CELEX: 62018TJ0235
Konkurrens
Missbruk av dominerande ställning
Marknaden för LTE-chipset
Beslut i vilket en överträdelse av artikel 102 FEUF och artikel 54 i EES-avtalet konstateras
Betalningar för exklusiva rättigheter
Rätten till försvar
Artiklarna 19 och 27.1 i förordning (EG) nr 1/2003
Utestängningseffekter

Sökanden, Qualcomm Inc. (nedan kallad Qualcomm), har genom en talan som väckts enligt artikel 263 FEUF yrkat att tribunalen ska ogiltigförklara kommissionens beslut C(2018) 240 final av den 24 januari 2018 om ett förfarande enligt artikel 102 FEUF och artikel 54 i EES-avtalet (ärende AT.40220 – Qualcomm (Betalningar för exklusiva rättigheter)), i vilket kommissionen konstaterade att Qualcomm hade missbrukat sin dominerande ställning under perioden 25 februari 2011–16 september 2016 (nedan kallad den berörda perioden) och ålade Qualcomm böter på 997439000 euro (nedan kallat det angripna beslutet).
I.

Bakgrund till tvisten
A.

Qualcomm
Qualcomm är ett amerikanskt bolag som bildades år 1985 och är verksamt inom området för mobil och trådlös teknik. Qualcomm utvecklar och levererar chipp och programvaror som används för röst- och datakommunikation. Qualcomms chipp säljs och programvaran upplåts på licens till företag som använder dem för mobiltelefoner, surfplattor, bärbara datorer, uppgiftsmoduler och andra elektroniska konsumtionsvaror. Qualcomm tillhandahåller bland annat basbandchipset (nedan kallade chipset).
Chipset gör det möjligt för smartmobiler och surfplattor att ansluta till mobilnät och används för både röst- och dataöverföringstjänster. Ett chipset är resultatet av en kombination av tre komponenter, nämligen en basbandsprocessor, en integrerad krets för radiofrekvens och en integrerad krets för strömförsörjning, vilka normalt ingår i separata chipp eller, mer sällan, i samma chipp. Förutom basbandsprocessorn kräver vissa apparater en applikationsprocessor, som kan vara integrerad i samma chipp som basbandsprocessorn eller finnas på ett separat chipp. Ett chipset kan således vara antingen ”integrerat” eller ”fristående” (även kallat ”tunt”), beroende på om det innehåller en tillämpningsprocessor. Ett chipset kan vara kompatibelt med en eller flera standarder för mobil kommunikation, såsom GSM (Global System for Mobile Communications), UMTS (Universal Mobile Telecommunications System) eller LTE (Long Term Evolution). Chipset säljs till tillverkare av originalutrustning (nedan kallade OEM-tillverkare), såsom Apple Inc. (Apple), HTC Corporation (HTC), Huawei Technologies Co Ltd (Huawei), LG Corp., (LG), Samsung Group (Samsung) och ZTE Corporation (ZTE), som inkorporerar dem i sina apparater.
Förevarande mål avser närmare bestämt Qualcomms tillhandahållande av chipset som är kompatibla med LTE-standarden samt UMTS- och GSM-standarderna (nedan kallade LTE-chipset) till Apple under åren 2011–2016.
B.

Det administrativa förfarandet
1.

Förfarandet med Qualcomm
I augusti 2014 inledde Europeiska kommissionen en utredning av avtalen gällande köp och användning av Qualcomms chipset.
Mellan den 13 oktober 2014 och den 14 januari 2015 riktade kommissionen, i enlighet med artikel 18.2 och 18.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna [101 och 102 FEUF] (
EGT L 1, 2003, s. 1
), flera begäranden om upplysningar till Qualcomm.
Den 16 juli 2015 inledde kommissionen ett förfarande mot Qualcomm i syfte att anta ett beslut i enlighet med kapitel III i förordning nr 1/2003.
Den 8 december 2015 skickade kommissionen ett meddelande om invändningar till Qualcomm, som Qualcomm besvarade den 27 juni 2016. Den 27 juli 2016 kompletterade Qualcomm svaret.
Mellan den 22 november 2016 och den 5 maj 2017 skickade kommissionen nya begäranden om upplysningar till Qualcomm.
Den 10 februari 2017 skickade kommissionen en redogörelse avseende de faktiska omständigheterna till Qualcomm, som företaget besvarade den 13 mars 2017.
Den 29 maj 2017 inkom Qualcomm med uppföljande synpunkter på den bevisning som tagits in i akten efter meddelandet om invändningar.
Under det administrativa förfarandet mottogs Qualcomm av kommissionens avdelningar flera gånger, varav vissa gånger av chefsekonomens grupp.
Den 24 januari 2018 antog kommissionen det angripna beslutet.
2.

Övriga företag och berörda parter
Innan kommissionen påbörjade den utredning som avses i punkt 5 ovan höll den ett möte med en utomstående källa som krävde anonymitet (nedan kallad den utomstående källan), vilket anordnades på dennes begäran.
Mellan den 12 augusti 2014 och den 23 juli 2015 skickade kommissionen begäranden om upplysningar till vissa av Qualcomms kunder och konkurrenter.
Innan kommissionen skickade meddelandet om invändningar till Qualcomm höll den möten och telefonkonferenser med tredje parter.
Kommissionen godkände Apple och Nvidia som berörda tredje parter i enlighet med artikel 13.1 i kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna [101 och 102 FEUF] (
EUT L 123, 2004, s. 18
). Apple är kund till Qualcomm och köper in chipset, inklusive LTE-chipset. Nvidia är ett konkurrerande företag till Qualcomm som levererar vissa typer av chipset.
Den 15 mars 2016 gav kommissionen Apple en icke-konfidentiell version av meddelandet om invändningar. Den 2 maj 2016 yttrade sig Apple över meddelandet om invändningar.
Den 31 mars 2016 gav kommissionen Nvidia en icke-konfidentiell version av meddelandet om invändningar. Den 31 maj 2016 yttrade sig Nvidia över meddelandet om invändningar.
Den 19 oktober 2016 gav kommissionen Apple en icke-konfidentiell version av Qualcomms svar på meddelandet om invändningar. Den 21 november 2016 yttrade sig Apple över svaret på meddelandet om invändningar.
Mellan den 22 november 2016 och den 5 maj 2017 skickade kommissionen begäranden om upplysningar till Apple och till Qualcomms konkurrenter.
3.

Tillgång till handlingarna i ärendet
Den 21 december 2015, efter meddelandet om invändningar, gav kommissionen Qualcomm tillgång till ärendet (på cd-rom). I enlighet med Qualcomms begäran översände kommissionen till Qualcomm icke-konfidentiella versioner av vissa andra handlingar som kommissionen ännu inte hade översänt till Qualcomm samt icke-konfidentiella versioner av vissa handlingar som var mindre redigerade och som kommissionen redan hade översänt till Qualcomm.
Den 23 och den 24 maj 2016 anordnade hörandeombudet ett förfarande för att få tillgång till ett första datarum med avseende på vissa handlingar för Qualcomms externa rådgivare. Den 1 juni 2016 anordnade hörandeombudet ett förfarande för att få tillgång till ett andra datarum med avseende på vissa andra handlingar för Qualcomms externa rådgivare. Den 28 och den 30 juni 2016 fick Qualcomms externa rådgivare tillgång till ett tredje datarum för att göra det möjligt för dem att yttra sig konfidentiellt i sak om de handlingar som tillhandahållits i det första och det andra datarummet.
Den 13 februari 2017, efter redogörelsen avseende de faktiska omständigheterna, beviljade kommissionen Qualcomm på nytt tillgång till handlingarna i ärendet (på cd-rom) avseende de handlingar som samlats in efter meddelandet om invändningar. Den 17 februari 2017 anordnade förhörsombudet ett förfarande för att få tillgång till ett fjärde datarum för Qualcomms externa rådgivare med avseende på vissa av dessa handlingar.
Den 25 januari 2018 begärde Qualcomm, efter det att det angripna beslutet hade antagits, att kommissionen skulle lämna ut en förteckning över de möten eller förhör som hade hållits med tredje parter om föremålet för utredningen. Den 2 mars 2018 svarade kommissionen att vissa möten och telefonkonferenser med tredje parter hade ägt rum och tillhandahöll anteckningarna från dem.
C.

Det angripna beslutet
Det angripna beslutet innehåller följande fjorton avsnitt: inledningen (avsnitt 1), de berörda företagen (avsnitt 2), förfarandet (avsnitt 3), Qualcomms invändningar om förfarandet (avsnitt 4), standarderna (avsnitt 5), teknologi och de produkter som avses (avsnitt 6), Qualcomms verksamhet avseende chipset (avsnitt 7), Qualcomms avtal med Apple (avsnitt 8), definitionen av marknaden (avsnitt 9), dominerande ställning (avsnitt 10), missbruk av dominerande ställning (avsnitt 11), befogenhet (avsnitt 12), effekten på handeln mellan medlemsstater (avsnitt 13) och åtgärder och böter (avsnitt 14).
1.

Avtalen mellan Qualcomm och Apple
I avsnitt 8 i det angripna beslutet angav kommissionen att Qualcomm den 25 februari 2011 hade ingått ett avtal med Apple (nedan kallat övergångsavtalet) om leverans av chipset och att det hade ändrats den 28 februari 2013 genom att ett senare avtal (nedan kallat det första tillägget till övergångsavtalet) hade ingåtts, vilket trädde i kraft med retroaktiv verkan den 1 januari 2013 (nedan tillsammans kallade de berörda avtalen).
Kommissionen preciserade att det, i de berörda avtalen, föreskrevs att Qualcomm skulle bevilja Apple stimulansbetalningar på villkor att Apple gjorde sina inköp från Qualcomm för samtliga behov av LTE-chipset (nedan kallade de berörda betalningarna). Kommissionen preciserade att det angripna beslutet omfattade LTE-chipset som överensstämde med LTE-standarden och GSM- och UMTS-standarderna.
Kommissionen angav att Apple under åren 2011–2015 endast hade köpt LTE-chipset från Qualcomm och att Qualcomm hade betalat Apple ett belopp på mellan 2 och 3 miljarder amerikanska dollar (USD).
Kommissionen tillade att även om det i det angripna beslutet fastställdes att de berörda avtalen skulle löpa ut den 31 december 2016, hade de upphört att gälla efter det att Apple, den 16 september 2016, hade lanserat iPhone 7, som innehöll Intels LTE-chipset.
2.

Definitionen av marknaden
I avsnitt 9 i det angripna beslutet drog kommissionen slutsatsen att den marknad som skulle beaktas var den fria marknaden för LTE-chipset och att denna marknad var världsomfattande (nedan kallad den relevanta marknaden). Kommissionen konstaterade särskilt att den relevanta marknaden omfattade fristående LTE-chipset och inbyggda LTE-chipset, men inte produktion av chipset för egna behov. Kommissionen ansåg bland annat att LTE-chipset inte kunde ersättas av chipset som var kompatibla med GSM-standarden eller av chipset som var kompatibla med UMTS-standarden (nedan kallade UMTS-chipset).
3.

Dominerande ställning
I avsnitt 10 i det angripna beslutet ansåg kommissionen att Qualcomm hade haft en dominerande ställning på den relevanta marknaden mellan den 1 januari 2011 och den 31 december 2016. Kommissionen angav att Qualcomm hade haft stora andelar av den relevanta marknaden sedan år 2010, att marknaden kännetecknades av att det fanns flera hinder för inträde och expansion och att den kommersiella styrkan hos Qualcomms kunder som köpte chipset inte var av sådant slag att den kunde påverka Qualcomms dominerande ställning.
4.

Missbruk av dominerande ställning
I avsnitt 11 i det angripna beslutet drog kommissionen slutsatsen att Qualcomm hade missbrukat sin dominerande ställning på den relevanta marknaden genom att bevilja de berörda betalningarna. Kommissionen angav att de berörda betalningarna var betalningar för exklusiva rättigheter, att dessa betalningar kunde ha konkurrensbegränsande effekter, att Qualcomms analys av den kritiska marginalen inte påverkade kommissionens slutsats och att Qualcomm inte hade visat att dessa betalningar uppvägdes eller kompenserades av fördelar i fråga om effektivitet som även gynnade konsumenterna.
Kommissionen angav att Qualcomms missbruk av dominerande ställning ägde rum under den berörda perioden.
5.

Böterna
Kommissionen ansåg att Qualcomms skulle åläggas böter och drog efter beräkningen slutsatsen att bötesbeloppet skulle fastställas till 997439000 euro.
6.

Artikeldelen
Artiklarna i det angripna beslutet har följande lydelse:
”Artikel 1
Qualcomm Inc. har överträtt artikel 102 i fördraget [om Europeiska unionens funktionssätt] och artikel 54 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet genom att bevilja betalningar till Apple Inc. på villkor att Apple Inc. skulle göra sina inköp från Qualcomm Inc. för samtliga behov av basbandchipset som överensstämde med standarden Long Term Evolution och standarderna Global System for Mobile Communications och Universal Mobile Telecommunications System.
Överträdelsen pågick från den 25 februari 2011 till den 16 september 2016.
Artikel 2
För den överträdelse som avses i artikel 1 ska Qualcomm Inc. åläggas böter på 997439000 euro.
…
Artikel 3
Qualcomm Inc. ska avhålla sig från att upprepa sådana handlingar eller beteenden som avses i artikel 1 och alla handlingar och beteenden som har samma eller liknande syfte eller effekt.
Artikel 4
Förevarande beslut riktar sig till Qualcomm Inc. …”
II.

Förfarandet och parternas yrkanden
A.

Huvudsakliga delar av förfarandet
1.

Den skriftliga delen av förfarandet
Qualcomm väckte förevarande talan genom ansökan som ingavs till tribunalens kansli den 6 april 2018.
Den 5 juni 2018 begärde kommissionen en förlängning av tidsfristen för att lämna in svaromålet med hänsyn till ansökans omfattning och antalet bifogade handlingar. Förlängningen beviljades.
Kommissionen inkom med sitt svaromål till tribunalens kansli den 14 september 2018.
Den 5 oktober 2018 begärde Qualcomm en förlängning av tidsfristen för att lämna in repliken med hänsyn till svaromålets omfattning och antalet bifogade handlingar. Förlängningen beviljades.
Den 4 januari 2019 ingav Qualcomm sin replik till tribunalens kansli.
Den 12 februari 2019 begärde kommissionen en förlängning av tidsfristen för att lämna in dupliken med hänsyn till replikens omfattning och antalet bifogade handlingar. Förlängningen beviljades.
Den 8 maj 2019 ingav kommissionen sin duplik till tribunalens kansli.
Den skriftliga delen av förfarandet avslutades den 20 maj 2019.
Den 7 juni 2019 begärde Qualcomm att få yttra sig vid en muntlig förhandling.
2.

Apples ansökan om intervention
Genom handling som ingavs till tribunalens kansli den 16 juli 2018 ansökte Apple om att få intervenera i förfarandet till stöd för kommissionens yrkanden.
Interventionsansökan delgavs parterna i enlighet med artikel 144.1 i tribunalens rättegångsregler.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 17 september 2018 uppgav kommissionen att den inte hade några synpunkter på Apples interventionsansökan.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 17 september 2018 yrkade Qualcomm att tribunalen skulle avslå interventionsansökan och förplikta Apple att ersätta rättegångskostnaderna.
Den 16 november och den 14 december 2018 och den 13 februari 2019 begärde Qualcomm och kommissionen att vissa uppgifter i inlagorna och i bilagorna till dessa skulle behandlas konfidentiellt i förhållande till Apple, om Apple tilläts intervenera.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 17 april 2019 informerade Apple tribunalen om att bolaget återkallade sin interventionsansökan i målet i enlighet med artikel 144.8 i rättegångsreglerna.
Den 5 juni 2019 beslutade ordföranden på tribunalens sjunde avdelning att Apple skulle avföras som intervenient i målet och att parterna skulle bära sina egna kostnader med avseende på interventionsansökan.
3.

Begäran om åtgärder för processledning och för bevisupptagning
Genom en separat handling som ingavs till tribunalens kansli den 16 januari 2019 begärde Qualcomm att tribunalen skulle vidta en åtgärd för processledning eller en åtgärd för bevisupptagning för att dels erhålla de kompletta, det vill säga ”oredigerade”, versionerna av vissa handlingar från tredje parter, dels de två handlingar som innehöll ”konfidentiella synpunkter i sak” som hade ingetts under det tredje datarumsförfarandet den 28 juni 2016.
4.

Ytterligare bevisning som lämnats in efter det att den skriftliga delen av förfarandet avslutats
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 28 maj 2019, det vill säga efter det att den skriftliga delen av förfarandet hade avslutats, ingav kommissionen, i enlighet med artikel 85.3 i rättegångsreglerna, ytterligare bevisning som bestod av domen av den 21 maj 2019, på 233 sidor, från United States District Court for the Northern District of California (Federala domstolen för distriktet norra Kalifornien, Förenta staterna) (nedan kallad District Court) i målet Federal Trade Commission v. Qualcomm Incorporated.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 20 juni 2019 yttrade sig Qualcomm över kommissionens ytterligare bevisning.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 26 juli 2019 ingav Qualcomm, med stöd av artikel 85.3 i rättegångsreglerna, ytterligare bevisning som bestod av en inlaga på 62 sidor åtföljd av ett stort antal handlingar från förfaranden i Förenta staterna (nedan kallad den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019).
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 14 augusti 2019 begärde kommissionen, med hänsyn till det stora antalet handlingar som hade bifogats ingivandet av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, en förlängning av tidsfristen för att yttra sig i detta avseende. Förlängningen beviljades.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 30 oktober 2019 yttrade sig kommissionen över den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019. Den bestod av en inlaga på 63 sidor åtföljd av bilagor, och genom denna bestred kommissionen bland annat att denna ytterligare bevisning skulle tillåtas.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 20 maj 2020 yttrade sig Qualcomm över kommissionens yttrande av den 30 oktober 2019. Den 3 juni 2020 beslutade ordföranden på tribunalens sjätte avdelning att inte ta in den handlingen i akten, samtidigt som Qualcomm informerades om att företaget skulle få möjlighet att framföra sina argument i detta avseende under den muntliga delen av förfarandet.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 25 augusti 2020 ingav Qualcomm, med stöd av artikel 85.3 i rättegångsreglerna, ytterligare bevisning som bestod av avgörande av den 11 augusti 2020, på 56 sidor, från United States Court of Appeals for the Ninth Circuit (Federala appellationsdomstolen för det nionde domstolsdistriktet, Förenta staterna) i målet Federal Trade Commission v. Qualcomm Incorporated, som upphävde det avgörande från District Court som avses i punkt 54 ovan.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 11 september 2020 yttrande sig kommissionen över den ytterligare bevisning som Qualcomm hade ingett den 25 augusti 2020.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 9 november 2020 ingav Qualcomm, med stöd av artikel 85.3 i rättegångsreglerna, ytterligare bevisning som bestod av ett beslut av den 28 oktober 2020, på 2 sidor, från United States Court of Appeals for the Ninth Circuit (Federala appellationsdomstolen för det nionde domstolsdistriktet, Förenta staterna) i målet Federal Trade Commission v. Qualcomm Incorporated, i vilken en begäran om ny förhandling inom ramen för det avgörande som avses i punkt 60 ovan avslogs.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 20 november 2020 yttrande sig kommissionen över den ytterligare bevisning som Qualcomm hade ingett den 9 november 2020.
5.

Begäran om att allmänheten inte ska kunna se vissa uppgifter
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 31 maj 2019 begärde Qualcomm, i enlighet med artikel 66 i rättegångsreglerna, att vissa uppgifter skulle utelämnas i förhållande till allmänheten avseende de inlagor och tillhörande bilagor som ingetts fram till dagen för ansökan och efter detta datum.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 6 augusti 2019 begärde Qualcomm, i enlighet med artikel 66 i rättegångsreglerna, att vissa uppgifter skulle utelämnas i förhållande allmänheten avseende den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019.
På förslag av referenten ställde tribunalen (sjätte avdelningen), som en åtgärd för processledning enligt artikel 89 i rättegångsreglerna, den 28 maj 2020 ett antal frågor till Qualcomm som skulle besvaras skriftligen och anmodade företaget att i detalj identifiera de uppgifter som fanns i vissa inlagor och i det angripna beslutet och som avsågs med begäran om att vissa uppgifter skulle utelämnas i förhållande till allmänheten, i enlighet med punkt 75 i de praktiska genomförandebestämmelserna till rättegångsreglerna.
Den 15 juni 2020 begärde Qualcomm en förlängning av tidsfristen för att besvara tribunalens frågor av den 28 maj 2020, vilket beviljades.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 8 juni 2020 översände kommissionen till tribunalen en kopia av den icke-konfidentiella version av det angripna beslutet samma dag som det offentliggjordes på kommissionens webbplats. Den 16 juni 2020 beslutade ordföranden för tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning att ta in handlingen i akten.
Den 10 september 2020 begärde Qualcomm ytterligare en förlängning av tidsfristen för att besvara tribunalens frågor av den 28 maj 2020. Företaget beviljades en sista förlängning av tidsfristen.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 30 oktober 2020 besvarade Qualcomm åtgärden för processledning.
6.

Placering av referenten på sjätte avdelningen
I samband med att sammansättningen av tribunalens avdelningar ändrades med tillämpning av artikel 27.5 i rättegångsreglerna placerades referenten på tribunalens sjätte avdelning, och målet tilldelades följaktligen denna avdelning.
7.

Hänskjutande av målet till en avdelning i utökad sammansättning
På förslag av sjätte avdelningen beslutade tribunalen den 11 juni 2020 i enlighet med artikel 28 i rättegångsreglerna att hänskjuta målet till en avdelning i utökad sammansättning.
8.

Åtgärder för processledning och bevisupptagning
På förslag av referenten ställde tribunalen (sjätte avdelningen i utökad sammansättning), som en åtgärd för processledning enligt artikel 89 i rättegångsreglerna, den 8 oktober 2020 frågor till Qualcomm och till kommissionen för skriftligt svar och anmodade kommissionen att inkomma med handlingar.
Den 12 oktober 2020 begärde kommissionen en förlängning av tidsfristen för att besvara tribunalens frågor och begäran av den 8 oktober 2020. Kommissionen beviljades en förlängning och samma tidsfrist fastställdes för Qualcomm.
Den 19 och den 20 november 2020 besvarade kommissionen och Qualcomm åtgärderna för processledning.
På förslag av referenten förelade tribunalen (sjätte avdelningen i utökad sammansättning), genom beslut av den 12 oktober 2020 och inom ramen för de åtgärder för bevisupptagning som föreskrivs i artikel 91 b i rättegångsreglerna, kommissionen att förete vissa uppgifter och handlingar.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 19 november 2020 (nedan kallad handlingen av den 19 november 2020) efterkom kommissionen nämnda beslut.
Med stöd av artikel 103.3 i rättegångsreglerna anmodade tribunalen, som en åtgärd för processledning av den 10 december 2020, Qualcomms företrädare att underteckna ett lämpligt åtagande avseende konfidentiell behandling av handlingen av den 19 november 2020 i detta skede av förfarandet.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 15 december 2020 besvarade Qualcomms företrädare åtgärden för processledning av den 10 december 2020 genom att översända det undertecknade åtagandet om konfidentiell behandling.
Genom beslut av den 8 januari 2021 beslutade tribunalen (sjätte avdelningen i utökad sammansättning) att handlingen av den 19 november 2020 var relevant för avgörandet av målet i enlighet med artikel 103.2 i rättegångsreglerna.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 26 januari 2021 yttrade sig Qualcomms företrädare, som hade skrivit under åtagandet om konfidentiell behandling, över handlingen av den 19 november 2020.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 21 januari 2021, vilken hade tagits in i akten i målet genom beslut av ordföranden på tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning av den 3 februari 2021, begärde Qualcomms företrädare, som hade skrivit under åtagandet om konfidentiell behandling, att nämnda åtagande om konfidentiell behandling skulle hävas och att handlingen av den 19 november 2020 skulle översändas till Qualcomm. Kommissionen uppmanades att yttra sig i detta avseende.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 22 februari 2021 yttrade sig kommissionen över handlingen av den 21 januari 2021, som Qualcomms företrädare, som hade undertecknat åtagandet om konfidentiell behandling, hade inkommit med.
Mot bakgrund av de synpunkter som lämnats av kommissionen och av Qualcomms företrädare, som hade skrivit under åtagande om konfidentiell behandling, förelade tribunalen (sjätte avdelningen i utökad sammansättning), genom beslut av den 20 april 2021 och inom ramen för de åtgärder för bevisupptagning som föreskrivs i artikel 91 b i rättegångsreglerna, kommissionen att inkomma med en icke-konfidentiell version av handlingen av den 19 november 2020.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 26 april 2021 efterkom kommissionen nämnda beslut.
Den icke-konfidentiella versionen av handlingen av den 19 november 2020 delgavs Qualcomm, och det angavs att företaget kunde yttra sig över handlingen vid förhandlingen och eventuellt skriftligen efter förhandlingen.
Vid förhandlingen den 6 maj 2021, inom ramen för sessionen inom stängda dörrar angående handlingen av den 19 november 2020 som ingetts med stöd av artikel 103 i rättegångsreglerna och som omfattades av ett åtagande om konfidentiell behandling som Qualcomms företrädare hade undertecknat, frågade tribunalen kommissionen, med hänsyn till det utbyte som hade ägt rum i detta avseende vid förhandlingen, om kommissionen kunde överväga att häva sekretessen gentemot Qualcomm med avseende på vissa uppgifter i handlingen, som fortfarande var konfidentiella i förhållande till Qualcomm. Eftersom kommissionen angav att den inte kunde besvara en sådan begäran om upplysningar vid förhandlingen, gavs kommissionen en tidsfrist på två veckor för att svara skriftligen.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 7 maj 2021 uppgav kommissionen i huvudsak att den i det befintliga skicket inte kunde besvara nämnda begäran om upplysningar och begärde att få besvara den inom ramen för en åtgärd för bevisupptagning enligt artikel 92.3 i rättegångsreglerna. Kommissionen begärde även att få lyssna på ljudupptagningen av det utbyte som ägt rum i detta avseende vid förhandlingen, i enlighet med artikel 115 i rättegångsreglerna.
Tribunalens ordförande tillät kommissionen att lyssna på en del av ljudupptagningen från den muntliga förhandlingen.
Efter det att Qualcomm hade yttrat sig över kommissionens begäran om åtgärder för bevisupptagning, förelade tribunalen, med tillämpning av dels artikel 24 första stycket i stadgan för Europeiska unionens domstol, dels artiklarna 91 b och 92.3 i rättegångsreglerna, genom beslut av den 4 juni 2021, kommissionen att inom en frist som skulle fastställas av kansliet ange huruvida den hävde sekretessen gentemot Qualcomm för vissa uppgifter i handlingen av den 19 november 2020.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 11 juni 2021 efterkom kommissionen nämnda beslut och vidhöll att det saknades skäl att häva sekretessen i förhållande till Qualcomm för de aktuella uppgifterna i handlingen av den 19 november 2020.
Genom handling som inkom till tribunalens kansli den 20 juli 2021 yttrade sig Qualcomms företrädare, som hade skrivit under åtagande om konfidentiell behandling, över kommissionens svar av den 11 juni 2021 efter att ha begärt och erhållit förlängning av den beviljade fristen.
9.

Den muntliga delen av förfarandet
Den 18 november 2020 kallades parterna, genom beslut av ordföranden på tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning, till en muntlig förhandling den 2, 3 och 4 februari 2021.
Med beaktande av Qualcomms begäran om att varje förhandling som kunde avse vissa av de handlingar som ingetts avseende den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 skulle hållas inom stängda dörrar, beslutade tribunalen i enlighet med artikel 109 i rättegångsreglerna att höra parterna om att hålla en del av förhandlingen inom stängda dörrar.
Genom skrivelse som inkom till tribunalens kansli den 10 december 2020, och som kompletterades den 18 december 2020, begärde Qualcomm att förhandlingen skulle skjutas upp med hänsyn till dels hälsosituationen, dels en begäran som framställts i Förenta staterna om att sekretessen skulle hävas för vissa delar av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019.
Genom skrivelse som inkom till tribunalens kansli den 15 december 2020 angav kommissionen att det kunde vara motiverat att hålla en del av förhandlingen inom stängda dörrar vad gällde vissa delar av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, och dessutom yttrade sig kommissionen över genomförandet av förhandlingen.
Genom skrivelse som inkom till tribunalens kansli den 18 december 2020 begärde Qualcomm att förhandlingen skulle hållas inom stängda dörrar med avseende på vissa delar av den ytterligare bevisning av den 26 juli 2019, och dessutom angav företaget att en sådan begäran kunde bli onödig beroende på utgången på den begäran om att häva sekretessen som hade framställts i Förenta staterna.
Den 22 december 2020 beslutade ordföranden på tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning att skjuta upp förhandlingen.
Den 29 januari 2021 kallades parterna, genom beslut av ordföranden på tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning, till muntlig förhandling den 4, 5 och 6 maj 2021.
Den 22 mars 2021 lade kommissionen fram förslag för genomförandet av förhandlingen.
Den 26 mars 2021 lämnade Qualcomm in en andra begäran om att skjuta upp förhandlingen.
Den 29 mars 2021 yttrade sig Qualcomm över kommissionens förslag om genomförandet av förhandlingen.
Den 31 mars 2021 beslutade ordföranden för tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning att avslå den andra begäran om att skjuta upp förhandlingen.
Den 9 april 2021 beslutade tribunalen (sjätte avdelningen i utökad sammansättning) att kalla parterna till ett informellt möte om genomförandet av förhandlingen.
Den 14 april 2021 begärde Qualcomm att dess anställda skulle få delta i förhandlingen via videokonferens.
Det informella mötet hölls den 15 april 2021.
Den 16 april 2021 beslutade ordföranden för tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning att inte tillåta Qualcomms anställda att delta i förhandlingen via videokonferens, och samma dag beslutade tribunalen (sjätte avdelningen i utökad sammansättning) att hålla en del av förhandlingen inom stängda dörrar.
Den 16 april 2021 lämnade Qualcomm in en tredje begäran om att skjuta upp förhandlingen.
Den 19 april 2021 beslutade ordföranden för tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning att avslå den tredje begäran att skjuta upp förhandlingen.
Den 21 april 2021 begärde Qualcomm att tekniska hjälpmedel skulle användas vid förhandlingen.
Den 22 april 2021 beslutade ordföranden på tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning att tillåta användning av tekniska hjälpmedel vid förhandlingen.
Genom en skrivelse av den 28 april 2021, som togs in i akten i målet genom beslut av ordföranden på tribunalens sjätte avdelning i utökad sammansättning av den 29 april 2021, lämnade kommissionen in en skrivelse till tribunalens kansli om omfattningen av den del av förhandlingen som skulle hållas inom stängda dörrar, vilken återspeglade parternas gemensamma ståndpunkt.
Genom en skrivelse av den 3 maj 2021 bekräftade Qualcomm parternas gemensamma ståndpunkt om omfattningen av den del av förhandlingen som skulle hållas inom stängda dörrar och överlämnade till tribunalen en förteckning över de delar av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 som helt eller delvis hade hävts.
Den muntliga förhandlingen hölls den 4, 5 och 6 maj 2021.
Den muntliga delen av förfarandet avslutades den 17 september 2021.
B.

Parternas yrkanden
Qualcomm har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara det angripna beslutet, eller
–
i andra hand, ogiltigförklara eller väsentligt nedsätta det bötesbelopp som ålagts, och
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan, och
–
förplikta Qualcomm att ersätta rättegångskostnaderna.
III.

Rättslig bedömning
Qualcomm har åberopat sju grunder till stöd för sin talan:
–
Den första grunden avser flera fall av uppenbara förfarandefel.
–
Den andra grunden avser flera fall av uppenbart oriktig bedömning, bristande motivering och missuppfattning av bevisningen vad gäller effektivitetsvinster.
–
Den tredje grunden avser flera fall av uppenbart felaktig rättstillämpning och uppenbart oriktig bedömning av de konkurrensbegränsande effekterna.
–
Den fjärde grunden avser flera fall av uppenbart oriktig bedömning i fråga om definitionen av den relevanta marknaden och huruvida det förelåg en dominerande ställning.
–
Den femte grunden avser flera fall av uppenbart felaktig rättstillämpning och uppenbart oriktig bedömning och bristande motivering avseende den påstådda överträdelsens varaktighet.
–
Den sjätte grunden avser flera fall av uppenbart oriktig bedömning vad gäller tillämpningen av riktlinjerna för beräkning av böter som döms ut enligt artikel 23.2 a i förordning nr 1/2003 (
EUT C 210, 2006, s. 2
) och åsidosättande av proportionalitetsprincipen.
–
Den sjunde grunden avser flera fall av uppenbart oriktig bedömning vad gäller kommissionens befogenhet och inverkan på handeln mellan medlemsstaterna.
Med hänsyn till intresset av en god rättskipning ska den första och den tredje grunden för talan prövas.
Tribunalen ska inledningsvis pröva huruvida den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 kan tillåtas, vilket kommissionen har bestritt.
A.

Huruvida den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 ska tillåtas
Inledningsvis erinrar tribunalen om att den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 består dels till övervägande del av en uppsättning handlingar som Apple skickade till Qualcomm mellan februari och juni 2019 till följd av ett förfarande som Qualcomm hade inlett den 20 augusti 2018 mot Apple vid District Court med stöd av section 1782 i Förenta staternas lag med rubriken ”Stöd till utländska och internationella domstolar och till parter vid dessa domstolar” (nedan kallat förfarande 1782), dels till en mindre del av en uppsättning handlingar från det förfarande som Federal Trade Commission (federala konkurrensmyndigheten, Förenta staterna) hade inlett mot Qualcomm vid District Court och som ledde till att den dom av den21 maj 2019 som avses i punkt 54 ovan antogs inom ramen för en offentlig rättegång som hade inletts den 4 januari 2019 (nedan kallat FTC‑förfarandet). Dessutom omfattar denna ytterligare bevisning även i marginell mån vissa tidningsartiklar.
Innan den muntliga förhandlingen skickade Qualcomm en förteckning till tribunalen över de handlingar som ingavs som den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 och som härrörde från förfarande 1782 och vars sekretess helt eller delvis hade hävts (se punkt 113 ovan), och under den offentliga delen av den muntliga delen av förhandlingen hänvisade Qualcomm till vissa handlingar och till förekomsten av förfarande 1782.
Qualcomm har uppgett att varken bolaget självt eller dess europeiska advokater hade tillgång till dessa handlingar när ansökan eller repliken ingavs, och att Qualcomm så snart som möjligt ingav inlagan med den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019. För det första, när det gäller de handlingar som härrör från förfarandet 1782, har Qualcomm angett att Apple, till följd av ett beslut från februari 2019, skickade 2300 handlingar till Qualcomm mellan den 23 februari och den 24 juni 2019 i nio olika utskick och att dess advokater granskade dessa handlingar och identifierade de handlingar som skulle inges till tribunalen. För det andra, när det gäller handlingarna från FTC‑förfarandet, har Qualcomm förklarat att ett beslut om skyddsåtgärder förbjöd dess amerikanska advokater att vidarebefordra de aktuella handlingarna till de europeiska advokaterna.
Kommissionen har genmält att den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 inte kan tillåtas. För det första har kommissionen gjort gällande att vissa handlingar är äldre än ansökan, liksom vissa tidningsartiklar, e-postkorrespondens mellan Qualcomm och Apple samt Qualcomms presentationer. För det andra har kommissionen påpekat att Qualcomm inte har förklarat varför det företaget dels inte begärde tillgång till handlingarna vid District Court före den 20 augusti 2018, särskilt före eller omedelbart efter det att det angripna beslutet antogs, dels inte, i repliken, informerade tribunalen om denna begäran eller hur långt den framskridit. Kommissionen har för det tredje gjort gällande att Qualcomm inte har förklarat varför det inte tidigare begärde tillstånd av Apple att få använda den bevisning som följde av FTC‑förfarandet, särskilt före den förhandling som ägde rum i januari 2019. Kommissionen har för det fjärde angett att artikel 92.7 i rättegångsreglerna avser bevisning som lagts fram som svar på åtgärder för bevisupptagning och tillåter inte en part att på eget initiativ och utan lämplig motivering lägger fram ytterligare bevisning. För det femte har kommissionen hävdat att Qualcomm endast har hänvisat till vissa delar av den ytterligare bevisningen utan att ge någon förklaring till de frågor som tagits upp eller visa hur förevarande bevisning stöder företagets argument.
För det första erinrar tribunalen om att Qualcomm, till stöd för framläggandet av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, dels har stött sig på artikel 85.3 i rättegångsreglerna, dels angett att bevisningen ingavs mot bakgrund av artikel 92.7 i rättegångsreglerna.
Kommissionen har invänt att de villkor som uppställs i den första bestämmelsen inte är uppfyllda och att den andra bestämmelsen i huvudsak saknar relevans.
I artikel 85.3 i rättegångsreglerna föreskrivs följande: ”Parterna får undantagsvis ge in bevis eller inkomma med bevisuppgift innan den muntliga delen av förfarandet har avslutats eller innan tribunalen har beslutat att avgöra målet utan att inleda den muntliga delen av förfarandet, under förutsättning att de anger godtagbara skäl till att detta inte har gjorts tidigare.” Denna möjlighet utgör särskilt ett undantag från den allmänna regeln i punkt 1 i samma artikel, i vilken det föreskrivs att den som vill ge in bevis eller inkomma med bevisuppgift ska göra detta i samband med den första skriftväxlingen.
Av bestämmelsens ordalydelse följer att för att kunna göra gällande denna möjlighet ska skälet för att bevisningen inges för sent vara motiverat av exceptionella omständigheter (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 september 2019, HX/rådet,
C‑540/18 P
, ej publicerad,
EU:C:2019:707
, punkt
).
Tribunalen godtar således endast under exceptionella omständigheter att bevisning åberopas sedan dupliken inlämnats, nämligen om den som åberopar bevisningen inte hade tillgång till denna innan det skriftliga förfarandet avslutades (se dom av den 12 september 2019, Achemos Grupė och Achema/kommissionen,
T‑417/16
, ej publicerad,
EU:T:2019:597
, punkt
och där angiven rättspraxis). Att ett sådant ingivande är exceptionellt innebär att det inte var möjligt att inge den tidigare eller att det inte rimligen kunde krävas (se, för ett liknande resonemang, dom av den 15 december 2016, TestBioTech m.fl./kommissionen,
T‑177/13
, ej publicerad,
EU:T:2016:736
, punkt
).
Det ska dessutom erinras om att det undantag som föreskrivs i artikel 85.3 i rättegångsreglerna skiljer sig från det som föreskrivs i punkt 2 i samma artikel, enligt vilken parterna får ge in bevis i samband med repliken och dupliken, under förutsättning att de anger godtagbara skäl till att detta inte har gjorts tidigare. Detta undantag kräver inte att det föreligger exceptionella omständigheter.
Vad vidare gäller åtgärder för bevisupptagning föreskrivs det i artikel 92.7 i rättegångsreglerna att ”[m]öjligheterna att åberopa motbevisning och att göra tillägg till bevisuppgiften kvarstår”.
I förevarande fall har Qualcomm inte i sig åberopat den sistnämnda bestämmelsen, utan har åberopat denna bestämmelse i den mån det i rättspraxis anses att artikel 85 i rättegångsreglerna ska tolkas mot bakgrund av artikel 92.7 i rättegångsreglerna, som föreskriver att möjligheterna att åberopa motbevisning och att göra tillägg till bevisuppgiften kvarstår (dom av den 22 juni 2017, Biogena Naturprodukte/EUIPO (ZUM wohl),
T‑236/16
,
EU:T:2017:416
, punkt
, och dom av den 9 september 2020, Grekland/kommissionen,
T‑46/19
, ej publicerad,
EU:T:2020:396
, punkt
).
I förevarande fall framgår det av inlagan med den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 att den gavs in till stöd för den första, den andra, den tredje och den fjärde grunden för talan. Även om Qualcomm generellt har angett att denna bevisning har lagts fram som ett tillägg till de argument som utvecklades i ansökan och i repliken och för att bemöta kommissionens argument i det angripna beslutet, i svaromålet och i dupliken, ska det konstateras att denna bevisning inte specifikt utgör motbevisning som syftar till att bemöta kommissionens bevisning, eller bevisning som syftar till att göra tillägg till bevisuppgiften, utan utgör ny bevisning som syftar till att stödja vissa av grunderna för talan.
Det ska således i förevarande fall undersökas om ingivandet av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 kunde motiveras av exceptionella omständigheter i enlighet med artikel 85.3 i rättegångsreglerna.
För det andra ska tribunalen pröva kommissionens invändningar som syftar till att visa att kraven i artikel 85.3 i rättegångsreglerna inte var uppfyllda.
När det gäller handlingarna från förfarande 1782 ska det inledningsvis erinras om att dessa handlingar ingår i en uppsättning handlingar som Apple skickade till Qualcomm mellan den 23 februari och den 24 juni 2019 till följd av förfarande 1782. Det är med andra ord ostridigt att Qualcomm mottog nämnda handlingar genom flera försändelser efter det att repliken hade ingetts den 4 januari 2019. Qualcomm förfogade inte över de aktuella handlingarna när det lämnade in sina huvudsakliga inlagor och kunde inte inge dem i samband med dem, utan fick tillgång till dem i slutet av förfarandet 1782.
Kommissionen har dock invänt att Qualcomm inte har förklarat varför det inte tidigare inledde förfarande 1782 mot Apple vid District Court.
Kommissionens invändning saknar emellertid relevans för bedömningen av huruvida det föreligger exceptionella omständigheter enligt artikel 85.3 i rättegångsreglerna. Den fråga som uppkommer i detta avseende är huruvida den berörda bevisningen var tillgänglig vid tidpunkten för ingivandet av ansökan eller repliken (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 december 2018, Haeberlen/ENISA,
T‑632/16
, ej publicerad,
EU:T:2018:957
, punkterna
och
) och inte huruvida Qualcomm utifrån antaganden hade kunnat vidta åtgärder som hypotetiskt sett hade kunnat göra det möjligt för det företaget att förfoga över bevisningen tidigare.
Under alla omständigheter grundar sig invändningen på felaktiga antaganden.
Förfarande 1782, som Qualcomm inledde mot Apple vid District Court, syftade nämligen till att samla in bevisning för att motbevisa vissa av kommissionens konstateranden i det angripna beslutet inför förevarande domstolsförfarande. Qualcomm hade således inte möjlighet att inleda förfarande 1782 innan det angripna beslutet antogs och hade för övrigt – även om det antogs att det var möjligt – inte någon skyldighet att gå tillväga på det sättet i förebyggande och i spekulativt syfte inför en eventuell tvist redan innan nämnda beslut antogs.
Qualcomm kan således inte kritiseras för att inte ha inlett det aktuella förfarandet innan det angripna beslutet antogs.
I den mån kommissionen har gjort gällande att Qualcomm hade kunnat inleda nämnda förfarande ”under de dagar och veckor som följde antagandet av beslutet den 24 januari 2018”, ska det dessutom påpekas att ett sådant argument även är spekulativt och dessutom medför en skyldighet som är orimlig eller till och med omöjlig för Qualcomm att fullgöra. Det är nämligen tvärtom motiverat att företaget, efter det att det angripna beslutet antogs, först förberedde och väckte förevarande talan den 6 april 2018 och därefter, mot bakgrund av innehållet i det angripna beslutet och i talan, inledde förfarande 1782 för att erhålla annan eventuell bevisning till stöd för sin talan. I kommissionens synsätt bortses även från den oundvikliga tiden för samordning mellan Qualcomm, dess europeiska företrädare och amerikanska företrädare för att inleda förfarande 1782 i Förenta staterna med avseende på förevarande förfarande. Eftersom Qualcomm i slutet av förfarande 1782 erhöll handlingarna från Apple under en period på sex till tio månader efter det att nämnda förfarande hade inletts, skulle Qualcomm sannolikt inte – även om det antogs, såsom kommissionen har påstått, att det hade varit möjligt att inleda ett sådant förfarande när det förberedde ansökan (mellan februari och mars 2018) – ha erhållit samtliga handlingar i tid för att granska dem och inge dem i ansökan den 6 april 2018 eller i repliken den 4 januari 2019.
Kommissionen har vidare invänt att Qualcomm inte informerade tribunalen om förekomsten och utvecklingen av den talan som Qualcomm hade väckt vid District Court, bland annat i repliken. Kommissionens invändning avser även omständigheter som saknar relevans, eftersom det inte på något sätt krävs enligt artikel 85.3 i rättegångsreglerna att tribunalen ska underrättas i förväg.
När det gäller den uppsättning handlingar som härrör från FTC‑förfarandet, omfattas de av akten i FTC‑förfarandet vid District Court, och innan den offentliga rättegången inleddes i januari 2019 vid District Court var kännedomen och användningen av förevarande handlingar begränsade av ett beslut om skyddsåtgärder av den 24 oktober 2017.
Dessa omständigheter är ostridiga mellan parterna, liksom att det är ostridigt att när repliken ingavs den 4 januari 2019 hade inte Qualcomm fri tillgång till dessa handlingar, eftersom endast ett begränsat antal av Qualcomms amerikanska advokater och bolagsjurister hade kännedom om och använde dem, vilka inte kunde skicka dem till företagets europeiska advokater eller använda dem i det administrativa förfarande som ledde fram till att det angripna beslutet antogs eller det nu aktuella domstolsförfarandet, och eftersom den offentliga rättegången vid District Court varigenom handlingarna gjordes offentliga hölls mellan den 4 och den 29 januari 2019.
Kommissionen har dock gjort gällande att enligt vissa bestämmelser i beslutet om skyddsåtgärder av den 24 oktober 2017, hade Qualcomm, utan att invänta att den offentliga rättegång som hölls i januari 2019 inleddes, kunnat fråga Apple om tillstånd att använda dessa handlingar tidigare inom ramen för det nu aktuella förfarandet.
Denna invändning från kommissionen kan inte heller godkännas, eftersom den bygger på rena gissningar som inte kan ligga till grund för tribunalens prövning. Även om det antogs att Qualcomms amerikanska advokater och bolagsjurister som hade tillgång till handlingarna kunde bedöma huruvida de var användbara i förevarande förfarande, var det nämligen, såsom kommissionen själv har understrukit, nödvändigt att Apple först gav sitt godkännande till all användning i detta syfte. Det finns inget som visar att dessa två möjligheter kunde ha förverkligats i förevarande mål.
Det ska under alla omständigheter påpekas, såsom har påpekats i punkt 138 ovan, att frågan är huruvida den berörda bevisningen var tillgänglig när ansökan eller repliken ingavs. Mot bakgrund av de omständigheter som det erinrats om i punkt 145 ovan förhöll det sig dock inte så i förevarande fall, eftersom Qualcomm ingav repliken den 4 januari 2019, det vill säga samma dag som den förlängda fristen för att inkomma med denna handling löpte ut, och eftersom den offentliga rättegången i FTC‑förfarandet, under vilken de aktuella handlingarna blev offentliga, inleddes samma dag, den 4 januari. Qualcomm kunde följaktligen inte inkomma med de aktuella handlingarna när repliken ingavs.
Det kan inte heller anses att Qualcomm under omständigheterna i det aktuella fallet otillbörligen fördröjde ingivandet av handlingarna från FTC‑förfarandet till tribunalen. Eftersom förfarande 1782 fortfarande pågick i januari 2019 och Qualcomm mottog de handlingar som härrörde från detta förfarande mellan slutet av februari och slutet av juni 2019, var det motiverat att Qualcomm undersökte samtliga handlingar och därefter i juli 2019 ingav de relevanta handlingarna från de båda förfarandena samtidigt.
När det gäller de handlingar som kommissionen nämnt och som var tillgängliga för Qualcomm innan ansökan ingavs i förevarande mål trots att de härrörde från förfarande 1782 eller från FTC‑förfarandet, det vill säga e-postkorrespondensen mellan Qualcomm och Apple samt Qualcomms presentationer, ska det påpekas att Qualcomm visserligen förfogade över dessa handlingar var för sig. Dessa handlingar ingår dock i den uppsättning handlingar som Apple skickade till Qualcomm i slutet av förfarande 1782 eller i den uppsättning handlingar som utgör akten i FTC‑förfarandet inom ramen för den offentliga rättegången i januari 2019, vilket innebär att de inte kan beaktas isolerat i förhållande till andra handlingar i dessa uppsättningar. Qualcomm och dess advokater kunde således inte nödvändigtvis bedöma huruvida de var relevanta för förevarande mål utan övriga handlingar som ingår i dessa uppsättningar. Med hänsyn till handlingarnas ursprung kan den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 med andra ord inte delas upp artificiellt, utan ska, i den mån den härrör från förfarande 1782 eller från FTC‑förfarandet, bedömas i sin helhet när det gäller frågan om huruvida den kan tillåtas.
Detsamma gäller för de tre tidningsartiklar som ingår i den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 och som hade publicerats innan ansökan ingavs, eftersom deras sena ingivande var motiverat av att annan ytterligare bevisning ingavs vilka tidningsartiklarna syftar till att ge stöd för i fotnoterna i den inlaga där denna bevisning lades fram.
När det gäller kommissionens allmänna påstående att Qualcomm i den inlaga i vilken den ytterligare bevisning av den 26 juli 2019 ingavs endast hänvisade till nämnda bevisning utan att ge någon förklaring, saknar en sådan omständighet relevans inom ramen för den bedömning som krävs enligt artikel 85.3 i rättegångsreglerna, men den avser i förekommande fall att bevisningen ska vara begriplig inom ramen för prövningen av huruvida grunderna för talan är välgrundade.
Mot bakgrund av det ovan anförda finner tribunalen, under omständigheterna i förevarande mål, att ingivandet av all ytterligare bevisning av den 26 juli 2019 efter det att det skriftliga förfarandet hade avslutats är motiverat av exceptionella omständigheter och att sådan bevisning således ska tillåtas enligt artikel 85.3 i rättegångsreglerna.
B.

Den första grunden: Uppenbara förfarandefel
Den första grunden består av fyra delar. Den första delen avser åsidosättande av rätten till försvar genom att Qualcomm berövades möjligheten att yttra sig om viktiga aspekter av det angripna beslutet. Den andra delen avser åsidosättande av principen om god förvaltningssed genom att kommissionen inte genomförde en fördjupad, objektiv och omsorgsfull utredning. Den tredje delen avser åsidosättande av rätten till försvar genom att kommissionen inte lämnade ut den bevisning till Qualcomm som var användbar för dess försvar. Den fjärde delen avser åsidosättande av motiveringsskyldigheten och åsidosättande av principen om god förvaltningssed genom att kommissionen gjorde en felaktig, partiell och ofullständig bedömning av de faktiska omständigheterna.
Den första och den tredje delen, vilka avser åsidosättande av rätten till försvar, ska prövas.
1.

Inledande synpunkter
Rätten till försvar utgör en grundläggande rättighet som ingår bland de allmänna rättsprinciper som tribunalen och domstolen ska säkerställa iakttagandet av (se, för ett liknande resonemang, dom av den 25 oktober 2011, Solvay/kommissionen,
C‑109/10 P
,
EU:C:2011:686
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Att rätten till försvar iakttas utgör en allmän princip i unionsrätten som är tillämplig så snart administrationen avser att vidta en åtgärd gentemot en person som går denne emot (dom av den 16 januari 2019, kommissionen/United Parcel Service,
C‑265/17 P
,
EU:C:2019:23
, punkt
).
Denna allmänna unionsrättsliga princip fastställs i artikel 41.2 a och b i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (dom av den 25 mars 2021, Deutsche Telekom/kommissionen,
C‑152/19 P
,
EU:C:2021:238
, punkt
).
Inom konkurrensrätten innebär iakttagandet av rätten till försvar att varje mottagare av ett beslut, i vilket det konstateras att denne har överträtt konkurrensreglerna, under det administrativa förfarandet ska ha getts tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt framföra sina synpunkter dels angående huruvida de omständigheter och förhållanden som läggs vederbörande till last verkligen föreligger och är relevanta, dels angående de handlingar som kommissionen har lagt till grund för sitt påstående att en sådan överträdelse föreligger (dom av den 25 oktober 2011,
C‑109/10 P
, Solvay/kommissionen,
EU:C:2011:686
, punkt
, och dom av den 25 mars 2021, Deutsche Telekom/kommissionen,
C‑152/19 P
,
EU:C:2021:238
, punkt
).
Det följer av fast rättspraxis att rätten till försvar har åsidosatts när kommissionens administrativa förfarande hade kunnat få en annan utgång på grund av institutionens felaktiga handlande i förfarandet. Ett sökandeföretag visar att ett sådant åsidosättande har skett, inte genom att bevisa att kommissionens beslut skulle ha haft ett annat innehåll, utan genom att bevisa att det hade kunnat försvara sig bättre om kommissionen inte hade handlat fel i förfarandet (dom av den 2 oktober 2003, Thyssen Stahl/kommissionen,
C‑194/99 P
,
EU:C:2003:527
, punkt
, och dom av den 13 december 2018, Deutsche Telekom/kommissionen,
T‑827/14
,
EU:T:2018:930
, punkt
).
En sådan bedömning ska göras med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i varje enskilt fall (dom av den 18 juni 2020.
C‑831/18 P
, kommissionen/QR,
EU:C:2020:481
, punkt
).
2.

Den första grundens tredje del: Åsidosättande av rätten till försvar i den del den avser avsaknaden av anteckningar och information om möten och telefonkonferenser med tredje parter
Den tredje delgrunden består av två anmärkningar. Den första anmärkningen avser kommissionens underlåtenhet att ge Qualcomm tillräcklig tillgång till handlingarna i ärendet. Den andra anmärkningen avser att det i handlingarna i målet saknas anteckningar och information om innehållet i de möten och telefonkonferenser som kommissionen hade med tredje parter.
Den andra anmärkningen ska prövas.
Qualcomm har gjort gällande att kommissionen var skyldig att föra anteckningar under de formella eller informella mötena med tredje parter och att kommissionen ska delge de parter som är föremål för utredningen dessa anteckningar. I förevarande fall har kommissionen inte överlämnat några anteckningar till Qualcomm från sina möten med tredje parter. Efter det att det angripna beslutet hade antagits angav kommissionen för Qualcomm, på företagets begäran, att möten och telefonkonferenser hade ägt rum med tredje parter och skickade Qualcomm meningslösa anteckningar. Mer fullständiga anteckningar hade emellertid varit till hjälp för Qualcomms försvar på flera punkter. Kommissionen vägrade dessutom att ange om den hade träffat en viss tredje part under utredningen, trots att det hade varit till nytta för Qualcomms försvar att veta om sådana möten ägt rum och vilka frågor som avhandlats.
Qualcomm har tillagt att i förordning nr 1/2003 görs det inte någon åtskillnad mellan förhör och andra typer av möten eller telefonkonferenser. Kommissionen kan inte under ett möte eller en telefonkonferens avgöra vad som är till fördel eller inte, utan det ankommer på det anklagade företaget att avgöra om vissa uppgifter i ärendet kan vara till nytta för dess försvar. I förevarande fall är de anteckningar som kommissionen översände till Qualcomm inte lämpliga, eftersom de inte innehåller någon användbar information om innehållet i diskussionerna eller om vilken typ av uppgifter som lämnades om de frågor som behandlades, utan de innehåller snarare identiska och vaga uttryck. Qualcomm anser sig inte ha kunnat fastställa vilken information som har utbytts vid de aktuella mötena och telefonkonferenserna på grundval av tredje parternas svar på begäran om upplysningar, eftersom det i anteckningarna inte finns några hänvisningar till dessa svar, och vice versa. Qualcomm har understrukit att det inte ankommer på kommissionen att avgöra huruvida en tredje part har lämnat information till Qualcomms fördel, eftersom kommissionen har en skyldighet att föra anteckningar och överlämna dem till Qualcomm.
För det första har kommissionen, efter att ha angett att den fört lämpliga anteckningar från möten och telefonkonferenser med tredje parter, genmält att den inte har någon allmän skyldighet att föra anteckningar vid möten eller telefonkonferenser med tredje parter, eftersom dess skyldigheter är mer begränsade. Kommissionen är skyldig att föra ”fullständiga anteckningar” vid möten eller telefonkonferenser som utgör förhör i den mening som avses i artikel 19.1 i förordning nr 1/2003, vars syfte är att samla information som har samband med en undersökning. Qualcomm har dock inte i förevarande fall gjort gällande att mötena eller telefonkonferenserna med tredje parter utgjorde ”förhör”. Vidare är kommissionen endast skyldig att föra ”kortfattade anteckningar” från möten och telefonkonferenser som inte har till syfte att samla information som har samband med en utredning när tredje parter tillhandahåller uppgifter till företagets nackdel och som kommissionen har för avsikt att använda eller tillhandahåller uppgifter till företagets fördel som företaget kan åberopa. För det andra har kommissionen gjort gällande att den i vederbörlig ordning förde ”kortfattade anteckningar” från de aktuella mötena och telefonkonferenserna. Kommissionen har angett att den i förevarande fall, till följd av Qualcomms begäran, konstaterade att den av misstag hade underlåtit att tillhandahålla företaget anteckningar från ett möte och från tre telefonkonferenser med tredje parter, men att kommissionen därefter hade tillhandahållit företaget dessa anteckningar genom att ange företagen, tiden och de frågor som behandlats. Kommissionen har på samma sätt preciserat att det angripna beslutet inte grundar sig på de eventuella uppgifter till Qualcomms nackdel som de tredje parterna hade lämnat under dessa möten och telefonkonferenser. För det tredje har kommissionen hävdat att företaget inte har visat varför det skulle vara till nytta för dess försvar att veta om kommissionen hade träffat en viss tredje part, eftersom beslutet grundar sig på uppgifter som Apple lämnade och det är svårt att föreställa sig att Qualcomm skulle påstå att aktuell tredje part kunde tillhandahålla uppgifter till Qualcomms fördel.
Kommissionen har tillagt att Qualcomm inte har beaktat den omständigheten att den tredje part med vilken kommissionen hade ett möte inte lämnade några uppgifter till företagets fördel och att de tredje parter med vilka kommissionen hade haft telefonkonferenser angav att de inte hade diskuterat frågor som inte anges i den information som lämnats i deras svar på begäran om upplysningar. Enligt kommissionen är det troligt att viss information som lämnades vid nämnda telefonkonferenser redan fanns med i svaren på begäran om upplysningar, liksom att det är troligt att den information som senare tillhandahölls i svaren på begäran om upplysningar återspeglar innehållet i telefonkonferenserna, vilket är logiskt. Kommissionen har hävdat att Qualcomms argument att det aktuella mötet och de aktuella telefonkonferenserna är förhör i den mening som avses i artikel 19 i förordning nr 1/2003 har framförts för sent och kan inte tas upp till sakprövning. Kommissionen har vidare angett att Qualcomm inte har förklarat varför information om möten med en tredje part är viktig.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att det i förevarande fall framgår att under det administrativa förfarande som ledde fram till att det angripna beslutet antogs skickade inte kommissionen någon information till Qualcomm om vare sig förekomsten eller innehållet i de möten eller telefonkonferenser som kommissionen hade haft med tredje parter.
Kommissionen gav emellertid Qualcomm viss information om sju möten eller telefonkonferenser med tredje parter efter det att det angripna beslutet hade antagits. Närmare bestämt lämnades information om fyra av dem på Qualcomms begäran innan talan väcktes, medan information om de tre andra lämnades under förevarande förfarande, antingen som svar på företagets argument som grundades på den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 eller som svar på de åtgärder för bevisupptagning som tribunalen hade beslutat om den 12 oktober 2020.
Det ska därför undersökas om kommissionen under dessa omständigheter har åsidosatt Qualcomms rätt till försvar.
a)

Möten och telefonkonferenser med tredje parter om vilka Qualcomm fick information innan talan väcktes
1)

Sammanfattning av bakgrunden
Det framgår av bevisningen i målet att Qualcomm, efter att ha mottagit det angripna beslutet, bad kommissionen den 25 januari 2018 att informera företaget om det hade förekommit möten eller förhör med tredje parter som det inte hade meddelats. Den 2 mars 2018 informerade kommissionen Qualcomm via e-post om att den hade kontrollerat om den av misstag hade underlåtit att informera företaget om ”något möte eller förhör” som hade ägt rum ”inom ramen för ärende AT.40220”. Kommissionen preciserade för Qualcomm att den av misstag hade underlåtit att upplysa företaget om att det förekommit ett möte och tre telefonkonferenser med tredje parter. I samma e-postmeddelande skickade kommissionen till Qualcomm handlingar med anteckningar från mötet och telefonkonferenserna samt en presentation som hade gjorts vid mötet.
Närmare bestämt hänvisade kommissionen till ett möte med [
konfidentiellt
] (
) den [
konfidentiellt
], en telefonkonferens med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] och två telefonkonferenser den [
konfidentiellt
], den ena med [
konfidentiellt
] och den andra med [
konfidentiellt
].
Tribunalen erinrar om att förevarande möte och telefonkonferenser ägde rum före meddelandet om invändningar och efter utskicket av de första begäranden om upplysningar som avses i punkterna 6 och 15. Det är för övrigt ostridigt att mötet och telefonkonferenserna har ägt rum, såsom kommissionen har angett, ”inom ramen för ärende AT.40220”. Såsom framgår av det angripna beslutet är dessa tredje parter dessutom två konkurrenter och två kunder till Qualcomm, vilka också besvarade vissa av dessa begäranden om upplysningar.
[
konfidentiellt
] är en konkurrent till Qualcomm. Som framgår av det angripna beslutet är denna konkurrent [
konfidentiellt
]. Dessutom, enligt det angripna beslutet, [
konfidentiellt
].
[
konfidentiellt
] är en konkurrent till Qualcomm. Såsom framgår av det angripna beslutet är [
konfidentiellt
] tillsammans med [
konfidentiellt
] en av de [
konfidentiellt
] konkurrenter som [
konfidentiellt
].
Dessutom är [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] [
konfidentiellt
].
[
konfidentiellt
] är en OEM-tillverkare som köper LTE-chipset och [
konfidentiellt
].
[
konfidentiellt
] är en OEM-tillverkare som köper LTE-chipset [
konfidentiellt
].
2)

Huruvida det förekommit ett förfarandefel
Qualcomm har i huvudsak gjort gällande att kommissionen har åsidosatt sin skyldighet att föra anteckningar vid nämnda möte och telefonkonferenser och att delge företaget anteckningarna. Det har särskilt understrukit att de anteckningar som kommissionen skickade till företaget efter det att det angripna beslutet hade antagits inte är lämpliga och är meningslösa.
Kommissionen har inledningsvis gjort gällande att Qualcomm, i ansökan, inte har hävdat att det aktuella mötet och de aktuella telefonkonferenserna utgör ”förhör” i den mening som avses i artikel 19 i förordning nr 1/2003 och att det argument avseende åsidosättande av nämnda bestämmelse som anförts i repliken följaktligen inte kan tas upp till sakprövning. Kommissionen har i vart fall gjort gällande att det aktuella mötet och de aktuella telefonkonferenserna inte utgjorde förhör i den mening som avses i artikel 19 i förordning nr 1/2003, eftersom de inte syftade till att samla information om frågor som hade samband med föremålet för en utredning. Kommissionen var således inte skyldig att föra fullständiga anteckningar från mötet och telefonkonferenserna, utan endast kortfattade anteckningar, eftersom de tredje parterna hade tillhandahållit bevisning till Qualcomms nackdel som kommissionen avsåg att använda eller tillhandahållit uppgifter till Qualcomms fördel som företaget hade kunnat åberopa.
Vad gäller frågan huruvida Qualcomms argument kan tas upp till sakprövning är det visserligen riktigt att företaget, i ansökan, inte uttryckligen åberopade artikel 19 i förordning nr 1/2003. Qualcomm gjorde emellertid uttryckligen gällande att kommissionen hade åsidosatt skyldigheten att förvara eller föra lämpliga anteckningar från mötet och telefonkonferenserna och stödde sig härvid på punkt 91 i domen av den 6 september 2017, Intel/kommissionen (
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
), vilken just avser de skyldigheter som följer av artikel 19 i förordning nr 1/2003. Qualcomms argument i ansökan syftade följaktligen tydligt till att göra gällande att kommissionen hade åsidosatt sina skyldigheter enligt den bestämmelsen och tillhörande rättspraxis. Kommissionens invändning om rättegångshinder ska således ogillas.
Vad gäller frågan huruvida Qualcomms argument är välgrundat ska det erinras om att artikel 19.1 i förordning nr 1/20003 utgör en rättslig grund för kommissionen att höra en fysisk eller juridisk person i en utredning (dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
).
Det framgår av ordalydelsen i artikel 19.1 i förordning nr 1/2003 att denna bestämmelse ska tillämpas på varje förhör som äger rum i syfte att samla in information om frågor som har samband med föremålet för en utredning. Det finns nämligen ingenting i bestämmelsens ordalydelse eller målsättning som ger vid handen att lagstiftaren skulle ha haft för avsikt att vissa av dessa förhör inte skulle omfattas av bestämmelsens tillämpningsområde (dom av 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkterna
och
).
Såsom framgår av förarbetena till förordning nr 1/2003, syftar nämligen den rättsliga grunden endast till att höra en fysisk eller juridisk person i syfte att samla in information (se förslaget till rådets förordning om genomförandet av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 [EG] och om ändring av förordningarna (EEG) nr 1017/68, (EEG) nr 2988/74, (EEG) nr 4056/86 och (EEG) nr 3975/87 (KOM(2000) 582 slutlig) (
EGT C 365 E, 2000, s. 284
)).
Den omständigheten att de förhör som kommissionen har haft med tredje parter har kunnat ske i form av möten eller telefonkonferenser kan följaktligen inte undanta dem från tillämpningsområdet för artikel 19 i förordning nr 1/2003, eftersom syftet med dem är att samla in information om frågor som har samband med föremålet för en utredning.
I motsats till vad kommissionen har antytt visar i förevarande fall ett antal samstämmiga uppgifter att det aktuella mötet och de aktuella telefonkonferenserna syftade till att samla in information om frågor som hade samband med föremålet för den utredning som ledde fram till att det angripna beslutet antogs.
Ur formell synvinkel hölls det aktuella mötet och de aktuella telefonkonferenserna efter det att kommissionen hade inlett utredningen i augusti 2014 (skäl 8 i det angripna beslutet) och särskilt efter det att de första begäranden om upplysningar som avses i punkterna 6 och 15 ovan hade skickats ut. Dessutom innehåller samtliga anteckningar som kommissionen upprättade referensen för det administrativa förfarande som ledde till att det angripna beslutet antogs, nämligen ”AT.40220”. De utbyten som kommissionen hade med Qualcomm när den översände nämnda anteckningar (punkt 171 ovan) innehåller dessutom samma referens och hänvisar uttryckligen till ”möten eller förhör som ägde rum inom ramen för ärende AT.40220”.
Ur en materiell synvinkel framgår det av samtliga dessa anteckningar att det aktuella mötet och de aktuella telefonkonferenserna avsåg marknaden för chipset, Qualcomms ställning på denna marknad eller vissa av företagets affärsmetoder på denna marknad. I anteckningarna från mötet med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] anges närmare bestämt att mötet avsåg marknaden för chipset och Qualcomms ställning på marknaden. I anteckningarna från telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] anges att den avsåg vissa av Qualcomms affärsmetoder på sektorn för chipset och att inga konkreta bevis hade lämnats under telefonkonferensen. I anteckningarna från telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] anges att den avsåg marknaden för chipset och vissa av Qualcomms affärsmetoder. I anteckningarna från telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] anges att den avsåg marknaden för chipset.
Eftersom mötet med [
konfidentiellt
] och telefonkonferenserna med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] syftade till att samla information om frågor som har samband med föremålet för utredningen, vad gäller den relevanta marknaden, Qualcomms ställning på denna marknad eller företagets affärsmetoder på denna marknad, omfattas de av artikel 19 i förordning nr 1/2003.
När kommissionen genomför ett förhör enligt artikel 19 i förordning nr 1/2003 i syfte att samla information om frågor som har samband med föremålet för en utredning, är kommissionen skyldig att – visserligen i den form som den själv väljer – protokollföra ett sådant förhör. Det är inte tillräckligt att kommissionen gör en kort sammanfattning av frågor som behandlades vid förhöret. Kommissionen ska kunna ge en indikation på vad som diskuterades under mötet, särskilt vad avser vilka uppgifter som lämnades under mötet angående de ämnen som behandlades (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkterna
och
).
I de anteckningar som kommissionen skickade till Qualcomm efter antagandet av det angripna beslutet nämns i förevarande fall endast, förutom datum och namn på deltagarna, en mycket allmän uppgift – som i huvudsak var begränsad till två till tre rader – om de frågor som hade behandlats, nämligen marknaden för chipset, Qualcomm ställning på marknaden eller företagets affärsmetoder på denna marknad. Däremot ger inte anteckningarna någon indikation på vad som diskuterades under förhören, särskilt om vilka uppgifter som lämnades angående de ämnen som behandlades, såsom krävs enligt den rättspraxis som det erinras om i punkt 190 ovan.
Att anteckningarna är bristfälliga illustreras dessutom tydligt av två omständigheter som Qualcomm har framhållit.
I anteckningarna om telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] anges att förevarande tredje part hade gett sina ”synpunkter” på ”vissa av Qualcomms affärsmetoder på sektorn för chipset” och att ingen ”konkret bevisning” hade ingetts. Såsom Qualcomm har påpekat väcker emellertid en sådan anteckning frågor om innehållet i de diskussioner som ägde rum mellan kommissionen och tredje parten, om de uppgifter som vederbörande hade lämnat och om avsaknaden av – dessutom ”konkret” – ”bevisning” om dessa uppgifter. En sådan anteckning gör det således inte möjligt att förstå de uppgifter som [
konfidentiellt
] lämnade till kommissionen utan att lägga fram någon konkret bevisning, och därmed förblir Qualcomm ovetandes om den bevisning som togs upp under telefonkonferensen och i synnerhet om huruvida förevarande tredje part, det vill säga [
konfidentiellt
], tog upp bevisning till dess nackdel, eller till dess fördel, utan att lämna några konkreta bevis.
Dessutom framgår det av anteckningarna om mötet med [
konfidentiellt
] att det handlade om marknaden för chipset och om Qualcomms ställning på marknaden. Förutom att en sådan beskrivning inte gör det möjligt att förstå de uppgifter som [
konfidentiellt
] lämnade till kommissionen i detta avseende, ska det konstateras att det i denna anteckning inte anges att tredje parten, under detta möte, gjorde en muntlig presentation, och än mindre vad den bestod i. Kommissionen översände dock en kopia av denna presentation till Qualcomm efter det att det angripna beslutet hade antagits den 2 mars 2018, som svar på företagets begäran av den 25 januari 2018. Det framgår av denna presentation, som består av tio sidor, att den specifikt avsåg den utredning som ledde fram till att det angripna beslutet antogs (såsom framgår av försättsbladet till presentationen där namnet och numret på detta förfarande anges), att en sida ägnades åt Qualcomms dominerande ställning på marknaden för chipset och fem sidor ägnades åt [
konfidentiellt
]. Den omständigheten att en sådan presentation och dess innehåll inte nämns i kommissionens anteckningar vittnar om att de är vaga.
Även om det av bevisningen i målet framgår att de handlingar som innehåller nämnda anteckningar upprättades av kommissionen vid respektive datum för telefonkonferenserna eller kort tid efter dagen för mötet, framgår det dessutom – utöver att de är bristfälliga – att anteckningarna inte var fullständiga vid dessa tidpunkter och att de därefter kompletterades eller färdigställdes efter det att det angripna beslutet hade antagits. Efter det att kommissionen hade blivit kontaktad av Qualcomm den 25 januari 2018, alltså cirka tre år efter datumen för dessa förhör, kontaktade kommissionen dels [
konfidentiellt
] för att få en kopia av den presentation som förevarande tredje part hade gjort vid mötet, dels [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] för att bekräfta innehållet i de anteckningar som kommissionen hade upprättat vid telefonkonferenserna, varvid [
konfidentiellt
] till och med hade föreslagit ändringar i anteckningarna, vilka kommissionen accepterade. Det framgår för övrigt av bevisningen i målet att preciseringen att ”ingen konkret bevisning hade lämnats under telefonkonferensen” inte var angiven i en första version av anteckningarna och att den lades till efter nämnda utbyte mellan kommissionen och [
konfidentiellt
].
Härav följer att kommissionen, i strid med artikel 19 i förordning nr 1/2003, inte i vederbörlig ordning protokollförde sina förhör med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
].
Eftersom Qualcomm även har gjort gällande att kommissionen underlät att delge företaget anteckningarna från de aktuella förhören, ska det påpekas, såsom kommissionen har förklarat vid tribunalen, att anteckningarna från mötet med [
konfidentiellt
] protokollfördes i akten i ärendet den [
konfidentiellt
] som en icke tillgänglig handling, det vill säga som en intern handling vid kommissionen, och utan någon kopia av den presentation som [
konfidentiellt
] gjorde vid det mötet. Vidare protokollfördes inte anteckningarna från telefonkonferenserna med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] i handlingarna i ärendet.
Oavsett skälen är det således ostridigt att Qualcomm inte erhöll någon information om förekomsten och omfattningen av förevarande förhör under det administrativa förfarande som ledde till att det angripna beslutet antogs. De nämns inte heller i beskrivningen av det administrativa förfarandet i det angripna beslutet.
Kommissionen får visserligen utesluta omständigheter från det administrativa förfarandet som inte har något samband med de faktiska eller rättsliga påståenden som förekommer i meddelandet om invändningar, och som följaktligen inte på något sätt är relevanta för utredningen. Det kan dock inte ankomma på kommissionen att ensam avgöra vilka handlingar som kan vara till nytta för det berörda företagets försvar (dom av den 7 januari 2004, Aalborg Portland m.fl./kommissionen,
C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P och C‑219/00 P
,
EU:C:2004:6
, punkt
, och dom av den 16 juni 2011, FMC Foret/kommissionen,
T‑191/06
,
EU:T:2011:277
, punkt
). Ur detta perspektiv ska det påpekas att protokollföring av förhör i syfte att samla in information om frågor som har samband med föremålet för en utredning och som således omfattas av artikel 19 i förordning nr 1/2003, såsom de aktuella förhören, kan inte utelämnas från handlingarna i ärendet.
Även om kommissionen har gjort gällande att underlåtenheten att lämna ut dessa uppgifter eller anteckningar till Qualcomm endast berodde på ett ”misstag” och att kommissionen överlämnade dem till företaget så fort kommissionen blev varse om misstaget efter företagets begäran av den 25 januari 2018, kan inte sådana omständigheter, efter antagandet av det angripna beslutet, avhjälpa kommissionens förfarandefel. Med hänsyn till att de anteckningar som kommissionen översände till Qualcomm var bristfälliga avhjälper de nämligen inte att de inte protokollfördes i enlighet med artikel 19 i förordning nr 1/2003, eftersom de inte hänvisar till information som samlats in under de aktuella förhören. Vidare ska det erinras om att ett företag som efter det att det angripna beslutet har antagits tar del av vissa handlingar som borde ha förekommit i ärendet inte nödvändigtvis försätter företaget i samma situation som om det hade kunnat grunda sig på samma handlingar i sina skriftliga och muntliga yttranden till kommissionen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 25 oktober 2011, Solvay/kommissionen,
C‑109/10 P
,
EU:C:2011:686
, punkt
).
Av det ovan anförda följer att kommissionen, vad gäller mötet med [
konfidentiellt
] och telefonkonferenser med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
], har åsidosatt sin skyldighet att föra protokoll som följer av artikel 19 i förordning nr 1/2003 och följaktligen att inkludera protokollen i handlingarna i ärendet.
3)

Åsidosättande av rätten till försvar
När det gäller följderna av konstaterandet i punkt 201 ovan, ska det, i enlighet med den rättspraxis som det erinrats om i punkterna 160 och 161 ovan, fastställas huruvida Qualcomm, med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i förevarande mål, har visat att företaget hade kunnat försvara sig bättre utan detta fel i förfarandet.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att med hänsyn till identiteten på de aktuella tredje parterna, innehållet i kommissionens anteckningar och innehållet i det angripna beslutet, har Qualcomm framhållit att förevarande tredje parter hade kunnat ge information som kunde vara till hjälp för Qualcomms försvar, särskilt vad gäller definitionen av den relevanta marknaden, maktbalansen på marknaden och den dominerande ställningen, utestängningseffekten och effektivitetsvinsterna. Företaget har därför lämnat in en bilaga till ansökan (bilaga A.9.7) till tribunalen för att precisera vilka aspekter som hade kunnat diskuteras under förhören och hur dessa uppgifter hade kunnat vara till hjälp för dess försvar. Kommissionen bestred först att bilagan kunde tas upp till sakprövning men tillbakavisade sedan dess innehåll i en bilaga till svaromålet (bilaga B.5). Parterna fortsatte därefter utbytena i denna fråga i en bilaga till repliken (C.12) och i en bilaga i dupliken (bilaga D.9).
För det första ska det erinras om att i det angripna beslutet klandras Qualcomm för att genom sitt handlande i form av betalningar för exklusiva rättigheter ha minskat Apples incitament att vända sig till konkurrenter på marknaden för LTE-chipset (avsnitten 11.4.1 och 11.4.2 i det angripna beslutet). I det sistnämnda avseendet har kommissionen i det angripna beslutet uttryckligen hänvisat till [
konfidentiellt
] och nämner även [
konfidentiellt
].
De tredje parter som hördes av kommissionen i samband med de aktuella förhören var således två av Qualcomms konkurrenter som påstods ha utestängts på grund av Qualcomms handlande ([
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
]) och två OEM-tillverkare som köpte in LTE-chipset, det vill säga konkurrenter till Qualcomms kund som hade mottagit de berörda betalningarna ([
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
]).
För det andra framgår det att Qualcomm – liksom tribunalen – inte har någon exakt uppgift om vilken information som kommissionen samlade in under de aktuella förhören, även om förhören avsåg frågor som hade samband med föremålet för den utredning som ledde fram till att det angripna beslutet antogs och att, såsom nyss angetts ovan, bland de aktuella tredje parterna ingick Qualcomms konkurrenter som påstods ha utestängts på grund av det företagets handlande, bland annat [
konfidentiellt
], det vill säga [
konfidentiellt
].
Det finns nämligen inte någon handling i ärendet om dessa förhör som gör det möjligt att med säkerhet återskapa den exakta information om föremålet för utredningen som de berörda tredje parterna lämnade vid dessa förhör och i vilken utsträckning innehållet i dem hade kunnat utgöra bevisning till Qualcomms fördel eller nackdel eller utgöra neutral bevisning.
När det gäller telefonkonferenserna med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] är det spekulativt att, såsom kommissionen har gjort, påstå att det är ”sannolikt” att den information som dessa tredje parter lämnade var jämförbar med den som lämnades i deras svar på vissa begäranden om upplysningar och att de således inte innehöll någon potentiell bevisning till Qualcomms fördel. För det första innehåller inte anteckningarna från de aktuella förhören någon hänvisning till någon annan handling, inbegripet svaren på begäran om upplysningar. Deras innehåll kan således inte återskapas utifrån andra källor som förekommer i handlingarna i ärendet. Den omständigheten att dessa tredje parter ungefär tre år efter det att förhören hade hållits och efter det att det angripna beslutet hade antagits bekräftade till kommissionen, genom e-post, på denna institutions begäran och i syfte att besvara Qualcomms begäran av den 25 januari 2018, att innehållet i förevarande förhör ”återspeglades” i deras svar på vissa begäranden om upplysningar gör det vidare inte möjligt att dra någon säker slutsats om innehållet i dessa diskussioner, särskilt vad gäller den exakta typen av upplysningar som lämnats i de avhandlade frågorna.
Vad gäller mötet med [
konfidentiellt
] utesluter inte, i motsats till vad kommissionen har antytt, den presentation som förevarande tredje part gjorde vid mötet på något sätt att andra aspekter än dem som nämns i presentationen diskuterades, eftersom presentationen inte är angiven i anteckningen från mötet och endast en sida av innehållet i presentationen motsvarar de frågor som angavs i anteckningen. Även om det antogs att [
konfidentiellt
] presentation på ett uttömmande sätt kan anses återspegla innehållet i mötet och utesluta att förevarande tredje part hade kunnat lämna uppgifter som var till nytta för Qualcomms försvar, påverkar det i vart fall inte de konstateranden som gjorts avseende förhören med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
].
Med hänsyn till de omständigheter som det erinrats om i punkterna 204 och 205 ovan, syftar dock flera av de handlingar som Qualcomm har ingett i målet till att ge stöd för uppfattningen att den information som kommissionen och [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] hade kunnat utbyta vid de aktuella förhören kunde ha varit till hjälp för Qualcomms försvar.
Såsom framgår av de anteckningar och den presentation som Qualcomm ingav, avsåg samtliga förhör som hölls i samband med den utredning som ledde fram till att det angripna beslutet antogs marknaden för chipset, Qualcomms ställning på denna marknad eller Qualcomms affärsmetoder på marknaden. I synnerhet framgår det uttryckligen av anteckningarna från två av förhören, nämligen förhöret med [
konfidentiellt
] och förhöret med [
konfidentiellt
], att Qualcomms affärsmetoder diskuterats mellan kommissionen och förevarande tredje parter. Även om det i anteckningarna från de två andra förhören inte hänvisas till Qualcomms affärsmetoder, är det föga troligt att kommissionen, under förhöret med [
konfidentiellt
] som ägde rum samma dag som förhöret med [
konfidentiellt
], inte försökte samla in information om det företagets affärsmetoder som avses i utredningen även från en av de konkurrenter som påstås ha utestängts. Såsom framgår av den presentation som kommissionen översände till Qualcomm avsåg dessutom mötet med [
konfidentiellt
] även Qualcomms affärsmetoder på marknaden för chipset. Även om det antogs att förevarande tredje part lämnade upplysningar om [
konfidentiellt
], är det även föga troligt att kommissionen inte försökte samla in information om Qualcomms handlanden som var föremål för kommissionens utredning.
Under sådana omständigheter finner följaktligen tribunalen, i likhet med vad Qualcomm har gjort gällande, att den information som kommissionen samlade in från förevarande tredje parter under förhören, och särskilt från de konkurrenter som påstås ha utestängts, hade kunnat vara relevant för Qualcomms försvar.
För fullständighetens skull ska det vidare påpekas att i tabellerna i bilaga A.9.7, med hänsyn till innehållet i det angripna beslutet och de särskilda omständigheterna i förevarande mål, framhöll Qualcomm att kommissionen hade kunnat diskutera vissa specifika aspekter med berörda tredje parter.
I motsats till vad kommissionen har hävdat ska inte bilaga A.9.7, som Qualcomm har ingett, anses vara otillåten. Den syftar nämligen till att schematiskt, i form av tabeller, stödja de argument som anförts i ansökan avseende vart och ett av de aktuella förhören i förhållande till innehållet i varje anteckning. Dessutom visar omfattningen av det utbyte som ägde rum mellan parterna och som ingår i de tabeller som ingetts i bilaga B.5 till svaromålet, bilaga C.12 till repliken och i bilaga D.9 till dupliken, som totalt uppgår i ett stort antal sidor, att det är lämpligt att sådana tabeller har ingetts i bilagor och inte återgetts i de huvudsakliga inlagorna.
I förevarande fall avser Qualcomms preciseringar vissa aspekter som Qualcomm anser vara relevanta för sitt försvar.
För det första har Qualcomm framhållit att telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] bland annat kunde ha avsett [
konfidentiellt
] kapacitet att förse Apple med LTE-chipset för iPhones och iPads under den berörda perioden, skälen och relevansen av avsaknaden av konkurrerande inbyggda LTE-chipset från [
konfidentiellt
], arten och omfattningen av de investeringar som var nödvändiga för att uppfylla Apples krav och tillhörande avtalsmässiga skydd och om [
konfidentiellt
] och om möjligheten att [
konfidentiellt
] inte hade några invändningar om de beröra avtalen eller några klagomål [
konfidentiellt
], vilka utgjorde bevisning till Qualcomms fördel. Enligt Qualcomm har [
konfidentiellt
] enligt det angripna beslutet varit [
konfidentiellt
], varför alla uppgifter som [
konfidentiellt
] lämnade med säkerhet var av relevans för Qualcomms försvar.
För det andra har Qualcomm framhållit att telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] bland annat kunde ha avsett de jämförbara egenskaperna hos Qualcomms LTE-chipset och hos [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] chipset, Apples krav i förhållande till sina potentiella leverantörer, arten och omfattningen av de särskilda investeringar som var nödvändiga för Apple och det tillhörande avtalsmässiga skyddet och dynamiken på marknaden och skälen för [
konfidentiellt
]. Qualcomm anser att eftersom Apple, enligt det angripna beslutet, betraktade [
konfidentiellt
] LTE-chipset som potentiella konkurrerande alternativ till Qualcomms chipset för vissa modeller av iPads, kunde alla uppgifter från [
konfidentiellt
] med säkerhet vara av relevans för Qualcomms försvar.
För det tredje har Qualcomm framhållit att mötet med [
konfidentiellt
] och telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] bland annat avsåg Apples krav gentemot sina leverantörer i förhållande till andra OEM-tillverkares krav och de jämförbara egenskaperna hos dess chipset och konkurrenters chipset.
För att vederlägga Qualcomms argument angav kommissionen i bilaga B.5 till svaromålet att svaren från [
konfidentiellt
] på begäran om upplysningar av den [
konfidentiellt
] och den [
konfidentiellt
] bekräftar att anteckningarna från telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] inte avslöjande någon bevisning till fördel när de gäller de aspekter som Qualcomms tagit upp, på grund av att i dessa svar hade inte [
konfidentiellt
] lämnat någon information i dessa avseenden. Kommissionen utvecklade ett identiskt argument gällande de aspekter som Qualcomms hade tagit upp med avseende på [
konfidentiellt
], med stöd av förevarande tredje parts svar på begäran om upplysningar av den [
konfidentiell
t] och den [
konfidentiellt
], gällande de aspekter som Qualcomm hade tagit upp med avseende på [
konfidentiellt
], med stöd av förevarande tredje parts presentation under det aktuella mötet, och avseende de aspekter som Qualcomm hade tagit upp med avseende på [
konfidentiellt
], med stöd av förevarande tredje parts svar på begäran om upplysningar av den [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] och av den [
konfidentiellt
].
I den mån kommissionen hänvisar till svaren från [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] på begäran om upplysningar och till [
konfidentiellt
] presentation för att hävda att tredje parterna inte hänvisade till bevisning till Qualcomms fördel, räcker det att erinra om att sådana argument ska underkännas av de skäl som anges i punkterna 208 och 209 ovan.
I motsats till vad kommissionen har antytt syftar de preciseringar som Qualcomm har lämnat i bilagan till ansökan, under de särskilda omständigheterna i förevarande mål, däremot till att konkret visa att de förhör som kommissionen har haft med berörda tredje parter hade kunnat avse sådana omständigheter som anges i punkterna 216–218 ovan, vilka i förekommande fall hade kunnat vara till hjälp för Qualcomms försvar särskilt vad gäller effekterna av och motiveringen för dess handlande på marknaden för LTE-chipset.
Slutligen ska det konstateras, återigen för fullständighetens skull och såsom kommissionen har angett, att i avsnitten 11.4.1 och 11.4.2 i det angripna beslutet hänvisades endast, utöver den information som Qualcomms själv har lämnat, till information och handlingar som härrörde från Apple. I nämnda avsnitt i det angripna beslutet hänvisade kommissionen däremot inte till någon bevisning som hade ingetts av [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
], och i synnerhet inte av de konkurrenter som påstås ha utestängts av Qualcomm. Uppgifter som lämnats av vissa av förevarande tredje parter ([
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
]) nämns nämligen endast i underavsnitt 11.4.4 i det angripna beslutet (skälen 475, 476 och 478) för att stödja uppfattningen att Apple är en ”intressant kund”.
Under de särskilda omständigheterna i förevarande mål syftar dock ett sådant konstaterande, som är långt ifrån att utesluta ett ingrepp i Qualcomms rätt till försvar, till att visa, såsom Qualcomm i huvudsak har gjort gällande, att kännedom om innehållet i de aktuella förhören hade kunnat visa sig vara till nytta för dess försvar. Kännedomen om att förevarande tredje parter, och i synnerhet de konkurrenter till Qualcomm som påstås ha utestängts på grund av Qualcomms beteende ([
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
]), inte hänvisade till någon bevisning till nackdel för Qualcomm som kunde styrka den utestängningseffekt som kommissionen kritiserar Qualcomm för, när de hördes i samband med det administrativa förfarande som ledde till att det angripna beslutet antogs, hade nämligen kunnat göra det möjligt för Qualcomm att ge ett annat perspektiv på det handlande som det kritiseras för och att underbygga sitt försvar på ett annat sätt.
Av det ovan anförda följer att kommissionen, med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i förevarande mål, har åsidosatt Qualcomms rätt till försvar, eftersom kommissionen inte i vederbörlig ordning protokollförde de aktuella förhören och eftersom vare sig företaget eller dess företrädare fick någon information om förekomsten av dessa möten förrän efter det att det angripna beslutet hade antagits och innan förevarande talan väcktes. Den bevisning som Qualcomm ingav i målet syftar nämligen till att visa att vid förhören med [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
], det vill säga två av Qualcomms konkurrenter som påstås ha utestängts, och med [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
], det vill säga två OEM-tillverkare som köper in LTE-chipset, kunde det ha framkommit väsentlig information för det fortsatta förfarandet som hade kunnat vara relevant för Qualcomm genom att det bättre hade kunnat säkerställa sitt försvar.
Med hänsyn till att Qualcomms rätt till försvar har åsidosatts ska talan bifallas såvitt avser den första grundens tredje del i den del den avser mötet med [
konfidentiellt
] och telefonkonferenserna med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] avseende vilka information hade lämnats till Qualcomm innan talan väcktes.
Mot bakgrund av omständigheterna i förevarande mål ska tribunalen fortsätta prövningen av denna delgrund vad gäller mötet och telefonkonferensen med en tredje part, avseende vilka information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på de argument som grundades på den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019.
b)

Telefonkonferensen och mötet med en tredje part avseende vilka information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på argument som grundades på den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019
1)

Sammanfattning av bakgrunden
Det framgår av bevisningen i målet att efter kommissionens svar av den 2 mars 2018 genom vilket Qualcomm delgavs information om förekomsten av att mötet med [
konfidentiellt
] och telefonkonferenserna med [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
] genom e-postmeddelande av den 5 mars 2018, begärde Qualcomm att kommissionen skulle bekräfta att den inte formellt eller informellt hade träffat [
konfidentiellt
]. Genom e-postmeddelande av den 13 mars 2018 upprepade kommissionen att den, i enlighet med Qualcomms begäran av den 25 januari 2018, hade kontrollerat om den av misstag hade underlåtit att informera Qualcomm om ”varje möte eller förhör” som hade ägt rum ”inom ramen för ärende AT.40220” och att den hade lämnat information i detta avseende i sitt e-postmeddelande av den 2 mars 2018 av skäl hänförliga till god förvaltningssed. Kommissionen tillade att eftersom det angripna beslutet hade antagits skulle den inte längre besvara sådana frågor.
De svar som kommissionen gav Qualcomm den 2 och 13 mars 2018 kunde tolkas så, att de uppgifter som gavs med avseende på mötena och telefonkonferenserna med de tredje parterna var uttömmande och att kommissionen följaktligen inte hade haft något möte eller någon telefonkonferens med [
konfidentiellt
], utan endast med [
konfidentiellt
] [
konfidentiellt
], [
konfidentiellt
] och [
konfidentiellt
].
I ansökan har Qualcomm emellertid gjort gällande att den inte hade någon uttrycklig uppgift som bekräftade eller vederlade förekomsten och omfattningen av eventuella möten eller telefonkonferenser mellan kommissionen och [
konfidentiellt
].
Kommissionen har emellertid varken i svaromålet eller i dupliken vederlagt eller bekräftat förekomsten av sådana möten eller telefonkonferenser.
Det var först efter det att Qualcomm hade ingett den ytterligare bevisning av den 26 juli 2019 som kommissionen, i sitt yttrande av den 30 oktober 2019 över nämnda bevisning, hänvisade till en telefonkonferens med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] och ett möte med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
], samtidigt som kommissionen uttryckligen angav att den varken hade några anteckningar eller protokoll från den telefonkonferensen eller det mötet.
Eftersom kommissionen dock angav att den var beredd att lämna ytterligare information om sammanhanget för telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] inom ramen för åtgärder för bevisupptagning, vidtog tribunalen sådana åtgärder för att erhålla informationen. Behandlingen av kommissionens svar på åtgärderna för bevisupptagning gav upphov till den utveckling i förfarandet som beskrivs i punkterna 78–92 ovan.
Tribunalen erinrar för det första om att telefonkonferensen och mötet med [
konfidentiellt
] ägde rum före meddelandet om invändningar och efter det att de första begäranden om upplysningar som avses i punkt 15 ovan skickades ut. För det andra framgår det av det angripna beslutet att denna tredje part [
konfidentiellt
] och besvarade vissa av nämnda begäranden om upplysningar.
[
konfidentiellt
] har dock en särskild ställning i det angripna beslutet. Flera omständigheter vittnar nämligen om denna tredje parts betydelse för det angripna beslutets systematik: [
konfidentiellt
]. Det ska tilläggas att denna tredje part, ur ett förfarandehänseende, [
konfidentiellt
].
2)

Huruvida det förekommit ett förfarandefel
Qualcomms argument syftar till att göra gällande att kommissionen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter att informera företaget om telefonkonferensen och mötet och att föra anteckningar vid dem.
När kommissionen ännu inte hade bekräftat att de hade förekommit (i samband med svaromålet och dupliken) gjorde den gällande att Qualcomm inte hade visat att sådana uppgifter hade varit relevanta. Efter det att kommissionen hade medgett att de hade ägt rum (i samband med yttrandet över den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019), gjorde kommissionen gällande dels att Qualcomm inte hade visat att den beklagliga avsaknaden av anteckningar från telefonkonferensen den [
konfidentiellt
] hade varit till nackdel för Qualcomm, dels att mötet den [
konfidentiellt
] snarare avsåg generella aspekter än ärende AT.40220.
Vad gäller anteckningarna från den aktuella telefonkonferensen och det aktuella mötet är det ostridigt, såsom kommissionen har medgett i sitt yttrande över den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, att kommissionen inte hade fört några anteckningar från varken telefonkonferensen den [
konfidentiellt
] eller från mötet den [
konfidentiellt
]. Kommissionen har för övrigt även medgett att avsaknaden av anteckningar från telefonkonferensen den [
konfidentiellt
] utgör ett beklagligt fel från dess sida.
I den mån kommissionens argument ska förstås så, att kommissionen antyder att den aktuella telefonkonferensen och det aktuella mötet inte omfattades av skyldigheten att föra protokoll enligt artikel 19.1 i förordning nr 1/2003, som Qualcomm har åberopat i sin ansökan, räcker det i vart fall att erinra om att det framgår av den bevisning som lagts fram i målet att såväl telefonkonferensen den [
konfidentiellt
] som mötet den [
konfidentiellt
] – utöver att de hölls efter det att kommissionen hade inlett utredningen i augusti 2014 (skäl 8 i det angripna beslutet) och i synnerhet efter det att de första begäranden om upplysningar som avses i punkt 15 hade skickats ut – syftade till att samla in information om frågor som hade samband med föremålet för den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs.
Vad för det första gäller telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
], finns det i den icke-konfidentiella versionen av den handling i vilken det finns en registrering i en elektronisk kalender av denna telefonkonferens, vilken kommissionen ingav den 26 april 2021 som svar på den åtgärd för bevisupptagning av den 12 oktober 2020, i det fält som är avsett för ”ämne” en hänvisning till namnet på det administrativa förfarande som ledde till att det angripna beslutet antogs, nämligen ”Sapphire”. Kommissionen har i sitt yttrande över den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 och i den icke-konfidentiella versionen av handlingen av den 19 november 2020 själv förklarat att telefonkonferensen syftade till att samla in information om definitionen av marknaden och om dynamiken på denna marknad, vilka avses i nämnda förfarande, i syfte att få en grundläggande överblick över marknaden och förbereda de frågor som var användbara i begäran om upplysningar. Härav följer att telefonkonferensen syftade till att samla in information om föremålet för den utredning som ledde fram till antagandet av det angripna beslutet.
Vad för det andra gäller mötet med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] angav kommissionen att det syftade till att behandla allmänna aspekter av konkurrensrätten och Qualcomms handlande i patentfrågor. Den e-postkorrespondens om anordnandet av förevarande möte som kommissionen ingav som svar på åtgärderna för processledning av den 8 oktober 2020 bekräftar faktiskt att [
konfidentiellt
] hade begärt att mötet skulle hållas för att diskutera ”aktuella frågor om konkurrens och immaterialrätt”. Förevarande uppgift utesluter dock inte på något sätt att föremålet för den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs kunde ha diskuterats. Kommissionen har själv förklarat att vid mötet hävdade [
konfidentiellt
] att vissa av Qualcomms handlanden i fråga om immaterialrätt borde ha omfattats av utredningen. Eftersom omfattningen av den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs uttryckligen togs upp av tredje parten för att vidga den, ska det därmed konstateras att möte helt eller delvis även avsåg information om frågor som hade samband med föremålet för utredningen.
Det sistnämnda konstaterandet bekräftas dessutom av den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019.
I en första presentation av [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] som rörde Qualcomm och som ägde rum innan mötet den [
konfidentiellt
], som företaget lade fram inom ramen för den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, anges uttryckligen att [
konfidentiellt
] planerade ett möte med kommissionen under veckan [
konfidentiellt
] angående kommissionens utredning om Qualcomm och som avsåg dels ”trohetsrabatter”, det vill säga de incitament som kunderna erbjöds för att endast köpa chipset från Qualcomm, dels [
konfidentiellt
]. I samma presentation angavs, när det gäller de så kallade ”trohetsrabatterna”, att [
konfidentiellt
] och tog upp frågan om [
konfidentiellt
]. Dessutom innehöll presentationen en sida om [
konfidentiellt
], där det angavs att [
konfidentiellt
].
I en andra presentation av [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] som rörde Qualcomm och som ägde rum efter mötet den [
konfidentiellt
], som Qualcomm lade fram inom ramen för den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, sammanfattades kommissionens utredning genom att ange att meddelandet om invändningar var nära förestående och att kommissionen hade träffat Qualcomm den [
konfidentiellt
], att utredningen avsåg trohetsrabatter och exklusivitetsvillkor, att det var [
konfidentiellt
] och det var [
konfidentiellt
]. Vidare angavs det i förevarande presentation, efter att ha beskrivit [
konfidentiellt
], att det fanns flera [
konfidentiellt
], nämligen [
konfidentiellt
], enligt vilka [
konfidentiellt
], och att det var troligt med ett betydande bötesbelopp på mer eller mindre en miljard USD.
Dessa presentationer från [
konfidentiellt
] före och efter det möte som denna tredje part hade haft med kommissionen den [
konfidentiellt
] bekräftar endast konstaterandet att kommissionen och den tredje parten under mötet diskuterade frågor som hade samband med den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs.
Eftersom syftet med telefonkonferensen och mötet med [
konfidentiellt
] var att samla in information om frågor som hade samband med föremålet för den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs, bland annat i fråga om dynamiken på marknaden, utredningens omfattning, och till och med vissa av Qualcomms försvarsargument, faller de inom tillämpningsområdet för artikel 19 i förordning nr 1/2003.
I förevarande fall är det, såsom har påpekats i punkt 237 ovan, ostridigt att kommissionen inte protokollförde de aktuella förhören.
En sådan underlåtenhet är dessutom svår att förena med de handlingar som Qualcomm ingav inom ramen för den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, av vilka det framgår att den tredje part som hade träffat kommissionen hade först förberett och sedan säkerställt en intern uppföljning av mötet den [
konfidentiellt
] (se punkterna 242 och 243 ovan), vilket styrker att detta var av vikt i den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs.
Av detta följer att kommissionen, i strid med artikel 19 i förordning nr 1/2003, inte i vederbörlig ordning protokollförde de förhör som den hade med [
konfidentiellt
].
I den mån Qualcomm även har gjort gällande att kommissionen underlät att informera Qualcomm om de aktuella förhören, ska det vidare erinras om att kommissionen, under det administrativa förfarande som ledde till att det angripna beslutet antogs, faktiskt inte hänvisade till förhör som kommissionen hade haft med [
konfidentiellt
]. Såsom framgår av punkt 199 ovan kan kommissionen inte underlåta att inkludera ett protokoll från ett sådant förhör som den hade med [
konfidentiellt
] i handlingarna i ärendet.
Detta åsidosättande kan inte rättas till enbart genom att kommissionen har lämnat viss information om de förhör som den hade med [
konfidentiellt
] under detta förfarande. Tribunalens domstolskontroll av åberopade grunder har varken som avsikt eller som resultat att den ska ersätta en fullständig utredning av ärendet inom ramen för det administrativa förfarandet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 25 oktober 2011, Solvay/kommissionen,
C‑109/10 P
,
EU:C:2011:686
, punkt
). Inom ramen för förevarande förfarande har kommissionen inte heller ingett någon protokollförd handling som redovisar vilken information som samlats in under de aktuella förhören. Såsom det framgår av den rättspraxis som det erinrats om i punkt 200 ovan, försätts inte ett företag som har väckt talan mot ett beslut av kommissionen, genom att senare ta del av vissa handlingar i ärendet, därigenom i samma situation som om det hade kunnat grunda sig på samma handlingar i sina skriftliga och muntliga yttranden till denna institution.
Av det ovan anförda följer att kommissionen, vad gäller telefonkonferensen och mötet med [
konfidentiellt
], har underlåtit att uppfylla sin skyldighet att föra protokoll enligt artikel 19 i förordning nr 1/2003 och följaktligen att inkludera protokoll från dessa förhör i handlingarna i ärendet.
3)

Åsidosättande av rätten till försvar
När det gäller följderna av konstaterandet i punkt 251 ovan, ska det, i enlighet med den rättspraxis som det erinrats om i punkterna 160 och 161 ovan, fastställas huruvida Qualcomm, med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i förevarande mål, har visat att Qualcomm hade kunnat försvara sig bättre utan dessa fel i förfarandet.
Tribunalen erinrar om att med hänsyn till identiteten på berörda tredje parter och innehållet i det angripna beslutet, har Qualcomm angett att det med säkerhet hade varit av relevans för dess försvar att veta vad som utbytts mellan kommissionen och förevarande tredje part. Qualcomm har särskilt framhållit att lämpliga anteckningar från dessa förhör hade hjälpt företaget i flera aspekter av sitt försvar och lämnade preciseringar i detta avseende i bilaga A.9.7 till ansökan. Enligt Qualcomm utesluter inte den omständigheten att förevarande tredje part har varit fientlig mot Qualcomm att den tredje parten hade kunnat lämna information som var till nytta för dess försvar, antingen för att informationen hade kunnat vara till Qualcomms fördel eller för att informationen till dess nackdel hade kunnat vara ofullständig eller felaktig.
Det ska för det första erinras om att i det angripna beslutet klandrades Qualcomm för att ha minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter på marknaden för LTE-chipset (punkt 204 ovan).
Den tredje part som hördes av kommissionen vid de två aktuella förhören [
konfidentiellt
]. Det ska tilläggas att denna tredje part, ur ett förfarandehänseende, [
konfidentiellt
].
För det andra framgår det att Qualcomm – liksom tribunalen – inte har någon exakt uppgift om vilken information som kommissionen samlade in under de aktuella mötena, även om förhören avsåg frågor som hade samband med föremålet för den utredning som ledde fram till att det angripna beslutet antogs och, såsom nyss angetts ovan, att berörd tredje part [
konfidentiellt
].
Det finns nämligen inte någon handling i ärendet om dessa förhör som gör det möjligt att med säkerhet återskapa den information som avser frågor som har samband med föremålet för utredningen och som berörd tredje part har lämnat vid dessa förhör och i vilken utsträckning innehållet i dem hade kunnat utgöra bevisning till Qualcomms fördel, nackdel eller utgöra neutral bevisning.
Kommissionens argument att det, när det gäller telefonkonferensen den [
konfidentiellt
], dels inte är ”sannolikt” att [
konfidentiellt
] kan ha lämnat bevisning till Qualcomms fördel, dels att det är ”sannolikt” att de frågor som behandlades vid denna telefonkonferens förekommer i [
konfidentiellt
] svar på begäran om upplysningar är rent spekulativa, eftersom kommissionen grundar sig på rena antaganden och inte har kunnat ange exakt vilka uppgifter som [
konfidentiellt
] lämnade under förhöret.
Tribunalen kan inte heller godta kommissionens argument att Qualcomm inte hade begärt att tribunalen skulle höra [
konfidentiellt
] anställda som deltog i telefonkonferensen och inte hade kontaktat dessa anställda direkt för att bekräfta om de hade lämnat bevisning till Qualcomms fördel. Förutom att företaget fick kännedom om denna telefonkonferens först i ett mycket långt framskridet skede av förevarande förfarande och att kommissionen för övrigt inte har preciserat vilka anställda eller företrädare för [
konfidentiellt
] som hade deltagit, ska det erinras om att det i vart fall inte ankommer på Qualcomm – eller för övrigt på tribunalen – att genomföra förhör med en tredje part (eller med dess anställda eller företrädare) som kommissionen har hört i en utredning för att i efterhand försöka fastställa den information som vederbörande har lämnat till kommissionen, i syfte att avhjälpa kommissionens underlåtenhet att föra protokoll, eftersom det ankommer på kommissionen att iaktta de skyldigheter som följer av artikel 19 i förordning nr 1/2003. I förevarande fall förfogar Qualcomm – liksom tribunalen – inte över någon handling som gör det möjligt att återskapa den information som berörd tredje part lämnade, till skillnad från den situation som avses i punkterna 99–101 i domen av den 6 september 2017, Intel/kommissionen (
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
), som kommissionen har åberopat, vilken kännetecknades av att sökandeföretaget i det målet, under det administrativa förfarandet, hade erhållit en icke-konfidentiell version av en intern minnesanteckning som kommissionen hade upprättat med avseende på det aktuella mötet och ett uppföljningsdokument som innehöll de skriftliga svaren på de muntliga frågor som ställts vid mötet.
Med hänsyn till de omständigheter som det erinrats om i punkterna 254 och 255 ovan, syftar dock flera av de handlingar som Qualcomm har ingett i målet till att ge stöd för uppfattningen att den information som kommissionen och [
konfidentiellt
] hade kunnat utbyta vid de aktuella förhören kunde ha varit till hjälp för Qualcomms försvar.
För det första hade kännedomen om den information som [
konfidentiellt
] lämnade om marknadsdefinitionen vid telefonkonferensen den [
konfidentiellt
], såsom Qualcomm angav i den handling i vilken den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 ingavs, kunnat vara till nytta för Qualcomms försvar. Såsom anges i punkt 239 ovan förklarade kommissionen själv att syftet med telefonkonferensen var att klargöra grundläggande begrepp om marknadsdefinition och marknadsdynamik för att förbereda användbara frågor som skulle ingå i den andra omgången av begäran om upplysningar. Av detta följer att [
konfidentiellt
], i ett tidigt skede av förfarandet, bidrog till att klargöra grundläggande begrepp som låg till grund för de frågor som kommissionen ställde i de begäranden om upplysningar som därefter riktades till Qualcomm, dess konkurrenter och kunder, utan att det var möjligt att fastställa vilken konkret information som lämnats i detta avseende och utan att Qualcomm hade kunnat yttra sig över de grundläggande begrepp som [
konfidentiellt
] hade bidragit till att klargöra.
Vidare, i den handling i vilken den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 ingavs gjorde Qualcomm i huvudsak gällande att kommissionen och [
konfidentiellt
] hade haft ett utbyte om vissa konfidentiella aspekter av utredningen vad gäller [
konfidentiellt
]. Kommissionen har i sitt yttrande över den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 angett att den inte hade översänt konfidentiella uppgifter till [
konfidentiellt
], särskilt vad gäller [
konfidentiellt
] som nämndes i den andra presentationen av [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
] (se punkt 243 ovan). Oberoende av att sådana uppgifter är konfidentiella, ska det dock påpekas att eftersom kommissionen och [
konfidentiellt
] under det förhör den [
konfidentiellt
] som föregick presentationen utbytte information om [
konfidentiellt
], hade kännedom om de uppgifter som kommissionen samlade in vid ett sådant utbyte kunnat göra det möjligt för Qualcomm att bättre försvara sig.
Slutligen har Qualcomm, i bilaga A.9.7 till ansökan, understrukit att anteckningarna avseende de förhör som kommissionen kunde ha haft med [
konfidentiellt
] kunde ha varit till hjälp för Qualcomms försvar för att dels visa att de berörda avtalen inte gav upphov till lika effektiva utestängningseffekter för konkurrenter och genererade konkurrensfrämjande effektivitetsvinster, dels förfoga över mer information om kommissionens slutsats att utan de berörda avtalen [
konfidentiellt
].
I den mån kommissionens argument syftar till att bestrida att nämnda bilaga inte kan tas upp till sakprövning i den del den avser förhören med [
konfidentiellt
], kan sådana argument inte godtas. Utöver den omständigheten att den aktuella bilagan syftar till att stödja de argument som framförts i ansökan (punkterna 214 och 253 ovan), ska det, gällande förhören med [
konfidentiellt
], erinras om att när ansökan ingavs hade inte Qualcomm någon vetskap om att de hade ägt rum. Under de särskilda omständigheterna i förevarande mål kan Qualcomm således inte klandras för att ha lämnat sådana preciseringar i bilagan till ansökan till stöd för sina argument avseende möten och telefonkonferenser med tredje parter.
Såsom Qualcomm har gjort gällande i denna bilaga, med hänsyn till identiteten på berörd tredje part och innehållet i det angripna beslutet, hade faktiskt kommissionen under de aktuella förhören kunnat samla in information som var till nytta för Qualcomms försvar och som kunde ha avsett de jämförbara egenskaperna hos dess chipset och hos dess konkurrenters chipset, Apples krav i förhållande till andra OEM-tillverkares krav eller Apples möjligheter att göra sina inköp från Qualcomms konkurrenter för alla modeller eller vissa av dem. Kommissionen konstaterade för övrigt i skäl 322 i det angripna beslutet, utan att ge någon precisering eller hänvisning, att Apple inte hade något tekniskt alternativ till Qualcomm för sina behov av LTE-chipset för iPhones mellan åren 2011 och 2015.
Av det ovan anförda följer att kommissionen, med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i förevarande mål, har åsidosatt Qualcomms rätt till försvar, eftersom kommissionen inte upprättade några anteckningar från de aktuella förhören och eftersom vare sig Qualcomm eller dess företrädare fick någon information om förekomsten av dessa möten förrän under förevarande förfarande som svar på de argument som grundade sig på den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019. Den bevisning som Qualcomm ingav i målet syftar nämligen till att visa att vid förhören med [
konfidentiellt
], det vill säga [
konfidentiellt
], kunde det ha framkommit väsentlig information för det fortsatta förfarandet som kunde ha varit relevant för Qualcomm genom att det bättre hade kunnat säkerställa sitt försvar.
Med hänsyn till detta åsidosättande av Qualcomms rätt till försvar ska talan bifallas såvitt avser den första grundens tredje del i den del den avser telefonkonferensen och mötet med [
konfidentiellt
], avseende vilka information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på de argument som grundade sig på den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019.
Mot bakgrund av omständigheterna i förevarande mål ska tribunalen fortsätta prövningen av denna delgrund även vad gäller mötet med en tredje part, avseende vilket information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på åtgärderna för bevisupptagning av den 12 oktober 2020.
c)

Mötet med en tredje part avseende vilket information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på åtgärderna för bevisupptagning av den 12 oktober 2020
1)

Sammanfattning av bakgrunden
Det framgår av den bevisning som inkommit i målet att kommissionen, som svar på de åtgärder för bevisupptagning som vidtogs den 12 oktober 2020 i syfte att erhålla mer information om sammanhanget för telefonkonferensen med [
konfidentiellt
] den [
konfidentiellt
], i den konfidentiella versionen av handlingen av den 19 november 2020, hänvisade till ett möte med en utomstående källa som krävde anonymitet, ett möte som hade anordnats på begäran av denna tredje part och ägt rum innan kommissionen inledde den utredning som anges i punkt 5 ovan och särskilt innan de begäranden om upplysningar som avses i punkterna 6 och 15 ovan skickades ut.
Kommissionen ingav även till tribunalen angivelsen, i en elektronisk kalender, för datumet för mötet och två interna e-postmeddelanden, som i huvudsak hade identiskt innehåll, gällande detta möte (nedan kallade de interna e-postmeddelandena).
Tribunalen erinrar om att Qualcomms företrädare fick kännedom om den konfidentiella versionen av handlingen av den 19 november 2020, med förbehåll för att ett åtagande om konfidentiell behandling undertecknades, inbegripet i förhållande till Qualcomm, medan en icke-konfidentiell version av handlingen av den 19 november 2020, som kommissionen ingav av den 26 april 2021, kom till Qualcomms kännedom.
Efter att ha inkommit med dessa handlingar gjorde Qualcomm, genom sina företrädare, som hade undertecknat ett åtagande om konfidentiell behandling, i huvudsak gällande att kommissionen var skyldig att föra anteckningar från det aktuella mötet och att lämna dem till Qualcomm, såsom framgår av domen av den 6 september 2017, Intel/kommissionen (
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
), för att inte kränka rätten till försvar för det företag som var föremål för utredningen. I förevarande fall har kommissionen underlåtit att protokollföra det aktuella mötet trots att det är fastställt att kommissionen är skyldig att föra anteckningar och att lämna dem till det anklagade företaget. Qualcomm har genom sina företrädare, som har undertecknat åtagandet om konfidentiell behandling, understrukit att rätten att få tillgång till handlingarna i ärendet ingår bland de grundläggande processuella rättigheter och garantier som krävs för att på ett lämpligt sätt utöva sin rätt till försvar och att Qualcomm i förevarande fall har lidit skada till följd av att kommissionen hade underlåtit att föra anteckningar från det aktuella mötet och inte avslöjat att det ägt rum förrän vid tribunalen.
Kommissionen svarade att kravet att protokollföra enligt artikel 19 i förordning nr 1/2003 inte var tillämpligt på förevarande möte.
2)

Huruvida det förekommit ett förfarandefel
Det framgår inledningsvis av bevisningen i målet och det är ostridigt mellan parterna att kommissionen, under det administrativa förfarande som ledde fram till att det angripna beslutet antogs, inte informerade Qualcomm eller dess företrädare om att detta möte hade ägt rum, och än mindre om innehållet i mötet. Det är också ostridigt att varken noteringen i en elektronisk kalender av datumet för mötet eller de interna e-postmeddelanden som kommissionen ingav till tribunalen hade protokollförts i handlingarna i ärendet.
Kommissionen har emellertid vid förhandlingen hävdat att mötet med den utomstående källan ägde rum innan kommissionen hade antagit sin första utredningsåtgärd och att kommissionen följaktligen inte omfattades av skyldigheten att föra protokoll enligt artikel 19 i förordning nr 1/2003, såsom bekräftades av domen av den 5 oktober 2020, Casino, Guichard-Perrachon och AMC/kommissionen (
T‑249/17
, överklagad,
EU:T:2020:458
), och av domen av den 5 oktober 2020, Les Mousquetaires och ITM Entreprises/kommissionen (
T‑255/17
, överklagad,
EU:T:2020:460
).
Såsom kommissionen underströk vid förhandlingen framgår det visserligen av tribunalens praxis som avses i punkt 275 ovan att skyldigheten att föra protokoll enligt artikel 19 i förordning nr 1/2003 inte gäller förhör som hålls innan den första utredningsåtgärden vidtas (se, för ett liknande resonemang, dom av den 5 oktober 2020, Casino, Guichard-Perrachon och AMC/kommissionen,
T‑249/17
, överklagad,
EU:T:2020:458
, punkterna
och
).
Bortsett från artikel 19 i förordning nr 1/2003, ska det vidare erinras om, såsom Qualcomm har framhållit med stöd av en skyldighet för kommissionen att ge Qualcomm anteckningar som kommissionen borde ha fört under detta möte och med stöd av vikten av rätten att få tillgång till handlingarna i ärendet för att kunna utöva sin rätt till försvar (se punkt 272 ovan), att kommissionen är skyldig att iaktta sina skyldigheter enligt rätten till tillgång till handlingarna i ärendet (se, analogt, dom av den 25 oktober 2005, Groupe Danone/kommissionen,
T‑38/02
,
EU:T:2005:367
, punkt
, och dom av den 5 oktober 2020, HeidelbergCement och Schwenk Zement/kommissionen,
T‑380/17
,
EU:T:2020:471
, punkt
(ej publicerad)), en rätt följer av principen om iakttagande av rätten till försvar (dom av den 7 januari 2004, Aalborg Portland m.fl./kommissionen,
C‑204/00 P, C‑205/00 P, C‑211/00 P, C‑213/00 P, C‑217/00 P och C‑219/00 P
,
EU:C:2004:6
, punkt
).
Rätten att få tillgång till handlingarna i konkurrensärenden har till syfte att göra det möjligt för mottagarna av ett meddelande om invändningar att få kännedom om den bevisning som återfinns i kommissionens akt för att på ett ändamålsenligt sätt på grundval av denna bevisning kunna uttala sig om kommissionens slutsatser i meddelandet om invändningar (dom av den 30 september 2003, Atlantic Container Line m.fl./kommissionen,
T‑191/98 och T‑212/98–T‑214/98
,
EU:T:2003:245
, punkt
).
Det följer särskilt av dessa skyldigheter att kommissionen visserligen måste, om den har för avsikt att i ett beslut använda en uppgift som lämnats muntligen av en utomstående källa eller en klagande, göra den tillgänglig för de företag som meddelandet om invändningar riktas till, vid behov genom att i detta syfte upprätta en skriftlig handling avsedd att ingå i akten i ärendet. Det kan nämligen inte godtas att muntliga överläggningar med tredje part leder till att rätten till försvar åsidosätts (se, för ett liknande resonemang, dom av den 30 september 2003, Atlantic Container Line m.fl./kommissionen,
T‑191/98 och T‑212/98–T‑214/98
,
EU:T:2003:245
, punkt
, dom av den 25 oktober 2005, Groupe Danone/kommissionen,
T‑38/02
,
EU:T:2005:367
, punkt
, och dom av den 5 oktober 2020, HeidelbergCement och Schwenk Zement/kommissionen,
T‑380/17
,
EU:T:2020:471
, punkt
(ej publicerad)).
Kommissionen har dessutom själv i förevarande förfarande gjort gällande att den, oberoende av artikel 19 i förordning nr 1/2003, var skyldig att, i enlighet med den rättspraxis som det erinrats om i punkt 279 ovan, göra ”kortfattade anteckningar” från möten med tredje parter när de lämnade uppgifter till Qualcomms nackdel som kommissionen avsåg att använda (se punkt 166 ovan).
Det förhöll sig så med mötet med den utomstående källan. Det framgår nämligen av de interna e-postmeddelanden som kommissionen ingav till tribunalen att den utomstående källan hade framfört påståenden som är till Qualcomms nackdel och som i huvudsak överensstämde med kommissionens uppfattning efter det administrativa förfarande som ledde fram till att det angripna beslutet antogs, såsom uttryckligen anges i rubriken till underavsnitt 11.4.1 och i ordalydelsen i skäl 412 i detta beslut, där det anges att ”Qualcomms betalningar för exklusiva rättigheter [hade] minskat Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer av LTE-chipset”.
I förevarande fall har kommissionen dock inte i någon handling, inte ens kortfattat, eller på något annat sätt skrivit ned de uppgifter som den utomstående källan skulle ha lämnat med avseende på kommissionens påståenden eller ens svar på eventuella frågor som kommissionen ställde till vederbörande i detta avseende. För övrigt innehåller inte heller de interna e-postmeddelandena några sådana uppgifter.
Härav följer att kommissionen har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter genom att inte hänvisa till det möte som den hade haft med den utomstående källan och genom att inte inkludera en skriftlig handling i ärendet varigenom den bevisning till nackdel för Qualcomm som lämnades muntligen av den utomstående källan gjordes tillgänglig.
Såsom framgår av punkt 250 ovan kan detta åsidosättande inte avhjälpas enbart genom att kommissionen hänvisade till detta möte under förevarande domstolsförfarande.
Den omständigheten att den utomstående källan i förevarande fall inte önskade inkomma med ett formellt klagomål och delta i utredningen i egenskap av klagande och begärde att dess delaktighet skulle behandlas anonymt och konfidentiellt kan inte befria kommissionen från att iaktta sina skyldigheter och medföra att kommissionen får inskränka det anklagade företagets rätt till försvar.
Det eventuella skydd som kommissionen under vissa omständigheter kan ge en fysisk eller juridisk person som framställer påståenden till nackdel för ett företag om dess påstått konkurrensbegränsande beteende måste nämligen förenas med iakttagandet av rätten till försvar och i förekommande fall beviljas på ett sådant sätt att inte utövande av sådana rättigheter blir förgäves. Detta gäller i synnerhet under de särskilda omständigheterna i förevarande mål genom att upprätta en icke-konfidentiell och anonym version av den skriftliga handlingen, eller med anledning av de mycket speciella eller till och med unika faktiska omständigheterna i förevarande mål, genom att endast ge det anklagade företagets företrädare, som har undertecknat ett åtagande om konfidentiell behandling, tillgång till den konfidentiella versionen av den skriftliga handlingen.
Av det ovan anförda följer att när det gäller mötet med den utomstående källan har kommissionen, under omständigheterna i förevarande mål, underlåtit att uppfylla sina skyldigheter som har till syfte att tillgängliggöra den bevisning till nackdel för Qualcomm som den utomstående källan angav muntligen.
3)

Åsidosättande av rätten till försvar
När det gäller följderna av konstaterandet i punkt 287 ovan, ska det, i enlighet med den rättspraxis som det erinrats om i punkterna 160 och 161 ovan, fastställas huruvida Qualcomm, med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i förevarande mål, har visat att Qualcomm hade kunnat försvara sig bättre utan detta fel i förfarandet.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att Qualcomm, genom sina företrädare, som undertecknade åtagandet om konfidentiell behandling, har gjort gällande att kommissionen har åsidosatt företagets rätt till försvar, eftersom om det aktuella mötet hade protokollförts på lämpligt sätt hade det kunnat finnas bevisning till dess fördel, inklusive om den utomstående källans motivation, eftersom kommissionen accepterade den utomstående källans redogörelser utan kritisk granskning och kommissionen byggde sitt fall på redogörelserna och eftersom det inte var motiverat att skydda den utomstående källans anonymitet. Qualcomm har tillagt, genom sina företrädare som undertecknade åtagandet om konfidentiell behandling, att om Qualcomm hade fått kännedom om det aktuella mötet under det administrativa förfarandet hade Qualcomm kunnat försvara sig på ett annat sätt, lägga fram ytterligare argument, ge förtydliganden om giltigheten och trovärdigheten av den utomstående källans begäran om anonymitet, ta upp frågan med förhörsombudet, kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor eller Europeiska ombudsmannen och begära tillgång till interna handlingar från kommissionen.
I den mån de interna e-postmeddelandena, såsom har påpekats i punkt 281 ovan, hänvisar till påståenden till nackdel för Qualcomm som den utomstående källan framförde under det aktuella mötet, ska det erinras om att det framgår av den bevisning som ingetts i målet att kommissionens uppfattning i det angripna beslutet – såsom det uttryckligen anges i underavsnitt 11.1.4.1 och i ordalydelsen av skäl 412 i detta beslut – stämmer överens med de påstående till Qualcomms nackdel som den utomstående källan framförde under det aktuella mötet. Dessutom framgår det att Qualcomm – liksom tribunalen – inte har någon exakt uppgift om den bevisning till företagets nackdel som den utomstående källan angav muntligen till stöd för dessa påståenden. Under dessa omständigheter kan tribunalen således inte fastställa i vilken mån kommissionen, i det angripna beslutet, grundade sig på sådana uppgifter, eller till och med, såsom Qualcomm har påstått genom sina företrädare som undertecknade åtagandet om konfidentiell behandling, hade påverkats av den utomstående källans redogörelser på ett otillbörligt sätt.
Under de särskilda omständigheterna i förevarande mål kan det emellertid inte bestridas, såsom Qualcomm i huvudsak har gjort gällande genom sina företrädare som undertecknade åtagandet om konfidentiell behandling, att detta möte hade en inverkan under det administrativa förfarande som ledde fram till att det angripna beslutet antogs, utan att Qualcomm hade kunnat göra gällande sin ståndpunkt avseende ursprung, grunden för och trovärdigheten av de anklagelser som den utomstående källan uttryckte till nackdel för Qualcomm och som överensstämmer med en central aspekt i det resonemang som kommissionen förde i det angripna beslutet mot det företaget. Kommissionens argument att den information som lämnades av den utomstående källan vid det aktuella mötet inte användes i det angripna beslutet, i vilka invändningarna har styrkts med annan bevisning, kan inte godtas. Detta argument förutsätter nämligen att den utomstående källan har lämnat andra uppgifter, eventuellt till nackdel för Qualcomm, som kommissionen inte ännu har hänvisat till. Under alla omständigheter är det okänt exakt vilka uppgifter som den utomstående källan lämnade vid det aktuella mötet.
Vidare ska det påpekas att de interna e-postmeddelandena även ger vissa indikationer på de skäl som ledde till att kommissionen beviljade den utomstående källan anonymitet och konfidentiell behandling. Såsom Qualcomm med rätta har understrukit genom sina företrädare som undertecknade ett åtagande om konfidentiell behandling, hade företaget kunnat försvara sig bättre om det, under de mycket speciella omständigheterna i förevarande mål, i förekommande fall hade beretts möjligheten att, genom sina företrädare som handlade under iakttagande av ett åtagande om konfidentiell behandling, yttra sig under det administrativa förfarandet över den bevisning som den utomstående källan hade åberopat till stöd för sin begäran om anonymitet och konfidentiell behandling. Ett eventuellt avslag på denna begäran hade nämligen kunnat påverka Qualcomms försvar i sitt svar på meddelandet om invändningar, eller till och med det administrativa förfarandets förlopp, bland annat genom en kontradiktorisk kontroll av de anklagelser som framställts av den utomstående källan.
Utöver de uppgifter som framgår av de interna e-postmeddelandena avseende dels de anklagelser som framförts av den utomstående källan, dels skälen till att kommissionen beviljade anonymitet och konfidentiell behandling (punkterna 290 och 292 ovan), framgår det slutligen att Qualcomm – liksom tribunalen – inte har någon uppgift om huruvida andra relevanta aspekter för den utredning som ledde till att det angripna beslutet antogs hade diskuterats mellan den utomstående källan och kommissionen under det aktuella mötet.
Tribunalen kan således inte med säkerhet fastställa allt som kan ha varit föremål för diskussion vid mötet och i vilken utsträckning den utomstående källan muntligen hade lämnat bevisning till Qualcomms fördel, neutral bevisning eller faktiska omständigheter till kommissionen (se, analogt, punkterna 207 och 257 ovan).
Det ska således konstateras att under de särskilda omständigheterna i förevarande mål och med hänsyn till de preciseringar som kommissionen gjorde i den konfidentiella versionen av handlingen av den 19 november 2020, som Qualcomms företrädare, vilka hade undertecknat åtagandet om konfidentiell behandling, fick tillgång till, kunde kännedom om det aktuella mötet och de uppgifter som den utomstående källan hade lämnat till kommissionen ha varit till nytta för Qualcomms försvar.
Av det ovan anförda följer att kommissionen, med hänsyn till de särskilda faktiska och rättsliga omständigheterna i förevarande mål, har åsidosatt Qualcomms rätt till försvar, eftersom kommissionen inte protokollförde mötet med den utomstående källan och eftersom vare sig Qualcomm eller dess företrädare fick någon information om förekomsten av detta möte förrän under förevarande förfarande som svar på åtgärderna för bevisupptagning av den 12 oktober 2020. Den bevisning som inkommit i målet till följd av åtgärderna för bevisupptagning av den 12 oktober 2020 syftar nämligen till att visa att det vid mötet kunde ha framkommit väsentlig information för det fortsatta förfarandet som hade kunnat vara relevant för Qualcomm genom att göra det möjligt för företaget att bättre säkerställa sitt försvar.
Med hänsyn till detta åsidosättande av Qualcomms rätt till försvar ska talan bifallas såvitt avser den första grundens tredje del i den mån den avser mötet med en tredje part avseende vilket information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på åtgärderna för bevisupptagning av den 12 oktober 2020.
Mot bakgrund av omständigheterna i förevarande mål ska tribunalen fortsätta prövningen av den första grundens första del.
3.

Den första grundens första del: Åsidosättande av rätten till försvar, vad gäller skillnaderna mellan meddelandet om invändningar och det angripna beslutet
Den första grundens första del avser åsidosättande av rätten till försvar, eftersom meddelandet om invändningar och det angripna beslutet skiljer sig åt på väsentliga punkter i bedömningen och i de anmärkningar som riktats mot Qualcomm.
Förevarande delgrund består i huvudsak av fem anmärkningar. Den första anmärkningen avser särskilt den omständigheten att meddelandet om invändningar avser ett missbruk på marknaden för UMTS-chipset och för LTE-chipset medan det angripna beslutet endast avser ett missbruk på marknaden för LTE-chipset. Den fjärde anmärkningen avser den omständigheten att genom att begränsa missbrukets omfattning ”blev den del av Apples efterfrågan som är ’öppen för konkurrens’ och som beaktades i meddelandet om invändningar en helt annan än den som beaktades i det angripna beslutet”.
Inom ramen för den tredje grundens tredje del, och särskilt den sjätte anmärkningen, åberopade Qualcomm dessutom, genom att hänvisa till den första grundens första del, att dess rätt till försvar och rätt att yttra sig hade åsidosatts på grund av att det angripna beslutet avvek från den skadeteori som angavs i meddelandet om invändningar.
Tribunalen ska således pröva den första och fjärde anmärkningen i den första grundens första del tillsammans, även mot bakgrund av den sjätte anmärkningen i den tredje grundens tredje del.
Qualcomm har gjort gällande att de berörda avtalen och de berörda betalningarna avser båda typerna av chipset som används i Apples (UMTS och LTE) apparater, men att det angripna beslutet, till skillnad från meddelandet om anmärkningar, avser missbruk på enbart marknaden för LTE-chipset. Qualcomm har angett att det fråntogs möjligheten att yttra sig över den analys av den kritiska marginalen som det redogjordes i det angripna beslutet med hänsyn till att den del av Apples efterfrågan som var öppen för konkurrens skiljde sig åt, trots att det angripna beslutets snävare tillämpningsområde inte var till Qualcomms fördel i detta avseende och dessa omständigheter var väsentliga för bedömningen av utestängningsförmågan i enlighet med punkt 140 i domen av den 6 september 2017, Intel/kommissionen (
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
). Qualcomm har understrukit att den, trots att det angripna beslutet i väsentlig mån skiljer sig från meddelandet om anmärkningar, inte har haft möjlighet att bemöta invändningarna mot analysen av den kritiska marginalen eller att korrigera kommissionens ändrade analys.
Qualcomm har tillagt att ändringen av slutsatserna om berörda chipset och den del av Apples efterfrågan som var öppen för konkurrens inte är till Qualcomms fördel. Kommissionen drog tillbaka anmärkningarna avseende tillhandahållandet av åtminstone [
konfidentiellt
] UMTS-chipset från det angripna beslutet. Betalningarna avseende dessa chipset var således tillåtna. I det angripna beslutet bortsåg kommissionen emellertid från dessa enheter och förvrängde analysen till Qualcomms nackdel, eftersom betalningarna för UMTS-chipset borde ha undantagits från analysen av den kritiska marginalen.
Kommissionen har genmält att de skillnader som Qualcomm har noterat avser samma beteende och har inte medfört någon ny rätt att yttra sig och att kommissionen inte var skyldig att tillställa företaget något kompletterande meddelande om invändningar. Att begränsa invändningarna till enbart LTE-chipset är till Qualcomms fördel och visar att kommissionen har iakttagit rätten att yttra sig. Kommissionen var inte heller skyldig att diskutera sina tvivel med företaget om de antaganden som låg till grund för den analys av den kritiska marginalen som det hade lagt fram. Kommissionen grundade sig inte på någon ekonomisk modell för att dra slutsatsen att betalningarna för exklusiva rättigheter kunde medföra konkurrensbegränsande effekter och drog endast slutsatsen att Qualcomms analys av den kritiska marginalen inte påverkade kommissionens slutsatser. Rätten att yttra sig kan inte anses ha åsidosatts, eftersom analysen av den kritiska marginalen lades fram av Qualcomm och eftersom kommissionen inte har grundat sig på någon annan version av nämnda analys. Dessutom är inte kommissionen skyldig att ge ett företag möjlighet att yttra sig över sin slutliga bedömning av försvarsgrunderna innan den fattar sitt beslut.
Kommissionen har tillagt att argumentet att [
konfidentiellt
] UMTS-chipset på vilka en konkurrerande leverantör även hade kunnat fördela kostnaderna för ersättningen för betalningarna för exklusiva rättigheter inte kan tas upp till sakprövning, eftersom det inte framfördes i ansökan och saknar relevans. Apples UMTS-apparater var nämligen befintliga apparater och var inte öppna för konkurrens vid analysen av den kritiska marginalen, eftersom den senaste UMTS-apparaten lanserades år 2011 medan analysen av den kritiska marginalen utgår från 2012 som det första referensåret. Inte nog med att argumentet att anmärkningarna om UMTS-chipset missgynnar Qualcomm inte kan tas upp till sakprövning saknar de även relevans, eftersom Qualcomm inte har visat hur detta kunde medföra negativa konsekvenser, i synnerhet som det var Qualcomm som i sitt svar på meddelandet om invändningar hävdade att kommissionen borde ta tillbaka sina anmärkningar om UMTS-chipset.
Tribunalen erinrar inledningsvis om att det i artikel 27.1 i förordning nr 1/2003 föreskrivs att ett meddelande om invändningar ska skickas till de berörda parterna. I detta meddelande ska klart framgå de väsentliga omständigheter som kommissionen stöder sig på i detta skede av förfarandet (beslut av den 7 juli 2016, Panasonic/kommissionen,
C‑608/15 P
, ej publicerat,
EU:C:2016:538
, punkt
).
Denna redogörelse kan emellertid göras kortfattat, och kommissionens beslut i vilket den konstaterar att en överträdelse föreligger behöver inte nödvändigtvis vara en kopia av redogörelsen för anmärkningarna, eftersom detta meddelande utgör ett förberedande dokument vars bedömningar av faktiska och rättsliga förhållanden är av rent preliminär karaktär. Kommissionen är nämligen skyldig att höra mottagarna av ett meddelande om invändningar och i förekommande fall ändra sin bedömning för att beakta de synpunkter som lämnats som svar på de framförda anmärkningarna. En sådan ändring görs just i syfte att iaktta mottagarnas rätt till försvar (beslut av den 7 juli 2016, Panasonic/kommissionen,
C‑608/15 P
, ej publicerat,
EU:C:2016:538
, punkt
).
Meddelandet om invändningar utgör dessutom en förberedande rättsakt i förhållande till det beslut som avslutar det administrativa förfarandet. Kommissionen kan följaktligen ända fram till dess att ett slutligt beslut är fattat med beaktande av bland annat parternas skriftliga och muntliga synpunkter återkalla vissa av, eller till och med alla, de anmärkningar som ursprungligen framställts mot dem och således ändra sin ståndpunkt till deras fördel eller tvärtom besluta att lägga till nya anmärkningar, förutsatt att kommissionen ger de berörda företagen tillfälle att yttra sig häröver (dom av den 27 juni 2012, Microsoft/kommissionen,
T‑167/08
,
EU:T:2012:323
, punkt
).
Ett tillägg till invändningarna ska meddelas de personer som berörs bara i de fall då kontrollerna föranleder kommissionen att lasta företagen för nya handlanden eller påtagligt ändra bevisningen rörande de ifrågasatta överträdelserna men inte då kommissionen fullgör sin skyldighet att, med hänsyn till svaren på meddelandet om invändningar, dra tillbaka de anmärkningar som visar sig vara dåligt underbyggda (dom av den 27 juni 2012, Microsoft/kommissionen,
T‑167/08
,
EU:T:2012:323
, punkt
).
Det är mot bakgrund av dessa principer som Qualcomms argument ska prövas.
Dessa argument avser i huvudsak tre olika aspekter.
För det första, i den mån som Qualcomms argumentation generellt hänför sig till det faktum att kommissionen i skäl 388 i det angripna beslutet konstaterade ett missbruk endast på marknaden för LTE-chipset, medan den i skälen 254 och 256 i meddelandet om invändningar ansåg att det förelåg ett missbruk på marknaden för LTE-chipset och på marknaden för UMTS-chipset, innebär en sådan omständighet, även om den är korrekt, inte i sig att det föreligger ett fel i förfarandet och i synnerhet inte ett åsidosättande av Qualcomms rätt till försvar.
I det angripna beslutet begränsade nämligen kommissionen de överträdelser som lades Qualcomm till last i förhållande till dem som kommissionen, i meddelandet om invändningar, hade för avsikt att inkludera, genom att dra tillbaka överträdelsen på marknaden för UMTS-chipset. Med andra ord lade kommissionen inte till några nya anmärkningar eller bevis till Qualcomms nackdel, utan drog tillbaka de anmärkningar som visade sig vara dåligt underbyggda mot bakgrund av svaren på meddelandet om invändningar. I enlighet med den rättspraxis som det erinrats om i punkterna 309 och 310 ovan medför emellertid inte en sådan ändring någon skyldighet för kommissionen att skicka ett tillägg till invändningarna till Qualcomm.
För det andra avser Qualcomms argument den omständigheten att kommissionen inte gav företaget tillfälle att yttra sig över de skäl som föranledde kommissionen att i det angripna beslutet underkänna den analys av den kritiska marginalen som företaget hade presenterat i sitt svar på meddelandet om invändningar. Innan kommissionen antar det angripna beslutet är inte kommissionen skyldig att ge Qualcomm möjlighet att yttra sig över skälen till att den avser att underkänna förevarande analys i det angripna beslutet. Rätten att yttra sig omfattar nämligen alla faktiska och rättsliga omständigheter som ligger till grund för beslutet men inte det slutgiltiga ställningstagande som förvaltningen avser att göra (se dom av den 15 mars 2006, BASF/kommissionen,
T‑15/02
,
EU:T:2006:74
, punkt
och där angiven rättspraxis, dom av den 19 maj 2010, IMI m.fl./kommissionen,
T‑18/05
,
EU:T:2010:202
, punkt
, och dom av den 9 mars 2015, Deutsche Börse/kommissionen,
T‑175/12
, ej publicerad,
EU:T:2015:148
, punkt
).
För det tredje kritiserar Qualcomm kommissionen för att den, samtidigt som den drog tillbaka anmärkningarna om UMTS-chipset, inte tog hänsyn till detta i sin prövning av den kritiska marginalen och gav inte Qualcomm möjlighet att yttra sig över de lämpliga följderna av en sådan omständighet när det gäller analysen av den kritiska marginalen, vilket var till dess nackdel. Såsom framgår av Qualcomms inlagor och av de förklaringar som företaget gav vid förhandlingen, har det kritiserat den omständigheten att kommissionen inte lät det yttra sig över de uppgifter som användes vid analysen av den kritiska marginalen med hänsyn till att invändningarna mot UMTS-chipset hade dragits tillbaka och att kommissionen därigenom inte lät företaget anpassa dessa uppgifter.
Det ska inledningsvis erinras om att iakttagandet av rätten till försvar, såsom framgår av den rättspraxis som nämns ovan i punkt 159, innebär att varje mottagare av ett beslut, i vilket det konstateras att denne har överträtt konkurrensreglerna, under det administrativa förfarandet ska ha getts tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt framföra sina synpunkter om de anmärkningar som lagts vederbörande till last.
Det berörda företaget kan särskilt – under det administrativa förhöret och med åberopande av bevisning – göra gällande att företagets beteende inte haft någon konkurrensbegränsande förmåga och särskilt inte haft de utestängningseffekter som läggs företaget till last (se, för ett liknande resonemang, 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
).
I förevarande fall framgår det att kommissionens meddelande om invändningar till Qualcomm avsåg missbruk av dominerande ställning såväl på marknaden för LTE-chipset som på marknaden för UMTS-chipset. Med andra ord omfattade meddelandet om invändningar ett missbruk som sträckte sig över två marknader.
Det framgår även att i svaret på meddelandet om invändningar lade Qualcomm fram en ”analys av den kritiska marginalen” som syftade till att visa att det beteende som Qualcomm lades till last inte kunde leda till utestängningseffekter på dessa båda marknader.
Såsom Qualcomm uttryckligen har bekräftat i ett svar på en åtgärd för processledning från tribunalen, utan att motsägas av kommissionen, avsåg analysen av den kritiska marginalen i svaret på meddelandet om invändningar UMTS-chipset och LTE-chipset, vilka omfattades av de berörda avtalen, och grundade sig på uppgifter som avsåg dessa två typer av chipset.
Qualcomms analys av den kritiska marginalen beskrivs i skäl 487 i det angripna beslutet och sammanfattas i tabell 16 i samma skäl.
Det rör sig i huvudsak om en ekonomisk analys som syftar till att visa att en hypotetisk konkurrent som är lika effektiv som Qualcomm kunde ha konkurrerat med Qualcomm i fråga om tillhandahållande av LTE-chipset och UMTS-chipset till Apple, eftersom denna konkurrent hade kunnat erbjuda ett pris som täckte dess kostnader och samtidigt kompensera Apple för förlusten av de berörda betalningarna.
Det framgår även att i det angripna beslutet hade kommissionen underkänt denna analys av den kritiska marginalen som Qualcomm hade framfört som svar på meddelandet om invändningar innan kommissionen slog fast att Qualcomm hade missbrukat sin ställning enbart på marknaden för LTE-chipset. Såsom kommissionen uttryckligen har angett i sina inlagor, har den inte uttalat sig om någon annan version av denna analys.
I det angripna beslutet redogjorde kommissionen särskilt för denna analys, angav skälen till att den inte kunde godtas och lade fram en ”reviderad” analys som inbegrep korrigeringarna.
Det framgår för övrigt av det angripna beslutet att kommissionen underkände Qualcomms analys av den kritiska marginalen på grund av att det fanns tre påstått felaktiga antaganden, vilka kommissionen korrigerade i sin ”reviderade” analys, och att kommissionen inte på något sätt ifrågasatte den omständigheten att analysen i sig utgjorde ett verktyg som gjorde det möjligt att bestrida att de berörda utbetalningarna kunde medföra utestängningseffekter.
Med andra ord har kommissionen i det angripna beslutet dels underkänt den analys av den kritiska marginalen som hade lagts fram som svar på meddelandet om invändningar och vars uppgifter avsåg såväl LTE-chipset som UMTS-chipset, dels gjort en analys av den ”reviderade” kritiska marginalen genom att alltid grunda sig på uppgifter om såväl LTE-chipset som UMTS-chipset, trots att det i skälen 487, 491, 492, 498, 499 och 503 i det angripna beslutet, vid hänvisningar till nämnda analys, felaktigt hänvisas till endast LTE-chipset.
I det angripna beslutet har kommissionen således presenterat, granskat och reviderat en analys av den kritiska marginalen (avseende marknaden för såväl UMTS-chipset som LTE-chipset) som inte var, eller inte längre var, relevant för det missbruk som konstaterades i beslutet (som endast avsåg marknaden för LTE-chipset).
Därigenom har kommissionen åsidosatt Qualcomms rätt till försvar, oavsett om det finns fog för de tre invändningar som framförts mot de antaganden som gjordes i företagets analys av den kritiska marginalen och korrigeringarna i detta avseende i den ”reviderade” analysen av den kritiska marginalen.
Såsom framgår av den rättspraxis som nämns i punkt 318 ovan kunde Qualcomm stödja sig på en sådan omständighet som den analys av den kritiska marginalen som lades fram som svar på meddelandet om invändningar för att göra gällande att företagets beteende inte haft någon konkurrensbegränsande förmåga och särskilt inte haft några utestängningseffekter.
Qualcomm åberopade en sådan möjlighet genom att i det avsnitt i svaret på meddelandet om invändningar som syftade till att visa att det inte förelåg några utestängningseffekter (avsnitt VII) ägna ett underavsnitt åt att presentera analysen av den kritiska marginalen (underavsnitt VII.F). Analysen av den kritiska marginalen hade således en viktig betydelse för Qualcomms försvar mot kommissionens anmärkningar. Kommissionen ägnade för övrigt, i det avsnitt i det angripna beslutet som avsåg förekomsten av missbruk av dominerande ställning (avsnitt 11), ett avsnitt åt att undersöka och vederlägga denna analys av den kritiska marginalen (avsnitt 11.5).
Möjligheten för ett företag att göra gällande att ett företags beteende inte haft någon konkurrensbegränsande förmåga och särskilt inte haft några utestängningseffekter med stöd av en ekonomisk analys, såsom Qualcomms analys av den kritiska marginalen i förevarande fall, skulle sakna ändamålsenlig verkan om kommissionen ändrar omfattningen av det kritiserade beteendet efter meddelandet om invändningar, i synnerhet när det gäller de marknader som berörs.
Definitionen av omfattningen av det kritiserade handlandet har nämligen en inverkan på de ekonomiska uppgifter som används i analysen, särskilt i fråga om kostnader och enhetspriser för de berörda produkterna, den del av marknaden som är öppen för konkurrens eller de kostnader som en lika effektiv konkurrent borde ha haft.
En analys av den kritiska marginalen avseende två påstått åtskilda och icke-utbytbara produktmarknader (såsom, enligt det angripna beslutet, marknaden för UMTS-chipset och LTE-chipset) skiljer sig med nödvändighet från en analys som endast avser en av dessa två marknader (såsom marknaden för enbart LTE-chipset).
I förevarande fall har begränsningen av det kritiserade missbruket till endast marknaden för LTE-chipset en inverkan på de väsentliga parametrarna för en sådan analys som analysen av den kritiska marginalen. Det rör sig bland annat om beloppen för de berörda betalningarna, eftersom de betalningar som motsvarar UMTS-chipset borde, såsom Qualcomm har framhållit, ha undantagits från analysen av den kritiska marginalen. Det rör sig vidare om den del som är öppen för konkurrens i analysen av den kritiska marginalen, det vill säga den del av Apples efterfrågan avseende vilken en lika effektiv konkurrent som Qualcomm kunde konkurrera med Qualcomm och på vilken den skulle kunna fördela de nödvändiga kostnaderna för att kompensera Apple för förlusten av de berörda betalningarna. Det rör sig slutligen om de kostnader och priser för chipset som beaktades vid analysen av den kritiska marginalen, eftersom kommissionen, i det angripna beslutet, bland annat slog fast att de genomsnittliga priserna för UMTS-chipset och LTE-chipset inte var likartade (skäl 217 i det angripna beslutet).
Eftersom kommissionen ändrade sina anmärkningar på ett sätt som påverkade relevansen av de uppgifter som låg till grund för den analys av den kritiska marginalen som Qualcomm lade fram som svar på meddelandet om invändningar för att hävda att dess beteende inte kunde medföra utestängningseffekter, borde detta företag följaktligen, för att på ett ändamålsenligt sätt kunna utöva sin rätt till försvar, getts möjlighet att höras och, i förekommande fall, anpassa den ekonomiska analysen, även om det i en sådan situation inte krävdes att kommissionen skulle skicka Qualcomm ett ”tillägg till invändningarna” i enlighet med punkt 310 ovan och konstaterandena i punkterna 313 och 314 ovan.
Meddelandet om invändningar är visserligen preliminärt till sin natur och kan ändras vid kommissionens senare bedömning på grundval av synpunkter från parterna och andra faktiska överväganden. Eftersom meddelandet om invändningar är preliminärt hindrar det inte kommissionen från att ändra sin ståndpunkt till förmån för de aktuella företagen och den är därmed inte skyldig att förklara eventuella skillnader i förhållande till den preliminära bedömningen i meddelandet (dom av den 16 januari 2019, kommissionen/United Parcel Service,
C‑265/17 P
,
EU:C:2019:23
, punkt
).
Dessa överväganden innebär emellertid inte att kommissionen, efter meddelandet om invändningar, kan ändra omfattningen av de anmärkningar mot bakgrund av vilka det berörda företaget har lagt fram en ekonomisk analys såsom den analys av den kritiska marginalen som Qualcomm har lagt fram i förevarande fall, utan att meddela en sådan ändring till företaget och ge det möjlighet att yttra sig i detta avseende, genom att i förekommande fall anpassa den tidigare ekonomiska analysen. En sådan tolkning skulle strida mot principen om iakttagande av rätten till försvar och artikel 27.1 i förordning nr 1/2003 enligt vilka det krävs att det berörda företaget har fått tillfälle att på ett ändamålsenligt sätt framföra sina synpunkter på kommissionens anmärkningar (se, analogt, dom av den 16 januari 2019, kommissionen/United Parcel Service,
C‑265/17 P
,
EU:C:2019:23
, punkterna
och
).
Även om kommissionen, i det angripna beslutet, kunde underkänna Qualcomms analys av den kritiska marginalen avseende marknaden för LTE-chipset och marknaden för UMTS-chipset, genom att anse att analysen inte påverkade kommissionens slutsatser på enbart marknaden för LTE-chipset, kan härav inte härledas att kommissionen på samma sätt kunde underkänna en analys av den kritiska marginalen avseende enbart marknaden för LTE-chipset.
I förevarande fall borde Qualcomm, för att på ett ändamålsenligt sätt kunna framföra sina synpunkter om den påstådda utestängningseffekten och därmed försvara sig bättre, ha getts tillfälle att yttra sig och, i förekommande fall, anpassa sin analys av den kritiska marginalen för att beakta återkallandet av de anmärkningar som avsåg UMTS-chipset, för vilket tillhandahållandet inte längre omfattades av kommissionens kritik.
Detta konstaterande påverkas inte av kommissionens påstående att Qualcomms argument avseende antalet UMTS-chipset som inte har beaktats till företagets nackdel inte kan tas upp till sakprövning och saknar relevans (punkt 306 ovan). För det första har Qualcomm anfört detta argument i repliken till stöd för anmärkningen i ansökan enligt vilken den ändring av missbrukets omfattning varigenom UMTS-chipset uteslöts var till företagets nackdel i fråga om analysen av den kritiska marginalen. Detta argument kan därför tas upp till sakprövning. För det andra inkluderade Qualcomm UMTS-chipset i analysen av den kritiska marginalen som lades fram som svar på meddelandet om invändningar, eftersom meddelandet om invändningar även avsåg missbruk på marknaden för UMTS-chipset, och det anges uttryckligen, på grundval av de uppgifter som Apple hade lämnat, att Apple hade köpt in UMTS-chipset från Qualcomm under perioden 2011–2014 för ett totalt antal enheter som i huvudsak motsvarade det som Qualcomm har åberopat (se tabell 14 i meddelandet om invändningar). Qualcomms argument saknar således inte relevans.
Av detta följer att kommissionen har åsidosatt Qualcomms rätt till försvar genom att inte låta företaget yttra sig om följderna av återkallandet av anmärkningarna avseende marknaden för UMTS-chipset för den analys av den kritiska marginalen som det lade fram för att visa att det handlande som det lades till last inte kunde begränsa konkurrensen och i synnerhet medföra utestängningseffekter.
Med hänsyn till detta åsidosättande av Qualcomms rätt till försvar ska talan även bifallas såvitt avser den första grundens första del.
4.

Slutsats
Det följer av prövningen av den första grunden för talan, särskilt av den första och den tredje delen, att det administrativa förfarande som ledde fram till att det angripna beslutet antogs är behäftat med flera förfarandefel som har påverkat Qualcomms rätt till försvar.
Av dessa skäl och med beaktande av de åsidosättanden av Qualcomms rätt till försvar som konstaterats inom ramen för prövningen av den första grundens första och tredje del, betraktade var för sig eller gemensamt, och utan att det finns anledning att pröva de övriga delgrunder som Qualcomm har åberopat, ska talan bifallas såvitt avser den första grunden, och med stöd härav ska det angripna beslutet ogiltigförklaras.
Med hänsyn till omständigheterna i förevarande mål ska tribunalen för att tillgodose intresset av en god rättskipning även pröva den tredje grunden.
C.

Den tredje grunden: Flera fall av uppenbart felaktig rättstillämpning och uppenbart oriktig bedömning vad gäller slutsatsen att de berörda avtalen kunde medföra potentiella konkurrensbegränsande effekter
Den tredje grunden består av tre delar. Den första delgrunden avser en uppenbart felaktig rättstillämpning och ett åsidosättande av rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar genom att kommissionen inte tillämpade korrekt rättsregel. Den andra delgrunden avser flera fall av uppenbart felaktig rättstillämpning och uppenbart oriktig bedömning genom att kommissionen underlät att tillämpa rättspraxisen om prissättning. Det tredje delgrunden grundar sig på en uppenbart felaktig bedömning, genom att kommissionen drog slutsatsen att de berörda avtalen kunde medföra potentiella konkurrensbegränsande effekter.
Den tredje delgrunden ska prövas.
1.

Inledande synpunkter
a)

Erinran om principerna i rättspraxis
Tribunalen erinrar i detta avseende om att syftet med artikel 102 FEUF inte på något sätt är att hindra ett företag från att, av egen förtjänst, skapa sig en dominerande ställning på marknaden. Denna bestämmelse syftar inte heller till att säkerställa att konkurrenter som är mindre effektiva än det företag som har en dominerande ställning ska kunna stanna på marknaden (dom av den 27 mars 2012, Post Danmark,
C‑209/10
,
EU:C:2012:172
, punkt
, och dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
).
Enligt artikel 102 FEUF är det förbjudet för ett företag i dominerande ställning att tillämpa ett förfarande som leder till en utestängningseffekt för lika effektiva konkurrenter och därmed stärka sin dominerande ställning på andra sätt än genom pris- och prestationskonkurrens (
competition on the merits
) (dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det är således inte alla verkningar av ett utestängande som nödvändigtvis har en skadlig inverkan på konkurrensen. Pris- och prestationskonkurrens kan per definition leda till att konkurrenter som är mindre effektiva, och således mindre intressanta för konsumenterna, vad beträffar bland annat pris, urval, kvalitet och nyskapande, försvinner från eller får mindre betydelse på marknaden (dom av den 27 mars 2012, Post Danmark,
C‑209/10
,
EU:C:2012:172
, punkt
, och dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
).
I detta sammanhang har dock ett företag som har en dominerande ställning ett särskilt ansvar för att inte genom sitt beteende inverka skadligt på en reell och icke snedvriden konkurrens inom den inre marknaden (dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
).
Enligt fast rättspraxis innebär det, för ett företag som har en dominerande ställning på en marknad, ett missbruk av den dominerande ställningen enligt artikel 102 FEUF att binda köpare genom en skyldighet eller ett löfte att göra alla eller en betydande del av sina inköp uteslutande från detta företag, även om det sker på köparnas begäran och oavsett om förpliktelsen gäller utan vidare eller motsvaras av en rabatt. Så är även fallet om företaget, utan att binda köparna genom en formell förpliktelse, antingen enligt avtal med köparna eller ensidigt tillämpar ett system med trohetsrabatter, det vill säga rabatter som ges på villkor att kunden, oavsett vilka belopp denne köper för, gör alla eller en betydande del av sina inköp uteslutande hos företaget med dominerande ställning (dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
och där angiven rättspraxis).
För det fall att det berörda företaget – under det administrativa förhöret och med åberopande av bevisning – gör gällande att företagets beteende inte haft någon konkurrensbegränsande förmåga och särskilt inte haft de utestängningseffekter som läggs företaget till last, ankommer det dock på kommissionen att göra en analys förmågan att eliminera konkurrenter som är åtminstone lika effektiva (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkterna
–
).
För att ett beteende ska anses utgöra missbruk krävs nämligen att det har haft konkurrensbegränsande förmåga och särskilt att det har haft de utestängningseffekter som det lagts till last, och att denna prövning ska göras med beaktande av samtliga omständigheter i målet (se dom av den 30 januari 2020, Generics (UK) m.fl.,
C‑307/18
,
EU:C:2020:52
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Om kommissionen i ett beslut har gjort en sådan analys ankommer det på tribunalen att pröva alla de argument som framförts av sökanden till bestridande av kommissionens bedömning av om det aktuella förfarandet i sig kan anses kunna eliminera konkurrenter som är åtminstone lika effektiva (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 september 2017, Intel/kommissionen,
C‑413/14 P
,
EU:C:2017:632
, punkt
).
Det ska dessutom erinras om att omfattningen av den lagenlighetsprövning som föreskrivs i artikel 263 FEUF omfattar samtliga omständigheter i kommissionens beslut i förfaranden om tillämpning av artikel 102 FEUF. Tribunalen säkerställer en fördjupad prövning av denna bestämmelse, såväl vad gäller de rättsliga som de faktiska omständigheterna, mot bakgrund av de grunder som sökanden har åberopat. Detta gäller oavsett om dessa omständigheter ägde rum före eller efter det aktuella beslutet och oavsett om de åberopats tidigare under det administrativa förfarandet eller för första gången i målet vid tribunalen, i den mån omständigheterna är relevanta för lagenlighetsprövningen av kommissionens beslut (dom av den 21 januari 2016, Galp Energía España m.fl./kommissionen,
C‑603/13 P
,
EU:C:2016:38
, punkt
).
Även på de områden som kräver komplicerade bedömningar ska unionsdomstolen inte bara pröva huruvida de bevis som åberopats är materiellt riktiga, tillförlitliga och samstämmiga, utan även pröva huruvida dessa bevis utgör samtliga relevanta uppgifter som ska beaktas för att bedöma situationen och huruvida de kan ligga till grund för de slutsatser som dragits (se, för ett liknande resonemang, dom av den 10 juli 2014, Telefónica och Telefónica de España/kommissionen,
C‑295/12 P
,
EU:C:2014:2062
, punkt
).
På konkurrensrättens område, när det föreligger en tvist avseende förekomsten av en överträdelse, ankommer det slutligen på kommissionen att förebringa bevisning för de överträdelser som den har konstaterat, och att förebringa den bevisning som krävs för att styrka att de faktiska omständigheter som utgör en överträdelse föreligger. Om tribunalen anser att det föreligger tvivel ska företräde ges åt den lösning som gynnar det företag till vilket beslutet om fastställelse av överträdelsen riktar sig (dom av den 22 november 2012, E.ON Energie/kommissionen,
C‑89/11 P
,
EU:C:2012:738
, punkterna
och
).
b)

Erinran om det angripna beslutets struktur
I avsnitt 11 i det angripna beslutet, som är uppdelat i åtta avsnitt, drog kommissionen slutsatsen att Qualcomm hade missbrukat sin dominerande ställning (se punkt 33 ovan).
I avsnitt 11.3 i det angripna beslutet drog kommissionen särskilt slutsatsen att de berörda betalningarna var betalningar för exklusiva rättigheter (skäl 395 i det angripna beslutet).
I avsnitt 11.4 i det angripna beslutet angav kommissionen att under omständigheterna i det aktuella fallet har analysen av huruvida Qualcomms beviljande av betalningar för exklusiva rättigheter kunde ha konkurrensbegränsande effekter bekräftat antagandet att de aktuella betalningarna utgjorde ett missbruk av dominerande ställning (skäl 406). Avsnittet består av fyra underavsnitt.
För det första ansåg kommissionen att de berörda betalningarna hade minskat Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer av LTE-chipset (underavsnitt 11.4.1 i det angripna beslutet).
För det andra angav kommissionen att de interna handlingarna och Apples förklaringar bekräftade att de berörda betalningarna hade minskat Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer av LTE-chipset (underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet).
För det tredje ansåg kommissionen att de berörda betalningarna täckte en betydande del av marknaden för LTE-chipset under den berörda perioden (underavsnitt 11.4.3 i det angripna beslutet).
För det fjärde ansåg kommissionen att Apple var en attraktiv kund, med hänsyn till dess betydelse för inträdet eller expansionen på den relevanta marknaden (underavsnitt 11.4.4 i det angripna beslutet).
I avsnitt 11.5 i det angripna beslutet drog kommissionen slutsatsen att Qualcomms analys av den kritiska marginalen inte visade att betalningarna för exklusiva rättigheter inte kunde ha några konkurrensbegränsande effekter (skäl 488 i det angripna beslutet).
c)

Erinran om Qualcomms invändningar
Såsom framgår av punkterna 361 och 362 ovan kvalificerade kommissionen inte endast de berörda betalningarna som betalningar för exklusiva rättigheter, utan gjorde en analys av huruvida betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter. I enlighet med den rättspraxis som nämns i punkt 356 ovan ankommer det således på tribunalen att pröva Qualcomms argument som syftar till att bestrida denna analys.
Inom ramen för den tredje grundens tredje del har Qualcomm anfört åtta anmärkningar och vissa inledande argument genom vilka företaget har kritiserat kommissionen för att i huvudsak ha gjort uppenbart oriktiga bedömningar i sin analys av huruvida de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter och i sin bedömning av företagets analys av den kritiska marginalen.
Vad gäller analysen av huruvida de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter, ska tribunalen pröva de tre första anmärkningarna i den tredje grundens tredje del och de inledande argumenten avseenden dem.
2.

Den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del: Underlåtenhet att beakta samtliga relevanta omständigheter
Qualcomm har gjort gällande att det angripna beslutet inte innehåller några bevis för att de berörda avtalen kunde leda till att konkurrenter utestängdes på ett konkurrensbegränsande sätt. Kommissionen har inte visat att Intel eller något annat konkurrerande företag kunde uppfylla Apples strikta tekniska krav och tidsschema. Det medges tvärtom i det angripna beslutet att ingen konkurrent kunde leverera LTE-chipset för iPhones under hela den berörda perioden och det påstås inte att de berörda betalningarna påverkade Apples inköpsbeslut för iPads som lanserades åren 2011–2013 och 2016. Det angripna beslutet strävar efter att visa att en enda konkurrent (Intel) utestängdes från inköp till iPads som skulle lanseras under åren 2014 och 2015, vilket motsvarar mindre än 1 procent av den relevanta marknaden och innebär att de berörda betalningarna inte kunde utestänga någon konkurrent.
Qualcomm har hävdat att kommissionen inte har identifierat, analyserat eller tolkat vissa avgörande faktiska omständigheter och att det angripna beslutet innehåller oklarheter vad gäller vilka apparater och konkurrenter som berörs. Qualcomm har angett att de berörda avtalen, såsom kommissionen har medgett i det angripna beslutet, inte har kunnat hindra en enda konkurrent från att leverera LTE-chipset avsedda för de iPhone-modeller som lanserades medan avtalen var i kraft. Såsom framgår av det angripna beslutet hade i synnerhet Apple mellan åren 2011 och 2015 inte någon alternativ teknisk lösning för att tillgodose behovet av LTE-chipset för iPhones. Kommissionen har inte heller påstått att de berörda avtalen kunde hindra en enda konkurrent från att leverera LTE-chipset för de iPad-modeller som lanserades åren 2011, 2012, 2013 och 2016. Kommissionen har således i huvudsak endast åberopat att Intel möjligen kunde ha utestängts från marknaden för LTE-chipset avsedda för iPads som lanserades under åren 2014 och 2015.
Qualcomm har tillagt att kommissionen i svaromålet medgav att Apple inte betraktade Intel som en trovärdig leverantör av LTE-chipset för att användas i mobiltelefoner. Qualcomm har visat att så även var fallet med alla andra konkurrenter. Slutligen bemötte inte kommissionen argumenten att utestängningsförmågan borde ha fastställts i förhållande till samtliga kunder av chipset på den större marknaden som var aktuell. I det angripna beslutet åberopas emellertid inte ens möjligheten till konkurrensbegränsande utestängning från marknaden, i motsats till omöjligheten att leverera till en viss kund.
Kommissionen har genmält att Qualcomms argument bygger på en i grunden felaktig tolkning av det angripna beslutet. Kommissionen drog slutsatsen att under hela den aktuella perioden, hade Qualcomm beviljat Apple betalningar för exklusiva rättigheter för såväl iPhones som iPads vilka kunde ha konkurrensbegränsande effekter. Intel var endast ett konkret exempel på det. Kommissionens slutsatser omfattar således bland annat, men inte endast, den omständigheten att de berörda betalningarna verkligen hade påverkat Apples inköpsbeslut för iPads som skulle lanseras under åren 2014 och 2015. Med hänsyn till Qualcomms felaktiga tolkning är det onödigt att tribunalen prövar den tredje grundens tredje del, men kommissionen har under alla omständigheter anfört argument för att vederlägga Qualcomms argument.
Kommissionen har således för det första gjort gällande att Qualcomm inte systematiskt har redogjort för de relevanta omständigheterna eller skälen till att kommissionen skulle ha gjort fel när den fäste vikt vid de faktorer som den grundade sig på. Vidare erinrar kommissionen om de omständigheter som räknas upp i skäl 411 i det angripna beslutet. Kommissionen har särskilt angett att betydelsen av Qualcomms dominerande ställning, marknadstäckningen och de villkor under vilka betalningarna beviljades är faktorer som ska beaktas. Den har understrukit att den tredje grundens tredje del inte behandlar frågan om hur länge de berörda avtalen var giltiga, preciserat att de berörda betalningarna var höga och förklarat att det angripna beslutet inte grundar sig på förekomsten av en utestängningsstrategi. Slutligen har kommissionen förklarat att enligt det angripna beslutet kunde de berörda betalningarna ha konkurrensbegränsande effekter under hela den berörda perioden och att de verkligen hade haft konkurrensbegränsande effekter på inköpsbesluten av LTE-chipset för iPads som Apple planerade att lansera åren 2014 och 2015.
För det andra har kommissionen angett att den inte hade beaktat att Intel var en mindre effektiv konkurrent. Qualcomm har inte beaktat slutsatsen i skäl 464 i det angripna beslutet enligt vilken att Apple betraktade Intel som en intressant källa för LTE-chipset för iPads. Under alla omständigheter grundar sig slutsatsen i skäl 486 inte enbart på att Intel godtogs som en lika effektiv konkurrent, eftersom kommissionen beaktade huruvida de berörda betalningarna kunde får en utestängningseffekt för vilken konkurrent som helst som var lika effektiv. I skäl 426 noterades nämligen att Apple övervägde tre olika leverantörer för de iPads som företaget planerade att lansera år 2014.
Kommissionen har tillagt att Qualcomms insisterande på att Intel inte kunde betraktas som en lika effektiv konkurrent inte är till någon nytta, eftersom slutsatsen att de berörda betalningarna kunde ha konkurrensbegränsande effekter är tillämplig på en lika effektiv konkurrent.
Även om det antogs att kommissionens argument att det inte är till någon nytta att pröva den tredje grundens tredje del ska förstås som en invändning om att denna delgrund är verkningslös, kan det inte godtas. Inom ramen för denna delgrund är parterna nämligen i huvudsak oense om huruvida det finns fog för kommissionens bedömning, i det angripna beslutet, att de berörda betalningarna kunde ge konkurrensbegränsande effekter. Om talan bifalls såvitt avser den tredje grunden, leder det således till att det angripna beslutet ogiltigförklaras.
I detta sammanhang ska tribunalen, för att pröva Qualcomms argument, först erinra om vissa omständigheter avseende det angripna beslutets struktur och innehåll.
Även om den relevanta marknad som kommissionen fastställde i det angripna beslutet är världsmarknaden för LTE-chipset (se punkt 31 ovan), inryms det beteende som lagts Qualcomm till last helt och hållet i dess avtalsrelationer med Apple. Närmare bestämt slog kommissionen fast att överträdelsen bestod i att Qualcomm beviljade Apple de berörda betalningarna (artikel 1 i det angripna beslutets artikeldel).
Det ska vidare erinras om att kommissionen i avsnitt 11.4 i det angripna beslutet slog fast att de berörda betalningarna utgjorde missbruk av dominerande ställning på grund av att de utgjorde betalningar för exklusiva rättigheter som kunde få konkurrensbegränsande effekter (skäl 406 i det angripna beslutet), eftersom de hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter (skäl 407 i det angripna beslutet).
I synnerhet har kommissionen visat, i underavsnitten 11.4.1 och 11.4.2 i det angripna beslutet, att Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter hade minskat (skälen 407 och 408 i det angripna beslutet).
Slutligen ska det påpekas att för att komma fram till slutsatsen att de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter angav kommissionen, i det angripna beslutet, att den även hade beaktat den betydande delen av den relevanta marknaden som omfattades av de berörda betalningarna, som avses i underavsnitt 11.4.3 i det angripna beslutet (skälen 409 och 411 i det angripna beslutet), Apples betydelse som kund för inträde eller expansion på den relevanta marknaden, vilket avses i underavsnitt 11.4.4 i det angripna beslutet (skälen 410 och 411 i det angripna beslutet), omfattningen av Qualcomms dominerande ställning, vilket avses i avsnitt 10 i det angripna beslutet, villkoren för att bevilja de berörda betalningarna, vilka avses i avsnitt 11.3 i det angripna beslutet, och varaktigheten och beloppen för betalningarna, vilka avses i underavsnitt 11.4.1 och avsnitt 11.8 i det angripna beslutet (skäl 411 i det angripna beslutet). Såsom framgår av det angripna beslutet och såsom kommissionen har bekräftat i sina inlagor, har kommissionen däremot inte grundat sig på att det förekom en utestängningsstrategi, det vill säga en konkurrensbegränsande avsikt från Qualcomms sida.
Eftersom kommissionens slutsats att de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter framför allt grundar sig på bedömningen att nämnda betalningar hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter, såsom framgår av punkt 381 ovan, ska tribunalen först pröva huruvida kommissionen, såsom Qualcomm har gjort gällande, gjorde en sådan bedömning utan att beakta samtliga relevanta omständigheter.
För det första, såsom har påpekats i punkt 382 ovan, kom kommissionen fram till bedömningen att de berörda betalningarna hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter enligt analysen i underavsnitten 11.4.1 och 11.4.2 i det angripna beslutet.
I underavsnitt 11.4.1 i det angripna beslutet kom kommissionen fram till denna bedömning (skäl 412 i det angripna beslutet) på grundval av en jämförande analys av beloppet för de berörda betalningar som hade erhållits under den berörda perioden (skäl 413 i det angripna beslutet), beloppet för de berörda betalningar som Apple hade förlorat om Apple hade lanserat apparater med LTE-chipset från en av Qualcomms konkurrenter under hela den berörda perioden (skäl 414 i det angripna beslutet) och beloppet på de berörda betalningar som Apple hade blivit tvunget att betala tillbaka om Apple hade lanserat apparater med LTE-chipset från en av Qualcomms konkurrenter under åren 2013, 2014 och 2015 (skälen 416 i det angripna beslutet) och den eventuellt kumulativa effekten av förlusten och återbetalningen av de berörda betalningarna (skäl 417 i det angripna beslutet).
I underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet ansåg kommissionen vidare att Apples interna handlingar och förklaringar bekräftade denna bedömning (skäl 423 i det angripna beslutet). Detta underavsnitt är indelat i fyra delar: Den första innehåller kommissionens analys av Apples interna handlingar och förklaringar (underavsnitt 11.4.2.1 i det angripna beslutet). Det andra syftar till att bemöta Qualcomms argument att de interna handlingarna och förklaringarna inte är tillförlitliga (underavsnitt 11.4.2.2 i det angripna beslutet). Den tredje delen syftar till att bemöta Qualcomms argument att Apple hade begärt exklusivitet (underavsnitt 11.4.2.3 i det angripna beslutet). Det fjärde syftar till att bemöta Qualcomms argument att Apple under alla omständigheter hade valt Qualcomm med hänsyn till att dess LTE-chipset var av överlägsen kvalitet och det innehåller en hänvisning till kommissionens bedömning att de berörda betalningarna hade, i motsats till Qualcomms argument, en inverkan på Apples inköpsstrategi (underavsnitt 11.4.2.4 i det angripna beslutet).
För det andra ska det påpekas, såsom framgår av underavsnittens innehåll och av kommissionens förklaringar vid tribunalen, att omfattningen av det kommissionen avser att styrka i underavsnitt 11.4.1 och 11.4.2 skiljer sig åt.
Å ena sidan syftar underavsnitt 11.4.1 i det angripna beslutet till att visa att de berörda betalningarna hade minskat Apples incitament att, under den berörda perioden, vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset för samtliga apparater, det vill säga iPhones och iPads. Såsom framgår av det angripna beslutet och såsom kommissionen uttryckligen har angett vid tribunalen, grundade sig kommissionen i detta sammanhang på en analys av huruvida de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter.
Vad vidare gäller Apples efterfrågan på LTE-chipset som åsyftas i kommissionens analys, ska det påpekas att kommissionen i underavsnitt 11.4.3 i det angripna beslutet, för att fastställa täckningen av marknaden för de berörda betalningarna, även hänvisade till samtliga LTE-chipset som Apple hade erhållit från Qualcomm, utan att göra någon åtskillnad mellan iPhones och iPads. I underavsnitt 11.4.4 i det angripna beslutet ansåg kommissionen på samma sätt att Apple var en attraktiv kund för leverantörer av LTE-chipset, utan att göra någon åtskillnad mellan iPhones och iPads.
Således avser underavsnitt 11.4.1 i det angripna beslutet, liksom underavsnitt 11.4.3 och 11.4.4 i det angripna beslutet, Apples totala efterfrågan på LTE-chipset för iPhones och iPads. Kommissionen har för övrigt i sina inlagor bekräftat att den drog slutsatsen att de berörda betalningarna under hela den berörda perioden kunde få konkurrensbegränsande effekter i förhållande till LTE-chipset avsedda för såväl iPhones som iPads.
Å andra sidan syftar avsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet till att bekräfta bedömningen i underavsnitt 11.4.1 i det angripna beslutet, i huvudsak på grundval av Apples interna handlingar och förklaringar, och närmare bestämt till, såsom framgår av det angripna beslutet och som kommissionen förklarade vid tribunalen, att visa att de berörda betalningarna faktiskt hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset till vissa apparater.
Kommissionen har nämligen i svaromålet uttryckligen bekräftat att nämnda underavsnitt i det angripna beslutet syftade till att visa att de berörda betalningarna ”verkligen [hade] påverkat” eller vars ”verkliga effekt var att påverka” Apples beslut att köpa in LTE-chipset för ”iPads som Apple planerade att lansera åren 2014 och 2015”. Kommissionen förklarade således att den slutsats som den kommit fram till i detta avseende avsåg de berörda betalningarnas ”verkliga effekter”.
Vad vidare gäller Apples efterfrågan på LTE-chipset som avses i analysen i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, bekräftade kommissionen, som tillfrågades inom ramen för en åtgärd för processledning om innebörden av orden och uttrycken ”apparater”, ”lanserade” (åren 2014 och 2015) och ”skulle lanseras” (åren 2014 och 2015) som användes i detta underavsnitt, uttryckligen att underavsnittet inte avsåg iPhones utan endast iPads, att det var en del av ett beklagligt ”skrivfel” i den mån det i underavsnittet faktiskt hänvisades till iPads som faktiskt hade ”lanserat” åren 2014 och 2015, och bekräftade därefter uttryckligen att förevarande underavsnitt avsåg iPad-modellerna ”icke-CDMA” som ”skulle lanseras” av Apple åren 2014 och 2015.
Av detta följer, såsom framgår av innehållet i det angripna beslutet och som kommissionen bekräftade såväl i sina inlagor som vid förhandlingen, att hela kommissionens analys i underavsnitt 11.4.1 i det angripna beslutet avser huruvida de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter i förhållande till såväl iPhones som iPads, vilket för övrigt antyds i rubriken till avsnitt 11.4 i det angripna beslutet, i den del det generellt hänvisas till betalningarnas ”potentiella” konkurrensbegränsande effekter. Denna analys omfattas av den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del. Vidare avser kommissionens analys i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet de effekter som de berörda betalningarna faktiskt hade med avseende på vissa iPad-modeller som Apple planerade att lansera åren 2014 och 2015. Denna bedömning omfattas av den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del (se punkt 429 och följande punkter).
För det tredje följer det av den rättspraxis som det erinrats om i punkt 355 ovan att analysen av huruvida de berörda betalningarna kunde begränsa konkurrensen och särskilt huruvida de kunde eliminera åtminstone lika effektiva konkurrenter ska göras med beaktande av samtliga omständigheter i målet.
Härav följer att eftersom samtliga omständigheter kring det kritiserade beteendet i målet ska beaktas kan inte analysen av huruvida beteendet kunde ha en konkurrensbegränsande förmåga vara rent hypotetisk (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 oktober 2015, Post Danmark,
C‑23/14
,
EU:C:2015:651
, punkterna
och
).
Mot bakgrund av det ovan anförda ska det för det fjärde prövas huruvida kommissionen, såsom Qualcomm har gjort gällande, gjorde bedömningen att de berörda betalningarna hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset för iPhones och iPad som skulle lanseras under den berörda perioden utan att vederbörligen ha beaktat samtliga omständigheter i målet.
För det första framgår det av det angripna beslutet att för de modeller av iPhone och iPad som lanserades före år 2011, hade Apple köpt in UMTS-chipset från Infineon, vars leveransverksamhet av chipset förvärvades av Intel år 2011 (skälen 89 och 90 i det angripna beslutet). Mellan åren 2011 och 2015, och fram till den 16 september 2016, det vill säga under den berörda perioden, köpte Apple endast in LTE-chipset för iPhones och iPads från Qualcomm (skäl 168 i det angripna beslutet). Från och med iPhone 7, som lanserades den 16 september 2016, har Apple integrerat LTE-chipset från Intel i vissa versioner av denna modell (skälen 91 och 169 i det angripna beslutet).
För det andra ska det erinras om att kommissionen, såsom Qualcomm har understrukit, i skäl 322 i det angripna beslutet, inom ramen för avsnitt 10 i beslutet angående Qualcomms dominerande ställning, konstaterade att mellan åren 2011 och 2015 hade ”Apple inte något alternativ vad gäller dess behov av LTE-chipset för iPhone-apparater”.
I det angripna beslutet har inte kommissionen preciserat ursprunget till konstaterandet i skäl 322 i nämnda beslut. I fotnot 392, som hör ihop med detta skäl, hänvisas det nämligen, i den version av det angripna beslutet som delgavs Qualcomm, till ett avsnitt i det angripna beslutet som inte finns (avsnitt 0) och i den offentliga versionen av det angripna beslutet hänvisas, utan någon annan förklaring, till underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet. Såsom kommissionen bekräftade i sitt svar på åtgärderna för processledning, avser inte underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet iPhones, utan endast vissa modeller av iPads som skulle lanseras under åren 2014 och 2015 (punkt 394 ovan). Kommissionen tillfrågades om detta vid förhandlingen och förklarade att hänvisningen till avsnitt 0 i den version av det angripna beslutet som delgavs Qualcomm berodde på ett tekniskt fel och att hänvisningen till underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, i den offentliga versionen av det angripna beslutet, tvärtom ska förstås så, att även om Apple inte hade något alternativ till Qualcomms LTE-chipset för iPhones som skulle lanseras mellan åren 2011 och 2015 enligt skäl 322 i de angripna beslutet, hade Apple ett sådant alternativ för vissa iPads som skulle lanseras åren 2014 och 2015 enligt underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet.
Vidare framgår det av det angripna beslutet att konstaterandet i skäl 322 i beslutet avser avsaknaden av tekniska alternativ med hänsyn till Apples behov av LTE-chipset för iPhones. I skäl 447 i det angripna beslutet angav kommissionen nämligen, med stöd av Apples synpunkter på Qualcomms svar på meddelandet om invändningar, att för de apparater som skulle lanseras år 2016 hade Intels förbättringar inom ”nyckeltekniken” gjort att Intel blev aktuell för iPhones och inte endast för iPads. På samma sätt angav kommissionen i skälen 491, 492 och 495 i det angripna beslutet att Apples behov av LTE-chipset inte var öppet för konkurrens under åren 2012 och 2015 och framhöll bland annat att Intels LTE-chipset saknade vissa tekniska egenskaper.
Som svar på de frågor som tribunalen ställde vid förhandlingen på grundval av konstaterandet i skäl 322 i det angripna beslutet, har såväl kommissionen som Qualcomm uttryckligen bekräftat dels att detta konstaterande faktiskt skulle förstås som en hänvisning till avsaknaden av tekniska alternativ mot bakgrund av Apples behov av LTE-chipset för iPhones som skulle ha lanserats mellan åren 2011 och 2015, dels att detta konstaterande var korrekt i faktiskt hänseende.
Inom ramen för förevarande mål är det för övrigt inte nödvändigt att fastställa vilken eller vilka tekniska egenskaper som berördes av den avsaknad av alternativ för de olika modellerna av iPhone som Apple skulle lansera mellan åren 2011 och 2015, och särskilt om det rörde sig om standarden ”Code Division Multiple Access” (CDMA), som avses i de redogörelser som återges i punkt 2 i skäl 187 och i skälen 454 och 461 i det angripna beslutet, tekniken ”Voice over LTE” (VoLTE), som avses i de redogörelser som återges i fotnot 586 i det angripna beslutet (med hänvisning i fotnot 587) och som är hänförlig till skäl 447 i beslutet, ”röstanslutning” eller ”röstfunktion”, som avses i de redogörelser som återges i skäl 492 i det angripna beslutet, eller några andra egenskaper.
Oavsett vilken teknisk förklaring som ska ges kommissionens konstaterande av de faktiska omständigheterna i skäl 322 i det angripna beslutet, är det nämligen ostridigt mellan parterna att Apple inte förfogade över något tekniskt alternativ till Qualcomms LTE-chipset när det gällde dess behov för iPhones som skulle lanseras mellan åren 2011 och 2015.
Det finns inte heller någon omständighet i det angripna beslutet som gör det möjligt att anse dels att Apple planerade, för iPhones som skulle lanseras mellan åren 2011 och 2015, att köpa in LTE-chipset som inte uppfyllde dess tekniska krav, dels att avsaknaden av alternativ för iPhones, vilket konstaterades i skäl 322 i det angripna beslutet, berodde på något annat än tekniska skäl.
För det tredje konstaterade kommissionen i skälen 491, 493 och 495 i det angripna beslutet även att ungefär endast hälften av Apples behov av LTE-chipset för iPhones som skulle lansera år 2016 var öppet för konkurrens. I skäl 493 i det angripna beslutet grundade sig kommissionen på en redogörelse från Apple, som ingick i Apples synpunkter på Qualcomms svar på meddelandet om invändningar, i vilket det angavs att Apple endast kunde göra sina inköp från Intel för mindre än hälften av sina volymbehov för de iPhones som skulle lanseras år 2016. Omständigheterna i det angripna beslutet i detta avseende hänför sig emellertid även till tekniska överväganden. I fotnot 586 i det angripna beslutet, vari Apples synpunkter på Qualcomms svar på meddelandet om invändningar återges, anges nämligen att Apple endast kunde göra sina inköp hos Intel för ”icke-CDMA”-delen av dess behov av LTE-chipset för de iPhones som skulle lanseras år 2016, vilket bekräftar att Apple inte kunde göra sina inköp hos Intel för den del av dess behov som avser CDMA.
För det fjärde framgår det av uppskattningar i det angripna beslutet att försäljningen av iPhones motsvarade ungefär 90 procent av Apples försäljning av LTE-apparater, och således av dess behov av LTE-chipset, medan iPads stod för ungefär 10 procent av Apples försäljning av LTE-apparater under den berörda perioden, och således av den andelen av behoven (se skäl 421 i det angripna beslutet).
Av detta följer att för en stor del av Apples behov av LTE-chipset för de apparater som skulle lanseras under den berörda perioden, det vill säga alla iPhones som skulle lanseras mellan åren 2011 och 2015 och mer än hälften av de iPhones som skulle lanseras år 2016, hade inte Apple något tekniskt alternativ till Qualcomms LTE-chipset och kunde således inte vända sig till konkurrerande leverantörer.
Den obestridda omständigheten att det för en mycket stor del av Apples behov under den berörda perioden inte fanns något tekniskt alternativ till Qualcomms LTE-chipset på den relevanta marknaden är emellertid en relevant faktisk omständighet som ska beaktas vid bedömningen av huruvida de berörda utbetalningarna kunde få utestängningseffekter, eftersom kommissionen hade fastställt att det förhöll sig så med hänsyn till Apples samtliga behov av LTE-chipset och särskilt mot bakgrund av Apples minskade incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för samtliga behov.
För det femte kan det, mot bakgrund av det ovan anförda, konstateras att kommissionen kom fram till slutsatsen att de berörda betalningarna kunde begränsa konkurrensen genom att minska Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset för hela efterfrågan för iPhones och iPads enligt en analys där kommissionen underlät att vederbörligen beakta samtliga relevanta faktiska omständigheter kring det kritiserade beteendet.
Även om kommissionen konstaterade att Apple inte hade något tekniskt alternativ till Qualcomms LTE-chipets för samtliga iPhones som skulle lanseras mellan åren 2011 och 2015 och för mer än hälften av de iPhones som skulle lansera år 2016, har kommissionen inte satt förevarande relevanta faktiska omständighet, som innebar att det saknades konkurrenter som kunde leverera LTE-chipset till Apple för iPhones, i relation till den påstådda minskningen av Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset för samtliga behov, således inklusive iPhone och trots att dessa apparater stod för en mycket stor del av nämnda behov.
Dessutom grundade sig kommissionen på ett motsägelsefullt sätt i avsnitt 11.5 i det angripna beslutet bland annat på denna omständighet för att underkänna Qualcomms analys av den kritiska marginalen, med motiveringen att den del av Apples efterfrågan som var öppen för konkurrens och som Qualcomm hade åberopat, inte tog hänsyn till att Apple inte hade kunnat byta leverantör av LTE-chipset för de iPhones som skulle lanseras åren 2012, 2013, 2014 och 2015 och för mer än hälften av de iPhones som skulle lanseras år 2016 (skäl 491 och skäl 495 punkt 2 i det angripna beslutet).
Eftersom kommissionen inte beaktade den omständigheten att Apple inte kunde vända sig till någon annan leverantör för att tillgodose sina tekniska krav för en mycket stor del av dess efterfrågan på LTE-chipset (som motsvarade alla iPhones, med undantag för mindre än hälften av de iPhones som skulle lanseras år 2016), kunde kommissionen, under dessa omständigheter inte med fog dra slutsatsen att de berörda betalningarna hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för samtliga behov som omfattade samtliga iPhones och iPads som skulle lanseras under den berörda perioden och att dessa betalningar även kunde begränsa konkurrensen på hela den relevanta marknaden för LTE-chipset. Den omständigheten – som inte vederbörligen beaktades i det angripna beslutet – att Apple hade köpt in LTE-chipset från Qualcomm och inte från Qualcomms konkurrenter, med hänsyn till att det inte fanns några alternativ som uppfyllde Apples egna tekniska krav, skulle nämligen kunna räknas till en pris- och prestationskonkurrens, och inte en konkurrensbegränsande utestängningseffekt till följd av de berörda betalningarna.
I artikel 102 FEUF förbjuds visserligen beteenden av ett företag i dominerande ställning som har till syfte att förstärka och missbruka en dominerande ställning, särskilt när det syftar till att frånta bevisade potentiella konkurrenter reellt tillträde till en marknad (se, för ett liknande resonemang, dom av den 30 januari 2020, Generics (UK) m.fl.,
C‑307/18
,
EU:C:2020:52
, punkt
). Med hänsyn till skadeteorin i det angripna beslutet som bygger på en minskning av Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för samtliga behov av LTE-chipset under den berörda perioden, kunde kommissionen i förevarande fall inte underlåta att beakta den omständigheten att Apple, på grund av sina egna tekniska krav, inte kunde vända sig till Qualcomms konkurrenter för en stor del av sin efterfrågan på LTE-chipset under den aktuella perioden.
Det ska vidare erinras om att kommissionen, i det angripna beslutet, inte på något sätt har hävdat att Qualcomms beteende skulle ha hindrat konkurrenter som var mindre effektiva än Qualcomm från att utveckla produkter som uppfyllde Apples krav, utan endast att Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för samtliga behov av LTE-chipset hade minskat. Det ska under alla omständigheter erinras om att pris- och prestationskonkurrens, såsom framgår av den rättspraxis som erinrats om ovan i punkt 351, kan leda till att konkurrenter som är mindre effektiva, och således mindre intressanta för konsumenterna, vad beträffar bland annat pris, urval, kvalitet och nyskapande, försvinner från eller får mindre betydelse på marknaden.
Av det ovan anförda följer att kommissionens slutsats om huruvida de berörda betalningarna kunde få utestängningseffekter på grund av att de hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa LTE-chipset för hela efterfrågan bygger på en analys som inte har gjorts med beaktande av samtliga relevanta faktiska omständigheter och som av denna anledning är rättsstridig.
Kommissionens övriga argument föranleder inte någon annan bedömning.
För det första stödde sig kommissionen vid förhandlingen, som svar på tribunalens frågor, på skäl 421 i det angripna beslutet för att hävda att det däri redogjordes för den ”hävstångseffekt” som låg till grund för styrkandet att de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter. Kommissionen anser i huvudsak att även om det inte är tekniskt möjligt för Qualcomms konkurrenter att leverera till iPhones, möjliggjorde de berörda avtalen för Qualcomm att åstadkomma en hävstångseffekt på denna del av Apples efterfrågan som inte var öppen för konkurrens och som avser iPhones för att eliminera konkurrenter från den del av denna efterfrågan som var öppen för konkurrens och som avser iPads och således hindra konkurrenterna från att expandera och växa på marknaden.
Tribunalen påpekar inledningsvis att kommissionens argument inte överensstämmer med den skadeteori som anges i det angripna beslutet, vilken avser de berörda utbetalningarnas förmåga att medföra konkurrensbegränsande effekter på hela den relevanta marknaden för LTE-chipset, eftersom Apple hade avskräckts från att göra sina inköp hos Qualcomms konkurrenter för samtliga behov av LTE-chipset för iPhones och iPads. Med andra ord avser det angripna beslutet en utestängningseffekt som generellt och utan åtskillnad berör LTE-chipset för såväl iPhones som iPads, och inte en utestängningseffekt som är begränsad till Apples inköp av LTE-chipset till iPads. I det angripna beslutet definierades för övrigt den överträdelse som lades Qualcomm till last i förhållande till Apples totala efterfrågan för iPhones och iPads, och själva begreppet ”hävstångseffekt” som Qualcomm hade åstadkommit med avseende på Apples olika apparater framgår inte av kommissionens resonemang i avsnitt 11.4 i det angripna beslutet.
Det ska vidare påpekas att skäl 421 i det angripna beslutet, som ingår i avsnitt 11.4.1 i det detta beslut, syftar till att, tillsammans med skälen 419 och 420 i samma beslut, bemöta ett argument som Qualcomm framfört under det administrativa förfarandet angående möjligheten för dess konkurrenter att erbjuda Apple identiska incitament. Det kan därför inte anses att den skadeteori som ligger till grund för de berörda betalningarnas förmåga att få konkurrensbegränsande effekter anges i det skälet. I motsats till vad kommissionen har antytt innehåller skäl 421 i det angripna beslutet i vilket fall som helst inte någon tydlig uppgift om att Qualcomm, genom den del av Apples efterfrågan på LTE-chipset som inte var öppen för konkurrens, erhöll en hävstångseffekt på den del av denna efterfrågan som var öppen för konkurrens.
För fullständighetens skull ska det slutligen erinras om att kommissionens argument avseende skäl 421 i det angripna beslutet grundar sig på antagandet att det angripna beslutet visar att de berörda betalningarna hade en konkurrensbegränsande förmåga i förhållande till iPads. Såsom har påpekats i punkt 391 ovan gjorde kommissionen i underavsnitten 11.4.1, 11.4.3 och 11.4.4 i det angripna beslutet en helhetsbedömning av huruvida de berörda betalningarna kunde medföra konkurrensbegränsande effekter, utan att göra någon specifik analys i förhållande till iPads. Såsom har påpekats i punkterna 392–394 ovan, har kommissionen i relation till iPads, i avsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, dessutom endast prövat de påstådda faktiska effekterna av de berörda betalningarna i relation till icke-CDMA-modeller av iPad som skulle lanseras åren 2014–2015, en analys som avses i den andra och den tredje anmärkningen som ska prövas nedan.
För det andra har kommissionen, såsom det erinrats om i punkt 375 ovan, grundat sig på de omständigheter som anges i skäl 411 i det angripna beslutet och som det erinras om i punkt 383 ovan för att visa att den beaktade de relevanta omständigheterna i det aktuella fallet.
I den mån kommissionen grundade sig på de villkor för att bevilja de berörda betalningarna som avses i avsnitt 11.3 i det angripna beslutet, ska det erinras om att kommissionen, i förevarande avsnitt, endast drog slutsatsen att de berörda betalningarna utgjorde betalningar för exklusiva rättigheter och att analysen av betalningarnas påstådda förmåga att medföra konkurrensbegränsande effekter framgick av avsnitt 11.4 i detta beslut. Det ska dessutom påpekas att under omständigheterna i förevarande mål var det inte tillräckligt att de berörda betalningarna kvalificerades som betalningar för exklusiva rättigheter för att de skulle utgöra missbruk av dominerande ställning. I enlighet med den rättspraxis som nämns i punkt 354 ovan var nämligen kommissionen, med hänsyn till de invändningar som Qualcomm hade framfört under det administrativa förfarandet, skyldig att göra en analys av huruvida de berörda betalningarna kunde medföra konkurrensbegränsande effekter och i synnerhet eliminera åtminstone lika effektiva konkurrenter.
Även om kommissionen med rätta har understrukit att det inte kan bortses från de omständigheter som avses i punkt 383 ovan, kvarstår det faktum att dessa omständigheter, även om de är omständigheter som kan vara relevanta vid bedömningen av huruvida ett beteende kan medföra konkurrensbegränsande effekter, inte i sig visar att det i förevarande fall har en konkurrensbegränsande effekt och, i synnerhet, en utestängningseffekt. Detsamma gäller omfattningen av Qualcomms dominerande ställning (som avses i avsnitt 10 i det angripna beslutet), varaktigheten av och storleken på de berörda betalningarna (som avses i underavsnitt 11.4.1 och avsnitt 11.8 i det angripna beslutet), den marknadsandel som omfattas av betalningarna (som avses i underavsnitt 11.4.3 i det angripna beslutet) och Apples betydelse som kund (som avses i underavsnitt 11.4.4 i det angripna beslutet). Hänvisningen till dessa omständigheter påverkar nämligen inte den omständigheten att kommissionen styrkande av att de berörda betalningarna kunde medföra konkurrensbegränsande effekter, särskilt när det gäller om det aktuella förfarandet i sig kunde anses eliminera konkurrenter som är åtminstone lika effektiva, inte gjordes mot bakgrund av samtliga relevanta faktiska omständigheter kring det kritiserade beteendet med hänsyn till den påstådda minskningen av Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för samtliga behov av LTE-chipset för iPhones och iPads.
Såsom framgår av det angripna beslutet och som kommissionen uttryckligen angav vid tribunalen, har inte kommissionen, i detta beslut, grundat sig på en ekonomisk modell, såsom ett test om en lika effektiv konkurrent, för att dra slutsatsen att de berörda betalningarna kunde få konkurrensbegränsande effekter och i avsnitt 11.5 i det angripna beslutet angav kommissionen endast att Qualcomms analys av den kritiska marginalen inte påverkade dess slutsatser.
För det tredje kan kommissionens argument i skälen 426, 464 och 486 i det angripna beslutet inte godtas. Skälen 426 och 464, som omfattas av underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, avser nämligen endast vissa modeller av iPads som skulle lanseras år 2014 och år 2015 och kan således inte påverka konstaterandena i punkt 409 ovan i relation till iPhones. Slutligen kan inte heller slutsatsen i skäl 486 i det angripna beslutet, i motsats till vad kommissionen har påstått, påverka dessa konstateranden.
Mot bakgrund av alla dessa omständigheter ska talan bifallas såvitt avser den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del.
3.

Den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del: Kommissionen har inte styrkt att de berörda avtalen påverkade Apples inköpsbeslut för iPads ”från år 2014” och ”från år 2015”
Den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del syftar till att bestrida styrkandet i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet.
Qualcomm har bestritt kommissionens slutsatser i skälen 424 och 451 i det angripna beslutet och gjort gällande att det angripna beslutet inte styrker, vad gäller det förstnämnda skälet, att de berörda avtalen minskade Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer för ”de apparater som lanserades under åren 2014 och 2015” eller, vad gäller det sistnämnda skälet, att de påverkade Apples inköpsstrategi för ”de apparater som skulle lanseras under åren 2014 och 2015”.
Vad gäller iPads ”från år 2014” har Qualcomm gjort gällande att det angripna beslutet inte innehåller några bevis för att Apple avsåg att använda Intels chipset i iPads ”som faktiskt lanserades i oktober 2014”. Vidare har kommissionen vid flera tillfällen hänvisat till en modell av iPad som Apple ”[
konfidentiellt
]”, som hette [
konfidentiellt
], men visar inte att de berörda avtalen hade påverkat Apples inköpsbeslut för denna modell. Apple planerade emellertid aldrig seriöst att använda Intels chipset för förevarande modell, utan insåg att Intels chipset inte kunde användas, vilket bekräftas av den rapport som Qualcomm ingav som bilaga till sitt svar på meddelandet om invändningar. Det som slutligen förklarar varför Intels chipset inte valdes för att utrusta iPads från ”år 2014” är att de inte var förenliga med Apples tekniska krav och tidsschema.
Qualcomm har tillagt att kommissionens påstående att Qualcomm var medvetet om de apparater för vilka Apple planerade att göra sina inköp hos Intel är felaktigt. Vidare innehåller det angripna beslutet inte någon analys av valet av leverantör för modellen ”[
konfidentiellt
]” och det fastställs inte heller något orsakssamband mellan det första tillägget till övergångsavtalet och beslutet att använda ett av Qualcomms chipset för modellen ”[
konfidentiellt
]”.
Kommissionen har för det första påpekat att det angripna beslutet rör de apparater som skulle ”lanseras år 2014” och inte de ”som faktiskt lanserats”. Qualcomm var fullt medveten om de apparater för vilka Apple avsåg att göra sina inköp från Intel. Apple bekräftade även att bolaget försökte diversifiera sina leveranser. När det vidare gäller modellen ”[
konfidentiellt
]”, har kommissionen understrukit att skälen 428–435 i det angripna beslutet visar de berörda avtalens inverkan. Förhandlingarna mellan Qualcomm och Apple avseende det första tillägget till övergångsavtalet påverkade dessutom Apples inköpsbeslut som fattades i början av år 2013. Övergångsavtalet var under alla omständigheter tillräckligt för att påverka Apple, som övervägde att introducera Intel för en del av de iPads som skulle lanseras år 2014. Qualcomms påstående att Apple aldrig på allvar övervägde att använda Intels chipset i modellen ”[
konfidentiellt
]” stöds inte heller. Vad slutligen gäller den rapport som Qualcomm bifogade sitt svar på meddelandet om invändningar, hänvisar kommissionen till Apples svar i detta avseende i sitt yttrande över Qualcomms svar på meddelandet om invändningar.
Qualcomm har tillagt att Apple beslutade [
konfidentiellt
] och att beslutet hade påverkats av förhandlingarna om det första tillägget till övergångsavtalet och av att de berörda betalningarna gick förlorade till följd av övergångsavtalet. Apples handlingar visar att de berörda betalningarna faktiskt påverkade beslutet att köpa in LTE-chipset för ”iPads som Apple planerade att lansera år 2014”.
Vad beträffar iPads ”från år 2015” har Qualcomm påpekat att kommissionen inte har hänvisat till modeller av iPads som hade ”lanserats” under våren eller i september och november 2015, eller till dessa modeller som var ”planerade att lanseras våren 2015”, utan till en obestämd modell ”som skulle lanseras hösten 2015”. För att styrka påståendet att Intels chipset hade övervägts seriöst, vilar det angripna beslutet endast på ett enda e-postmeddelande från en ingenjör på Apple, vars uttalanden kommissionen har förvrängt. I handlingarna i målet finns det inte någon bevisning, särskilt från Apple-anställda som faktiskt fattade beslut om inköp av chipset, för att Intels chipset var ett verkligt alternativ. Dessutom visar bevisningen i målet att Intels chipset inte uppfyllde Apples tekniska och tidsmässiga krav.
Qualcomm har tillagt att kommissionen tolkade Apples interna dokument för första gången i sitt svaromål.
Vad gäller de faktiska effekterna av de berörda betalningarna på inköpen av chipset har kommissionen påpekat att Apples interna e-postmeddelanden tyder på att Apple hade intresse av att anlita en annan leverantör. Vidare innehåller inte det e-postmeddelande från en ingenjör på Apple som avses i skäl 436 i det angripna beslutet någon osäkerhet om Intels chipset, vilket bekräftas av ett e-postmeddelande från en annan Apple-anställd. Slutligen hänvisar kommissionen till skäl 437 i det angripna beslutet, som innehåller ett uttalande av en Apple-anställd som beskriver bytet till Intels chipset som kommersiellt ohållbart med hänsyn till de berörda betalningarna och till ett uttalande i Apples synpunkter på Qualcomms svar på meddelandet om invändningar. Qualcomms argument om tidsschemat för Intels chipset är därför irrelevant och i vart fall felaktigt.
Kommissionen har tillagt att den rapport som Qualcomm ingav som bilaga till sitt svar på meddelandet om invändningar bygger på tester som utförts på chipset som används i andra tillverkares apparater och att slutsatserna därför inte är förvånande. För övrigt har Qualcomm underlåtit att förklara på vilket sätt kommissionens tolkning av den Apple-anställdas e-postmeddelande som avses i skäl 437 i det angripna beslutet är felaktig, och den påverkar inte Apples uttalande som har åberopats i svaromålet. Qualcomms argument motsägs dessutom av sin egen bevisning inom ramen för FTC‑förfarandet.
a)

Inledande synpunkter
Tribunalen erinrar om, såsom framgår av punkterna 392–394 ovan, att underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet syftar till att visa att enligt kommissionen bekräftar Apples interna handlingar och förklaringar att de berörda betalningarna verkligen minskade Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset, särskilt i fråga om behoven för vissa av dess apparater. Såsom kommissionen uttryckligen bekräftade vid tribunalen avser detta styrkande de ”verkliga effekterna” av de berörda betalningarna i relation till dessa apparater.
Med andra ord syftar förevarande underavsnitt till att bekräfta att de berörda betalningarna kunde ge upphov till konkurrensbegränsande effekter genom att visa deras verkliga effekter i relation till vissa apparater.
Vad särskilt gäller Apples efterfrågan som avses i kommissionens analys i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, avser detta underavsnitt endast de påstådda verkliga effekterna av de berörda betalningarna i relation till vissa andra icke-CDMA-versioner av vissa iPad-modeller som ”lanserades” eller ”skulle ha lanserats” år 2014 och år 2015. Underavsnittet avser däremot inte andra iPads som ”lanserades” eller som ”skulle ha lanserats” under den berörda perioden.
Att särskilt visa att de berörda betalningarna hade de påstådda faktiska effekterna, vilket endast är begränsat till vissa modeller av iPads från år 2014 och år 2015, kan inte avhjälpa att kommissionen inte beaktade samtliga relevanta faktiska omständigheter inom ramen för kommissionens allmänna styrkande – som prövades inom ramen för den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del – av att de berörda betalningarna kunde medföra konkurrensbegränsande effekter under den berörda perioden i relation till Apples samtliga behov av LTE-chipset, såväl för iPhones som för iPads.
Även om det antogs att det saknas fog för den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del och att analysen i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet därigenom inte hade underkänts, kan nämnda underavsnitt, med hänsyn till att det är begränsat till vissa iPads från år 2014 och år 2015, inte med framgång ligga till grund för slutsatsen i det angripna beslutet att de berörda betalningarna var konkurrensbegränsande under hela den berörda perioden i relation till Apples samtliga behov av LTE-chipset, såväl för iPhones som för iPads.
Det är således för fullständighetens skull som tribunalen, under omständigheterna i förevarande mål, ska pröva huruvida nämnda underavsnitt är välgrundat och således huruvida kommissionen, såsom Qualcomm har bestritt, inte i vederbörlig ordning har visat vilka verkningar de berörda betalningarna verkligen har haft på Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för de modeller av iPad som avses i detta underavsnitt.
I förevarande fall består den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del i huvudsak av tre underanmärkningar, varav den första avser identifieringen av de apparater som undersöktes i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, den andra den bevisning som kommissionen beaktade i nämnda underavsnitt och den tredje att andra relevanta omständigheter inte beaktades.
Mot bakgrund av omständigheterna i förevarande mål ska tribunalen först pröva den första underanmärkningen, därefter den tredje underanmärkningen och slutligen den andra underanmärkningen mot bakgrund av den rättspraxis som det erinrats om i punkterna 357 och 359 ovan.
b)

Den första underanmärkningen: De apparater som avses i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet
Qualcomm har inledningsvis gjort gällande att kommissionen inte i förväg preciserade vilka apparater som avsågs i analysen. Denna anmärkning sammanfaller med den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del, i vilken Qualcomm angav att kommissionens resonemang var otydligt, eftersom kommissionen generellt hänvisade till ”apparater” och felaktigt nämnde ”iPad [
konfidentiellt
]” som ”[
konfidentiellt
]”.
Tribunalen erinrar om att underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet är uppdelat i fyra delar: Den första delen (11.4.2.1) innehåller analysen av Apples interna handlingar och förklaringar som föranledde kommissionen att slå fast att de berörda betalningarna verkligen hade minskat Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer, medan de tre sista (11.4.2.2, 11.4.2.3 och 11.4.2.4) i huvudsak är begränsade till att bemöta de argument som Qualcomm framförde och som inte påverkar denna slutsats (se skäl 423 i det angripna beslutet och punkt 387 ovan).
När det gäller underavsnitt 11.4.2.1 i det angripna beslutet omfattar det skälen 424–439 i beslutet och syftar, såsom framgår av skäl 424, till att visa att de berörda betalningarna minskade Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter, särskilt Intel, vars chipset Apple seriöst hade övervägt att använda för de ”apparater som lanserades åren 2014 och 2015”.
I brödtexten i denna del av det aktuella underavsnitt hänvisade inte kommissionen längre till sådana apparater, utan till bevisning genom att hänvisa till ”iPad-modellerna icke-CDMA” (skäl 425 i det angripna beslutet), till ”2014 års lansering av icke-CDMA-versionerna av iPads” (skäl 426 i det angripna beslutet), till ”mobila apparater från 2014” (skäl 427 i det angripna beslutet), till ”[
konfidentiellt
]” och till ”[
konfidentiellt
]” (skäl 428 i det angripna beslutet), till ”vissa iPads från år 2014” och till hela ”portföljen med iPads med mobildata från år 2015” (skäl 430 i det angripna beslutet), till ”iPad-modellerna från år 2014 och år 2015” och till ”iPhone modellen från år 2015” (skäl 431 i det angripna beslutet), till ”[
konfidentiellt
] som ursprungligen var planerad att lanseras våren 2014” och ”slutligen lanserades hösten 2013” (skäl 433 och fotnot 558 i det angripna beslutet), och ”mobila apparater från åren 2014 och 2015” (skäl 435 i det angripna beslutet), till ”iPad-modellen från våren 2015” (skäl 436 i det angripna beslutet), till ”lanseringen av en iPad … år 2015” (skäl 437 i det angripna beslutet), till ”Apples behov av icke-CDMA-chipset” (skäl 438 i det angripna beslutet) och till ”modeller av 2015 års apparater” och till ”programmeringen av mobila apparater hösten 2015” (skäl 439 i det angripna beslutet). Kommissionen har således kvalificerat de apparater och de perioder som avses i den åberopade bevisningen på olika sätt.
Vad därefter gäller underavsnitt 11.4.2.2 och 11.4.2.3 i det angripna beslutet, syftar de till att bemöta Qualcomms argument som dels syftar till att bestrida tillförlitligheten av Apples interna handlingar och förklaringar, dels till att göra gällande att det var Apple som hade begärt exklusivitet.
I den första delen av underavsnittet hänvisade kommissionen emellertid till såväl ”apparater som lanserades under åren 2014 och 2015” (skäl 442 i det angripna beslutet) som till ”apparater som skulle lanseras år 2014” (skäl 445 i det angripna beslutet), eller till och med, i en enda mening, till ”apparater som skulle lanseras år 2015” och till ”apparater som lanserades år 2015” (skäl 446 i det angripna beslutet).
När det slutligen gäller underavsnitt 11.4.2.4 i det angripna beslutet, fann kommissionen, vid bemötandet av Qualcomms argument att Apple i vart fall hade valt att göra sina inköp från Qualcomm med hänsyn till att dess chipset var överlägsna (skäl 423 i det angripna beslutet), att de berörda betalningarna hade påverkat Apples inköpsstrategi för de ”apparater som skulle lanseras åren 2014 och 2015” (skäl 451 i det angripna beslutet).
Även om kommissionen i brödtexten i detta underavsnitt hänvisade till ”apparater som skulle lanseras under åren 2014 och 2015” (skälen 455 i det angripna beslutet) och till ”iPads som skulle lanseras åren 2014 och 2015” (skäl 464 i det angripna beslutet), hänvisade kommissionen flera gånger till ”apparater som skulle lanseras åren 2014 och 2015” (skälen 456–458, 462 och 463 i det angripna beslutet) och till ”CDMA-versionen av iPhone 4 som lanserades i februari 2011” (skäl 460 i det angripna beslutet) och till ”[
konfidentiellt
]” (skäl 465 i det angripna beslutet).
Det framgår av det ovan anförda att kommissionen i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet utvecklade ett övergripande resonemang som ena gången rörde och behandlade ”apparater” och den andra gången iPads, vilka identifierades på olika sätt som bland annat de ”från år 2014 och de från år 2015”, de ”som lanserades år 2014 och år 2015” eller de ”som skulle lanserades år 2014 och år 2015” utan att precisera innebörden av dessa uttryck eller visa hur de var relaterade till varandra.
I skäl 424 i det angripna beslutet hänvisade kommissionen, vid redogörelsen för slutsatsen i underavsnitt 11.4.2.1 i beslutet, särskilt till apparater som hade ”lanserats” år 2014 och år 2015, medan kommissionen i skäl 451 i samma beslut, vid redogörelsen av slutsatsen i underavsnitt 11.4.2.4 i beslutet, hänvisade till de apparater ”som skulle” lanseras år 2014 och 2015. I vart och ett av dessa underavsnitt hänvisade kommissionen dock även till andra apparater, vars benämning inte motsvarar de som omfattas av styrkandet.
Kommissionen preciserade visserligen i svaromålet, och som svar på åtgärderna för processledning, att styrkandet av de verkliga effekterna av de berörda betalningarna i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, inte endast avsåg iPhones, utan endast vissa ”icke-CDMA”-modeller av iPads som ”skulle ha lanserats” år 2014 och år 2015, och inte iPads som faktiskt ”lanserades” år 2014 och år 2015, och kommissionen beklagade för övrigt allt missförstånd som detta ”skrivfel” hade orsakat.
I motsats till vad kommissionen har påstått kan emellertid den felaktiga identifieringen av de apparater som omfattas av styrkandet av de verkliga effekterna av de berörda betalningarna inte betraktas som endast ett ”skrivfel”. Särskilt modellen [
konfidentiellt
] som identifieras med förkortningen ”[
konfidentiellt
]”, som anges i skälen 433 och 465 i det angripna beslutet, motsvarar således ur kommersiell synvinkel den modell som kallas ”[
konfidentiellt
]”, och denna modell, såsom kommissionen själv underströk i det angripna beslutet, ”lanserades” hösten 2013. Eftersom denna modell ”lanserades” år 2013, saknar den relevans i samband med ett styrkande, såsom det i underavsnitt 11.4.2.1 i det angripna beslutet, som syftar till att pröva de verkliga effekterna av de berörda betalningarna på de modeller som ”lanserades” år 2014 och år 2015.
Dessutom räcker det att påpeka att den granskning av lagenligheten som föreskrivs i artikel 263 FEUF avser den angripna rättsakten och inte innehållet i de inlagor som ingetts av svaranden vid unionsdomstolen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 25 juli 2018, Orange Polska/kommissionen,
C‑123/16 P
,
EU:C:2018:590
, punkt
).
Kommissionens argument att Qualcomm var medveten om de apparater för vilka Apple planerade att göra sina inköp från Intel saknar relevans, eftersom tribunalens prövning, såsom framgår av punkt 459 ovan, avser innehållet i det angripna beslutet. Med hänsyn till de uttryck som används i det angripna beslutet har Qualcomm för övrigt haft anledning att ifrågasätta kommissionens resonemang både vad gäller de apparater som hade ”lanserats” och som ”skulle lanseras” (punkt 430 ovan).
Om det saknas närmare uppgifter i detta avseende i det angripna beslutet, ankommer det slutligen inte på tribunalen att i efterhand avgöra vilka apparater som avses i vart och ett av de uttryck som kommissionen använder i vart och ett av skälen i punkt 11.4.2 i det angripna beslutet.
Det ska således konstateras att den bevisning som kommissionen grundade sig på till stöd för sina slutsatser i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet är inkonsekvent, såväl i förhållande till varandra som i förhållande till de slutsatser som de syftar till att ge stöd för i underavsnitten 11.4.2.1, 11.4.2.2 och 11.4.2.4 i nämnda beslut, vilket för övrigt reflekteras i inkonsekvensen i underavsnitt 11.4.2 i detta beslut.
Av detta följer att kommissionens bedömning, i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, av de verkliga konkurrensbegränsande effekterna av de berörda betalningarna, det vill säga att de verkligen minskade Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer av LTE-chipset för vissa apparater, är behäftad med en inkonsekvens i den bevisning som låg till grund för kommissionens slutsats.
c)

Den tredje underanmärkningen: Kommissionen underlät att beakta viss relevant bevisning i samband med styrkandet i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet
Qualcomm har i huvudsak gjort gällande att Apple inte valde Intels chipset på grund av att de inte uppfyllde Apples tekniska och tidsmässiga behov för dessa apparater, och inte på grund av de berörda betalningarna, vilket kommissionen inte tog hänsyn till.
Även om det angripna beslutet redan lider av den bristande konsekvens som konstaterades i den första underanmärkningen (se punkt 463 ovan), ska det dessutom prövas om kommissionen i sin analys beaktade samtliga relevanta omständigheter som borde ha beaktats. Tribunalen ska i detta syfte fortsätta analysen med antagandet, såsom kommissionen angav i sitt svaromål och vid förhandlingen, att de apparater som avses i nämnda analys är ”icke-CDMA”-versionerna av modellen ”[
konfidentiellt
]” (eller ”[
konfidentiellt
]”) för år 2014 och modellerna ”[
konfidentiellt
]” och ”[
konfidentiellt
]” för år 2015 (nedan kallade de påstådda berörda modellerna), utan att det finns anledning att närmare undersöka frågan om förevarande apparater har identifierats tydligt och otvetydigt i det angripna beslutet.
Frågan huruvida Qualcomms konkurrenters LTE-chipset verkligen kunde uppfylla Apples tekniska krav och tidsschema för de påstått berörda modellerna är, under omständigheterna i förevarande fall, en relevant omständighet som ska beaktas vid bedömningen av de verkliga effekterna av de berörda betalningarna på Apples inköpsbeslut för sina behov av LTE-chipset för de påstått berörda modellerna. Om Apple, såsom Qualcomm har gjort gällande, inte förfogade över något tekniskt eller tidsmässigt alternativ till Qualcomms LTE-chipset för de påstått berörda modellerna, hade en sådan omständighet nämligen nödvändigtvis en inverkan på Apples inköpsbeslut för dessa modeller och således på de eventuella effekter som de berörda betalningarna kunde ha på sådana beslut.
Den bevisning som Qualcomm har åberopat väcker tvivel i detta avseende.
För det första, när det gäller den påstått berörda modell som skulle ha ”lanseras” år 2014, och som identifieras med förkortningen ”[
konfidentiellt
]”, framgår det, såsom Qualcomm har framhållit, av den bevisning som inkommit i målet, att utvecklingen av Intels chipset ([
konfidentiellt
]) som Apple hade övervägt att eventuellt använda i modellen ”[
konfidentiellt
]” var [
konfidentiellt
].
I Apples interna presentation av den [
konfidentiellt
], som kommissionen nämnde i fotnot 612 i det angripna beslutet och som var hänförlig till skäl 464 i detta beslut, hänvisas särskilt till [
konfidentiellt
].
Den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 stöder dessa konstateranden. I ett internt e-postmeddelande från Apple av den [
konfidentiellt
] anges nämligen, beträffande användningen av chipset [
konfidentiellt
] för iPad som planerades för [
konfidentiellt
], det vill säga modellen ”[
konfidentiellt
]”, att [
konfidentiellt
] och att [
konfidentiellt
]. I ett annat internt e-postmeddelande från Apple av den [
konfidentiellt
] framgår att förevarande chipset var [
konfidentiellt
] och att, om [
konfidentiellt
].
I den mån Apple år 2014 planerade att lansera andra iPad-modeller än modellen ”[
konfidentiellt
]”, framgår det under alla omständigheter av handlingarna i målet att Qualcomms konkurrenters chipset inte uppfyllde Apples tekniska och tidsmässiga krav. Tabellen med titeln [
konfidentiellt
] för år 2014, som bifogades ett internt e-postmeddelande från Apple av den [
konfidentiellt
], visar således att Qualcomms konkurrenters chipset, och i synnerhet Intels chipset, inte fullt ut uppfyllde Apples tekniska eller tidsmässiga behov, såsom framgår av [
konfidentiellt
].
Såsom kommissionen för övrigt bekräftade som svar på åtgärderna för processledning, [
konfidentiellt
] uppfyllde särskilt Intels chipset som övervägdes för modellen ”[
konfidentiellt
]”, ”delvis Apples behov”, eftersom den bristande egenskapen var knuten till avsaknaden av teknik [
konfidentiellt
]. Det räcker att påpeka att det i ett internt e-postmeddelande från Apple av den [
konfidentiellt
], vars föremål var [
konfidentiellt
], anges i huvudsak att [
konfidentiellt
], att dock [
konfidentiellt
] och att [
konfidentiellt
] i detta nya sammanhang. I det perspektivet hänvisas det i ett internt e-postmeddelande från Apple av den [
konfidentiellt
] till en [
konfidentiellt
]. Betydelsen av nämnda teknik för de övriga iPads som Apple planerade att lansera år 2014 påverkas inte av kommissionens argument avseende de uttalanden som gjorts av Apple-anställda angående modellen ”[
konfidentiellt
]” eller om den situation som rådde när den tekniken ännu inte var viktig, eftersom sådana argument saknar relevans.
För det andra, när det gäller de påstått berörda modeller som skulle ha ”lanserats” år 2015, framgår det, såsom Qualcomm har påpekat, av handlingarna i målet att Qualcomms konkurrenters chipset, och i synnerhet Intels chipset som Apple hade övervägt att eventuellt använda i iPads som planerades att lanseras år 2015, inte uppfyllde Apples tekniska och tidsmässiga krav.
Qualcomm har åberopat tabellen med rubriken [
konfidentiellt
] för år 2015, vilken hade bifogats ett internt e-postmeddelande från Apple av den [
konfidentiellt
]. Tabellen visar att Intels chipset inte helt uppfyllde Apples tekniska och tidsmässiga krav, såsom framgår av [
konfidentiellt
].
Det ska vidare påpekas att i Apples interna e-postkorrespondens av den 18 februari 2014, som följde på det interna e-postmeddelande från Apple som anges i skäl 436 i det angripna beslutet och vars innehåll avslöjades i samband med den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, uppgav två ingenjörer på Apple att Intels chipset, som hade övervägts för en iPad som skulle lanseras hösten 2015, ”egentligen inte” var likvärdiga med funktionerna i Qualcomms chipset. Dessa båda ingenjörer preciserade att skillnaden berodde på att Intels chipset saknade tekniken [
konfidentiellt
], en teknik som betraktas som [
konfidentiellt
].
Det framgår av det ovan anförda att flera av de faktiska omständigheter som kommissionen förfogade över, vilka dessutom bekräftades av den bevisning som inkommit i målet, ger upphov till tvivel om huruvida Intels chipset, eller till och med andra konkurrenters chipset, kunde uppfylla Apples tekniska och tidsmässiga behov för de påstått berörda modellerna och i förekommande fall för de andra modeller av iPad som Apple planerade att lansera under samma period.
Kommissionen saknade emellertid fog för att dra slutsatsen att de berörda betalningarna verkligen hade minskat Apples incitament att vända sig till konkurrerande leverantörer av LTE-chipset utan att beakta den omständigheten att det, för Apples behov för de påstått berörda modellerna, inte fanns något tekniskt eller tidsmässigt alternativ till Qualcomms LTE-chipset.
Kommissionen angav visserligen i skäl 464 i det angripna beslutet att Apple hade planerat att använda Intels chipset för ”iPads som skulle lanseras åren 2014 och 2015 med beaktande av samtliga parametrar, inte endast den tekniska överlägsenheten, och inklusive de särskilda kraven för dessa modeller” och således ansett att Intel inte var mindre attraktiv än Qualcomm, åtminstone för förevarande modeller. Innebörden av kommissionens påstående framgår dock inte tydligt av dess lydelse, särskilt vad gäller den ”tekniska överlägsenhet”.
Även om det antogs att detta påstående ska förstås så, att enligt kommissionen var Intels LTE-chipset ett genomförbart alternativ till de påstått berörda modellerna, även i tekniskt eller tidsmässigt hänseende, ska det påpekas att kommissionen, till stöd för sin bedömning, i fotnot 612 i det angripna beslutet som hör ihop med skäl 464 i det angripna beslutet, endast som exempel hänvisade till tre interna handlingar från Apple, vilka dock inte gjorde det möjligt att dra slutsatsen Intels chipset uppfyllde Apples tekniska och tidsmässiga krav för de påstått berörda modellerna. Den första handlingen som kommissionen hänvisade till genom att endast ange försättsbladet, är nämligen en presentation från Apple [
konfidentiellt
] vari det snarare hänvisas till [
konfidentiellt
] Intels chipset (se även punkt 469). Den andra handlingen är ett internt e-postmeddelande från Apple från oktober 2012, vilket även avses i skäl 433 i det angripna beslutet, vari det anges att Intel visserligen hade varit en ”bra plan” för modellen ”[
konfidentiellt
]”, men saknar uppgift om huruvida en sådan ”plan” var genomförbar tidsmässigt. Den tredje handlingen är ett internt e-postmeddelande från Apple från juni 2012, som även avses i skäl 428 i det angripna beslutet, vari det hänvisas till ett förslag från Intel som inte var tillfredsställande i fråga om pris. Kommissionens påstående att Intel inte var mindre attraktivt än Qualcomm för de påstått berörda modellerna saknar således inte endast stöd i dessa tre handlingar, utan det kan inte heller ligga till grund för slutsatsen att Apple verkligen hade kunnat göra inköp från Qualcomms konkurrenter för de påstått berörda modellerna med hänsyn till Apples tekniska och tidsmässiga krav.
I underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet gjorde således inte kommissionen någon verklig bedömning av huruvida det fanns konkurrerande leverantörer av LTE-chipset från vilka Apple hade kunnat göra sina inköp för de påstått berörda modellerna med hänsyn till Apples tekniska krav, inklusive i fråga om tidsschemat.
Härav följer att kommissionens bedömning i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet av de berörda betalningarnas verkliga konkurrensbegränsande effekter, det vill säga att ha minskat incitamentet för Apple att vända sig till konkurrerande leverantörer av LTE-chipset för de påstått berörda modellerna, inte gjordes mot bakgrund av samtliga relevanta omständigheter som borde ha beaktas.
d)

Den andra underanmärkningen: Den bevisning som beaktades i samband med styrkandet i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet
Qualcomm har i huvudsak gjort gällande att kommissionen inte har lagt fram några bevis för att, för de apparater som avses i kommissionens analys, de berörda betalningarna minskade Apples incitament att göra sina inköp från Qualcomms konkurrenter.
Även om det angripna beslutet redan lider av en bristande konsekvens som konstaterades i den första delgrunden (se punkt 463 ovan), och kommissionen har underlåtit att beakta samtliga relevanta omständigheter vilket konstaterades i den tredje underanmärkningen (se punkt 481 ovan) ska det, dessutom, prövas om den bevisning som kommissionen har åberopat kan ligga till grund för de slutsatser som dragits i förhållande till de påstått berörda modellerna.
Tribunalen påpekar inledningsvis att ingen av de påstått berörda modellerna, med undantag för modellen ”[
konfidentiellt
]”, anges uttryckligen i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet. Det framgår nämligen av förevarande underavsnitt att kommissionen inte specifikt styrkte varje berörd modell för sig, utan kommissionen utvecklade ett övergripande styrkande som syftade till att täcka samtliga iPads som hade ”lanserats” eller skulle ”lanseras” åren 2014 och 2015, ibland genom att till och med undersöka de två åren samtidigt.
Det ska dessutom påpekas att kommissionen, i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, huvudsakligen grundade sig på bevis från Apple, medan underavsnitt 11.4.2.1 i detta beslut uteslutande grundade sig på Apples svar på frågan [
konfidentiellt
] i begäran om upplysningar av den [
konfidentiellt
] och på Apples interna handlingar som bifogats nämnda svar.
Vad inledningsvis gäller den berörda modell som skulle ha ”lanserats” år 2014, det vill säga, enligt kommissionen, den modell som identifieras med förkortningen ”[
konfidentiellt
]” (eller ”[
konfidentiellt
]”), omfattas styrkandet av de påstådda effekterna av de berörda betalningarna på Apples beslut om inköp av LTE-chipset, såsom framgår av det angripna beslutet och såsom kommissionen förklarade i sitt svaromål, av skälen 428–435 i det angripna beslutet.
För det första ska det erinras om att kommissionen, i skälen 425–433 i det angripna beslutet, i huvudsak framhöll de uppgifter som enligt kommissionen visade att Apple, innan det första tillägget till övergångsavtalet ingicks, hade planerat att vända sig till Qualcomms konkurrenter för de påstått berörda modellerna och att detta kunde vara intressant för Apple ur ekonomisk synvinkel, eftersom ”möjligheten att göra långsiktiga besparingar vägde tyngre än de betalningar som följde av övergångsavtalet”.
Även om bedömningarna i skälen 425–433 i det angripna beslutet visserligen visar att Apple hade beaktat förekomsten av betalningar till följd av övergångsavtalet, visar de således inte att de berörda betalningar som härrör från övergångsavtalet verkligen hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för de påstått berörda modellerna och särskilt modellen ”[
konfidentiellt
]”.
Såsom framgår av skälen 434 och 435 i det angripna beslutet fann kommissionen nämligen att det första tillägget till övergångsavtalet förklarade att Apple hade upphört att beakta de konkurrerande leverantörerna för de påstått berörda modeller som planerades att lanseras åren 2014 och 2015.
I motsats till vad kommissionen har hävdat framgår det därmed inte av det angripna beslutet att enbart övergångsavtalet i sig verkligen hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för de påstått berörda modellerna.
För det andra ska det påpekas att bedömningen i skäl 435 i det angripna beslutet, att Apple ”till följd av det första tillägget till övergångsavtalet hade ’helt upphört att beakta alternativa leverantörer av chipset i förhållande till Qualcomm för mobila apparater från åren 2014 och 2015’”, grundar sig uteslutande på ett uttalande i Apples svar på frågan [
konfidentiellt
] i begäran om upplysningar av den [
konfidentiellt
].
Detta svar avser emellertid inte modellen ”[
konfidentiellt
]” (eller ”[
konfidentiellt
]”), vilken enligt kommissionen är den enda påstått berörda modell från år 2014 som avses i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet. När det gäller icke-CDMA-modellerna från år 2014, avser förevarande svar nämligen endast modellerna [
konfidentiellt
]. Apples uttalande i skäl 435 i det angripna beslutet återfinns dessutom i den del av dess svar som rör de två sistnämnda modellerna. Uttalandet förefaller således sakna relevans för styrkandet i det angripna beslutet gällande modellen ”[
konfidentiellt
]”.
För det tredje angav kommissionen, i skäl 465 i det angripna beslutet, i underavsnitt 11.4.2.4 i nämnda beslut, att [
konfidentiellt
] och att kommissionen därvid stödde sig på två uttalanden från Apple från punkt 52 tredje strecksatsen i dess yttrande över Qualcomms svar på meddelandet om invändningar.
Såsom Qualcomm har understrukit anges det dock inte i förevarande uttalanden att [
konfidentiellt
] på grund av de berörda betalningarna. I synnerhet ger inte uttalandena några uppgifter om skälen till att [
konfidentiellt
]. Om inte kommissionen lägger fram avgörande bevisning i det angripna beslutet ankommer det inte på tribunalen att fastställa de skäl som ledde till [
konfidentiellt
].
Vidare, när det gäller de påstått berörda modeller som Apple planerade att lansera år 2015, nämligen, enligt kommissionen, modellerna ”[
konfidentiellt
]” och ”[
konfidentiellt
]”, är det, såsom framgår av det angripna beslutet och som kommissionen förklarade i sitt svaromål, den bevisning som åberopades i skälen 436 och 437 i det angripna beslutet som ligger till grund för styrkandet av de påstådda effekterna av de berörda betalningarna.
I den mån Apples uttalande, som återgavs i skäl 435 i det angripna beslutet, allmänt samtidigt hänvisar till ”mobila apparater från åren 2014 och 2015”, räcker det att erinra om att uttalandet gjordes i förhållande till vissa andra modeller av iPad från år 2014 än ”[
konfidentiellt
]” (punkt 492 ovan). Det har således inte heller fastställt att nämnda uttalande är relevant för de påstått berörda modellerna från år 2015.
För det första har kommissionen i skäl 436 i det angripna beslutet grundat sig på en intern handling från Apple som innehöll en intern e-postkorrespondens daterad den 18 februari 2014, i vilka det angavs att en Apple-ingenjör hade föreslagit att Intels chipset skulle användas för en iPad-modell ”från hösten 2015”, eftersom ”funktionerna var likvärdiga” med Qualcomms chipset.
Varken i skäl 436 i det angripna beslutet eller i den interna e-postkorrespondens preciseras vilken iPad-modell som Apple planerade att lansera år 2015 och som avses med Apple-ingenjörens påstående. Vidare har Qualcomm, inom ramen för den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019, ingett en annan intern e-postkorrespondens från Apple som är daterad samma dag, av vilken det framgår att det påstående från den Apple-anställda som återges i skäl 436 i det angripna beslutet i själva verket hade ifrågasatts av chefen för Apples ingenjörsgrupp. Nämnda chef hade nämligen i sitt svar angett att Intels chipset ”faktiskt inte hade liknande funktioner” som Qualcomms chipset, och det engelska ordet för negationen, det vill säga ”not”, var för övrigt skrivet med versaler i detta interna e-postmeddelande. Den sistnämnda bedömningen bekräftades dessutom av en annan Apple-anställd i samma e-postkorrespondens.
Dessa omständigheter leder således till ett ifrågasättande av huruvida bedömningen i skäl 436 i det angripna beslutet är välgrundad, eftersom den endast stöds av ett enda e-postmeddelande från Apple som motsägs av två andra.
För det andra hänvisade kommissionen, i skäl 437 i det angripna beslutet, till en intern e-postkorrenspondens från Apple av den 20 februari 2014, som svar på det interna e-postmeddelande som avses i skäl 436 i beslutet, i vilket dels en Apple-anställd angav att en annan anställd hade ”vissa farhågor i fråga om kommersiella straffavgifter avseende tidsplanen” med anledning av lanseringen av en iPad med ett chipset från en annan leverantör, dels den sistnämnde anställde bekräftade att en sådan lansering var ”affärsmässigt ohållbar”.
Dessa e-postmeddelanden och skäl 437 i det angripna beslutet hänvisar dock varken till någon specifik iPad-modell eller till de berörda betalningarna och avtalen. Det finns således ingenting som gör det möjligt att med säkerhet dra slutsatsen att förevarande interna e-postmeddelanden avsåg förlusten och återbetalningen av de berörda betalningarna.
I den mån kommissionen i sitt svaromål grundade sig på ett uttalande som Apple hade gjort i sitt yttrande över Qualcomms svar på meddelandet om invändningar för att koppla samman dessa interna e-postmeddelanden och de berörda betalningarna, ska det konstateras att nämnda uttalande inte återfinns i skäl 437 i det angripna beslutet och dessutom inte avser de interna e-postmeddelanden som avses i nämnda skäl.
För det tredje hänvisade kommissionen, i skäl 438 i det angripna beslutet, till en ekonomisk analys av Apples inköpsgrupp av den 29 januari 2014. Den avsåg den ekonomiska inverkan av ett leverantörsbyte år 2015 för behoven av icke-CDMA-chipset, och Apple presenterade den i sitt svar på frågan [
konfidentiellt
] i begäran om upplysningar av den [
konfidentiellt
].
I detta avseende är det tillräckligt att påpeka, såsom Apple förklarade i sitt svar på frågan [
konfidentiellt
] i begäran om upplysningar av den [
konfidentiellt
], att den ekonomiska analysen ”inte utgjorde grund för något inköpsbeslut från Apples ledning”. Detta innebär att oavsett skälen till att Apples ledning inte stödde sig på en sådan analys, vilket det inte ankommer på tribunalen att avgöra, kan analysen inte ligga till grund för någon slutsats om de effekter de berörda betalningarna verkligen hade på Apples beslut om inköp av LTE-chipset.
Av detta följer att kommissionen i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, i samband med en helhetsbedömning i vilken modeller och år blandades samman, grundade sig på bevisning som inte är relevant, som motsägs av annan bevisning eller som inte kan ligga till grund för dess slutsatser i förhållande till de påstått berörda modellerna och som följaktligen inte kan visa att de berörda betalningarna verkligen minskade Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset för dessa modeller.
Av det ovan anförda följer dels att underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet inte kan avhjälpa den rättsstridighet som konstaterades efter prövningen av den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del (punkterna 442 och 443 ovan), dels att kommissionen, i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet, i vart fall inte utvecklade en analys som gjorde det möjligt att dra slutsatsen att de beröra betalningarna verkligen hade minskat Apples incitament att vända sig till Qualcomms konkurrenter för att köpa in LTE-chipset för de påstått berörda modellerna av icke-CDMA-iPads som Apple hade planerat att lansera år 2014 och år 2015.
Kommissionen kom nämligen fram till en sådan slutsats efter ett resonemang som, för det första, är behäftat med en inkonsekvens i den bevisning som åberopades till stöd för dess slutsatser (se punkt 463 ovan), för det andra, dessutom har gjorts utan att beakta samtliga relevanta omständigheter i detta avseende (punkt 481 ovan) och, för det tredje, även har gjorts på grundval av omständigheter som inte kunde ligga till grund för kommissionens slutsatser (punkt 505 ovan).
Kommissionens slutsats att de berörda betalningarna verkligen medförde konkurrensbegränsande effekter, vilket bekräftar deras förmåga att medföra sådana effekter, är således rättsstridig.
Av samma skäl, och i motsats till vad kommissionen har hävdat, kan resonemanget i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet för övrigt inte heller, i andra hand, visa att de berörda betalningarna kunde medföra konkurrensbegränsande effekter i förhållande till de påstått berörda modellerna. Även om det antogs att så är fallet, ska det under alla omständigheter erinras om att skadeteorin i det angripna beslutet inte avser en konkurrensbegränsande förmåga hos de berörda betalningarna som är begränsad till Apples behov för endast de påstått berörda modellerna, utan avser Apples samtliga behov under den aktuella perioden, såväl för iPhones som för iPads (se punkterna 420, 442 och 443 ovan).
Mot bakgrund av det ovan anförda ska talan bifallas såvitt avser den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del.
4.

Slutsats
Det följer av prövningen av den första, den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del, utan att det är nödvändigt att pröva övriga anmärkningar i denna delgrund, att kvalificeringen av de berörda betalningarna som missbruk av dominerande ställning är rättsstridig, eftersom dels prövningen av huruvida de berörda betalningarna kunde medföra konkurrensbegränsande effekter grundar sig på en bedömning som inte har gjorts med beaktande av samtliga relevanta faktiska omständigheter, dels på grund av att prövningen av berörda betalningarnas verkliga effekter grundar sig på en analys som inte gör det möjligt att stödja kommissionens slutsats.
Av dessa skäl och med hänsyn till de rättsstridigheter som konstaterats i samband med prövningen av den tredje grundens tredje del, och utan att det finns anledning att pröva de övriga delar som Qualcomm har åberopat, ska talan bifallas såvitt avser den tredje grunden för talan och med stöd även härav ska det angripna beslutet ogiltigförklaras.
D.

Allmän slutsats
Eftersom talan har bifallits såvitt avser såväl den första grunden (i den första och den tredje delgrunden) som den tredje grunden för talan (i den tredje delgrunden), ska det angripna beslutet ogiltigförklaras, utan att det finns anledning att pröva de övriga grunderna för talan, Qualcomms begäran om åtgärder för processledning eller bevisupptagning, i den mån de går utöver de åtgärder som tribunalen har vidtagit eller beslutat om, eller någon annan ytterligare bevisning än den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019.
IV.

Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i rättegångsreglerna ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats.
Kommissionen har tappat målet och ska därför bära sina rättegångskostnader och ersätta Qualcomms rättegångskostnader, i enlighet med Qualcomms yrkande.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (sjätte avdelningen i utökad sammansättning)
följande:

1)
Kommissionens beslut C(2018) 240 final av den 24 januari 2018 om ett förfarande enligt artikel 102 FEUF och artikel 54 i EES-avtalet (ärende AT.40220 – Qualcomm (Betalningar för exklusiva rättigheter)) ogiltigförklaras.

2)
Europeiska kommissionen ska ersätta rättegångskostnaderna.

Marcoulli
Frimodt Nielsen
Schwarcz
Iliopoulos
Norkus
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 15 juni 2022.
Underskrifter
Innehållsförteckning

I. Bakgrund till tvisten

A. Qualcomm

B. Det administrativa förfarandet

1. Förfarandet med Qualcomm

2. Övriga företag och berörda parter

3. Tillgång till handlingarna i ärendet

C. Det angripna beslutet

1. Avtalen mellan Qualcomm och Apple

2. Definitionen av marknaden

3. Dominerande ställning

4. Missbruk av dominerande ställning

5. Böterna

6. Artikeldelen

II. Förfarandet och parternas yrkanden

A. Huvudsakliga delar av förfarandet

1. Den skriftliga delen av förfarandet

2. Apples ansökan om intervention

3. Begäran om åtgärder för processledning och för bevisupptagning

4. Ytterligare bevisning som lämnats in efter det att den skriftliga delen av förfarandet avslutats

5. Begäran om att allmänheten inte ska kunna se vissa uppgifter

6. Placering av referenten på sjätte avdelningen

7. Hänskjutande av målet till en avdelning i utökad sammansättning

8. Åtgärder för processledning och bevisupptagning

9. Den muntliga delen av förfarandet

B. Parternas yrkanden

III. Rättslig bedömning

A. Huruvida den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019 ska tillåtas

B. Den första grunden: Uppenbara förfarandefel

1. Inledande synpunkter

2. Den första grundens tredje del: Åsidosättande av rätten till försvar i den del den avser avsaknaden av anteckningar och information om möten och telefonkonferenser med tredje parter

a) Möten och telefonkonferenser med tredje parter om vilka Qualcomm fick information innan talan väcktes

1) Sammanfattning av bakgrunden

2) Huruvida det förekommit ett förfarandefel

3) Åsidosättande av rätten till försvar

b) Telefonkonferensen och mötet med en tredje part avseende vilka information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på argument som grundades på den ytterligare bevisningen av den 26 juli 2019

1) Sammanfattning av bakgrunden

2) Huruvida det förekommit ett förfarandefel

3) Åsidosättande av rätten till försvar

c) Mötet med en tredje part avseende vilket information lämnades till Qualcomm under detta förfarande som svar på åtgärderna för bevisupptagning av den 12 oktober 2020

1) Sammanfattning av bakgrunden

2) Huruvida det förekommit ett förfarandefel

3) Åsidosättande av rätten till försvar

3. Den första grundens första del: Åsidosättande av rätten till försvar, vad gäller skillnaderna mellan meddelandet om invändningar och det angripna beslutet

4. Slutsats

C. Den tredje grunden: Flera fall av uppenbart felaktig rättstillämpning och uppenbart oriktig bedömning vad gäller slutsatsen att de berörda avtalen kunde medföra potentiella konkurrensbegränsande effekter

1. Inledande synpunkter

a) Erinran om principerna i rättspraxis

b) Erinran om det angripna beslutets struktur

c) Erinran om Qualcomms invändningar

2. Den första anmärkningen i den tredje grundens tredje del: Underlåtenhet att beakta samtliga relevanta omständigheter

3. Den andra och den tredje anmärkningen i den tredje grundens tredje del: Kommissionen har inte styrkt att de berörda avtalen påverkade Apples inköpsbeslut för iPads ”från år 2014” och ”från år 2015”

a) Inledande synpunkter

b) Den första underanmärkningen: De apparater som avses i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet

c) Den tredje underanmärkningen: Kommissionen underlät att beakta viss relevant bevisning i samband med styrkandet i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet

d) Den andra underanmärkningen: Den bevisning som beaktades i samband med styrkandet i underavsnitt 11.4.2 i det angripna beslutet

4. Slutsats

D. Allmän slutsats

IV. Rättegångskostnader
(
*1
)	Rättegångsspråk: engelska.
(
)	Konfidentiella uppgifter har utelämnats.