CELEX: 62021CJ0772
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Euro aizsardzība pret viltošanu
Regula (EK) Nr. 1338/2001
6. panta 1. punkts
Maksājumu pakalpojumu sniedzēji, kas ir iesaistīti banknošu apstrādē un piegādē iedzīvotājiem
Lēmums ECB/2010/14
6. panta 2. punkts
Nederīgo banknošu atklāšana
Automatizēta banknošu derīguma pārbaude
Minimālie standarti, kas tiek publicēti Eiropas Centrālās bankas (ECB) tīmekļvietnē un laiku pa laikam tiek grozīti
Piemērojamība personām
Skaidrās naudas apstrādes iestāžu pienākumu apjoms
Saistošs spēks
Tiesiskās drošības princips

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 6. panta 2. punktu Eiropas Centrālās bankas Lēmumā ECB/2010/14 (2010. gada 16. septembris) par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (
OV 2010, L 267, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 7. septembra Lēmumu ECB/2012/19 (
OV 2012, L 253, 19. lpp.
; turpmāk tekstā – “Lēmums ECB/2010/14”), kā arī par Eiropas Centrālās bankas (ECB) tīmekļvietnē publicētā dokumenta “Automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti banknošu apstrādes iekārtām” (turpmāk tekstā – “automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti”) spēkā esamību.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp
UAB “Brink’s Lithuania
” un
Lietuvos bankas
(Lietuvas Banka) par lēmumu, ar kuru šī nacionālā centrālā banka uzdeva
Brink’s Lithuania
veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās banknošu apstrādes iekārtu novirze, veicot atkārtotai laišanai apgrozībā paredzēto euro banknošu automatizētu derīguma pārbaudi, nepārsniedz 5 %.
Atbilstošās tiesību normas
Regula Nr. 1338/2001
Padomes Regulas (EK) Nr. 1338/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi eiro aizsardzībai pret viltošanu (
OV 2001, L 181, 6. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2009 (
OV 2009, L 17, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 1338/2001”), mērķis saskaņā ar tās 1. panta 1. punktu ir noteikt pasākumus, kas vajadzīgi euro banknošu un monētu laišanai apgrozībā, lai tās aizsargātu pret viltošanu.
Šīs regulas 4. apsvērumā ir noteikts:
“Pasākumi eiro aizsardzībai pret viltošanu attiecas uz Kopienu kā daļa no tās pienākumiem attiecībā uz vienoto valūtu; tiesisko eiro aizsardzību nevar apmierinoši nodrošināt atsevišķas dalībvalstis vienatnē, jo eiro banknotes un monētas būs apgrozībā ārpus iesaistīto dalībvalstu teritorijām; tādēļ jāpieņem Kopienas tiesību akti, ar ko definē pasākumus, kuri vajadzīgi eiro banknošu un monētu apgrozībai pienācīgos apstākļos, lai nodrošinātu vispārēji efektīvu un konsekventu eiro aizsardzību pret darbībām, kas varētu apdraudēt uzticēšanos tam, un tādējādi jānosaka attiecīgi pasākumi, lai viss ir laikus gatavs līdz 2002. gada 1. janvārim.”
Minētās regulas 6. pantā “Tādu iestāžu pienākumi, kas piedalās banknošu un monētu apstrādē un piegādē iedzīvotājiem” ir noteikts:
“1.   Kredītiestādēm un citiem maksājumu pakalpojumu sniedzējiem, veicot maksājumus, kā arī uzņēmējiem, kas ir iesaistīti banknošu un monētu apstrādē un piegādē iedzīvotājiem, tostarp:
[..]
–
naudas līdzekļu pārvadātājiem,
[..]
ir pienākums nodrošināt tādu euro banknošu un monētu autentiskumu, ko tās ir saņēmušas un plāno atkārtoti laist apgrozībā, un lai atklātu viltotas banknotes un monētas.
Euro banknošu pārbaude notiek saskaņā ar ECB noteiktām procedūrām.
Pirmajā daļā minētajām iestādēm un uzņēmējiem ir pienākums izņemt no apgrozības visas saņemtās euro banknotes un monētas, par ko ir zināms, ka tās ir viltotas, vai ko ir pietiekams iemesls par tādām uzskatīt. Minētās iestādes šīs banknotes tūlīt nodod kompetentām valstu iestādēm.
[..]
2.   Dalībvalstis attiecīgi rīkojas, lai nodrošinātu, ka uz 1. punktā minētajām iestādēm, kas nav pildījušas attiecīgajā punktā minētos pienākumus, attiecas efektīvas, ar pārkāpumu samērīgas un preventīvas sankcijas.
3.   Neskarot ECB noteiktos datumus par tās definētām procedūrām, dalībvalstis vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim pieņem normatīvus un administratīvus aktus, kas ir vajadzīgi šā panta 1. punkta pirmās daļas piemērošanai. Par tiem tūlīt informē [Eiropas] Komisiju un ECB.”
Lēmums ECB/2010/14
Saskaņā ar Lēmuma ECB/2010/14 2. apsvērumu:
“Lai nodrošinātu euro banknošu integritāti un prasībām atbilstošu viltojumu atklāšanu, apgrozībā esošās banknotes jāuztur labā stāvoklī, lai to īstumu varētu pārbaudīt ātri un droši, tāpēc jāpārbauda euro banknošu derīgums. Turklāt iespējami euro banknošu viltojumi ātri jāatklāj un jānodod kompetentajām valsts iestādēm.”
Šī lēmuma 1. pantā “Darbības joma” ir paredzēts:
“Šajā lēmumā ir paredzēti vienoti noteikumi un procedūras euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudei, kā arī atkārtotai laišanai apgrozībā saskaņā ar [Regulas Nr. 1338/2001] 6. panta 1. punktu.”
Saskaņā ar minētā lēmuma 2. pantu “Definīcijas”:
“Šajā lēmumā:
1)
“NCB” ir tās dalībvalsts nacionālā centrālā banka, kurā ir ieviests euro;
2)
“skaidrās naudas apstrādes iestādes” ir [Regulas Nr. 1338/2001] 6. panta 1. punktā minētās iestādes un uzņēmumi;
3)
“atkārtota laišana apgrozībā” ir darbība, ko veic skaidrās naudas apstrādes iestādes, tiešā vai netiešā veidā atkārtoti laižot apgrozībā euro banknotes, ko tās saņēmušas no iedzīvotājiem maksājuma veidā vai kā noguldījumu bankas kontā, vai arī no citas skaidrās naudas apstrādes iestādes;
4)
“banknošu apstrādes iekārtas” ir paša klienta darbinātas iekārtas vai operatora apkalpotas iekārtas, kā definēts I pielikumā;
5)
“banknošu apstrādes iekārtu tips” ir tāda banknošu apstrādes iekārta, kura atšķiras no citām banknošu apstrādes iekārtām, kā aprakstīts I pielikumā;
6)
“vienotas pārbaudes procedūras” ir pārbaudes procedūras, ko ECB noteikusi NCB piemērot banknošu apstrādes iekārtu tipu pārbaudei;
[..]
11)
“nederīgas euro banknotes” ir euro banknotes, ko saskaņā ar 6. pantā minēto derīguma pārbaudi novērtē kā nederīgas atkārtotai laišanai apgrozībā;
[..].”
Lēmuma ECB/2010/14 3. panta “Vispārējie principi” 1. un 3.–5. punktā ir noteikts:
“1.   Skaidrās naudas apstrādes iestāžu pienākums pārbaudīt banknošu autentiskumu un derīgumu jāpilda saskaņā ar šajā lēmumā noteiktajām procedūrām.
[..]
3.   Banknošu autentiskumu un derīgumu pārbauda vai nu ar banknošu apstrādes iekārtām, kas izturējušas NCB pārbaudi, vai arī apmācīts personāls.
4.   Euro banknošu atkārtotu laišanu apgrozībā, izmantojot paša klienta darbinātas iekārtas vai skaidrās naudas izsniegšanas iekārtas, var veikt tikai pēc tam, kad ar NCB pārbaudīta tipa banknošu apstrādes iekārtas palīdzību sekmīgi veikta to autentiskuma un derīguma pārbaude un tās klasificētas kā īstas un derīgas. Tomēr šī prasība neattiecas uz tām euro banknotēm, kuras skaidrās naudas apstrādes iestādei tieši piegādājusi NCB vai kāda cita skaidrās naudas apstrādes iestāde, kas šo euro banknošu autentiskumu un derīgumu jau pārbaudījusi.
5.   Banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudei skaidrās naudas apstrādes iestāde operatora apkalpotas iekārtas var izmantot tikai tad, ja šīs iekārtas izturējušas NCB pārbaudi un iekļautas ECB interneta lapā, kā paredzēts 9. panta 2. punktā. Iekārtas var izmantot tikai euro banknošu nominālvērtībām un sērijām, kas attiecīgajām iekārtām norādītas ECB tīmekļa vietnē, iekārtas izmantojot ar rūpnīcas standarta iestatījumiem, t.sk. to atjauninājumiem, kas sekmīgi pārbaudīti, ja vien NCB un skaidrās naudas apstrādes iestāde nav vienojušās par stingrākiem iestatījumiem.”
Šī lēmuma 6. panta “Nederīgo banknošu atklāšana” 2. un 3. punktā ir noteikts:
“2.   Automatizēto derīguma pārbaudi veic ar veiksmīgi pārbaudītu banknošu apstrādes iekārtu palīdzību saskaņā ar minimālajiem standartiem, ko kopā ar to grozījumiem publicē ECB tīmekļa vietnē.
3.   NCB pēc tam, kad par to informējusi ECB, var noteikt stingrākus standartus attiecībā uz vienas vai vairāku nominālvērtību vai sēriju euro banknotēm, ja to pamato, piemēram, ar attiecīgajā dalībvalstī apgrozībā esošo euro banknošu kvalitātes pasliktināšanos. Šos stingrākos standartus publicē attiecīgās NCB tīmekļa vietnē.”
Saskaņā ar minētā lēmuma 9. pantu “Eurosistēmas vienotās banknošu apstrādes iekārtu pārbaudes procedūras”:
“1.   Atsevišķus banknošu apstrādes iekārtu tipus pārbauda NCB saskaņā ar vienotām pārbaudes procedūrām.
2.   Visi pārbaudi izturējušie banknošu apstrādes iekārtu tipi uz pārbaužu rezultātu spēkā esamības periodu tiek iekļauti ECB interneta lapā publicētajā sarakstā, kā norādīts 3. punktā. Ja kāds iekārtas tips šajā periodā vairs nespēj atklāt visus Eurosistēmai zināmos euro banknošu viltojumus, to svītro no šā saraksta atbilstoši ECB noteiktajai procedūrai.
3.   Ja banknošu apstrādes iekārtas tips pārbaudi izturējis, šīs pārbaudes rezultāti ir spēkā visā eurozonā vienu gadu, sākot ar mēnesi, kurā tika veikta pārbaude, ar nosacījumu, ka, izmantojot šo tipu, šajā periodā joprojām iespējams atklāt visus Eurosistēmai zināmos euro banknošu viltojumus.
4.   Eurosistēma neatbild par gadījumiem, kad pārbaudi izturējis banknošu apstrādes iekārtas tips nespēj klasificēt un apstrādāt euro banknotes saskaņā ar IIa vai IIb pielikumu.”
Šī paša lēmuma 10. pantā “Eurosistēmas uzraudzības darbības un koriģējošie pasākumi” ir paredzēts:
“1.   Atbilstoši valsts tiesību aktu prasībām NCB ir tiesības: i) skaidrās naudas apstrādes iestāžu telpās veikt pārbaudes uz vietas, t. sk. iepriekš nebrīdinot, lai pārbaudītu šo iestāžu banknošu apstrādes iekārtas, īpaši iekārtu spēju noteikt banknošu autentiskumu un derīgumu, kā arī konstatēt euro banknošu iespējamos viltojumus un euro banknotes, kuru autentiskums nav skaidri nosakāms saistībā ar to konta turētāju; un ii) apstiprināt procedūras, ar kurām regulē banknošu apstrādes iekārtu darbību un kontroli, pārbaudīto euro banknošu apstrādi un jebkādu manuāli veiktu autentiskuma un derīguma pārbaudi.
[..]
3.   NCB, atklājot, ka skaidrās naudas apstrādes iestāde neievēro šā lēmuma noteikumus, tā skaidrās naudas apstrādes iestādei pieprasa noteiktā laikā veikt koriģējošus pasākumu. Līdz neatbilstības novēršanai NCB ECB vārdā var aizliegt skaidrās naudas apstrādes iestādei atkārtoti laist apgrozībā attiecīgās(‑o) nominālvērtības(‑u) vai sēriju euro banknotes. Ja neatbilstības iemesls ir kāda banknošu apstrādes iekārtas tipa darbības nepilnība, tas var būt par pamatu šā iekārtu tipa svītrošanai no saraksta, kas minēts 9. panta 2. punktā.
4.   Ja skaidrās naudas apstrādes iestāde pārbaudes jomā nesadarbojas ar NCB, to uzskata par neatbilstību.”
Lēmums ECB/2012/19
Lēmuma ECB/2012/19 3. apsvērumā ir noteikts:
“Lēmuma ECB/2010/14 IIIa pielikumā izklāstītie automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti ir prasības, ko piemēro banknošu apstrādes iekārtu darbībai. Tie tādēļ attiecas tikai uz banknošu apstrādes iekārtu ražotājiem un neietekmē Lēmumā ECB/2010/14 noteiktās autentiskuma un derīguma pārbaudes procedūras, kas jāievēro skaidrās naudas apstrādes iestādēm. Tā kā automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti neietilpst Lēmuma ECB/2010/14 piemērošanas jomā, tie jāiekļauj banknošu apstrādes iekārtu testēšanas, datu vākšanas un kontroles noteikumos un procedūrās.”
Automatizētās derīguma pārbaudes minimālie standarti
Lēmuma ECB/2010/14, tā sākotnējā redakcijā, 6. pantā bija atsauce uz tā IIIa pielikumu “Automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti”. Šis pielikums tika atcelts ar Lēmumu ECB/2012/19. Kopš šī lēmuma stāšanās spēkā šie automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti tiek publicēti ECB tīmekļvietnē saskaņā ar Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktu. To redakcijā, kas piemērojama pamatlietā, automatizētās derīguma pārbaudes minimālie standarti citastarp paredzēja:
“Veicot derīguma pārbaudi banknošu apstrādes iekārtās, pieļaujamā novirze ir 5 %. Tas nozīmē, ka ne vairāk kā 5 % euro banknošu, kas neatbilst derīguma kritērijiem, iekārtās var kļūdaini tikt atzītas un šķirotas kā derīgas.”
Pamatnostādne ECB/2010/NP16
Eiropas Centrālās bankas 2010. gada 16. septembra Pamatnostādne ECB/2010/NP16 par banknošu apstrādes iekārtu testēšanas, datu vākšanas un kontroles noteikumiem un procedūrām, kurā grozījumi izdarīti ar 2012. gada 7. septembra Pamatnostādni ECB/2012/NP20 (turpmāk tekstā – “Pamatnostādne ECB/2010/NP16”), ir konfidenciāls dokuments, kuram piekļuve ir tikai ECB un NCB. Pēc tiesas sēdē izteiktā Tiesas lūguma ECB lietas materiāliem pievienoja Pamatnostādnes ECB/2010/NP16 nekonfidenciālo versiju.
Pamatnostādnes ECB/2010/NP16 2. panta “Banknošu apstrādes iekārtu testi” 1. un 4. punktā ir paredzēts:
“1.   Pēc ražotāju pieprasījuma NCB veic banknošu apstrādes iekārtu tipu pārbaudes testus pirms un pēc tam, kad skaidrās naudas apstrādes iestādes tās uzstādījušas. [..]
[..]
4.   NCB veic pārbaudes testus, ikgadējos testus, jaunos testus [..] saskaņā ar I pielikumā noteikto vienoto pārbaudes procedūru.”
Šīs pamatnostādnes 2.a pantā “Minimālie standarti automatizētai derīguma pārbaudei” ir noteikts:
“Minimālos standartus attiecībā uz Lēmuma ECB/2010/14 6. pantā minēto banknošu apstrādes iekārtu veikto automatizēto derīguma pārbaudi nosaka Eurosistēma, tie izklāstīti šīs pamatnostādnes IV pielikumā un publicēti ECB tīmekļvietnē.”
Minētās pamatnostādnes I pielikuma 3.1.1. punktā ir paredzēts:
“Derīguma pārbaudi veic, izmantojot visjaunāko testēšanas ierīci. [..] Derīguma testēšanas ierīce sastāv no euro banknotēm ar tāda veida trūkumiem, kādi noteikti IV pielikumā. [..]”
Pamatnostādnes ECB/2010/NP16 IV pielikumā tostarp ir norādīts:
“Šajā pielikumā noteikti automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti banknošu apstrādes iekārtām.
Euro banknotes, kurām derīguma pārbaudes laikā konstatēts jebkurš no turpmāk definētajiem obligātajiem defektiem, tiek uzskatītas par nederīgām.
Veicot derīguma pārbaudi banknošu apstrādes iekārtās, pieļaujamā novirze ir 5 %. Tas nozīmē, ka ne vairāk kā 5 % euro banknošu, kas neatbilst derīguma kritērijiem, iekārtās var kļūdaini tikt atzītas un šķirotas kā derīgas.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Lietuvas Bankas atbildīgās amatpersonas 2018. gada 18. decembrī veica pārbaudi
Brink’s Lithuania
filiālē Panevēžā (Lietuva). Šīs pārbaudes laikā atbildīgās amatpersonas izvērtēja, vai šajā filiālē izmantotās banknošu apstrādes iekārtas atbilst prasībām, kas reglamentē atkārtotai laišanai apgrozībā paredzētas skaidrās naudas apstrādi. It īpaši tās izvērtēja šo iekārtu spēju pārbaudīt euro banknošu autentiskumu un derīgumu. Testa laikā tika konstatēts, ka viena no apstrādes iekārtām kā derīgas laišanai apgrozībā bija atlasījusi 18,26 % no nederīgajām euro banknotēm, kas atradās izmantotajā testēšanas pakā. Otrai iekārtai šis rādītājs bija 13,91 %. Šie rezultāti tika izklāstīti pārbaudes ziņojumā, kurā tomēr tika atzīts, ka attiecīgās iekārtas pieder pie tāda banknošu apstrādes iekārtu tipa, kas jau ir ticis sekmīgi pārbaudīts un ir norādīts ECB tīmekļvietnē.
Lietuvas Bankas Skaidras naudas departamenta direktors, konstatējot, ka
Brink’s Lithuania
ir pārkāpusi automatizētas derīguma pārbaudes minimālos standartus, kuros ir paredzēts, ka euro banknošu derīguma pārbaudes novirze nedrīkst pārsniegt 5 %, ar 2019. gada 28. februāra lēmumu uzdeva šai sabiedrībai piecu darba dienu laikā veikt nepieciešamos pasākumus šī pārkāpuma novēršanai.
Minētajā lēmumā būtībā bija norādīts, ka banknošu apstrādes iekārtu spēja pārbaudīt euro banknošu autentiskumu un derīgumu ir atkarīga ne tikai no šo iekārtu ražotājiem, bet arī no lietotājiem, proti, skaidrās naudas apstrādes iestādēm, jo īpaši saistībā ar iekārtu tehnisko apkopi, ko veic šie lietotāji. Tikai šo iekārtu izmantošanu ar standarta rūpnīcas iestatījumiem vien – kā prasīts Lēmuma ECB/2010/14 3. panta 5. punktā – nevarot uzskatīt par pierādījumu tam, ka konkrētā naudas apstrādes iestāde ir izpildījusi šos pienākumus. Vienīgi no pārbaudēm, kas veiktas skaidrās naudas apstrādes iestādes telpās, varot secināt, vai ir nodrošināta atbilstoša apstrādes iekārtu izmantošana un apkope, vai ir pienācīgi ievērotas skaidrās naudas apstrādei piemērojamās prasības un vai ir ieviestas atbilstošas procedūras šo iekārtu testēšanai.
2019. gada 29. martā prasītāja būtībā lūdza ECB precizēt, vai automatizētas derīguma pārbaudes minimālo standartu ievērošana ir jānodrošina skaidrās naudas apstrādes iestādēm vai tikai tiem ražotājiem, kuri vēlas, lai to iekārtas tiktu iekļautas pārbaudi izturējušo iekārtu sarakstā.
ECB 2019. gada 17. aprīlī atbildēja uz šo pieprasījumu, norādot, ka automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti ir attiecināmi uz banknošu apstrādes iekārtu ražotājiem. Savukārt skaidrās naudas apstrādes iestādēm, ja tās izvēlas veikt automatizētu viltojumu un banknošu derīguma pārbaudi, esot tikai pienākums izmantot tādas banknošu apstrādes iekārtas, kas ir atzītas par atbilstošām šiem automatizētas derīguma pārbaudes minimālajiem standartiem, saglabājot to rūpnīcas standarta iestatījumus, un tām nav pienākuma pašām pārbaudīt šo iekārtu atbilstību minētajiem standartiem.
Pēc tam, kad
Vilniaus apygardos administracinis teismas
(Viļņas Administratīvā apgabaltiesa, Lietuva) atcēla 2019. gada 28. februāra lēmumu,
Brink’s Lithuania
iesniedza apelācijas sūdzību
Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
(Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa), kas ir iesniedzējtiesa šajā lietā.
Iesniedzējtiesa ir norādījusi – nav strīda par to, ka
Brink’s Lithuania
kā skaidrās naudas pārvadājumu uzņēmums ir uzskatāma par skaidrās naudas apstrādes iestādi Lēmuma ECB/2010/14 2. panta 2. punkta izpratnē. Tomēr iesniedzējtiesai ir šaubas par šī lēmuma 6. panta 2. punkta interpretāciju un spēkā esamību.
Tās skatījumā, pirmkārt, daži šīs tiesību normas formulējuma elementi liek domāt, ka automatizēta euro banknošu derīguma pārbaude ir jāveic saskaņā ar automatizētas derīguma pārbaudes minimālajiem standartiem, un tas nozīmē, ka, ņemot vērā to, ka automatizētas derīguma pārbaudes priekšnosacījums ir minimālo standartu ievērošana, skaidrās naudas apstrādes iestādēm ir jānodrošina, ka šī pārbaude tiek veikta, ievērojot minētos standartus, un vajadzības gadījumā pēc savas iniciatīvas ir jāveic visi šim nolūkam vajadzīgie pasākumi. Šādu interpretāciju apstiprina minētā lēmuma mērķis saglabāt euro banknotes labā stāvoklī, jo šādu rezultātu nevar nodrošināt ar īpašu banknošu apstrādes iekārtu izmantošanu, saglabājot to rūpnīcas standarta iestatījumus, kā tas ir prasīts minētajā lēmumā.
Paturot to prātā, iesniedzējtiesas ieskatā tāda Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkta interpretācija, saskaņā ar kuru skaidrās naudas apstrādes iestādēm ir jānodrošina, lai automatizēta derīguma pārbaude tiktu veikta, ievērojot automatizētas derīguma pārbaudes minimālos standartus, varētu būt pretrunā šī paša lēmuma 3. panta 5. punktam, kurā ir noteikts, ka skaidrās naudas apstrādes iestādēm to iekārtas ir jāizmanto ar rūpnīcas standarta iestatījumiem. Ja minētajām skaidrās naudas apstrādes iestādēm būtu jānodrošina, lai automatizēta derīguma pārbaude tiktu veikta, ievērojot minētos standartus, tas nozīmētu, ka iekārtas defekta gadījumā tās varētu izmantot citus iestatījumus, nevis rūpnīcas standarta iestatījumus. Šāda interpretācija radītu arī tiesiskās drošības trūkumu, jo minētajām skaidrās naudas apstrādes iestādēm būtu grūti noteikt, kādā veidā tās varētu izpildīt šo pienākumu. Visbeidzot šāda interpretācija būtu arī pretrunā Lēmuma ECB/2012/19 3. apsvērumam, kurā norādīts, ka automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti attiecas vienīgi uz banknošu apstrādes iekārtu ražotājiem un neietekmē automatizētas derīguma pārbaudes procedūras, kas jāveic skaidrās naudas apstrādes iestādēm.
Otrkārt, pat ja Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts būtu jāinterpretē tādējādi, ka tajā skaidrās naudas apstrādes iestādēm nav noteikts pienākums testēt to banknošu apstrādes iekārtas saskaņā ar automatizētas derīguma pārbaudes minimālajiem standartiem, iesniedzējtiesas skatījumā tas ne vienmēr izslēdz iespēju, ka dalībvalstis var paredzēt šādu pienākumu ārpus Eiropas Savienības noteiktā tiesiskā regulējuma.
Treškārt, gadījumā, ja skaidrās naudas apstrādes iestādēm būtu jāievēro automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti, iesniedzējtiesa norāda, ka saskaņā ar Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktu šie standarti tiek publicēti vienīgi ECB tīmekļvietnē un var tikt laiku pa laikam grozīti. Rodoties jautājums, vai tad, ja minētie standarti nav publicēti
Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
, tie var tikt uzskatīti par saistošiem un vai uz tiem var atsaukties kā uz juridisko pamatu, lai izdotu rīkojumu skaidrās naudas apstrādes iestādei, un vai šo iemeslu dēļ Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts ir saderīgs ar tiesiskās drošības principu un LESD 297. panta 2. punktu un līdz ar to ir spēkā esošs.
Šādos apstākļos
Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
(Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai Lēmuma ECB/2010/14 6. pants 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka skaidrās naudas apstrādes iestādei, kas veic automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, ir jāievēro šajā tiesību normā minētie [automatizētās derīguma pārbaudes] minimālie standarti?
2)
Ja saskaņā ar Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktu tajā minētie [automatizētas derīguma pārbaudes] minimālie standarti ir piemērojami tikai banknošu apstrādes iekārtu ražotājiem (nevis skaidrās naudas apstrādes iestādēm), vai Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts, to lasot kopā ar šī lēmuma 3. panta 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru pienākums ievērot šos minimālos standartus ir attiecināms arī uz skaidrās naudas apstrādes iestādi?
3)
Vai automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti banknošu apstrādes iekārtām, ņemot vērā to, ka tie ir publicēti ECB tīmekļvietnē, atbilst tiesiskās drošības principam un LESD 297. panta 2. punktam, un vai tie ir saistoši skaidrās naudas apstrādes iestādēm un uz tiem var atsaukties saistībā ar tām?
4)
Vai Lēmuma ECB/2010/14 6. pants 2. punkts, ciktāl tajā ir paredzēts, ka automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti tiek publicēti ECB tīmekļvietnē un laiku pa laikam tiek grozīti, ir pretrunā tiesiskās drošības principam un LESD 297. panta 2. punktam, un tādēļ ir spēkā neesošs?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa vaicā, vai Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka skaidrās naudas apstrādes iestādei, kas veic automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, ir jāievēro automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti.
Vispirms jāatgādina – ar Lēmumu ECB/2010/14, kā izriet no tā 1. panta, ir ticis ieviests Regulas Nr. 1338/2001 6. panta 1. punkts, kurā ir noteikts euro banknošu un monētu autentiskuma pārbaudes princips, lai novērstu naudas viltošanu, un šim mērķim iestādēm, kas iesaistītas profesionālā darbībā banknošu apgrozībā un izplatīšanā iedzīvotājiem, tostarp skaidrās naudas apstrādes iestādēm, ir paredzēts pienākums nodrošināt viltojumu atklāšanu saskaņā ar ECB noteiktajām procedūrām un izņemt no apgrozības visas saņemtās euro banknotes, par kurām ir zināms, ka tās ir viltotas, vai kuras ir pietiekams pamats par tādām uzskatīt, un tās tūlīt nodot kompetentajām valstu iestādēm.
Pamatojoties uz Regulas Nr. 1338/2001 6. panta 1. punktu, ECB pieņēma Lēmumu ECB/2010/14, kura mērķis atbilstoši tā 2. apsvērumam ir nodrošināt euro banknošu integritāti un prasībām atbilstošu viltojumu atklāšanu, un līdz ar to apgrozībā esošās euro banknotes ir jāuztur labā stāvoklī, lai to īstumu varētu pārbaudīt ātri un droši.
Kā ģenerāladvokāte ir uzsvērusi secinājumu 62. punktā, tostarp Lēmumā ECB/2010/14 noteiktais normatīvais regulējums, lai nodrošinātu, ka publiskajā apgrozībā tiek atkārtoti laistas vienīgi labā stāvoklī esošas euro banknotes, būtībā balstās uz trim galvenajiem pīlāriem, proti, attiecīgi, vispirms – banknošu apstrādes iekārtu ražošana un konfigurācija atbilstoši automatizētas derīguma pārbaudes minimālajiem standartiem, kas pēc tam, kad NCB pēc ražotāja lūguma tās ir sekmīgi pārbaudījusi, tiek uzskaitītas ECB tīmekļvietnē atkarībā no to veida, turpinājumā – pienākumu kopuma noteikšana skaidrās naudas apstrādes iestādēm, jo īpaši attiecībā uz automatizēto euro banknošu derīguma pārbaudi, un visbeidzot – uzraudzības un pārraudzības pilnvaru atzīšana NCB, lai nodrošinātu, ka konkrētie subjekti izpilda to attiecīgos pienākumus.
Kā viens no pienākumiem, kas jāpilda skaidrās naudas apstrādes iestādēm, šī lēmuma 3. panta 1. punktā ir noteikts pienākums pārbaudīt euro banknošu autentiskumu un derīgumu saskaņā ar šajā lēmumā noteiktajām procedūrām.
Šajā ziņā minētā lēmuma 3. panta 3. punktā ir paredzēts, ka skaidrās naudas apstrādes iestādes šo pienākumu pārbaudīt euro banknošu autentiskumu un derīgumu var izpildīt, ieviešot vai nu apmācīta personāla manuāli veiktu derīguma pārbaudes procedūru, vai arī automatizētu derīguma pārbaudes procedūru, izmantojot banknošu apstrādes iekārtu, kas izturējusi NCB pārbaudi. Saskaņā ar šī paša lēmuma 3. panta 4. punktu euro banknošu gadījumā automatizētas derīguma pārbaudes procedūras izmantošana tomēr ir obligāta attiecībā uz tām euro banknotēm, kuras ir paredzēts laist apgrozībā, izmantojot paša klienta darbinātas iekārtas vai skaidrās naudas izsniegšanas iekārtas, ja vien šīs banknotes skaidrās naudas apstrādes iestādei nav tieši piegādājusi NCB vai kāda cita skaidrās naudas apstrādes iestāde, kas šo euro banknošu autentiskumu un derīgumu jau ir pārbaudījusi.
Konkrētāk, attiecībā uz šīs automatizētas derīguma pārbaudes īstenošanas kārtību Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktā ir paredzēts, ka šādu pārbaudi “veic ar veiksmīgi pārbaudītu banknošu apstrādes iekārtu palīdzību saskaņā ar minimālajiem standartiem, ko kopā ar to grozījumiem publicē ECB tīmekļa vietnē”. Taču šajā tiesību normā nav precizēts, vai tajā minētie minimālie standarti ir jāievēro iestādēm, kas iesaistītas banknošu apgrozībā un piegādē iedzīvotājiem, vai arī tie ir jāievēro vienīgi tiem ražotājiem, kuri vēlas, lai to iekārtas tiktu iekļautas pārbaudi izturējušo iekārtu sarakstā.
Paturot to prātā, no pastāvīgās judikatūras izriet, ka, interpretējot Savienības tiesību normu, ir jāņem vērā ne tikai tās formulējums, bet arī konteksts, kādā tā iekļaujas, un tās mērķi (šajā nozīmē tostarp skat. spriedumu, 2022. gada 22. decembris, Les Entreprises du Médicament,
C‑20/22
,
EU:C:2022:1028
,
18.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā gadījumā, runājot par Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkta formulējumu, šī formulējuma gramatiskā struktūra dažās tā valodu versijās nenoliedzami varētu vedināt domāt, ka vārdkopa “saskaņā ar minimālajiem standartiem” attiecas uz darbības vārdu “veic” un ka tādējādi tās mērķis ir precizēt veicamās pārbaudes raksturu.
Tomēr, kā ģenerāladvokāte ir norādījusi secinājumu 45. punktā un secinājumu 15. zemsvītras piezīmē, citu valodu versijās, piemēram, spāņu, angļu, franču, itāļu un portugāļu valodā, šī formulējuma struktūra drīzāk apstiprina pretēju interpretāciju, ka šī teikuma daļa ir attiecināma uz testiem, kas attiecībā uz banknošu apstrādes iekārtām ir jāveic, pirms tās var izmantot skaidrās naudas apstrādes iestādes, lai izpildītu Lēmumā ECB/2010/14 paredzētos pienākumus, ja tām ir jāievieš vai tās ir izvēlējušās ieviest automatizētu euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi.
Jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru dažās Savienības tiesību normas valodu versijās lietotais formulējums vai gramatiskā struktūra nevar būt vienīgais pamats šīs tiesību normas interpretācijai un tam arī nevar piešķirt prioritāti salīdzinājumā ar citu valodu versijām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 26. janvāris, Hessischer Rundfunk,
C‑422/19 un C‑423/19
,
EU:C:2021:63
,
65.
punkts).
Tomēr neatkarīgi no aplūkojamās valodas versijas ir jānorāda – ja Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts tiktu interpretēts tādējādi, ka vārdkopa “saskaņā ar minimālajiem standartiem” ir attiecināma uz veikto automatizēto derīguma pārbaudi, vārdkopai “veiksmīgi pārbaudītu”, kas arī ir izmantota šajā tiesību normā, lielā mērā tiktu atņemta tās lietderīgā iedarbība, jo tajā vairs nebūtu precizēts, attiecībā uz kādiem standartiem banknošu apstrādes iekārtām ir jābūt veiksmīgi pārbaudītām.
Līdz ar to jāsecina, ka Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkta formulējums drīzāk pierāda, ka šajā tiesību normā minētie minimālie standarti ir piemērojami nevis automatizētajai derīguma pārbaudei, ko veic skaidrās naudas apstrādes iestādes, bet gan testiem, kas attiecībā uz banknošu apstrādes iekārtām ir jāveic, pirms tās var izmantot skaidrās naudas apstrādes iestādes.
Šādu interpretāciju turklāt apstiprina gan Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkta konteksts, gan šīs tiesību normas mērķi.
Pirmkārt, attiecībā uz šīs tiesību normas kontekstu no šī lēmuma 3. panta 3.–5. punkta izriet, ka automatizētas derīguma pārbaudes gadījumā skaidrās naudas apstrādes iestādēm ir jāizmanto banknošu apstrādes iekārtas, kuras NCB ir veiksmīgi pārbaudījusi saskaņā ar minētā lēmuma 6. panta 2. punktā minētajiem ECB minimālajiem standartiem, un ka šīs iekārtas var izmantot vienīgi euro banknošu nominālvērtībām un sērijām, kas attiecīgajām iekārtām norādītas ECB tīmekļvietnē, iekārtas izmantojot ar rūpnīcas standarta iestatījumiem, t. sk. to atjauninājumiem. Taču, ja ECB būtu vēlējusies likt skaidrās naudas apstrādes iestādēm nodrošināt, ka automatizētā derīguma pārbaude tiek veikta saskaņā ar minētajiem minimālajiem standartiem, nebūtu bijis nedz jāparedz, ka tās šim nolūkam var izmantot vienīgi tās banknošu apstrādes iekārtas, attiecībā uz kurām ir tikuši veikti noteikti testi, nedz arī jāprecizē nosacījumi, ar kādiem šīs iekārtas ir izmantojamas šādas pārbaudes veikšanai. Šādas prasības turpretī nozīmē, ka Lēmumā ECB/2010/14 šo iekārtu izmantošana ir uzskatīta par līdzekli, ar kuru skaidrās naudas apstrādes iestādes automatizētas derīguma pārbaudes gadījumā izpilda to pienākumu nodrošināt banknošu derīgumu.
Otrkārt, attiecībā uz Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkta mērķiem, kā ģenerāladvokāte ir uzsvērusi secinājumu 48.–50. punktā, jānorāda, ka Lēmuma ECB/2010/14 6. pantā, pirms tas tika grozīts ar Lēmumu ECB/2012/19, bija paredzēts, ka euro banknošu derīguma pārbaude ir jāveic saskaņā ar šī lēmuma IIIa un IIIb pielikumā noteiktajiem minimālajiem standartiem. It īpaši tā IIIa pielikumā bija noteikti “automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti banknošu apstrādes iekārtām”, savukārt IIIb pielikumā bija noteikti “apmācīta personāla veiktas manuālas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti”. Kā izriet no Lēmuma ECB/2012/19 3. apsvēruma, ar to Lēmuma ECB/2010/14 IIIa pielikums tika atcelts ar skaidru mērķi – integrēt automatizētas euro derīguma pārbaudes minimālos standartus, kuri līdz tam bija atstāti “ārpus” Lēmuma ECB/2010/14 piemērošanas jomas, noteikumos un procedūrās banknošu apstrādes iekārtu testēšanai, datu vākšanai un uzraudzībai. Vienlaikus atsauce uz šiem standartiem tika iestrādāta Pamatnostādnē ECB/2010/NP16, kurā izklāstīti noteikumi un procedūras banknošu apstrādes iekārtu tipu testēšanai. Kopš tā laika no šīs pamatnostādnes 2. panta 1. un 4. punkta, lasot tos kopsakarā ar minētās pamatnostādnes 2.a pantu, I pielikuma 3.1.1. punktu un IV pielikumu, izriet, ka minētie standarti ir attiecināmi vienīgi uz testiem, kas tiek veikti saistībā ar šiem iekārtu tipiem.
Turklāt Lēmuma ECB/2012/19 3. apsvērumā ir nepārprotami norādīts, ka automatizētas euro banknošu derīguma pārbaudes minimālie standarti “attiecas tikai uz banknošu apstrādes iekārtu ražotājiem un neietekmē Lēmumā ECB/2010/14 noteiktās autentiskuma un derīguma pārbaudes procedūras, kas jāievēro skaidrās naudas apstrādes iestādēm”.
Līdz ar to no Lēmuma ECB/2012/19 izriet, ka Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts ir ticis grozīts, lai precizētu, ka šajā tiesību normā minētie minimālie standarti ir piemērojami tikai tiem testiem, ko ražotāji veic saistībā ar to banknošu apstrādes iekārtu tipiem.
No tā izriet, ka Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktā skaidrās naudas apstrādes iestādei, kura veic automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, nav noteikts pienākums pašai nodrošināt, lai automatizētā derīguma pārbaude tiktu veikta, ievērojot šajā tiesību normā paredzētos minimālos standartus. Savukārt šādi standarti ir jāievēro ražotājiem, ja tie vēlas, lai to ražotais iekārtas modelis tiktu norādīts ECB tīmekļvietnē kā tāds, ar kuru var pārbaudīt tādu banknošu derīgumu un autentiskumu, kurām ir noteikta nominālvērtība un kuras pieder noteiktām sērijām.
Tomēr, kā ģenerāladvokāte būtībā ir uzsvērusi secinājumu 66.–68. punktā, ir jākonstatē, ka minētajām skaidrās naudas apstrādes iestādēm tomēr ir jāievēro Lēmumā ECB/2010/14 noteiktie pienākumi, tostarp it īpaši tie, kas izriet no šī lēmuma 3. panta 1. punkta un 10. panta 1. punkta – veikt automatizētas derīguma pārbaudes un ieviest to izmantoto banknošu apstrādes iekārtu pārbaudes procedūras.
No šiem pienākumiem neizbēgami izriet, ka šīm skaidrās naudas apstrādes iestādēm ir jāizmanto tādas banknošu apstrādes iekārtas, kas spēj veikt šīs pārbaudes, un it īpaši atklāt atkārtotai laišanai apgrozībā nederīgas vai bojātas banknotes, un tas nozīmē, ka ir jānodrošina, lai izmantotās iekārtas darbotos, tiktu uzturētas un iestatītas tādā veidā, kas ir piemērots euro banknošu derīguma pārbaudei. Pretējā gadījumā minētās skaidrās naudas apstrādes iestādes neizpildītu vispārīgāko pienākumu, kas tām ir noteikts Regulas Nr. 1338/2001 6. panta 1. punktā – piedalīties cīņā pret naudas viltošanu.
Līdz ar to skaidrās naudas apstrādes iestāde, kuras banknošu apstrādes iekārtas neatbilst 5 % novirzes līmenim, kas paredzēts automatizētas derīguma pārbaudes minimālajos standartos, nevar atteikties izpildīt rīkojumu, kuru NCB, pamatojoties uz Lēmuma ECB/2010/14 10. panta 3. punktu, attiecībā uz to ir izdevusi pēc tam, kad tās telpās tika veikta pārbaude, kurā tai tika uzdots novērst šo situāciju.
Ņemot vērā iepriekš minēto, jāsecina, ka Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā tiesību normā minētie minimālie standarti nav piemērojami skaidrās naudas apstrādes iestādēm, tām veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi. Tomēr šī lēmuma 3. panta 1. punkts un 10. panta 1. punkts, lasot tos kopsakarā ar Regulas Nr. 1338/2001 6. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka skaidrās naudas apstrādes iestādēm ir jāveic nepieciešamie pasākumi, lai novērstu situāciju, kad NCB veiktā pārbaudē tiek konstatēts, ka to banknošu apstrādes iekārtas nespēj konstatēt euro banknošu nederīgumu robežās, kas nepārsniedz 5 % novirzi.
Par otro jautājumu
Ar otro jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai gadījumā, ja no atbildes uz pirmo jautājumu izrietētu, ka Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktā paredzētie minimālie standarti ir piemērojami tikai banknošu apstrādes iekārtu ražotājiem, šis 6. panta 2. punkts, lasot to kopsakarā ar šī lēmuma 3. panta 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz dalībvalstij noteikt skaidrās naudas apstrādes iestādēm pienākumu, veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, ievērot šos minimālos standartus.
Šajā ziņā jāatgādina, ka LESD 133. pantā minētie pasākumi, kas nepieciešami euro kā vienotās valūtas izmantošanai, ietilpst monetārās politikas jomā, kurā Savienībai saskaņā ar LESD 3. panta 1. punkta c) apakšpunktu ir ekskluzīva kompetence. Kā izriet no Regulas Nr. 1338/2001 ceturtā apsvēruma, kopīgie noteikumi un procedūras euro aizsardzībai pret viltošanu, tostarp noteikumi par euro banknošu un monētu derīguma pārbaudi, ir pasākumi, kas vajadzīgi šīs valūtas izmantošanai.
Līdz ar to, tā kā Savienībai ir ekskluzīva kompetence pārbaudīt banknošu autentiskumu un derīgumu, dalībvalstis nevar pieņemt noteikumus šajā jomā, ja tām saskaņā ar Savienības tiesībām nav šādu pilnvaru. Lēmumā ECB/2010/14 dalībvalstīm nav paredzēts nekāds pilnvarojums pēc savas iniciatīvas noteikt skaidrās naudas apstrādes iestādēm pienākumu, veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, ievērot Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punktā minētos ECB minimālos standartus.
Protams, minētā lēmuma 6. panta 3. punktā NCB ir ļauts noteikt stingrākus standartus attiecībā uz vienas vai vairāku nominālvērtību vai sēriju euro banknotēm. Tomēr šī iespēja, kā izriet no formulējuma “stingrāki standarti” izmantošanas, ir ierobežota ar to prasību saturu, kurām attiecīgajām iekārtām ir jāatbilst, lai tās varētu apstrādāt vienas vai vairāku nominālvērtību vai sēriju euro banknotes. Līdz ar to tas nevar ļaut NCB paplašināt šī paša lēmuma 6. panta 2. punktā minēto ECB minimālo standartu piemērojamību personām, nosakot pienākumu skaidrās naudas apstrādes iestādēm nodrošināt, ka automatizētas derīguma pārbaudes gadījumā, kas tiek veikta ar veiksmīgi pārbaudīta banknošu apstrādes iekārtas tipa palīdzību Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkta izpratnē, šī pārbaude tiek īstenota, ievērojot minētos minimālos standartus.
Tādējādi Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts, lasot to kopsakarā ar tā 3. panta 5. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz dalībvalstij noteikt skaidrās naudas apstrādes iestādēm pienākumu, veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, ievērot šajā 6. panta 2. punktā minētos ECB minimālos standartus.
Par trešo un ceturto jautājumu
Ar trešo un ceturto jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti, kā arī Lēmuma ECB/2010/14 6. panta 2. punkts atbilst tiesiskās drošības principam, kā arī LESD 297. panta 2. punktam, ciktāl šajā 6. panta 2. punktā ir paredzēts, ka minētie standarti tiek publicēti ECB tīmekļvietnē un laiku pa laikam tiek grozīti.
Šajā ziņā nav strīda par to, ka pamatlieta ir starp NCB un skaidrās naudas apstrādes iestādi. Tomēr no atbildes uz pirmo jautājumu izriet, ka automatizētas derīguma pārbaudes minimālie standarti nav piemērojami skaidrās naudas apstrādes iestādēm, tām veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi. Tāpēc uz trešo un ceturto jautājumu nav jāatbild.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (piektā palāta) nospriež:

1)
6. panta 2. punkts Eiropas Centrālās bankas Lēmumā ECB/2010/14 (2010. gada 16. septembris) par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā, kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 7. septembra Lēmumu ECB/2012/19,
ir jāinterpretē tādējādi, ka
šajā tiesību normā minētie minimālie standarti nav piemērojami skaidrās naudas apstrādes iestādēm, tām veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi.
Tomēr grozītā Lēmuma ECB/2010/14 3. panta 1. punkts un 10. panta 1. punkts, lasot tos kopsakarā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1338/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi eiro aizsardzībai pret viltošanu, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2009, 6. panta 1. punktu,
ir jāinterpretē tādējādi, ka
skaidrās naudas apstrādes iestādēm ir jāveic nepieciešamie pasākumi, lai novērstu situāciju, kad dalībvalsts, kurā ir ieviests euro, nacionālās centrālās bankas veiktā pārbaudē tiek konstatēts, ka to banknošu apstrādes iekārtas nespēj konstatēt euro banknošu nederīgumu robežās, kas nepārsniedz 5 % novirzi.

2)
Lēmuma ECB/2010/14, kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu ECB/2012/19, 6. panta 2. punkts, lasot to kopsakarā ar šī grozītā Lēmuma ECB/2010/14 3. panta 5. punktu,
ir jāinterpretē tādējādi, ka
tas liedz dalībvalstij noteikt skaidrās naudas apstrādes iestādēm pienākumu, veicot automatizētu euro banknošu derīguma pārbaudi, ievērot šajā 6. panta 2. punktā minētos Eiropas Centrālās bankas minimālos standartus.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – lietuviešu.