CELEX: 62017TJ0088
EŽŪFKP
2007-2013 m. programavimo laikotarpio paskutiniai vykdymo metai
Valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų patvirtinimas
Sprendimas, kuriuo tam tikra suma pripažįstama vienkartine įgyvendinant Estremadūros autonominės srities kaimo plėtros programą
Apskaičiavimo metodas
Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalis
Teisėti lūkesčiai

Teisinis pagrindas
Reglamentai (EB) Nr. 1290/2005 ir (ES) Nr. 1306/2013
2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (
OL L 209, 2005, p. 1
) buvo pagrindinis Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) ir Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) veiklą reglamentuojantis reglamentas; šie fondai buvo įsteigti vadovaujantis šiuo reglamentu.
Reglamentas Nr. 1290/2005 buvo panaikintas 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (
OL L 347, 2013, p. 549
).
Reglamento Nr. 1290/2005 23 ir 29 straipsniai, susiję, atitinkamai, su biudžetiniais įsipareigojimais ir automatiniu įsipareigojimų panaikinimu, ir toliau buvo taikomi klostantis faktinėms aplinkybėms byloje iki Reglamento Nr. 1306/2013 įsigaliojimo 2013 m. gruodžio 20 d.
Reglamento Nr. 1306/2013 37 ir 51 straipsniai, susiję, atitinkamai su likučio išmokėjimu ir programos užbaigimu bei sąskaitų patvirtinimu, buvo taikomi priimant sprendimą, dėl kurio pareikštas ieškinys, atsižvelgiant į tai, kad pagal minėto reglamento 121 straipsnį jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. dėl daugumos jo nuostatų.
Reglamento Nr. 1290/2005 23 straipsnio pirmoje ir antroje pastraipose buvo nustatyta:
„Bendrijos biudžetiniai įsipareigojimai kaimo plėtros programoms <…> vykdomi nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. išmokant metines išmokas.
Komisijos sprendimas, patvirtinantis kiekvieną valstybės narės pateiktą kaimo plėtros programą, yra <…> kai apie jį pranešama atitinkamai valstybei narei, – teisinis įsipareigojimas <…>.“
Reglamento Nr. 1290/2005 29 straipsnio „Automatinis įsipareigojimų panaikinimas“ 29 straipsnio 1 ir 7 dalyse buvo nustatyta:
„1.   Komisija automatiškai panaikina įsipareigojimus, susijusius su kaimo plėtros programai skirta biudžetinio įsipareigojimo dalimi, kuri nebuvo panaudota išankstiniam finansavimui ar tarpinėms išmokoms arba dėl kurios Komisijai nebuvo pateikta išlaidų, padarytų ne vėliau kaip iki kitų metų, einančių po biudžetinio įsipareigojimo metų, gruodžio 31 d., deklaracija, atitinkanti <…> numatytas sąlygas.
<…>
7.   Automatinio įsipareigojimų panaikinimo atveju, tų metų EŽŪFKP parama atitinkamai kaimo plėtros programai sumažinama suma, kuriai taikytas automatinis įsipareigojimų panaikinimas. Valstybė narė paruošia patikslintą finansavimo planą, kuriame sumažinta paramos suma yra paskirstyta pagal programos prioritetus. <…>“
Reglamento Nr. 1306/2013 37 straipsnio „Likučio išmokėjimas ir programos užbaigimas“ 1 dalyje nustatyta:
„Gavusi paskutinę metinę kaimo plėtros programos įgyvendinimo pažangos ataskaitą, Komisija, atsižvelgdama į turimus išteklius, išmoka likutį, remdamasi galiojančiu finansiniu planu, paskutinių atitinkamos kaimo plėtros programos vykdymo metų metinėmis finansinėmis ataskaitomis ir atitinkamu sprendimu dėl sąskaitų patvirtinimo. Tos sąskaitos Komisijai pateikiamos ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo išlaidų atitikties galutinės datos <…>, jose nurodomos mokėjimo agentūros išlaidos, patirtos iki paskutinės išlaidų tinkamumo dienos.“
Reglamento Nr. 1306/2013 51 straipsnio „Sąskaitų patvirtinimas“ pirmoje pastraipoje nustatyta:
„Iki metų, einančių po atitinkamų biudžetinių metų, gegužės 31 d. Komisija, remdamasi pagal 102 straipsnio 1 dalies c punktą perduota informacija, priima įgyvendinimo aktus, kuriuose pateikiamas jos sprendimas dėl akredituotų mokėjimo agentūrų sąskaitų patvirtinimo. Tais įgyvendinimo aktais apimamas pateiktų metinių finansinių ataskaitų išsamumas, tikslumas ir teisingumas <…>.“
Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005, iš dalies pakeistas reglamentais (EB) Nr. 74/2009 ir (EB) Nr. 473/2009
2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (
OL L 277, 2005, p. 1
) buvo įtvirtintos bendrosios Bendrijos paramos kaimo plėtrai, teikiamos EŽŪFKP lėšomis, taisyklės.
Reglamentas Nr. 1698/2005 buvo panaikintas 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis (
OL L 347, 2013, p. 487
). Vis dėlto, pagal Reglamento Nr. 1305/2013 88 straipsnį, Reglamentas Nr. 1698/2005 ir toliau taikomas veiksmams, įgyvendinamiems pagal programas, kurias Europos Komisija pagal pastarąjį reglamentą patvirtino iki 2014 m. sausio 1 d., o taip yra nagrinėjamu atveju.
Pagal Reglamento Nr. 1698/2005 15 straipsnį kiekviena kaimo plėtros programa įgyvendino kaimo plėtros strategiją, naudodama priemones, suskirstytas pagal įvairias kryptis. Ji apėmė laikotarpį nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. Valstybė narė galėjo pateikti visai savo teritorijai bendrą programą arba kelias regionines programas. Pagal to paties reglamento 19 straipsnį programos pakartotinai peržiūrimos, prireikus jas valstybės narės pritaiko likusiam laikotarpiui, gavus Stebėsenos komiteto patvirtinimą. Persvarstant programas atsižvelgiama į įvertinimų rezultatus ir Komisijos pranešimus, visų pirma siekiant patobulinti ar priderinti būdą, kuriuo atsižvelgiama į Bendrijos prioritetus.
Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio „Ištekliai ir jų skirstymas“ 1 dalyje buvo nustatyta:
„Bendrijos paramos kaimo plėtrai sumą pagal šį reglamentą laikotarpiui nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., jos metinį išskirstymą ir minimalią sumą, skiriamą regionams, atitinkantiems reikalavimus pagal konvergencijos tikslą, kvalifikuota balsų dauguma, remdamasi Komisijos pasiūlymu, nustato Taryba pagal 2007–2013 m. laikotarpio finansinę perspektyvą ir Tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžeto sudarymo procedūros tobulinimo tam pačiam laikotarpiui.“
Reglamento Nr. 1698/2005 70 straipsnio 1 dalyje buvo nustatyta, kad kaimo plėtros programą patvirtinančiame sprendime nustatomas didžiausias EŽŪFKP įnašas kiekvienai krypčiai neviršijant lankstumo ribos ir prireikus aiškiai nustatomi asignavimai, skiriami regionams, atitinkantiems reikalavimus pagal konvergencijos tikslą. Šio straipsnio 2 dalyje buvo patikslinta, kad EŽŪFKP įnašas apskaičiuojamas pagal reikalavimus atitinkančią viešųjų išlaidų sumą.
2009 m. sausio 19 d. Europos Sąjungos Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 74/2009, iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 1698/2005 (
OL L 30, 2009, p. 100
).
Reglamentu Nr. 74/2009 į Reglamentą Nr. 1698/2005 buvo įterptas 16a straipsnis. Šio straipsnio 1 dalies a–f punktuose buvo apibrėžtos tam tikros prioritetinės sritys (toliau – nauji uždaviniai), kurias turi numatyti valstybės narės savo kaimo plėtros programose.
Reglamento Nr. 1698/2005 16a straipsnis buvo iš dalies pakeistas 2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 473/2009, iš dalies keičiančiu reglamentus Nr. 1698/2005 ir Nr. 1290/2005 (
OL L 144, 2009, p. 3
), minėto straipsnio g punkte pridedant papildomą prioritetinę sritį.
Iš dalies pakeisto Reglamento Nr. 1698/2005 16a straipsnio 1 dalyje buvo nustatyta:
„Atsižvelgdamos į savo specialiuosius poreikius, iki 2009 m. gruodžio 31 d. valstybės narės savo kaimo plėtros programose numato veiklos rūšis, priskiriamas toliau nurodytoms prioritetinėms sritims, kurios apibūdintos Bendrijos strateginėse gairėse ir išsamiau apibrėžtos nacionalinės strategijos planuose:
a)
klimato kaita;
b)
atsinaujinantieji energijos ištekliai;
c)
vandentvarka;
d)
biologinė įvairovė;
e)
priemonės, kuriomis prisidedama prie pieno sektoriaus restruktūrizavimo;
f)
inovacijos, susijusios su a–d punktuose minėtomis prioritetinėmis sritimis;
g)
plačiajuosčio interneto infrastruktūra kaimo vietovėse. <…>“
Apibrėžus naujus uždavinius ir siekiant perduoti valstybių narių dispozicijai papildomų lėšų tam, kad jos galėtų įgyvendinti nagrinėjamus prioritetus savo kaimo plėtros programose, Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnis buvo iš dalies pakeistas. Reglamentu Nr. 74/2009 į minėtą straipsnį, be kita ko, buvo įtrauktos 5a ir 5b dalys, o Reglamentu Nr. 473/2009 į šį straipsnį buvo įterpta 2a dalis ir iš dalies pakeistos to paties straipsnio 5a ir 5b dalys.
Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 2a dalyje buvo numatyta:
„Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta sumos, gautos padidinus bendruosius įsipareigojimus, kaip nustatyta 2006 m. birželio 19 d. Tarybos sprendimu 2006/493/EB, nustatančiu Bendrijos paramos kaimo plėtrai sumą laikotarpiui nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., jos metinį išskirstymą ir mažiausią sumą, skiriamą regionams, atitinkantiems reikalavimus pagal konvergencijos tikslą su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2009/434/EB, dalis skiriama veiklos rūšims, susijusioms su šio reglamento 16a straipsnio 1 dalyje nustatytomis prioritetinėmis sritimis.“
Iš dalies pakeisto Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalies pirmoje ir ketvirtoje pastraipose buvo nustatyta:
„Sumą, kuri lygi sumoms, gautoms pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 9 straipsnio 4 dalį ir 10 straipsnio 3 dalį pritaikius privalomąjį moduliavimą, o nuo 2011 m. – ir sumoms, sukauptoms pagal to reglamento 136 straipsnį, valstybės narės panaudoja tik laikotarpiu nuo 2010 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d. kaip Bendrijos paramą pagal galiojančias kaimo plėtros programas veiklos rūšims, kurios nurodytos šio reglamento 16a straipsnio 1 dalies a–f punktuose, finansuoti.
2a dalyje nurodytos sumos valstybėms narėms skirtą dalį valstybės narės panaudoja tik laikotarpiu nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d. kaip Bendrijos paramą pagal galiojančias kaimo plėtros programas veiklos rūšims, nurodytoms 16a straipsnio 1 dalyje.“
Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje buvo numatyta:
„Jei pasibaigus programai Bendrijos įnašo faktinė suma, panaudota 16a straipsnio 1 dalyje nurodytai veiklai finansuoti, yra mažesnė už šio straipsnio 5a dalyje nurodytą bendrą sumą, valstybė narė susidariusį skirtumą grąžina, pervesdama jį į Europos Bendrijų bendrąjį biudžetą, jei ta suma nėra didesnė už sumą, kuria viršijama bendra paskirstytų išmokų, skirtų kitai nei 16a straipsnio 1 dalyje nurodytai veiklai finansuoti, suma.
<…>“
Ginčo aplinkybės
Iš Reglamento Nr. 473/2009 1–3 konstatuojamųjų dalių matyti, kad Europos Tarybos 2008 m. gruodžio 11 ir 12 d. patvirtinto Europos ekonomikos atgaivinimo plano, kuriuo numatyta inicijuoti prioritetinius veiksmus, kontekste taip pat buvo suteikta valstybėms narėms papildomų lėšų per EŽŪFKP siekiant vystyti prioritetinę sritį, susijusią su plačiajuosčiu internetu, ir sustiprinti veiksmus, susijusius su naujais uždaviniais (toliau – gaivinimo plano lėšos).
2009 m. gegužės 25 d. Tarybos sprendimu 2009/434/EB, iš dalies keičiančiu Sprendimą 2006/493/EB, nustatantį Bendrijos paramos kaimo plėtrai sumą laikotarpiui nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., jos metinį išskirstymą ir mažiausią sumą, skiriamą regionams, atitinkantiems reikalavimus pagal konvergencijos tikslą (
OL L 144, 2009, p. 25
), visoms valstybėms narėms buvo skirta papildomai lėšų iš EŽŪFKP kaip gaivinimo plano lėšos. Pagal 2009 m. liepos 7 d. Komisijos sprendimo 2009/545/EB, kuriuo nustatomas Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 dėl paramos kaimo plėtrai 69 straipsnio 2a dalyje nurodytos sumos metinis paskirstymas valstybėms narėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Komisijos sprendimas 2006/636/EB (
OL L 181, 2009, p. 49
), I priedą Ispanijos Karalystei skirta bendra 76296000 eurų suma.
Iš 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, iš dalies keičiančio reglamentus Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 247/2006, (EB) Nr. 378/2007 ir panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1782/2003 (
OL L 30, 2009, p. 16
), 1, 9 ir 10 konstatuojamųjų dalių matyti, kad Europos bendrija, atsižvelgdama į Komisijos Europos Parlamentui ir Tarybai pateiktą komunikatą „Pasiruošimas BŽŪP reformos patikrinimui“, nustatė, kad žemės ūkio sektoriuje iškilo daug naujų ir sunkių problemų, ir kad reikia reaguoti į šias problemas. Žemės ūkio srityje EŽŪFKP yra tam tinkamas instrumentas.
Buvo numatyta, kad bus sukaupta papildomai EŽŪFKP lėšų, taikant privalomą moduliavimo procedūrą, numatytą Reglamento Nr. 73/2009 9 straipsnio 4 dalyje ir 10 straipsnio 3 dalyje, taip pat pervedant specialiųjų lėšų pagal šio reglamento 136 straipsnį (toliau – būklės patikros lėšos).
2009 m. birželio 10 d. Komisijos sprendimu 2009/444/EB, kuriuo nustatomos valstybėms narėms 2009–2012 m. skiriamos sumos, susidariusios pritaikius Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 7 ir 10 straipsniuose nustatytą moduliavimą (
OL L 148, 2009, p. 29
), Ispanijos Karalystei, remiantis šio sprendimo II priedu, buvo skirta 498100000 eurų būklės patikros lėšų.
Taigi, Ispanijos Karalystei skirtos būklės patikros ir gaivinimo plano lėšos siekė 574396000 eurų. Iš šios sumos 70709037 eurų buvo skirta Estremadūros autonominės srities (toliau – Estremadūra) mokėjimo agentūrai.
Ispanijos valdžios institucijos paprašė Komisijos, kad būtų peržiūrėta kaimo plėtros programa, kiek tai susiję su Estremadūra, tam, kad būtų atsižvelgta į būklės patikros ir gaivinimo plano lėšų (toliau, kartu – papildomos lėšos) skyrimą Ispanijos Karalystei.
2010 m. kovo 18 d. Sprendimu C(2010) 1729 Komisija patvirtino kaimo plėtros programos peržiūrą, kiek tai susiję su Estremadūra, 2007–2013 m. laikotarpiu, ir ja buvo atsižvelgta į papildomų lėšų skyrimą (toliau – pirmasis sprendimas, patvirtinantis programos peržiūrą).
Sprendimo C(2010) 1729 priede buvo pateikta lentelė, kurioje nurodytos EŽŪFKP skirtos lėšos, išdėstytos už metus 2007–2013 m. laikotarpiu. Šioje lentelėje buvo numatyta:
–
bendra 878066742 eurų suma, kurią skyrė EŽŪFKP Estremadūrai ir kurią sudaro:
–
speciali 70709037 eurų suma, paskirstyta už 2009–2013 m., kaip papildomos lėšos pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalį,
–
likusi 807357705 eurų suma, skiriama regionams, atitinkantiems reikalavimus pagal konvergencijos tikslą.
2013 m. gegužės 29 d. Komisija atliko automatinį biudžeto įsipareigojimų panaikinimą 57963282 eurų sumai taikant Reglamento Nr. 1290/2005 29 straipsnyje numatytą procedūrą. Iš tiesų biudžeto įsipareigojimų už 2010 m. dalis, panaudota mokėjimui ar nurodyta išlaidų, atitinkančių sąlygas, numatytas išlaidoms iki 2012 m. gruodžio 31 d., deklaracijoje („taisyklė n+2“), buvo mažesnė už biudžeto įsipareigojimus, numatytus už 2010 m., o skirtumas siekė 57963282 eurus. Todėl, remiantis minėto reglamento 29 straipsnio 7 dalimi ir Reglamento Nr. 1698/2005 19 straipsnio 2 dalimi, Ispanijos valdžios institucijos pateikė patikslintą kaimo plėtros programos dėl Estremadūros finansavimo planą.
2013 m. gruodžio 17 d. Sprendimu C(2013) 9347
final
Komisija patvirtino kaimo plėtros programos dėl Estremadūros peržiūrą už 2007–2013 m. laikotarpį, kuria, be kita ko, buvo atsižvelgta į jos automatiškai panaikintą sumą (toliau – antrasis sprendimas, patvirtinantis programos peržiūrą).
Sprendimo C(2013) 9347
final
priede, be kita ko, pateikta lentelė, joje nurodytas EŽŪFKP skirtos lėšos, išdėstytos už metus 2007–2013 m. laikotarpiu. Šioje lentelėje buvo numatyta:
–
bendra 828279953 eurų suma, kurią skyrė EŽŪFKP Estremadūrai, ir kurią sudaro:
–
speciali 64496589 eurų suma, paskirstyta už 2009–2013 m., kaip papildomos lėšos pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalį,
–
likusi 763783364 eurų suma, skiriama regionams, atitinkantiems reikalavimus pagal konvergencijos tikslą.
2015 m. lapkričio 16 ir 17 d. įvyko seminaras, per kurį Komisijos ekspertai pateikė valstybėms narėms gaires, patvirtintas 2015 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimu C(2015) 1399
final
, susijusias su 2007–2013 m. kaimo plėtros programų užbaigimu (toliau – gairės), ir instrukcijas dėl metodo, kurio minėta institucija siekė laikytis atlikdama skaičiavimus, numatytus Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje.
Atsižvelgdama į 2007–2013 m. kaimo plėtros programų užbaigimą, Estremadūra pateikė paskutinių programos vykdymo metų metines ataskaitas, t. y. už laikotarpį nuo 2014 m. spalio 16 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d. (toliau – paskutiniai vykdymo metai), tam, kad vėliau jas Komisija patvirtintų.
Estremadūros pateiktų paskutinių vykdymo metų metinės ataskaitos 6 priede buvo lentelė su sumomis, leidžiančiomis atlikti skaičiavimą, numatytą Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje. Kairėje pusėje esančiame stulpelyje buvo numatytos pradinės sumos, mokėtinos iš EŽŪFKP. Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad iš numatytos bendros 828279952 eurų sumos, finansuotinos iš EŽŪFKP, 64496589 eurų sumą sudarė būklės patikros ir gaivinimo plano lėšos, o 763783363 eurų sumą – „kitos lėšos“. Dešinėje esančiame stulpelyje buvo nurodytos minėtų valdžios institucijų deklaruotos išlaidos. Buvo nurodyta, kad iš bendros 819397233,37 eurų deklaruotų išlaidų sumos 56765681,26 eurų suma buvo išleista veiksmams, susijusiems su naujais uždaviniais, o 762631552,11 eurų suma – „kitoms išlaidoms“.
2016 m. rugsėjo 26 d. raštu, skirtu Ispanijos valdžios institucijoms, Komisija pranešė apie 2007–2013 m. kaimo plėtros programos, susijusios su Estremadūra, paskutinių vykdymo metų metinių ataskaitų patvirtinimą. Ji nurodė taikiusi sumos sumažinimą 5060636,11 eurais taikant Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį ir sumos sumažinimą 304046,41 eurais dėl įgyvendinamos programos krypčių ribų korekcijos. Tuomet Estremadūra pateikė Komisijai ataskaitą, su pastabomis dėl minėto rašto ir paprašė surengti neoficialų dvišalį susitikimą.
2016 m. lapkričio 30 d. Komisija priėmė Įgyvendinimo sprendimą (ES) 2016/2113 dėl valstybių narių mokėjimo agentūrų sąskaitų, susijusių su Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) finansuotomis išlaidomis EŽŪFKP 2007–2013 m. programavimo laikotarpio paskutiniais vykdymo metais (2014 m. spalio 16 d.–2015 m. gruodžio 31 d.), patvirtinimo (
OL L 327, 2016, p. 79
, toliau – ginčijamas sprendimas). Minėtas sprendimas grindžiamas Reglamento Nr. 1306/2013 51 straipsniu. Iš šio sprendimo 1 straipsnio matyti, kad patvirtinamos mokėjimo agentūrų, nurodytų to sprendimo I priede, sąskaitos, susijusios su minėto programavimo laikotarpio paskutiniais vykdymo metais. Šiame sąraše yra kaimo plėtros programa, susijusi su Estremadūra.
Iš prie ginčijamo sprendimo I priedo pridėtos lentelės matyti, kad Komisija manė, jog 5364682,52 eurų suma, kvalifikuota kaip „vienkartinė“, turėjo būti atskaityta iš galutinės Estremadūrai mokėtinos sumos iš EŽŪFKP užbaigus 2007–2013 m. kaimo plėtros programas. Šios lentelės apačioje paaiškinta, kad minėta suma atitinka „viršutines ribas ir atskaitymus pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį“.
2017 m. sausio 31 d. Briuselyje (Belgija) įvyko neoficialus Komisijos ir Ispanijos Karalystės atstovų susitikimas. Šio susitikimo protokolas Ispanijos Karalystei buvo perduotas 2017 m. vasario 24 d.
Procesas ir šalių reikalavimai
2017 m. vasario 13 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį Ispanijos Karalystės ieškinį.
Pakeitus Bendrojo Teismo kolegijų sudėtį, taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 27 straipsnio 5 dalį, ši byla paskirta aštuntajai kolegijai.
Ispanijos Karalystė Bendrojo Teismo prašo:
–
iš dalies panaikinti, kiek tai susiję su Estremadūra, ginčijamą sprendimą tiek, kiek jame numatyta neišmokėti 5364682,52 eurų sumos,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį kaip nepagrįstą,
–
priteisti iš Ispanijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Grįsdama savo ieškinį Ispanijos Karalystė nurodo du pagrindus. Pirmasis pagrindas, kuris yra pagrindinis, susijęs su Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio pažeidimu. Antrasis pagrindas susiję su tuo, kad Komisija nepaisė savo diskrecijos ir pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą.
Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio pažeidimu
Pirminės pastabos
Reikia pažymėti, kad ieškiniu siekiama panaikinti sprendimą, kuriuo patvirtintos paskutinių vykdymo metų sąskaitos, susijusios su Estremadūra, užbaigus 2007–2013 m. programavimo laikotarpio programą, kiek tai susiję su šia mokėjimo agentūra.
Pagal gairių 5.1 punktą paskutiniame sprendime, kuriuo patvirtinamos sąskaitos prieš užbaigiant programą, nustatomos išlaidų sumos per paskutinius vykdymo metus, kurios turi būti pripažintos kaip mokėtinos iš EŽŪFKP remiantis, be kita ko, metinėmis ataskaitomis.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal jurisprudenciją bendro žemės ūkio politikos valdymo srityje Komisija neturi teisės finansuoti išlaidų, kurios neatitinka bendro aptariamų rinkų organizavimo taisyklių, ir kad ši taisyklė visuotinai taikoma (2005 m. birželio 9 d. Sprendimo Ispanija / Komisija,
C‑287/02
,
EU:C:2005:368
,
punktas; 2007 m. kovo 28 d. Sprendimo Ispanija / Komisija,
T‑220/04
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2007:97
,
punktas ir 2015 m. spalio 8 d. Sprendimo Italija / Komisija,
T‑358/13
,
EU:T:2015:773
,
punktas).
Pagal 2014 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 908/2014, kuriuo nustatomos Reglamento Nr. 1306/2013 taikymo taisyklės, susijusios su mokėjimo agentūromis ir kitomis įstaigomis, finansų valdymu, sąskaitų patvirtinimu, patikrų taisyklėmis, užstatais ir skaidrumu (
OL L 255, 2014, p. 59
), 33 straipsnį „Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 51 straipsnyje nurodytame sprendime dėl sąskaitų patvirtinimo nustatomos kiekvienos valstybės narės patirtų išlaidų sumos per atitinkamus finansinius metus, kurios pripažįstamos mokėtinomis iš fondų remiantis [metinėmis] ataskaitomis“. Iš to matyti, kad Komisija neišvengiamai vertina ir nepatvirtintas sumas (šiuo klausimu, kiek tai susiję su sąskaitų patvirtinimu pagal Reglamento Nr. 2245/1999 7 straipsnio 1 dalį, žr. 2005 m. birželio 9 d. Sprendimo Ispanija / Komisija,
C‑287/02
,
EU:C:2005:368
,
punktą).
Būtent siekdama užbaigti kaimo plėtros programą dėl Estremadūros Komisija atliko skaičiavimą, numatytą Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje, ir padarė išvadą, kad, kiek tai susiję su minėta programa, į Sąjungos biudžetą grąžintiną likusią sumą, kaip tai suprantama pagal nagrinėjamą nuostatą, sudaro 5060636,11 eurų. Todėl ji šią sumą išskaičiavo iš galutinės minėtai mokėjimo agentūrai mokėtinos sumos, kaip tai matyti iš 2016 m. rugsėjo 26 d. rašto (žr. šio sprendimo 37 punktą). Ši suma sudarė dalį 5364682,52 eurų sumos, kurią Komisija kvalifikavo kaip „vienkartinę“, patvirtindama šios mokėjimo agentūros paskutinių vykdymo metų ataskaitas, kaip tai matyti iš ginčijamo sprendimo.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kaip nurodė ir Komisija, kad Ispanijos Karalystė nepateikė jokių argumentų, kuriais būtų ginčijama iš Estremadūrai mokėtinos galutinės sumos padaryta 304046,41 eurų atskaita, atitinkanti ribų korekciją, kaip nurodyta 2016 m. rugsėjo 26 d. rašto I priede esančios lentelės antroje eilutėje.
Dėl 5364682,52 eurų sumos, ginčijamame sprendime kvalifikuotos kaip „vienkartinė“, reikia pažymėti, kad Ispanijos Karalystė realiai ginčija tik 5060636,11 eurų sumą, nustatytą po Komisijos atlikto skaičiavimo taikant Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį.
Dėl Komisijos atlikto skaičiavimo taikant Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį pagrįstumo
Ispanijos Karalystė tvirtina, kad Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį. Šiai nuostatai taikyti reikia, kad būtų įvykdytos dvi sąlygos, t. y. pirma, būtų nepakankamas papildomų lėšų panaudojimas veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais ir, antra, viršijama bendra paskirstytų išmokų, skirtų kitai veiklai, ne numatytai dėl naujų uždavinių, suma. Tačiau nė viena iš šių sąlygų neįvykdyta nagrinėjamu atveju.
Konkrečiai Ispanijos Karalystė tvirtina, kad bendra paskirstytų išteklių suma veiklai, ne numatytai dėl naujų uždavinių, nebuvo viršyta, nes 762 milijonų eurų suma, kurios Komisija neginčijo, buvo išleista kitai veiklai, o tai yra mažiau, nei numatyti biudžetiniai įsipareigojimai, kurie siekia 763 milijonus eurų.
Priminusi, kad kaimo plėtros programa dėl Estremadūros buvo du kartus keista tam, kad būtų atsižvelgta, pirma, į papildomų lėšų skyrimą veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais (pirmasis sprendimas, patvirtinantis programos peržiūrą), ir, antra, į automatinį tam tikros biudžetinių įsipareigojimų už 2010 m. sumos panaikinimą (antrasis sprendimas, patvirtinantis programos peržiūrą), Ispanijos Karalystė tvirtina, kad Estremadūra, atlikdama savo skaičiavimus, minėtos programos užbaigimo protokole galėjo atsižvelgti į sumas, kurias Komisija patvirtino pastarajame sprendime. Todėl Estremadūra galėjo atsižvelgti kaip į pradinius biudžetinius įsipareigojimus į 64 milijonų eurų sumą, atitinkančią papildomas lėšas pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalį, skirtas įgyvendinti naujus uždavinius, ir į 763 milijonų eurų sumą, atitinkančią lėšas, skirtas kitai veiklai, ne numatytajai įgyvendinti šiuos naujus uždavinius.
Komisija ginčija visus šiuos argumentus.
Konkrečiai kalbant, dėl skaičiavimo, kurį Komisija atliko pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį, ji nurodo, kad atsižvelgė į pradinę 70709037 eurų sumą kaip į finansavimą iš papildomų fondų, kaip matyti iš pirmojo sprendimo, patvirtinančio programos peržiūrą.
Komisija patikslina, kad konstatavo, jog išlaidų suma, deklaruota už veiklą, susijusią su naujais uždaviniais, kaip matyti iš Estremadūros pateiktų metinių ataskaitų, siekė 56765681,26 eurus, o tai yra 13943355,74 eurais mažiau nei pradinė 70709037 eurų papildomų lėšų suma.
Komisija priduria, kad konstatavo, jog nagrinėjama programa neįvykdyta iš viso dėl 8882719,63 eurų sumos, atitinkančios skirtumą, tarp numatytos 828279953 eurų sumos, skirtinos programai iš EŽŪFKP ir nurodytos antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą, po automatinio įsipareigojimų panaikinimo ir faktiškai išleistos sumos, t. y. 819397233,37 eurų, kaip matyti iš Estremadūros pateiktų metinių ataskaitų.
Galiausiai Komisija daro išvadą, kad Estremadūra veiklai, nesusijusiai su naujais uždaviniais, išleido 5060636,11 eurų sumą, atitinkančią skirtumą tarp 13943355,74 eurų sumos, t. y. nepanaudotos sumos, numatytos veiklai, skirtai įgyvendinti naujiems uždaviniams, ir 8882719,63 eurų sumos, atitinkančios nepanaudotą sumą visai nagrinėjamai programai. Todėl ši 5060636,11 eurų suma turėjo būti grąžinta į Europos Sąjungos biudžetą ir išskaičiuota iš galutinės Estremadūrai mokėtinos sumos.
Reikia konstatuoti, kad šalys nesutaria dėl sumų, numatytų finansavimui iš EŽŪFKP kaimo plėtros programai, susijusiai su Estremadūra, į kurias reikia atsižvelgti siekiant atlikti skaičiavimą, numatytą Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje, ir kurios buvo peržiūrėtos po automatinio panaikinimo procedūros, įvykusios įgyvendinant minėtą programą. Iš tiesų Ispanijos Karalystė tvirtina, kad Komisija turėjo remtis sumomis pagal antrąjį sprendimą, patvirtinantį programos peržiūrą, tačiau minėta institucija rėmėsi suma, išplaukiančia iš pirmojo sprendimo, patvirtinančio programos peržiūrą, kiek tai susiję su papildomomis lėšomis, ir suma, išplaukiančia iš antrojo sprendimo, patvirtinančio programos peržiūrą, kiek tai susiję su bendromis lėšomis iš EŽŪFKP.
Taigi reikia nustatyti sumas, į kurias turėjo atsižvelgti Komisija, atlikdama Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje numatytą skaičiavimą, prieš patikrinant, ar minėta institucija nepadarė klaidos skaičiuodama.
–
Dėl sumų, į kurias Komisija atsižvelgė atlikdama skaičiavimą
Visų pirma reikia pažymėti, kad gairėse nepateikiama jokios reikšmingos nuorodos dėl sumų, į kurias reikia atsižvelgti Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje numatyto apskaičiavimo tikslais. Iš tiesų, nors pateikiami paaiškinimai dėl minėto apskaičiavimo ir numatyta grąžinimo galimybė remiantis šia nuostata užbaigus programą, jose nenurodyta prielaida, dėl kurios automatinis dalies biudžetinių įsipareigojimų panaikinimas lėmė lėšų iš EŽŪFKP peržiūrą.
Be to, reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį, jei Sąjungos įnašo faktinė suma, panaudota veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, finansuoti, yra mažesnė už šio straipsnio 5a dalyje nurodytą bendrą sumą, valstybė narė likutį grąžina į Sąjungos biudžetą, jei ta suma nėra didesnė už sumą, kuria viršijama bendra paskirstytų išmokų suma, skirta kitai veiklai, nei susijusiai su naujais uždaviniais, finansuoti.
Taigi Reglamento Nr. 1698/2005 59 straipsnio 5b dalyje numatytas mokėjimo agentūros lėšų grąžinimas į Sąjungos biudžetą grindžiamas dviem prielaidomis.
Visų pirma išlaidų suma veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, turi būti mažesnė už Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalyje numatytą bendrą sumą. Šioje dalyje minimos sumos, nurodytos šio straipsnio 2a dalyje, atitinkančios, pirma, gaivinimo plano lėšas, Ispanijos Karalystei nustatytas Sprendime 2009/545 (žr. šio sprendimo 23 punktą) ir, antra, būklės patikros lėšas, sukauptas taikant tam tikras Reglamento Nr. 73/2009 nuostatas, kokios jos Ispanijos Karalystei nustatytos Sprendime 2009/444 (žr. šio sprendimo 26 punktą).
Antra, reikia konstatuoti, kad buvo viršyta „bendra turima kitai veiklai [ne veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais] suma“. Žodžių „suma, kuria viršijama bendra paskirstytų išmokų, skirtų kitai nei [veiklai] nei <…>“ vartojimas reiškia, kad kalbama apie visas sumas, kurios nėra skirtos vien veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, todėl ir apie visas paskirstytas išmokas, išskyrus papildomas lėšas. Vis dėlto šalys sutaria dėl to, kad norint gauti visą išmokų sumą, iš bendros numatytų paskirstyti išmokų iš EŽŪFKP sumos reikia atskaityti papildomų lėšų sumą.
Galiausiai reikia priminti Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje numatyto apskaičiavimo kontekstą ir išnagrinėti jo mechanizmą ir tikslą.
Pagal reglamentų Nr. 73/2009, Nr. 74/2009 ir Nr. 473/2009 preambules paramos kaimo plėtrai vaidmuo turi būti sustiprintas tam, kad Europos žemės ūkis galėtų reaguoti į naujus uždavinius, susijusius su klimato kaita, tvariu vandens išteklių valdymu ar bioįvairovės apsauga.
Buvo išvardyti nauji uždaviniai (žr. šio sprendimo 15 ir 17 punktus), kuriuos vykdydamos valstybės narės turėjo įgyvendinti tam tikrą veiklą pagal savo kaimo plėtros programas ir joms turėjo būti skirta papildomų lėšų.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad dėl papildomų lėšų skyrimo valstybėms narėms atsirado pareiga dėl jų naudojimo. Ši pareiga numatyta Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalyje, į kurią netiesiogiai daroma nuoroda minėto reglamento 69 straipsnio 5b dalyje. Iš tiesų šio reglamento 69 straipsnio 5a dalies pirmoje ir ketvirtoje pastraipose iš esmės numatyta, kad sumas, sukauptas kaip būklės patikros lėšos ir gaivinimo plano lėšos, valstybės narės naudoja tik veiklos rūšims, susijusioms su naujais uždaviniais.
Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalis, kurioje numatytas lėšų grąžinimas į Sąjungos biudžetą, suponuoja, kad turi būti konstatuotos dvi prielaidos, skelbiamos šio sprendimo 65–67 punktuose, t. y. ne visiškas lėšų, skirtų vykdyti veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, panaudojimas ir visų kitai veiklai paskirstytinų lėšų viršijimas. Komisija pažymi, kad todėl papildomų lėšų, skirtų naujiems uždaviniams vykdyti, ne visiškas panaudojimas nėra neteisėtas, jei neviršijamos lėšos, paskirstytinos kitai veiklai, ne numatytai naujiems uždaviniams vykdyti. Lėšas grąžinti į Sąjungos biudžetą būtina tik tuomet, jei išlaidų suma viršija turimas paskirstytinas lėšas kitai veiklai.
Iš tiesų sumos, susidarančios viršijus „bendrą turimą kitai veiklai [ne veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais] sumą“, negali būti pripažintos išlaidomis, finansuotinomis iš papildomų nepanaudotų lėšų, turint omeny tai, kad jomis nebuvo finansuojamos veiklos rūšys, susijusios su šiais naujais uždaviniais, aiškiai numatytais Reglamente Nr. 1698/2005.
Taigi Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalies tikslas yra išvengti, kad papildomos lėšos būtų naudojamos kitai veiklai, ne veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais.
Būtent atsižvelgiant į šiuos samprotavimus šiuo atveju reikia išnagrinėti ar Komisija nepadarydama klaidos galėjo atsižvelgti į sumas, kurias nurodė atlikdama Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje nurodytą skaičiavimą.
Iš tiesų Komisija visų pirma teisingai kaip į papildomas lėšas atsižvelgė į sumą, iš pradžių numatytą finansuoti veiklą, susijusią su naujais uždaviniais, ir nurodytą pirmajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą, t. y. į 70709037 eurų sumą.
Ši išvada grindžiama Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalies formuluote tiek, kiek žodžiais „5a dalyje nurodytą bendrą sumą“ siekiama apibrėžti bendrą papildomų lėšų, iš pradžių sukauptų finansuoti veiklą, susijusią su naujais uždaviniais, sumą. Ši suma nurodyta pirmajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą dėl Estremadūros, kuriame konkrečiai peržiūrėta minėta programa tam, kad būtų atsižvelgta į Ispanijos Karalystei pagal sprendimus 2009/444 ir 2009/545 skirtas papildomas lėšas.
Be to, reikia pažymėti, kad papildomos lėšos, kurių skyrimas numatytas siekiant paskatinti įgyvendinti tam tikros rūšies veiklą 2007–2013 m. laikotarpiu, neturėtų būti sumažintos taikant 2010 m. nepanaudotų biudžetinių įsipareigojimų automatinio panaikinimo procedūrą. Komisija tvirtina, kad dėl automatinio panaikinimo procedūros Ispanijos Karalystė neturėtų būti atleista nuo pareigos panaudoti numatytas papildomas lėšas veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5a dalį.
Šiuo klausimu reikia atskirti, viena vertus, automatinio panaikinimo procedūrą ir, kita vertus, procedūrą, kurios turi laikytis Komisija pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio b dalį, patvirtindama paskutinių vykdymo metų ataskaitas siekiant užbaigti programą.
Iš tiesų, pirma, iš Reglamento Nr. 1290/2005 22 konstatuojamosios dalies matyti, kad automatinio įsipareigojimų panaikinimo taisyklės buvo nustatytos siekiant paspartinti programų įgyvendinimą ir prisidėti prie patikimo finansų valdymo. Be to, pagal to paties reglamento 29 straipsnį Komisija turi teisę automatiškai panaikinti įsipareigojimus, susijusius su kaimo plėtros programai skirta biudžetinio įsipareigojimo dalimi, kuri nebuvo panaudota išankstiniam finansavimui ar tarpinėms išmokoms arba dėl kurios nebuvo pateikta išlaidų, padarytų ne vėliau kaip iki kitų metų, einančių po biudžetinio įsipareigojimo metų, gruodžio 31 d., deklaracija (2015 m. spalio 8 d. Sprendimo Italija / Komisija,
T‑358/13
,
EU:T:2015:773
,
punktas).
Antra, iš Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalies matyti, kad grąžinimas į Sąjungos biudžetą yra būtinas užbaigus programą ir atlikus patikrinimą, kaip laikomasi išimtinio lėšų, skirtų konkrečios rūšies veiklai, naudojimo pareigos, kai mokėjimo agentūros jau pervedė lėšas jų gavėjams.
Taigi, nors šio sprendimo 79 punkte nurodytos dvi procedūros lemia sumų nepriskyrimą Sąjungos finansavimui, reikia pažymėti, kad vykstant automatinio panaikinimo procedūrai biudžetinių įsipareigojimų dalis automatiškai sumažinama „n+2“ momentu, nes ji nebuvo panaudota, apskaičiavimą pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį, valstybė narė turi grąžinti į Sąjungos biudžetą tam tikrą sumą, apskaičiuotą remiantis „faktiškai turėtomis“ išlaidomis paskutinę išlaidų priimtinumo dieną.
Pakanka konstatuoti, kad, neatsižvelgiant į tai, jog Ispanijos Karalystės nurodė, kad neįmanoma pakoreguoti suplanuotų sumų kitai regioninei programai, papildomų lėšų Estremadūrai sumažinimas po automatinio panaikinimo procedūros, nurodytas antrojo sprendimo, patvirtinančio programos peržiūrą, priede pateiktoje lentelėje, lėmė tai, kad užbaigus programą sumos, išleistos veiklai, kuriai skirta papildomų lėšų, nebeatitiko iš pradžių minėtai valstybei narei numatytų skirti lėšų, o tai prieštarauja taikytinoms Reglamento Nr. 1698/2005 nuostatoms.
Antra, dėl „bendros turimos kitai veiklai [ne veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais] sumos“, apskaičiuotos iš visos finansinės paramos iš EŽŪFKP sumos atskaičius papildomų lėšų sumą (žr. šio sprendimo 67 punktą), pažymėtina, kad Komisija po automatinio panaikinimo procedūros dėl visos finansavimo iš EŽŪFKP sumos taip pat teisingai atsižvelgė į sumą, nurodytą antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą.
Iš tiesų, kaip buvo priminta šio sprendimo 82 punkte, automatinio panaikinimo procedūra lėmė automatinį 2010 m. nepanaudotų biudžetinių įsipareigojimų panaikinimą momentu „n+2“, nes jie nebuvo panaudoti mokėjimams ar dėl jų nebuvo pateikta tinkamų išlaidų deklaracija. Iš to darytina išvada, kad užbaigus programą ir vykdant paskutinių vykdymo metų sąskaitų patvirtinimo procedūrą, Komisija, remdamasi faktinėmis išlaidomis, turėjo atsižvelgti į visą finansavimo iš EŽŪFKP sumą, sumažintą automatinio panaikinimo suma.
Be to, antrojo sprendimo, patvirtinančio programos peržiūrą, 2 straipsnyje aiškiai patikslinta visa suma, finansuotina iš EŽŪFKP, į kurią reikia atsižvelgti po automatinio panaikinimo, t. y. 828279953 eurai. Ši suma pakartotinai nurodyta Estremadūros pateiktose metinėse ataskaitose ir ji šalių nebuvo ginčyta.
Taigi, kaip pažymėjo Komisija dublike, kitai veiklai turima suma, gauta iš visos minėtos 828279953 eurų sumos atskaičius 70709037 eurus papildomų lėšų, siekia 757570916 eurų.
Negalima pritarti Ispanijos Karalystės argumentams, kad atliekant apskaičiavimą pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį, reikėjo atsižvelgti į sumas, nurodytas antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad antrojo sprendimo, patvirtinančio programos peržiūrą, 2 straipsnyje Komisija daro nuorodą į priedą, kuriame pateiktos lentelės su peržiūrėtu finansavimo planu, pateiktu Ispanijos valdžios institucijų remiantis Reglamento Nr. 1290/2005 29 straipsnio 7 dalyje ir Reglamento Nr. 1698/2005 19 straipsnio 2 dalyje, kuriose numatyta, kad po automatinio panaikinimo sumažinamos tiek papildomos lėšos, tiek kitos turimos lėšos, skirtos numatytam finansavimui iš EŽŪFKP (žr. šio sprendimo 33 punktą). Taigi, kaip teisingai tvirtina Komisija, Reglamento Nr. 1290/2005 29 straipsnio 7 dalyje, kurioje numatyta, kad automatinio įsipareigojimų panaikinimo atveju „tų metų EŽŪFKP parama“ sumažinama, nedaromas skirtumas tarp finansavimo šaltinių.
Žinoma, nagrinėjamas sumas Komisija patvirtino antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą. Pagal Reglamento Nr. 1290/2005 23 straipsnio antrą pastraipą Komisijos sprendimas, patvirtinantis kiekvieną valstybės narės pateiktą kaimo plėtros programą, yra sprendimas dėl finansavimo ir, kai apie jį pranešama atitinkamai valstybei narei, – teisinis įsipareigojimas.
Vis dėlto, darant prielaidą, kad Reglamento Nr. 1290/2005 23 straipsnio antra pastraipa susijusi ir su Komisijos sprendimais, patvirtinančiais kaimo plėtros programos peržiūrą po automatinio panaikinimo, reikia pažymėti: kadangi Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje numatytas apskaičiavimas Komisijos atliktas užbaigus programą, minėta institucija, patvirtindama finansavimo planą, peržiūrėtą po automatinio įsipareigojimų panaikinimo procedūros, negalėjo nuspręsti dėl išlaidų, kurių faktiškai patirs Estremadūra įgyvendindama minėtą programą, sumos. Komisija teigia, kad jei Estremadūra galiausiai veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, būtų išleidusi peržiūrėtame finansavimo plane nurodytą sumą, kuri būtų mažesnė už iš pradžių skirtą sumą, tačiau visa turima paskirstytinų lėšų suma neviršytų kitų išlaidų, grąžinimas pagal minėtą nuostatą nebūtų būtinas.
Be to, reikia pažymėti, kad tai, jog Komisija patvirtino peržiūrėtą finansavimo planą, kuriame numatytas lėšų paskirstymas po automatinio įsipareigojimų panaikinimo pagal kaimo plėtros programą, šiam dokumentui nesuteikia aukštesnės teisinės galios nei reglamento (šiuo klausimu žr. 2015 m. vasario 25 d. Sprendimo Lenkija / Komisija,
T‑257/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2015:111
,
punktą ir 2015 m. gruodžio 3 d. Sprendimo Lenkija / Komisija,
T‑367/13
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2015:933
,
punktą).
Taigi tiek Komisija, tiek Ispanijos Karalystė turėjo laikytis Reglamento Nr. 1698/2005 nuostatų ir šio sprendimo 74 punkte nurodytos pareigos vengti, kad valstybių narių dispozicijai perduotos lėšos, skirtos įgyvendinti tam tikriems prioritetams, nebūtų naudojamos minėtame reglamente nenumatytais tikslais.
Vadinasi, Komisija nepadarė klaidos, kai nusprendė, kad grąžinimas buvo būtinas ir, siekdama atlikti skaičiavimą, numatytą Reglamento N. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje, atsižvelgė į nurodytas sumas (žr. šio sprendimo 57–60 punktus).
–
Dėl Komisijos atlikto skaičiavimo
Iš to, kas išdėstyta, išplaukia, kad visa Estremadūrai skirto finansavimo iš EŽŪFKP suma, į kurią turėjo atsižvelgti Komisija, buvo 828279953 eurai. Papildomų lėšų suma siekė 70709037 eurus, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 76 punkte, o visa paskirstytinų lėšų kitai veiklai suma siekė 757570916 eurų, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 87 punkte. Atsižvelgiant į tai, kad faktinių išlaidų veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, suma siekė 56765681,26 eurus, o faktinių išlaidų kitai veiklai, ne veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, suma siekė 762631552,11 eurus, kaip matyti iš Estremadūros pateiktų metinių ataskaitų, Komisija teisingai konstatavo, kad buvo nevisiškai panaudotos papildomos lėšos, skirtos veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, viršijant bendras paskirstytinas lėšas kitai veiklai. Todėl Komisija galėjo padaryti išvadą apie būtinybę grąžinti sumą, viršijančią visą turimų paskirstytinų lėšų sumą, kuri siekia 5060636,11 eurus.
Taigi ji teisingai manė, kad pastaroji suma turi būti atskaityta nuo galutinės Estremadūrai mokėtinos sumos užbaigus programą ir, patvirtindama paskutinių vykdymo metų ataskaitas, teisingai ją kvalifikavo kaip „vienkartinę sumą“.
Remiantis tuo darytina išvada, kad reikia atmesti ieškinio pirmąjį pagrindą.
Dėl ieškinio antrojo pagrindo, susijusio su tuo, kad Komisija nepaisė savo diskrecijos ir pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą
Ispanijos Karalystė tvirtina, kad Komisija nepaisė savo diskrecijos ir pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą.
Ispanijos Karalystės nurodytas ieškinio antrasis pagrindas iš esmės grindžiamas dviem argumentų grupėmis, kurias reikia nagrinėti paeiliui.
Dėl argumentų, susijusių su savavališku Komisijos elgesiu ir sumų, naudotų atliekant skaičiavimą, nenuoseklumu
Ispanijos Karalystė tvirtina, kad nors Komisija turi diskreciją srityse, kuriose atliekamas sudėtingas ekonominis vertinimas, Sąjungos teismas turi patikrinti ne tik materialųjį nurodytų įrodymų tikslumą, jų patikimumą ir nuoseklumą, bet ir tai ar šie įrodymai yra visuma reikšmingų duomenų, į kuriuos reikia atsižvelgti. Komisija elgėsi savavališkai, nes atlikdama apskaičiavimą taikant Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį, naudojo nenuoseklius duomenis.
Komisija ginčija šiuos argumentus.
Iš pastabų, pateiktų nagrinėjant ieškinio pirmąjį pagrindą matyti, kad Komisija teisingai atsižvelgė į nurodytas sumas. Aplinkybė, kad šios sumos yra nurodytos pirmajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą, kiek tai susiję su finansavimu iš EŽŪFKP papildomomis lėšomis, ir sumos, numatytos antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą, kiek tai susiję su visu finansavimu iš EŽŪFKP, nelemia šių duomenų nenuoseklumo atliekant Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje numatytą apskaičiavimą.
Be to, šiuo atveju Komisijos naudotas metodas atliekant Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalyje numatytą skaičiavimą atitinka ir minėtos nuostatos turinį, ir jos tikslą. Iš tiesų Komisija, patvirtindama paskutinių vykdymo metų ataskaitas, negalėjo pritarti išlaidoms, susidariusioms pažeidžiant papildomų lėšų išimtinio naudojimo veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, pareigą.
Kadangi Komisija turėjo laikytis Reglamento Nr. 1698/2005 nuostatų, kiek tai susiję su Ispanijos Karalystės grąžintinų lėšų apskaičiavimu, ir šiuo atžvilgiu ji neturi jokios diskrecijos, negalima jos pagrįstai kaltinti tuo, kad priimdama ginčijamą sprendimą veikė savavališkai.
Dėl argumentų, susijusių su teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu
Ispanijos Karalystė kaltina Komisiją tuo, kad ji pažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principą, nes pakeitė taikytiną apskaičiavimo kriterijų. Šiuo klausimu ji remiasi valdžios institucijų koordinavimo komiteto pristatymu, atliktu Madride 2009 m. gegužės 4 d., iš kurio matyti, kad automatinio įsipareigojimų panaikinimo atveju sumažinamos visos turimos lėšos, įskaitant papildomas lėšas, skirtas naujiems uždaviniams įgyvendinti. Todėl Estremadūra antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą, galėjo iš automatinio panaikinimo sumos atskaityti papildomų lėšų dalį. Tačiau Komisija per ekspertų darbo grupę pakeitė šį apskaičiavimo metodą 2015 m. lapkričio mėn. (žr. šio sprendimo 34 punktą), t. y. likus vienam mėnesiui iki programos užbaigimo, tačiau nepateikė jokių pateisinančių argumentų ir nesuteikė veiksmų laisvės Estremadūrai. Ispanijos Karalystė priduria, kad iki 2015 m. gruodžio mėn., programos užbaigimo datos, Komisija nepaaiškino, kad perskaičiuos sumas, nurodytas antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą.
Komisija ginčija šiuos argumentus.
Pagal suformuotą jurisprudenciją subjektas gali remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu, jeigu, pateikdama konkrečių garantijų, pagrįstų lūkesčių jam suteikė kuri nors Sąjungos institucija. Tokias garantijas, neatsižvelgiant į jų pateikimo formą, sudaro tiksli, nesąlyginė ir tikrovę atitinkanti informacija. Tačiau niekas negali teigti, kad buvo pažeistas šis principas, jeigu nėra minėtų garantijų (žr. 2017 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Pappalardo ir kt. / Komisija,
C‑350/16 P
,
EU:C:2017:672
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Neginčijama, kad šiuo principu gali remtis ir valstybė narė (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 22 d. Sprendimo Lenkija / Komisija,
T‑290/12
,
EU:T:2015:221
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Ispanijos Karalystė grindžia savo teiginius valdžios institucijų koordinavimo komiteto pristatymu, atliktu Madride 2009 m. gegužės 4 d. ir ieškinio 13 priede pateiktu „PowerPoint“ forma, taip pat antruoju sprendimu, patvirtinančiu programos peržiūrą.
Visų pirma reikia pažymėti, kad Ispanijos Karalystė iš minėto pristatymo neturėtų padaryti išvados apie kokią nors konkrečią garantiją, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 107 punkte minėtą jurisprudenciją, pateiktą Komisijos dėl sumų, į kurias reikia atsižvelgti atliekant skaičiavimą pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį.
Iš tiesų nagrinėjamas pristatymas yra tik pagalbinė priemonė susitikime su Ispanijos valdžios institucijomis siekiant į taikytinus reglamentus įterpti nuostatas, susijusias su papildomomis lėšomis ir su pakeitimais, kuriuos turi padaryti valstybės narės savo kaimo plėtros programose.
Be to, nors minėtame pristatyme minima Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalis, jokios nuorodos nepateikiama dėl skaičiavimo, atliktino pagal šio reglamento 69 straipsnio 5b dalį.
Priešingai, nei tvirtina Ispanijos Karalystė, nagrinėjamas pristatymas nepateikia jokių instrukcijų dėl lėšų rūšių, kurios gali būti automatinio įsipareigojimų panaikinimo dalykas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1290/2005 29 straipsnį.
Antra, Ispanijos Karalystė neturėtų remtis antruoju sprendimu, patvirtinančiu programos peržiūrą, tam, kad iš jo padarytų išvadą apie Komisijos naudotą apskaičiavimo metodą.
Iš tiesų, nors iš lentelių, pateiktų antrajame sprendime, patvirtinančiame programos peržiūrą, matyti, kad po automatinio įsipareigojimų panaikinimo buvo sumažinta tiek papildomų lėšų suma, tiek turimų lėšų suma kitai veiklai, ne veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais (žr. šio sprendimo 33 punktą), vis dėlto jos neturėtų reikšti konkrečios Komisijos garantijos, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 107 punkte minėtą jurisprudenciją, dėl sumų, į kurias ji planuoja atsižvelgti, apskaičiuodama užbaigus programą grąžintiną sumą pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį.
Be to, aptariamos lentelės atitinka peržiūrėtą finansavimo planą, parengtą Ispanijos valdžios institucijų po automatinio įsipareigojimų panaikinimo ir, nors jį patvirtino Komisija, tas patvirtinimas iš anksto nelemia išlaidų, kurias faktiškai turės Estremadūra, sumos, kurios pagrindu užbaigus programą reikia įvertinti ar yra grąžinimo būtinybė pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį, ar ne (žr. šio sprendimo 91 punktą).
Vis dėlto iš šio sprendimo 92 punkto matyti, kad antrajam sprendimui, patvirtinančiam programos peržiūrą, neturėtų būti suteikta aukštesnė teisinė galia, nei šioje byloje taikytinam reglamentui.
Galiausiai Komisija pažymi, kad konkrečios ir nuoseklios gairės dėl apskaičiavimo metodo pagal Reglamento Nr. 1698/2005 69 straipsnio 5b dalį valstybėms narėms buvo pateiktos per ekspertų grupės susitikimą (žr. šio sprendimo 34 punktą) atliekant programų užbaigimo darbus. Be to, iš ieškinio matyti, kad Estremadūra ir Komisija taip pat susirašinėjo 2016 m. gegužės mėn. ir Komisija paaiškino apskaičiavimo metodą, kurio planavo laikytis. Taip pat, nors gairėse nenurodytas tam tikrų biudžetinių įsipareigojimų vykdant programą automatinio panaikinimo poveikis apskaičiavimo pagal minėtą nuostatą metodui, vis dėlto jų 5.2 punkte minima būtinybė grąžinti lėšas, jei nepanaudojamos visos sumos, skirtos veiklai, susijusiai su naujais uždaviniais, o taip bet kuriuo atveju buvo Estremadūros atveju. Todėl, priešingai nei teigia Ispanijos Karalystė, nereikėtų manyti, kad Komisija nenurodė metodo, kurio planavo laikytis, atlikdama apskaičiavimą pagal šią nuostatą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia konstatuoti, kad Komisija nepažeidė teisėtų lūkesčių apsaugos principo.
Taigi reikia atmesti ieškinio antrąjį pagrindą, o kartu ir visą ieškinį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
Kadangi Ispanijos Karalystė bylą pralaimėjo, reikia jai nurodyti padengti bylinėjimosi išlaidas, kaip to prašė Komisija.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (aštuntoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Ispanijos Karalystė padengia bylinėjimosi išlaidas.

Collins
Kancheva
De Baere
Paskelbta viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: ispanų.