34 punkte esančiu teiginiu, kad „visos šios savybės būtinos techniniam sprendimui veikti“; ginčijamo sprendimo 35 punkte esančiu teiginiu, kad „prietaiso išvaizdą lemia jo techninė funkcija“; ginčijamo sprendimo 36 punkte esančiu teiginiu, kad „vis dėlto šiuo atveju taip pat reikia atsižvelgti į tai, kad savybėmis ir jų koncepcija taip pat užtikrinamas techninis poveikis, leidžiantis gaminiui tinkamai veikti“; ginčijamo sprendimo 37 punkte išdėstytais teiginiais, kad „visos pagrindinės ginčijamo [dizaino] savybės buvo pasirinktos siekiant sukurti konkrečią funkciją atliekantį gaminį“ ir kad „nė viena iš šių savybių nebuvo pasirinkta vien siekiant pagerinti gaminio išvaizdą“.
Reikia konstatuoti, kad minėti žodžiai, kuriuos Apeliacinė taryba vartojo ginčijamame sprendime, iš tiesų ne visada sutampa su vartojamais Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalyje. Vis dėlto ieškovės kritikuojami žodžiai, vertinami atsižvelgiant į šio sprendimo kontekstą ir struktūrą, savaime neįrodo, kad Apeliacinė taryba klaidingai taikė šį straipsnį. Iš tikrųjų Apeliacinė taryba, remdamasi minėta nuostata, ginčijamo sprendimo 38 punkte daro vienareikšmę išvadą, kad visos nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybės atlieka tik jo techninę funkciją.
Darytina išvada, kad šį ieškovės priekaištą, taigi ir visą antrąjį ieškinio pagrindą, reikia atmesti.
Dėl ieškinio trečiojo pagrindo, susijusio su Apeliacinės tarybos klaida, padaryta analizuojant kitus ieškovei priklausančius Bendrijos dizainus ir jos pateiktą Europos patento paraišką
Ieškovė priekaištauja Apeliacinei tarybai dėl to, kad ši nepaneigė Anuliavimo skyriaus analizės, pagal kurią vien tai, kad ji yra kelių vizualiai skirtingų Bendrijos dizainų, taikomų gaminiui „skysčių paskirstymo prietaisai“, savininkė, leidžia daryti išvadą, kad visas atitinkamo gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija.
Ieškovė taip pat ginčija Apeliacinės tarybos išvadą, jog dėl to, kad ji pateikė patento paraišką tam pačiam gaminiui, kuriam taikomas ginčijamas dizainas, o toje paraiškoje išsamiai aprašytos šio gaminio išvaizdos savybės, šias savybes lemia tik jo techninė funkcija. Ieškovės teigimu, ši patento paraiška gali tik suteikti informacijos apie priežastis, lėmusias nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių pasirinkimą, ir negali būti pagrindas neatlikti struktūrinės analizės, reikalaujamos pagal 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) ir apibūdintos pirmajame ieškinio pagrinde.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentų pagrįstumą.
Reikia pažymėti, kad 2018 m. kovo 8 d. Sprendime DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
punktas) Teisingumo Teismas patikslino, jog alternatyvaus dizaino buvimas nėra lemiamas atsakant į klausimą, ar nagrinėjamo gaminio techninė funkcija buvo vienintelis veiksnys, nulėmęs gaminio išvaizdos savybes.
Be to, primintina, kad 2018 m. kovo 8 d. Sprendime DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
ir
punktai) Teisingumo Teismas nusprendė, jog alternatyvaus dizaino, leidžiančio atlikti tą pačią techninę funkciją, buvimas yra reikšminga objektyvi aplinkybė, į kurią reikia atsižvelgti vertinant, ar atitinkamo gaminio išvaizdos savybes nelėmė tik jo techninė funkcija (žr. šio sprendimo 17 punktą).
Ieškovės priekaištus reikia vertinti atsižvelgiant būtent į šias pastabas.
Dėl priekaišto, susijusio su kitų ieškovei priklausančių Bendrijos dizainų buvimu
Siekiant įvertinti ieškovės priekaištą, susijusį su tuo, kad ji yra kitų dizainų, naudojamų gaminiui „skysčių paskirstymo prietaisai“, savininkė, pirmiausia reikia remtis Anuliavimo skyriaus sprendimu.
Anuliavimo skyrius pažymėjo, kad nors nagrinėjama procedūra buvo susijusi su ginčijamo dizaino galiojimu, atsižvelgiant į 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) buvo svarbu atsižvelgti į kitus ieškovei priklausančius Bendrijos dizainus, dėl kurių registracijos kartu su ginčijamu dizainu buvo pateikta sudėtinė paraiška (Anuliavimo skyriaus sprendimo 8 puslapis).
Anuliavimo skyrius pažymėjo, kad bent keturi iš ieškovės sudėtinėje paraiškoje nurodyti dizainai rodo galimas to paties techninio sprendimo alternatyvas, paliekant mažai vietos kitoms alternatyvoms. Anuliavimo skyriaus nuomone, įvairios pavaizduotų vamzdelių ir balionėlių konfigūracijos yra tik skirtingi būdai tuo pačiu metu pripildyti vandeniu daug balionėlių ir įregistravusi šias formas ieškovė palieka konkurentams tik nedaug galimybių pasiekti tą patį rezultatą (Anuliavimo skyriaus sprendimo 9 puslapis).
Taigi remdamasis būtinybe atsižvelgti į objektyvias aplinkybes, reikšmingas taikant Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį, Anuliavimo skyrius nusprendė, kad tokia objektyvi aplinkybė nagrinėjamu atveju gali būti tai, kad visos pateiktos alternatyvios formos buvo saugomos įregistruojant jas kaip Bendrijos dizainą, kaip buvo ginčijamo dizaino atveju, todėl negalėjo būti laikomos konkurentams prieinamomis alternatyvomis (Anuliavimo skyriaus sprendimo 9 puslapis). Taip pat svarbu pažymėti, kad, kaip matyti iš Anuliavimo skyriaus sprendimo, kad padarytų išvadą dėl Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo, jis atsižvelgė ne tik į šį argumentą, bet ir į kitus veiksnius, be kita ko, ieškovės patento paraišką ir nagrinėjamo gaminio, skirto vienkartiniam naudojimui, pobūdį (Anuliavimo skyriaus sprendimo 9 ir 10 puslapiai).
Iš to matyti, kad į kitų ieškovei priklausančių Bendrijos dizainų buvimą Anuliavimo skyrius atsižvelgė kaip į vieną iš kelių veiksnių, vertindamas, ar nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį.
Tokį Anuliavimo skyriaus požiūrį patvirtino Apeliacinė taryba. Ginčijamo sprendimo 29 punkte ji konstatavo, kad Anuliavimo skyrius visiškai pagrįstai atsižvelgė į kitus ieškovei priklausančius Bendrijos dizainus, nes pagal 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) reikia atsižvelgti į visas objektyvias nagrinėjamo atvejo aplinkybes, o viena iš šių aplinkybių yra informacija, kurią galima gauti iš kitų ieškovės vardu atliktų registracijų, susijusių su tuo pačiu gaminiu.
Kaip konstatuota šio sprendimo 81 punkte, Apeliacinė taryba taip pat atsižvelgė į kitas „svarbias objektyvias aplinkybes“, kaip jos suprantamos pagal 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), kad padarytų išvadą, jog visas atitinkamo gaminio išvaizdos savybes lemia tik jo techninė funkcija.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad pirmasis ieškovės priekaištas grindžiamas klaidingu ginčijamo sprendimo supratimu, nes darydama išvadą dėl Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo Apeliacinė taryba rėmėsi ne vien kitų ieškovei priklausančių Bendrijos dizainų buvimu. Dėl šių priežasčių reikia atmesti pirmąjį priekaištą.
Dėl priekaišto, susijusio su ieškovės pateikta Europos patento paraiška
Iš ginčijamo sprendimo matyti, kad Apeliacinė taryba ieškovės pateiktą Europos patento paraišką naudojo kaip svarbų informacijos šaltinį, kad įvertintų ginčijamą dizainą pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį.
Apeliacinė taryba iš esmės konstatavo, kad patento paraiška susijusi su tuo pačiu gaminiu, kuriam skirtas ginčijamas dizainas (žr. ginčijamo sprendimo 30–32 punktus).
Apeliacinė taryba panaudojo patento paraiškoje nurodytą informaciją, kad nustatytų gaminio, kuriam taikomas ginčijamas dizainas, sudedamąsias dalis ir jo paskirtį, t. y. vaikų pramogą, palengvinant vandens mūšio rengimą (ginčijamo sprendimo 33 punktas).
Apeliacinė taryba taip pat panaudojo patento paraiškoje nurodytą informaciją, kad nustatytų techninę keturių nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių – jungtuvo, vamzdelių, balionėlių ir fiksatorių – funkciją, taip pat priežastinį ryšį tarp šių keturių savybių techninės funkcijos ir nagrinėjamo gaminio techninės funkcijos. Apeliacinė taryba konstatavo, kad minėtos savybės išsamiau aprašytos patento paraiškoje ir kad šie du instrumentai (ginčijamas dizainas ir prašomas išduoti patentas) susiję su tuo pačiu gaminiu (ginčijamo sprendimo 34 punktas).
Be to, ginčijamo sprendimo 35 punkte Apeliacinė taryba nurodė pritarianti Anuliavimo skyriaus analizei, kuri buvo grindžiama ieškovės pateikta patento paraiška. Konkrečiai kalbant, Anuliavimo skyrius pažymėjo, kad gaminio, kuriam buvo skirtas ginčijamas dizainas, išvaizda nepagerėjo, palyginti su patento paraiškoje nurodytu asketišku pavyzdžiu, ir kad šis pavyzdys beveik tapatus ginčijamam dizainui (Anuliavimo skyriaus sprendimo 11 puslapis).
Be to, pažymėtina, kad Apeliacinė taryba rėmėsi ne tik ieškovės pateikta patento paraiška, kad padarytų išvadą, jog nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybes lėmė tik jo techninė funkcija. Ji taip pat atsižvelgė į kitas „svarbias objektyvias aplinkybes“, kaip jos suprantamos pagal 2018 m. kovo 8 d. Sprendimą DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), t. y. į ginčijamą dizainą (ginčijamo sprendimo 35 punktas), nagrinėjamo gaminio pobūdį ir naudojimą (ginčijamo sprendimo 33 punktas), objektyvius duomenis apie priežastis, lėmusias atitinkamo gaminio išvaizdos savybių pasirinkimą, t. y. minėtų savybių funkciją (ginčijamo sprendimo 34 punktas) ir kitus ieškovės dizainus (ginčijamo sprendimo 29 punktas).
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Apeliacinė taryba rėmėsi ne vien ieškovės pateikta patento paraiška, priešingai, nei teigia pati ieškovė (šio sprendimo 63 punktas). Iš to taip pat matyti, kad Apeliacinės tarybos analizė nebuvo 2018 m. kovo 8 d. Sprendime DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) reikalaujamos analizės „sutrumpinimas“.
Vadinasi, reikia atmesti trečiąjį ieškovės priekaištą, o kartu ir visą antrąjį ieškinio pagrindą.
Dėl ieškinio ketvirtojo pagrindo, susijusio su Apeliacinės tarybos padarytomis vertinimo klaidomis
Ieškovė tvirtina, kad, pirma, Apeliacinės tarybos nurodytas keturias nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybes lemia ne tik šio gaminio techninė funkcija, ir, antra, šios keturios savybės nėra visos nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybės. Jos nuomone, iš to matyti, kad ginčijamo dizaino registracija neturėjo būti pripažinta negaliojančia remiantis Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalimi, neatlikus analizės pagal šio reglamento 4–6 straipsnius.
Remdamasi ginčijamo sprendimo 35 punktu ieškovė kaip nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybes, nulemtas ne tik jo techninės funkcijos, nurodo šias savybes: ginčijamo dizaino „paprasta ir aiški išvaizda“, kuri yra tapati arba panaši į „žiedą ant stiebo“ dėl šiaudelių ilgio, palyginti su balionėlių ilgiu, ir „viso [minėto] dizaino proporcijos, kai ilgis maždaug 18 kartų viršija plotį, dėl kurių [minėtam] dizainui suteikiama daili ir elegantiška išvaizda, patraukli vartotojui“. Ieškovės teigimu, nė vienos iš šių savybių nelemia vien gaminio techninė funkcija.
Grįsdama savo argumentus ieškovė remiasi per procedūrą Apeliacinėje taryboje pateiktais ginčijamo dizaino kūrėjo parodymais.
Šiuose parodymuose ginčijamo dizaino kūrėjas paaiškino, kad buvo ir kitų būdų atlikti tą pačią techninę funkciją, nei pritaikytasis ginčijamam dizainui. Pavyzdžiui, „vamzdelius galima buvo sujungti į tiesią liniją išilgai vandens žarnos, išdėstyti spirale aplink visą žarną arba kaip iš vieno centro išeinančius spindulius“ (parodymų 6 punktas).
Be to, kūrėjo teigimu, įvairūs ginčijamo dizaino aspektai gali būti ir kitokie, pavyzdžiui, jungtuvo forma, vamzdelių skaičius, išdėstymas ir ilgis, taip pat įvairių skirtingo ilgio vamzdelių kombinacija (parodymų 7 punktas).
Dizaineris nurodė, kad ginčijamas dizainas yra estetiškesnis už bet kokį tokią pačią techninę funkciją atliekantį alternatyvų dizainą, nurodytą jo parodymų 6 punkte, nes jis yra pailgos formos, kurios ilgis maždaug keturis kartus viršija plotį. Todėl ginčijamo dizaino išvaizda yra paprasta, aiški ir elegantiška (parodymų 8 punktas). Dizaineris teigė, kad sprendimą dėl jo parodymų 7 punkte nurodytų aspektų išdėstymo lėmė tai, kad šis išdėstymas buvo vienas iš galimų, leidžiančių ginčijamam dizainui turėti pailgą formą, suteikiančią jam paprastą, aiškią ir elegantišką išvaizdą (parodymų 9 punktas).
Dizaineris taip pat nurodė nagrinėjamo gaminio (komerciniu pavadinimu „Bunch O Balloons“) komercinę sėkmę ir jo pelnytus apdovanojimus, kurie buvo grindžiami kriterijais, apimančiais gaminio dizaino patrauklumo vartotojams laipsnį (parodymų 10 ir 11 punktai).
Ieškovė taip pat nurodo argumentus ginčijamo dizaino individualumui pagrįsti ir ginčija Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 2 dalies taikymą nagrinėjamu atveju.
EUIPO ir įstojusi į bylą šalis ginčija ieškovės argumentus.
Pirmiausia pažymėtina, kad ieškovė nepateikia jokių argumentų, pagrindžiančių jos teiginį, kad keturios nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybės, kurias Apeliacinė taryba nurodė ginčijamo sprendimo 34 punkte, – jungtuvas su anga ir tam tikru skaičiumi skylučių, tam tikras skaičius prie jungtuvo pritvirtintų vamzdelių, tam tikras skaičius prie vamzdelių galiukų pritvirtintų oro balionėlių ir tam tikras skaičius fiksatorių, tvirtinančių balionėlius prie vamzdelių – nebuvo nulemtos tik šio gaminio techninės funkcijos. Taigi šis teiginys turi būti atmestas.
Antra, pažymėtina, kad savo argumentuose ieškovė iš esmės remiasi nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybių išdėstymu ir ginčijamo dizaino sukeliamu bendru įspūdžiu, kuris yra „paprastas ir aiškus“, panašus į „žiedą ant stiebo“. Savo parodymuose ginčijamo dizaino kūrėjas taip pat nurodo specifinį išvaizdos savybių išdėstymą, kurį, anot jo, lemia estetiniai motyvai, ir minėto dizaino sukeliamą bendrą įspūdį.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad siekiant nustatyti, ar atitinkamos gaminio išvaizdos savybės patenka į Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, reikia atsižvelgti į visas reikšmingas objektyvias kiekvieno atvejo aplinkybes; toks vertinimas visų pirma turi būti atliekamas atsižvelgiant į nagrinėjamą dizainą, į objektyvias aplinkybes, atskleidžiančias priežastis, dėl kurių buvo pasirinktos nagrinėjamo gaminio išvaizdos savybės, į informaciją apie jo naudojimą arba net į alternatyvaus dizaino, leidžiančio atlikti tą pačią techninę funkciją, buvimą, jeigu šios aplinkybės, ši informacija ar šis buvimas pagrįsti patikimais įrodymais (2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
ir
punktai).
Nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, kad patvirtindama Anuliavimo skyriaus sprendimą ir vertindama ginčijamą dizainą pagal Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalį Apeliacinė taryba atsižvelgė į objektyvias aplinkybes, pagrįstas patikimais įrodymais, kurias nurodė abi pripažinti dizaino registraciją negaliojančia prašiusios šalys. Apeliacinė taryba, be kita ko, atsižvelgė į ieškovės pateiktą patento paraišką ir konstatavo, kad ši paraiška susijusi su tuo pačiu gaminiu kaip ir ginčijamas dizainas (ginčijamo sprendimo 32 punktas). Iš tiesų ši patento paraiška padėjo Apeliacinei tarybai išanalizuoti gaminį, kuriam buvo pritaikytas ginčijamas dizainas, ir konstatuoti, kad keturi atskiri šio gaminio elementai, prisidedantys prie jo techninės funkcijos, atitinka jo išvaizdos savybes (ginčijamo sprendimo 33 ir 34 punktai). Todėl Apeliacinė taryba teisingai nusprendė, kad ginčijamas dizainas nesiskyrė nuo anksčiau pateikto patento (ginčijamo sprendimo 34 punktas) ir kad visi nagrinėjamo gaminio išvaizdos atskiri elementai atlieka techninę funkciją (ginčijamo sprendimo 35 punktas).
Apeliacinė taryba taip pat patvirtino Anuliavimo skyriaus išvadą, padarytą išnagrinėjus visą ginčijamą dizainą, kad nebuvo įrodyta, jog ginčijamo dizaino kūrimo procesui turėjo įtakos su vizualiu aspektu susiję argumentai (ginčijamo sprendimo 28 punktas). Taigi Apeliacinė taryba patvirtino Anuliavimo skyriaus vertinimą, pagal kurį jis nenustatė jokio ginčijamu dizainu saugomos gaminio išvaizdos pagerinimo, palyginti su patento paraiškoje nurodytu asketišku vaizdu.
Ieškovės argumentai nepaneigia minėtų Apeliacinės tarybos vertinimų. Pavyzdžiui, iš EUIPO administracinės bylos medžiagos matyti, kad ieškovės teiginį dėl ginčijamo dizaino „paprastos ir aiškios išvaizdos“ ir jos panašumo į „žiedą ant stiebo“ (žr. šio sprendimo 85 punktą) paneigia straipsnio „Bunch O Balloons will revolutionize water fights“ (
Bunch O Balloons
sukels vandens mūšio revoliuciją) autorius, apibūdinęs nagrinėjamo gaminio išvaizdą kaip „sudžiūvusių vynuogių kekes“. Taigi ieškovės nurodytas gaminio sukeltas vizualus įspūdis atrodo subjektyvus ar bent jau pernelyg neaiškus ir nepagrįstas objektyviais duomenimis.
Dėl šių priežasčių reikia pritarti ginčijamo sprendimo 35 punkte pateiktai Apeliacinės tarybos išvadai, kad šio sprendimo 85 punkte pateiktas ieškovės teiginys niekaip nekeičia aplinkybės, jog prietaiso vizualų aspektą lėmė tik jo techninė funkcija.
Trečia, kiek tai susiję su ginčijamo dizaino kūrėjo parodymais, kuriais remiasi ieškovė, pirmiausia reikia pažymėti, kad šie parodymai turi ribotą įrodomąją galią, nes juose išreikšta asmeninė ir subjektyvi minėto dizainerio nuomonė ir šis dizaineris, kaip ieškovės vadovas ir savininkas, yra asmeniškai suinteresuotas ginčijamo dizaino galiojimu. Darytina išvada, kad šie parodymai, kiek juose kalbama apie ginčijamo dizaino „paprastą, aiškią ir elegantišką“ išvaizdą ir kiek jų nepatvirtina joks kitas iš patikimų ir nešališkų šaltinių gautas įrodymas, neįtikina Bendrojo Teismo, kad kuriant ginčijamą dizainą buvo atsižvelgta į estetinius motyvus.
Taip pat pažymėtina, kad dizaineris iš esmės nurodo, jog įmanoma sukurti alternatyvų dizainą, kuris skirtųsi savo elementų dydžiu, forma ir proporcijomis, bet atliktų tą pačią techninę funkciją kaip ir nagrinėjamas gaminys. Šiuo klausimu pritariant Apeliacinei tarybai (žr. ginčijamo sprendimo 35 ir 36 punktus) reikia priminti, kad, Teisingumo Teismo nuomone, alternatyvaus dizaino buvimas nėra lemiamas, kiek tai susiję su klausimu, ar atitinkamo gaminio techninė funkcija yra vienintelis veiksnys, nulėmęs jo išvaizdos savybes (2018 m. kovo 8 d. Sprendimo DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
,
punktas). Šiuo atveju, turėdamas omenyje objektyvius elementus, į kuriuos Apeliacinė taryba atsižvelgė darydama išvadą dėl Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies taikymo, Bendrasis Teismas mano, kad ginčijamo dizaino kūrėjo teiginių nepakanka šiai Apeliacinės tarybos išvadai paneigti.
Be to, taip pat reikia atmesti ginčijamo dizaino kūrėjo teiginius dėl gaminio, kuriam šis dizainas skirtas, komercinės sėkmės ir dėl jo pelnytų apdovanojimų. Gaminio komercinė sėkmė nereiškia, kad kuriant ginčijamą dizainą buvo atsižvelgta į motyvus, kurie nėra susiję vien su būtinybe atlikti jo techninę funkciją. Dėl argumento, susijusio su pelnytais apdovanojimais, pažymėtina, kad iš bylos medžiagos matyti, kad kriterijai, kuriais remiantis šie apdovanojimai buvo skirti, buvo susiję ne tik su atitinkamų gaminių dizainu, ir nematyti, kad nagrinėjamas gaminys buvo apdovanotas dėl savo dizaino. Iš to matyti, kad minėtas argumentas nepatvirtina ieškovės teiginio.
Ketvirta, reikia atmesti ieškovės argumentus dėl ginčijamo dizaino individualumo ir Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 2 dalies taikymo nagrinėjamu atveju (žr. šio sprendimo 91 punktą), nes Apeliacinė taryba nenagrinėjo šių ginčo aspektų ir savo sprendimą priėmė remdamasi tik Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalimi. Vadinasi, Bendrasis Teismas neturi teisės priimti sprendimo dėl šių aspektų nei nagrinėdamas ieškinį dėl panaikinimo, nei nagrinėdamas prašymą pakeisti sprendimą (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2011 m. liepos 5 d. Sprendimo Edwin / VRDT,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
,
ir
punktus).
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti ketvirtąjį ieškinio pagrindą, taigi ir visą ieškinį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovė pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal EUIPO ir įstojusios į bylą šalies pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (dešimtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Tinnus Enterprises LLC
padengia savo ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) bei
Koopman International BV
patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Kornezov
Buttigieg
Kowalik-Bańczyk
Paskelbta 2020 m. lapkričio 18 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.