CELEX: 62019CJ0947
Apeliacinis skundas
Ekonominė ir pinigų sąjunga
Bankų sąjunga
Kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimas ir pertvarkymas
Kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių bendras pertvarkymo mechanizmas (BPeM)
Pertvarkymo procedūra
Banco Popular Español SA pertvarkymo schemos priėmimas
Reglamentas (ES) Nr. 806/2014
24 straipsnis
Verslo pardavimo priemonė
21 straipsnis
Kapitalo priemonių nurašymas ir konvertavimas
2 lygio nuosavo kapitalo priemonės
Ieškinys dėl panaikinimo
Dalinis panaikinimas
Neatskiriamumas
Nepriimtinumas

Apeliaciniu skundu Carmen Liaño Reig prašo panaikinti 2019 m. spalio 24 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Liaño Reig / BPV (
T‑557/17
, nepaskelbta Rink., toliau – skundžiama nutartis,
EU:T:2019:771
), kuria Bendrasis Teismas atmetė jos ieškinį; šiuo ieškiniu prašyta, pirma, panaikinti 2017 m. birželio 7 d. Bendros pertvarkymo valdybos (BPV) sprendimo SRB / EES/2017/08 dėl
Banco Popular Español SA
(toliau –
Banco Popular
) pertvarkymo schemos 6 straipsnio 1 dalies d punktą, kiek šioje nuostatoje numatyta 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, identifikuojamų pagal
International Securities Identification Number
(tarptautinis vertybinių popierių identifikavimo numeris, ISIN) XS 0550098569, konvertuoti į
Banco Popular
naujai išleistas akcijas, ir preliminarų nepriklausomo eksperto atliktą vertinimą bei preliminarų BPV atliktą vertinimą ir, antra, po prašomo panaikinimo atlyginti nuostolius, tariamai patirtus dėl minėto konvertavimo.
Teisinis pagrindas
Reglamentas (ES) Nr. 806/2014
2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (
OL L 225, 2014, p. 1
ir klaidų ištaisymas
OL L 101, 2015, p. 62
), 3 straipsnio 1 dalies 30, 40, 44, 47 ir 51 punktuose nustatyta:
„Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
<…>
30.
verslo pardavimo priemonė – mechanizmas, reikalingas, kad pagal 24 straipsnį pertvarkymo institucija atliktų pertvarkomos įstaigos išleistų akcijų ar kitų nuosavybės priemonių arba pertvarkomos įstaigos turto, teisių ar įsipareigojimų perdavimą pirkėjui, kuris nėra laikina įstaiga;
<…>
40.
nuosavos lėšos – nuosavos lėšos, kaip apibrėžta [2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (
OL L 176, 2013, p. 1
, ir klaidų ištaisymai
OL L 208, 2013, p. 68
OL L 321, 2013, p. 6
ir
OL L 20, 2017, p. 2
)] 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte;
<…>
44.
nurašymo ir konvertavimo įgaliojimai – 21 straipsnyje nurodyti įgaliojimai;
<…>
47.
2 lygio priemonės – kapitalo priemonės arba subordinuotosios paskolos, atitinkančios Reglamento [Nr. 575/2013] 63 straipsnyje nustatytas sąlygas;
<…>
51.
atitinkamos kapitalo priemonės – papildomos 1 lygio priemonės ir 2 lygio priemonės.“
Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies a, b, f ir g punktuose nurodyta:
„1.   Vykdydamos veiklą pagal 18 straipsnyje nurodytą pertvarkymo procedūrą, Valdyba, [Europos Sąjungos] Taryba, [Europos] Komisija ir prireikus nacionalinės pertvarkymo institucijos imasi visų atitinkamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad pertvarkymo veiksmai būtų vykdomi laikantis šių principų:
a)
pirmiausia nuostolius patiria pertvarkomos įstaigos akcininkai;
b)
pertvarkomos įstaigos kreditoriai nuostolius patiria po akcininkų pagal jų reikalavimų tenkinimo eiliškumą vadovaujantis 17 straipsniu, išskyrus atvejus, kai šiame reglamente aiškiai nustatyta kitaip;
<…>
f)
išskyrus atvejus, kai šiame reglamente nustatyta kitaip, tos pačios klasės kreditoriai vertinami vienodai;
g)
nė vienas kreditorius neturi patirti didesnių nuostolių, nei būtų patyręs tuo atveju, jei 2 straipsnyje nurodytas subjektas būtų buvęs likviduojamas iškeliant įprastinę bankroto bylą ir taikant 26 straipsnyje nustatytas apsaugos priemones.“
Šio reglamento 17 straipsnyje „Reikalavimų tenkinimo eiliškumas“ numatyta:
„1.   Taikant gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonę šio reglamento 2 straipsnyje nurodytam subjektui ir nedarant poveikio įsipareigojimams, kuriems gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė netaikoma pagal šio reglamento 27 straipsnio 3 dalį, Valdyba, Komisija arba, kai taikytina, nacionalinės pertvarkymo institucijos priima sprendimą dėl naudojimosi nurašymo ir konvertavimo įgaliojimais, įskaitant visus galimus šio reglamento 27 straipsnio 5 dalies taikymo atvejus, o nacionalinės pertvarkymo institucijos naudojasi tais įgaliojimais, laikydamosi [2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (
OL L 173, 2014, p. 190
)] 47 ir 48 straipsniuose nustatytų reikalavimų ir jų nacionalinės teisės aktuose, įskaitant nuostatas, kuriomis perkeliamas tos direktyvos 108 straipsnis, nustatytos reikalavimų tenkinimo atvirkštinės eiliškumo tvarkos.
2.   Dalyvaujančios valstybės narės praneša Komisijai ir Valdybai apie 2 straipsnyje nurodytą reikalavimų subjektams [reikalavimų 2 straipsnyje nurodytiems subjektams] eiliškumą nacionalinėse bankroto procedūrose kiekvienų metų liepos 1 d. arba nedelsdamos, kai eiliškumas pasikeičia.
Kai taikoma gelbėjimo privačiomis lėšomis priemonė, atitinkama indėlių garantijų sistema laikoma atsakinga 79 straipsnyje nurodytomis sąlygomis.“
Minėto reglamento 21 straipsnio 1, 7, 10 ir 11 dalyse nurodyta:
„1.   Valdyba, laikydamasi 18 straipsnyje nustatytos procedūros, naudojasi atitinkamų kapitalo priemonių nurašymo ir konvertavimo įgaliojimais 7 straipsnio 2 dalyje nurodytų subjektų bei grupių atžvilgiu ir 7 straipsnio 4 dalies b punkte ir 5 dalyje nurodytų subjektų bei grupių atžvilgiu, kai įvykdomos tų nuostatų taikymo sąlygos, tik tuo atveju, kai gavusi pranešimą pagal antrą pastraipą arba savo iniciatyva vykdomajame posėdyje nustato, kad įvykdyta viena ar daugiau iš šių sąlygų:
a)
kai buvo nustatyta, kad prieš imantis bet kokio pertvarkymo veiksmo buvo įvykdytos 16 ir 18 straipsniuose nurodytos pertvarkymo sąlygos;
b)
subjektas nebebus gyvybingas, nebent atitinkamos kapitalo priemonės bus nurašytos arba konvertuotos į nuosavybės vertybinius popierius;
c)
kai atitinkamas kapitalo priemones išleido patronuojamoji įmonė ir kai tos atitinkamos kapitalo priemonės pripažįstamos siekiant įvykdyti nuosavų lėšų reikalavimą individualiai ir konsoliduotai, grupė nebebus gyvybinga, nebent tų priemonių atžvilgiu pasinaudojama nurašymo arba konvertavimo įgaliojimais;
d)
kai atitinkamos kapitalo priemonės išleistos patronuojančiosios įmonės lygiu ir kai tos atitinkamos kapitalo priemonės pripažįstamos siekiant įvykdyti nuosavų lėšų reikalavimą individualiai patronuojančiosios įmonės lygiu arba konsoliduotai, grupė nebebus gyvybinga, nebent tų priemonių atžvilgiu pasinaudojama nurašymo arba konvertavimo įgaliojimais;
e)
subjektui arba grupei reikalinga nepaprastoji viešoji finansinė parama, išskyrus 18 straipsnio 4 dalies d punkto iii papunktyje nustatytas aplinkybes.
Tai, ar įvykdytos pirmos pastraipos a, c ir d punktuose nurodytos sąlygos, nustato [Europos Centrinis Bankas] (ECB), pasikonsultavęs su Valdyba. Valdyba vykdomajame posėdyje taip pat gali atlikti tokį vertinimą.
<…>
7.   Jeigu įvykdoma viena ar daugiau iš 1 dalyje nurodytų sąlygų, Valdyba, laikydamasi 18 straipsnyje nustatytos procedūros, nustato, ar atitinkamų kapitalo priemonių ir tinkamų įsipareigojimų nurašymo ar konvertavimo įgaliojimais turi būti pasinaudota atskirai, ar, vadovaujantis 18 straipsnyje nustatyta procedūra, kartu su pertvarkymo veiksmais.
<…>
10.   Valdyba užtikrina, kad nacionalinės pertvarkymo institucijos nurašymo arba konvertavimo įgaliojimais pasinaudotų nedelsdamos, laikydamosi reikalavimų eiliškumo pagal 17 straipsnį, ir taip, kad būtų pasiekta šių rezultatų:
a)
pirmiausia proporcingai nuostoliams ir jų galimybėms būtų sumažint[os] bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsniai [priemonės];
b)
papildomų 1 lygio priemonių pagrindinė suma būtų nurašyta arba konvertuota į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, arba būtų atlikti abu veiksmai tiek, kiek reikia norint pasiekti 14 straipsnyje nustatytus pertvarkymo tikslus, arba iki atitinkamų kapitalo priemonių galimybių, priklausomai nuo to, kuri suma yra mažesnė;
c)
2 lygio priemonių pagrindinė suma būtų nurašyta arba konvertuota į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, arba būtų atlikti abu veiksmai tiek, kiek reikia norint pasiekti 14 straipsnyje nustatytus pertvarkymo tikslus, arba iki atitinkamų kapitalo priemonių galimybių, priklausomai nuo to, kuri suma yra mažesnė;
11.   Nacionalinės pertvarkymo institucijos Valdybos nurodymus įgyvendina ir atitinkamų kapitalo priemonių nurašymo arba konvertavimo įgaliojimais naudojasi vadovaudamosi 29 straipsniu.“
Reglamento Nr. 806/2014 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Kai Valdyba nusprendžia 7 straipsnio 2 dalyje nurodytam subjektui ar grupei ir 7 straipsnio 4 dalies b punkte ir 5 dalyje nurodytam subjektui ir grupei, kai įvykdomos tų nuostatų taikymo sąlygos, taikyti pertvarkymo priemonę ir kai atliekant tuos pertvarkymo veiksmus nuostolius dengtų kreditoriai arba būtų konvertuoti jų reikalavimai, Valdyba nurodo nacionalinėms pertvarkymo institucijoms pasinaudoti atitinkamų kapitalo priemonių nurašymo ir konvertavimo įgaliojimais pagal 21 straipsnį iškart prieš taikant pertvarkymo priemonę arba jos taikymo metu.“
Šio reglamento 24 straipsnyje nustatyta:
„1.   Remiantis pertvarkymo schema, kai taikoma verslo pardavimo priemonė, pirkėjui, kuris nėra laikina įstaiga, perduodama:
a)
pertvarkomos įstaigos išleistos nuosavybės priemonės arba
b)
visas arba tam tikras pertvarkomos įstaigos turtas, teisės ar įsipareigojimai.
2.   Taikant verslo pardavimo priemonę, pertvarkymo schemoje nustatoma:
a)
nacionalinės pertvarkymo institucijos pagal Direktyvos [2014/59] 38 straipsnio 1 dalį ir 7–11 dalis perduotinos priemonės, turtas, teisės ir įsipareigojimai;
b)
atsižvelgiant į aplinkybes ir į sąnaudas bei išlaidas, susijusias su pertvarkymo procesu, komercinės sąlygos, kuriomis nacionalinė pertvarkymo institucija atlieka perdavimą pagal Direktyvos [2014/59] 38 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis;
c)
tai, ar, nacionalinė pertvarkymo institucija gali daugiau nei vieną kartą pasinaudoti perdavimo įgaliojimais pagal Direktyvos [2014/59] 38 straipsnio 5 ir 6 dalis;
d)
nacionalinės pertvarkymo institucijos atliktino to subjekto arba tų priemonių, turto, teisių ir įsipareigojimų pateikimo rinkai tvarka pagal Direktyvos [2014/59] 39 straipsnio 1 ir 2 dalis;
e)
tai, ar tikėtina, kad nacionalinei pertvarkymo institucijai laikantis pateikimo rinkai reikalavimų būtų pakenkta pertvarkymo tikslams pagal šio straipsnio 3 dalį.
3.   Valdyba taiko verslo pardavimo priemonę nesilaikydama 2 dalies e punkte nustatytų pateikimo rinkai reikalavimų, kai nustato, jog tikėtina, kad laikantis tų reikalavimų būtų pakenkta vienam ar daugiau pertvarkymo tikslų, visų pirma, kai įvykdomos šios sąlygos:
a)
kai ji mano, kad dėl pertvarkomos įstaigos žlugimo ar galimo žlugimo kyla arba didėja reali grėsmė finansiniam stabilumui, ir
b)
kai ji mano, kad tikėtina, jog tų reikalavimų laikymasis galėtų neigiamai paveikti verslo pardavimo priemonės veiksmingumą šalinant tą grėsmę arba siekiant 14 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyto pertvarkymo tikslo.“
Reglamentas Nr. 575/2013
Reglamento Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 118 punkte „nuosavos lėšos“ apibrėžtos kaip „1 lygio kapitalo ir 2 lygio kapitalo suma“.
Sprendimo dėl pertvarkymo priėmimo metu taikytos redakcijos reglamento 63 straipsnio n punkte nustatyta:
„Kapitalo priemonės ir subordinuotosios paskolos priskiriamos prie 2 lygio priemonių, jei įvykdomos šios sąlygos:
<…>
n)
atitinkamais atvejais, jei priemones tiesiogiai išleidžia ne įstaiga arba jei subordinuotąsias paskolas tiesiogiai gauna ne įstaiga, įvykdomos abi šios sąlygos:
i)
atitinkamais atvejais, priemonės išleidžiamos arba subordinuotosios paskolos gaunamos per subjektą, kuris yra konsoliduojamas pagal pirmos dalies II antraštinės dalies 2 skyrių;
ii)
įstaiga iš karto be apribojimų šioje dalyje nustatytas sąlygas atitinkančia forma gali naudotis gaunamomis lėšomis.“
Bylos aplinkybės
Ginčo aplinkybės skundžiamos nutarties 1–11 punktuose apibendrintos taip:
„1
Iki [
Banco Popular
] pertvarkymo schemos priėmimo ieškovei [C.] Liaño Reig priklausė
BPE Financiaciones, SA
išleista 50000 EUR nominaliosios vertės obligacija, identifikuojama [ISIN] numeriu XS 0550098569.
2017 m. birželio 7 d. [BPV], remdamasi [Reglamentu Nr. 806/2014], priėmė sprendimą [dėl pertvarkymo].
Prieš priimant sprendimą dėl pertvarkymo, pagal Reglamento Nr. 806/2014 20 straipsnį buvo atliktas
Banco Popular
vertinimas. Šį vertinimą sudarė dvi prie sprendimo dėl pertvarkymo pridėtos ataskaitos. Pirmąją 2017 m. birželio 5 d. vertinimo ataskaitą (toliau – 1-asis vertinimas) pagal Reglamento Nr. 806/2014 20 straipsnio 5 dalies a punktą parengė BPV; jos tikslas buvo suteikti duomenų, leidžiančių nustatyti, ar įvykdytos Reglamento Nr. 806/2014 18 straipsnio 1 dalyje apibrėžtos pertvarkymo procedūros inicijavimo sąlygos. Antrąją 2017 m. birželio 6 d. vertinimo ataskaitą (toliau – 2-oji ataskaita) pagal Reglamento Nr. 806/2014 20 straipsnio 10 punktą parengė nepriklausomas ekspertas <…>. 2-ojo vertinimo tikslas buvo nustatyti
Banco Popular
turto ir įsipareigojimų vertę, įvertinti, koks režimas būtų taikomas akcininkams ir kreditoriams, jeigu
Banco Popular
būtų pradėta įprasta nemokumo procedūra, ir suteikti duomenų, leidžiančių nuspręsti dėl perleistinų akcijų ir nuosavybės priemonių, o BPV – nustatyti, kas laikytina komercinėmis sąlygomis verslo pardavimo priemonės taikymo tikslais.
Sprendimo dėl pertvarkymo 5 straipsnio 1 dalyje BPV nusprendė, kad:
„
Banco Popular
taikoma pertvarkymo priemonė – verslo pardavimas pagal Reglamento Nr. 806/2014 24 straipsnį akcijas perleidžiant pirkėjui. Nuosavo kapitalo priemonių nurašymas ir konvertavimas bus atliekamas prieš pradedant taikyti verslo pardavimo priemonę.“
Sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnis skirtas nuosavo kapitalo priemonių nurašymui ir verslo pardavimo priemonei. Šio straipsnio 1 dalyje BPV nurodė, kokias priemones nusprendė taikyti, įgyvendindama Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnyje numatytą nurašymo įgaliojimą.
Taigi sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalyje BPV nusprendė:
a)
iš pradžių iš
Banco Popular
nominaliosios akcinio kapitalo sumos nurašyti 2098429046 EUR sumą, dėl to būtų panaikinta 100 %
Banco Popular
akcijų;
b)
vėliau visą pagrindinę
Banco Popular
išleistų ir sprendimo dėl pertvarkymo priėmimo metu apyvartoje esančių papildomų 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių sumą konvertuoti į
Banco Popular
naujai išleistas akcijas – „naujas akcijas I“;
c)
paskui „naujų akcijų I“ nominaliąją vertę nurašyti iki nulio, dėlto būtų panaikinta 100 % „naujų akcijų I“;
d)
galiausiai visą pagrindinę
Banco Popular
išleistų ir sprendimo dėl pertvarkymo priėmimo metu apyvartoje esančių papildomų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių sumą konvertuoti į
Banco Popular
naujai išleistas akcijas – „naujas akcijas II“. Atitinkamos 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės konvertuojamos į
Banco
„naujas akcijas II“.“
Sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad nurašymo ir konvertavimo priemonės grindžiamos 2-uoju vertinimu, paremtu skaidraus ir atviro Ispanijos pertvarkymo institucijos
Fondo de Reestructuración Ordenada Bancaria
(FROB, Banko įstaigų tvarkingo restruktūrizavimo fondas) surengto pardavimo proceso rezultatais.
Sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 5 dalyje BPV pareiškė, kad naudojasi įgaliojimais dėl verslo pardavimo priemonės, jai suteiktais pagal Reglamento Nr. 806/2014 24 straipsnio 1 dalies a punktą, ir nurodė laisvas ir su jokių trečiųjų asmenų teisėmis ar pirmumo teisėmis nesusietas „naujas akcijas II“ už 1 EUR perleisti
Banco Santander, SA
. Ji patikslino, kad pirkėjas jau sutiko su perleidimu.
2017 m. birželio 7 d. <…> Komisija priėmė Sprendimą (ES) 2017/1246, kuriuo patvirtinama „
Banco Popular
Español [SA]“ pertvarkymo schema (
OL L 178, 2017, p. 15
).
Tą pačią dieną FROB pagal Reglamento Nr. 806/2014 29 straipsnį priėmė priemones, reikalingas sprendimui dėl pertvarkymo įgyvendinti. Tam FROB davė sutikimą naujas
Banco Popular
akcijas, išleistas konvertavus 2 lygio nuosavo kapitalo priemones, perleisti
Banco Santander
.
Po prijungimo
Banco Santander
2018 m. rugsėjo 28 d. perėmė visas
Banco Popular
teises ir pareigas.“
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiama nutartis
2017 m. rugpjūčio 17 d. apeliantė pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme ir prašė, pirma, panaikinti sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punktą tiek, kiek šioje nuostatoje numatyta 2 lygio nuosavo kapitalo priemones, identifikuojamas numeriu ISIN XS 0550098569, konvertuoti į naujas
Banco Popular
akcijas, taip pat nepriklausomo eksperto ir BPV atliktus preliminarius vertinimus ir, antra, po prašomo panaikinimo atlyginti nuostolius, tariamai patirtus dėl minėto konvertavimo.
2018 m. vasario 14 d. Bendrasis Teismas, taikydamas Procedūros reglamento 89 straipsnyje numatytas proceso organizavimo priemones, paprašė BPV pateikti kai kuriuos dokumentus. BPV šį prašymą įvykdė per nustatytą terminą.
2018 m. liepos 6 d. Bendrasis Teismas, taikydamas Procedūros reglamento 89 straipsnyje numatytas proceso organizavimo priemones, raštu pateikė šalims klausimų, be kita ko, dėl apeliantės suinteresuotumo ir teisės pareikšti ieškinį. Šalys į šiuos klausimus atsakė per nustatytą terminą.
2019 m. gegužės 17 d. Bendrasis Teismas, taikydamas Procedūros reglamento 89 straipsnyje numatytas proceso organizavimo priemones, raštu pateikė šalims klausimų dėl ieškinio priimtinumo. Šie klausimai užduoti visų pirma dėl sprendimo dėl pertvarkymo dalinio panaikinimo ir tam tikrų šio sprendimo nuostatų atskiriamumo. Šalys į klausimus atsakė per nustatytą terminą.
Skundžiamoje nutartyje Bendrasis Teismas, remdamasis Procedūros reglamento 129 straipsniu, nusprendė motyvuota nutartimi priimti sprendimą dėl imperatyvių nepriimtinumo pagrindų ir, nenagrinėjęs apeliantės pateiktų pagrindų, atmetė ieškinį kaip akivaizdžiai nepriimtiną.
Pirma, dėl prašymo iš dalies panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo Bendrasis Teismas priminė, kad pagal jurisprudenciją (2015 m. liepos 16 d. Sprendimo Komisija / Taryba,
C‑425/13
,
EU:C:2015:483
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija) Europos Sąjungos teisės aktą galima panaikinti iš dalies, tik jei prašomos panaikinti nuostatos gali būti atskirtos nuo likusio teisės akto. Bendrasis Teismas taip pat pažymėjo, kad šis atskiriamumo reikalavimas netenkinamas, kai dalinis teisės akto panaikinimas pakeičia jo esmę. Siekiant patikrinti, ar ginčijamos nuostatos gali būti atskirtos, reikia išnagrinėti jų apimtį, kad būtų galima įvertinti, ar jas panaikinus būtų pakeista prašomo panaikinti sprendimo prasmė ir esmė. Galiausiai Bendrasis Teismas nurodė, kad turi patikrinti, ar toks dalinis panaikinimas galimas, nes jam buvo pateiktas prašymas iš dalies panaikinti sprendimą. Jeigu iš dalies panaikinti būtų negalima, ieškinys turėtų būti atmestas kaip nepriimtinas, nes Bendrasis Teismas negali priimti sprendimo dėl viso akto negaliojimo, jeigu jam pateiktas prašymas tik dėl dalinio panaikinimo, priešingu atveju jis priimtų sprendimą
ultra petita
.
Taigi dėl siekio nustatyti, ar prašomo panaikinti sprendimo nuostata, konkrečiai – nuostata, numatanti apeliantei priklausančių 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimą, gali būti atskirta nuo visos
Banco Popular
pertvarkymo schemos, Bendrasis Teismas priminė, kad
BPE Financiaciones
išleisti ir apeliantei priklausantys vertybiniai popieriai yra
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonės, kurios sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkte paminėtos tarp
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, kurios turi būti nurašytos ir konvertuotos į „naujas akcijas II“. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pridūrė, kad pagal sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnį taikoma pertvarkymo priemonė, t. y. verslo pardavimas,
Banco Popular
atveju reiškia, kad visos sprendime dėl pertvarkymo nurodytos 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės iš pradžių konvertuojamos į „naujas akcijas II“. Bendrasis Teismas dar pažymėjo, kad pagal sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 3 dalį šios nurašymo ir konvertavimo priemonės buvo grindžiamos 2-uoju vertinimu, paremtu skaidraus ir atviro FROB surengto pardavimo proceso rezultatais. Kadangi
Banco Santander
pateikė pasiūlymą už 1 EUR pirkti
Banco Popular
akcijas, o tai suponavo100 %
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimą, visų šių priemonių konvertavimas buvo būtina pardavimo
Banco Santander
prielaida, o pardavimas nebūtų galėjęs įvykti tomis pačiomis sąlygomis, jeigu nebūtų konvertuotos tam tikros sprendimo dėl pertvarkymo priėmimo momentu apyvartoje buvusios 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės. Galiausiai Bendrasis Teismas atmetė kitus apeliantės argumentus, nurodytus dėl sprendimo konvertuoti 2 lygio nuosavo kapitalo priemones atskiriamumo nuo viso sprendimo dėl pertvarkymo.
Antra, dėl prašymo iš dalies panaikinti 1 ir 2-ąjį vertinimus Bendrasis Teismas laikėsi nuomonės, kad jis taip pat turi būti pripažintas nepriimtinu, nes prašymas iš dalies panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo buvo atmestas kaip nepriimtinas.
Trečia, dėl prašymo atlyginti nuostolius Bendrasis Teismas vadovavosi nuostata, kad jis irgi turi būti atmestas, nes prašymas dėl dalinio panaikinimo buvo atmestas kaip nepriimtinas, nedarant poveikio apeliantės galimybei vėliau pareikšti ieškinį dėl žalos atlyginimo.
Šalių reikalavimai
Apeliaciniu skundu C. Liaño Reig Teisingumo Teismo prašo:
–
patenkinti apeliacinį skundą ir panaikinti skundžiamą nutartį, kiek tai susiję su Bendrajame Teisme pareikšto ieškinio atmetimu dėl nepriimtinumo ir nurodymu padengti bylinėjimosi išlaidas, kaip numatyta atitinkamai šios nutarties rezoliucinės dalies 1 ir 3 punktuose, ir
–
priimti galutinį sprendimą Bendrajame Teisme nagrinėtoje byloje, taip pat patenkinti visus jos pirmojoje instancijoje pareikštus reikalavimus, jeigu, Teisingumo Teismo nuomone, toje bylos stadijoje tai galima daryti, arba, nesant tokios galimybės, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą ir atidėtų bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
BPV Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti apeliacinį skundą ir
–
priteisti iš apeliantės šiame procese ir Bendrajame Teisme vykusiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo keturis pagrindus. Nurodydama pirmąjį pagrindą, kurį sudaro aštuonios dalys, apeliantė ginčija skundžiamą nutartį tiek, kiek Bendrasis Teismas laikėsi nuomonės, kad prašoma panaikinti nuostata yra neatskiriama nuo kitų pertvarkymo schemos sudėtinių dalių, nepažeidžiant sprendimo dėl pertvarkymo esmės. Nurodydama antrąjį pagrindą, kurį sudaro trys dalys, apeliantė ginčija skundžiamą nutartį tiek, kiek Bendrasis Teismas pripažino, kad sprendimo dėl pertvarkymo dalinis panaikinimas prieštarauja vienodo požiūrio į tos pačios klasės kreditorius principui. Nurodydama trečiąjį pagrindą apeliantė ginčija prašymo panaikinti 1 ir 2-ąjį vertinimus nepriimtinumą. Galiausiai nurodydama ketvirtąjį pagrindą apeliantė ginčija prašymo atlyginti nuostolius nepriimtinumą.
Dėl pirmojo pagrindo pirmos, trečios, ketvirtos ir šeštos–aštuntos dalių
Šalių argumentai
Nurodydama pirmojo pagrindo pirmą, trečią, ketvirtą ir šeštą–aštuntą dalis, kurias reikia nagrinėti pirmiausia ir kartu, apeliantė teigia, kad skundžiama nutartis, visų pirma jos 30 ir 35, 31 ir 32, 40 ir 42 punktai, yra nemotyvuoti ir kad Bendrasis Teismas neatsakė į kai kuriuos jos argumentus.
Bendrasis Teismas neišsiaiškino sprendimo dėl pertvarkymo esmės, neargumentavo teiginio, kad
BPE Financiaciones
obligacijų konvertavimas
į Banco Popular
akcijas buvo svarbus viso jo akcinio kapitalo perleidimui
Banco Santander
, ir nepaaiškino, dėl kokių priežasčių apeliantės argumentai buvo „nelogiški“. Bendrasis Teismas taip pat nepateikė paaiškinimų dėl objektyvaus kriterijaus, kuriuo jis grindė ieškinio nepriimtinumą. Be to, Bendrasis Teismas nemotyvavo savo vertinimo, pagal kurį, siekiant visą
Banco Popular
akcinį kapitalą perleisti
Banco Santander
, buvo būtinas visų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas kaip pertvarkymo priemonės, t. y. verslo pardavimo, įgyvendinimo prielaida. Galiausiai Bendrasis Teismas nemotyvavo, kodėl atmetė apeliantės teiginius dėl 2-ojo vertinimo negaliojimo, dėl jai priklausančių vertybinių popierių dydžio mažareikšmiškumo atsižvelgiant į visas
Banco Popular
nuosavo kapitalo priemones, kurios buvo nurašytos ir konvertuotos, ir dėl Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo.
BPV ginčija apeliantės argumentus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia primintina, kad pagal suformuotą jurisprudenciją Bendrajam Teismui tenkanti pareiga motyvuoti reiškia, jog motyvuose turi būti aiškiai ir nedviprasmiškai išdėstyti Bendrojo Teismo argumentai, kad suinteresuotieji asmenys galėtų suprasti sprendimo priėmimo priežastis, o Teisingumo Teismas – vykdyti teisminę kontrolę (2020 m. liepos 16 d. Sprendimo Inclusion Alliance for Europe / Komisija,
C‑378/16 P
,
EU:C:2020:575
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Vadovaujantis taip pat Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija dėl apeliacinių skundų, toliau pažymėtina, kad Bendrojo Teismo sprendimo motyvavimas gali būti numanomas su sąlyga, kad iš jo suinteresuotiesiems asmenims aiškūs motyvai, kuriais remiasi Bendrasis Teismas, o Teisingumo Teismui juo suteikiama pakankamai informacijos, kad jis galėtų vykdyti kontrolę (2020 m. liepos 16 d. Sprendimo Nexans France ir Nexans / Komisija,
C‑606/18 P
,
EU:C:2020:571
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Taigi pareiga motyvuoti nereikalauja, kad Bendrasis Teismas išsamiai vieną po kito išnagrinėtų visus ginčo šalių argumentus (2020 m. birželio 25 d. Sprendimo SATCEN / KF,
C‑14/19 P
,
EU:C:2020:492
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Galiausiai Bendrajam Teismui tenkančią pareigą motyvuoti reikia skirti nuo motyvų, kuriais grindžiama skundžiama nutartis, pagrįstumo (šiuo klausimu žr. 2015 m. birželio 18 d. Sprendimo Ipatau / Taryba,
C‑535/14 P
,
EU:C:2015:407
,
punktą ir 2019 m. balandžio 30 d. Sprendimo Italija / Taryba (Viduržemio jūros durklažuvių žvejybos kvota),
C‑611/17
,
EU:C:2019:332
,
punktą), todėl tai, kad Bendrasis Teismas padarė kitą išvadą dėl bylos esmės nei apeliantė, savaime nereiškia, kad ši nutartis nemotyvuota (2010 m. gegužės 20 d. Sprendimo Gogos / Komisija,
C‑583/08 P
,
EU:C:2010:287
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Kai tai susiję su pirmojo pagrindo pirma ir trečia dalimis, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 40 punkte neišsiaiškino sprendimo dėl pertvarkymo esmės, todėl neatsižvelgė į jurisprudenciją, pagal kurią, siekiant įvertinti prašymo iš dalies panaikinti Sąjungos aktą priimtinumą, vadovaujantis objektyviais kriterijais reikia nustatyti, ar toks panaikinimas iš esmės pakeistų nagrinėjamo akto esmę.
Šiuo klausimu pirmiausia pažymėtina, kad skundžiamos nutarties 27–36 punktuose Bendrasis Teismas vertino sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkto, kurią apeliantė prašė panaikinti, atskiriamumą.
Šiuo tikslu Bendrasis Teismas nagrinėjo to sprendimo nuostatas ir priėjo prie išvados, pirma, kad visų papildomų 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių nurašymas ir konvertavimas ir visų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas buvo verslo pardavimo priemonės įgyvendinimo prielaida, ir, antra, kad visų
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas buvo būtina pardavimo
Banco Santander
prielaida.
Net jeigu Bendrasis Teismas to aiškiai nenurodė, šie veiksniai atskleidžia sprendimo dėl pertvarkymo turinį ir esmę. Be to, iš šios Bendrojo Teismo analizės matyti, kad taip jis vadovaudamasis jurisprudencija (2012 m. gruodžio 6 d. Sprendimo Komisija / Verhuizingen Coppens,
C‑441/11 P
,
EU:C:2012:778
,
punktas) pagal objektyvų kriterijų, t. y. sprendimo dėl pertvarkymo turinį, vertino, ar šio prašomo panaikinti sprendimo sudėtinė dalis galėjo būti atskirta nuo likusio sprendimo ir ar dėl jo dalinio panaikinimo būtų pakeista jo esmė.
Antra, pažymėtina, kad skundžiamos nutarties 40 punkte siekiama atsakyti į jos 39 punkte paminėtą apeliantės argumentą, o ne vertinti
stricto sensu
sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkto atskiriamumą. Be to, priešingai, nei teigia apeliantė, Bendrasis Teismas minėtos nutarties 40 punkte aiškiai ir nedviprasmiškai nurodė priežastį, dėl kurios jos argumentą laiko „nelogišku“. Iš šio punkto antro sakinio, kuris, beje, pradedamas fraze „iš tiesų“, matyti, kad šis argumentas yra „nelogiškas“, nes jeigu apeliantei priklausantys vertybiniai popieriai nebūtų konvertuoti į „naujas akcijas II“, būtų buvę neįmanoma laikyti, kad visas
Banco Popular
akcinis kapitalas buvo perleistas
Banco Santander
.
Tai reiškia, kad pirmojo pagrindo pirma ir trečia dalys turi būti atmestos.
Nurodydama pirmojo pagrindo ketvirtą dalį apeliantė teigia, kad skundžiamos nutarties 30 ir 35 punktai nemotyvuoti, kiek tai susiję su būtinybe konvertuoti visas 2 lygio nuosavo kapitalo priemones kaip pertvarkymo priemonės, t. y. verslo pardavimo, įgyvendinimo prielaida.
Šiuo klausimu pirmiausia pažymėtina, kad Bendrasis Teismas, skundžiamos nutarties 30 punkte primindamas sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio turinį, tik aiškinosi jo esmę, bet niekaip nevertino būtinybės konvertuoti visas 2 lygio nuosavo kapitalo priemones kaip būtinos pertvarkymo priemonės įgyvendinimo prielaidos.
Kiek tai susiję su skundžiamos nutarties 35 punktu, Bendrasis Teismas jame nurodė, kad dėl jo ką tik išvardytų priežasčių
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas buvo būtina pardavimo
Banco Santander
prielaida, kad pardavimas nebūtų galėjęs įvykti tokiomis pačiomis sąlygomis, jeigu nebūtų konvertuotos tam tikros sprendimo dėl pertvarkymo priėmimo momentu apyvartoje buvusios 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės, ir kad panaikinus kai kurių šių priemonių konvertavimą būtų pakeista sprendimo dėl pertvarkymo esmė.
Taigi šis punktas negali būti vertinamas atsietai nuo skundžiamos nutarties 28–34 punktų, kuriuose Bendrasis Teismas, vadovaudamasis šio sprendimo 26 punkte primintais reikalavimais, išdėstė priežastis, dėl kurių laikėsi nuomonės, kad 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas buvo būtina pertvarkymo priemonės įgyvendinimo prielaida.
Priešingai, nei teigia apeliantė, iš to darytina išvada, kad skundžiamos nutarties 35 punkte išdėstytas Bendrojo Teismo vertinimas yra pakankamai motyvuotas.
Apeliantė taip pat teigia, kad Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 35 punkte padarė teisės klaidą, nes atsižvelgiant į įvairius jos nurodytus argumentus buvo pagrįsta prieiti prie išvados, kad, jeigu
BPE Financiaciones
obligacijos nebūtų buvusios konvertuotos į
Banco Popular
akcijas,
Banco Santander
nebūtų nei atsisakęs pateikti pasiūlymą įsigyti
Banco Popular
verslą, nei sumažinęs pasiūlytą pirkimo kainą, todėl
BPE Financiaciones
obligacijų konvertavimas į
Banco Popular
akcijas nesuponavo
Banco Popular
akcijų pardavimo
Banco Santander
sąlygų keitimo, o prašomas anuliavimas nebūtų turėjęs jokio poveikio sprendimo dėl pertvarkymo esmei.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad apeliantė remiasi argumentais, nurodytais dėl sprendimo dėl pertvarkymo nuostatos teisėtumo. Vis dėlto šio sprendimo teisėtumo klausimas turi būti skiriamas nuo prašymo iš dalies panaikinti minėtą sprendimą priimtinumo klausimo, nes vertindamas ieškinio dėl šio sprendimo panaikinimo priimtinumą Bendrasis Teismas neprivalo vertinti paties sprendimo ir atsakyti į argumentus dėl jo teisėtumo.
Vadinasi, apeliantė negalėjo teigti, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir pažeidė pareigą motyvuoti dėl to, kad nevertino argumentų, susijusių su sprendimo dėl pertvarkymo teisėtumu.
Taigi pirmojo pagrindo ketvirtą dalį reikia atmesti.
Dėl pirmojo pagrindo šeštos ir aštuntos dalių apeliantė tvirtina, kad skundžiamos nutarties 31 ir 32 punktuose Bendrasis Teismas neatsižvelgė į jos teiginius dėl 2-ojo vertinimo, be to, nepaisė jos teiginio dėl Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnio 1 dalies c punkto, kiek tai susiję su atskiriamumo sąlygos paisymu.
Pirma, primintina, kad skundžiamos nutarties 31 ir 32 punktuose Bendrasis Teismas tik išdėstė sprendimo dėl pertvarkymo nuostatas, visų pirma jo 6 straipsnio 4 dalį.
Nors tame kontekste Bendrasis Teismas paminėjo 2-ąjį vertinimą, konstatuotina, kad apeliantė tvirtina, jog vertindamas jos prašymo iš dalies panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo priimtinumą jis neatsižvelgė į kai kuriuos argumentus, dublike nurodytus dėl šio sprendimo teisėtumo.
Vis dėlto, kaip matyti iš šio sprendimo 41 punkto, vertinant ieškinio dėl Sąjungos akto panaikinimo priimtinumą šio akto teisėtumo klausimas turi būti skiriamas nuo prašymo iš dalies panaikinti minėtą sprendimą klausimo.
Antra, pažymėtina, kad atsakydama į 2-ąjį klausimą, 2019 m. gegužės 17 d. užduotą taikant proceso organizavimo priemonę, apeliantė nurodė, kad, kaip ji teigė dubliko 37 punkte, net jeigu
BPE Financiaciones
išleistos obligacijos laikytos reikšminga nuosavo kapitalo priemone, o pertvarkymo priemonė galėjo būti taikoma patronuojamosios įmonės, nepatenkančios į Reglamento Nr. 806/2014 taikymo sritį, išleistoms nuosavo kapitalo priemonėms, šio reglamento 21 straipsnio 1 dalies c punkte dėl obligacijų nurašymo ir konvertavimo reikalaujama, kad grupė nebebūtų gyvybinga, nebent pasinaudojama patronuojamosios įmonės išleistų nuosavo kapitalo priemonių nurašymo arba konvertavimo įgaliojimais.
Bendrasis Teismas skundžiamoje nutartyje nepareiškė aiškios nuomonės dėl šio apeliantės argumento.
Vis dėlto pažymėtina, kad Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 42 punkte aiškiai ir nedviprasmiškai išdėstė priežastis, dėl kurių reikėjo atmesti argumentą, kad nekonvertavus apeliantei priklausančių vertybinių popierių nebūtų užkirstas kelias visų akcijų perleidimui
Banco Santander
tomis pačiomis sąlygomis.
Be to, Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 43–51 punktuose teisiniu požiūriu pakankamai išdėstė motyvus, dėl kurių vienodo požiūrio į tos pačios klasės kreditorius principo paisymas ir Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnis nedraudžia sprendime dėl pertvarkymo numatyti nuosavo kapitalo priemonių, kaip antai priklausančių apeliantei, t. y.
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, kurias išleido visiškai jam priklausanti patronuojamoji bendrovė.
Iš to darytina išvada, kad pagal šio sprendimo 27 punkte primintą jurisprudenciją Bendrasis Teismas implicitiškai laikėsi nuomonės, kad apeliantės teiginys dėl Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnio 1 dalies c punkto negalėjo suteikti galimybės įrodyti, kad sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punktas, kurį panaikinti prašė apeliantė, galėjo būti atskirtas nuo šio sprendimo.
Beje, pažymėtina ir tai, kad šis apeliantės teiginys, jog reglamente numatytos sąlygos, taikomos nagrinėjamų nuosavo kapitalo priemonių nurašymui ir konvertavimui, buvo nurodytas kalbant apie sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkto teisėtumą, o ne apie šios nuostatos atskiriamumą. Todėl negalima teigti, kad Bendrasis Teismas į jį aiškiai neatsakė.
Taigi pirmojo pagrindo šeštą ir aštuntą dalis reikia atmesti.
Kiek tai susiję su pirmojo pagrindo septinta dalimi, apeliantė tvirtina, kad skundžiamos nutarties 42 punkte dėl motyvavimo stokos padaryta teisės klaida. Jos teigimu, Bendrasis Teismas nemotyvavo, nei kodėl atmetė skundžiamos nutarties 41 punkte paminėtą apeliantės argumentą, nei būtinybės konvertuoti visas nuosavo kapitalo priemones prieš įgyvendinant verslo pardavimo priemonę, t. y. perleidžiant
Banco Santander
visą
Banco Popular
akcinį kapitalą.
Tiek, kiek apeliantė teigia, kad skundžiamos nutarties 42 straipsniui, kaip ir jos 30 straipsniui, būdinga motyvavimo stoka, šiuo klausimu pakanka priminti, kad, kaip Teisingumo Teismas jau pažymėjo šios sprendimo 36 punkte, Bendrasis Teismas minėtos nutarties 30 punkte priminęs sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio turinį tik išsiaiškino to sprendimo esmę.
Be to, pažymėtina, kad skundžiamos nutarties 42 straipsnyje Bendrasis Teismas atmetė apeliantės argumentą ir nurodė, kad aplinkybė, jog jai priklausančių vertybinių popierių vertė nedidelė, neturi reikšmės, nes nurašymo ir konvertavimo įgaliojimai prieš perleidimą turėjo būti įgyvendinti visų
Banco Popular
nuosavo kapitalo priemonių atžvilgiu.
Tai reiškia, kad Bendrasis Teismas pagrindė apeliantės argumento atmetimą. Be to, ji negali tvirtinti, kad Bendrasis Teismas nemotyvavo būtinybės konvertuoti visas nuosavo kapitalo priemones prieš įgyvendinant verslo pardavimo priemonę, t. y. viso
Banco Popular
akcinio kapitalo perleidimą
Banco Santander
, nes tie motyvai aiškiai išdėstyti skundžiamos nutarties 28–35 punktuose.
Taigi pirmojo pagrindo septinta dalis turi būti atmesta.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, pirmojo pagrindo pirmą, trečią, ketvirtą ir šeštą– aštuntą dalis reikia atmesti kaip nepagrįstas.
Pirmojo pagrindo antra dalis ir antrasis pagrindas
Šalių argumentai
Nurodydama pirmojo pagrindo antrą dalį ir antrąjį pagrindą apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punktą pripažino neatskiriamu nuo to sprendimo.
Anot jos, skundžiamos nutarties 40 punktas yra klaidingas, nes Bendrasis Teismas neatsižvelgė į informaciją apie 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, nurodytų sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkte ir konvertuotų į
Banco Popular
akcijas, vertę. Be to, apeliantė ne tik nurodė, kad
BPE Financiaciones
negalėjo būti pertvarkomas, ir niekada neteigė, kad šiam subjektui buvo taikoma pertvarkymo schema; ji tvirtino, kad Reglamentas Nr. 806/2014, ypač jo 21 straipsnis dėl kapitalo priemonių konvertavimo ir nurašymo įgaliojimų įgyvendinimo, jam netaikomas. Skundžiamos nutarties 45 ir 46 punktuose Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą, kai
BPE Financiaciones
išleistoms obligacijoms netinkamai taikė Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies f punkte numatytą bendrąjį pertvarkymo principą, nors šis subjektas nepateko į to reglamento taikymo sritį, o minėtas principas jam netaikomas. Galiausiai apeliantė tvirtina, kad skundžiamosios nutarties 44–46 ir 51 punktuose Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai
BPE Financiaciones
obligacijomis klaidingai pritaikė vienodo požiūrio principą.
BPV ginčija apeliantės argumentus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirmiausia pabrėžtina, kad sprendimą dėl pertvarkymo sudaro dvi dalys. Šio sprendimo 1–4 straipsniuose, kuriuos apima „I antraštinė dalis“, BPV nurodė priežastis, dėl kurių reikėjo pertvarkyti
Banco Popular
. Minėto sprendimo 5–7 straipsniuose, kuriuos apima „II antraštinė dalis“, BPV pristatė šio pertvarkymo priemonę. Visų pirma sprendimo dėl pertvarkymo 5 straipsnyje pateikiama paaiškinimų dėl įgyvendinamos pertvarkymo priemonės, nagrinėjamu atveju – verslo pardavimo priemonės, o jo 6 straipsnyje patikslinama, kad prieš verslo pardavimą BPV naudojasi įgaliojimais nurašyti ir konvertuoti
Banco Popular
kapitalo priemones.
Kiek tai susiję su sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punktu, kurį apeliantė prašė panaikinti, BPV tame sprendime nurodė, kad visos
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonės turi būti nurašytos ir konvertuotos į „naujas akcijas II“, ir parengė šių priemonių sąrašą, apimantį
BPE Financiaciones
išleistas 2 lygio nuosavo kapitalo priemones, identifikuojamas numeriu ISIN XS 0550098569.
Tai reiškia, kad Bendrajame Teisme pareikštu ieškiniu siekta, kad būtų panaikinta sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkte paminėtų atitinkamų kapitalo priemonių sąrašo atskira sudedamoji dalis.
Šiuo klausimu primintina, kad, remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, Sąjungos aktą panaikinti iš dalies galima, tik jeigu prašomas panaikinti dalis įmanoma atskirti nuo likusios šio akto dalies. Teisingumo Teismas yra ne kartą nusprendęs, kad šis reikalavimas netenkinamas, jeigu panaikinus aktą iš dalies būtų pakeista to akto esmė (2017 m. lapkričio 9 d. Sprendimo SolarWorld / Taryba,
C‑204/16 P
,
EU:C:2017:838
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Tai reiškia, kad siekiant patikrinti, ar Sąjungos teisės akto dalys gali būti atskirtos, reikia išnagrinėti jų apimtį, kad būtų galima įvertinti, ar panaikinus šias dalis būtų pakeista to akto prasmė ir esmė (2017 m. lapkričio 9 d. Sprendimo SolarWorld / Taryba,
C‑204/16 P
,
EU:C:2017:838
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Nagrinėjamu atveju šios sąlygos neįvykdytos.
Sprendimo dėl pertvarkymo, susijusio su kapitalo priemonių nuvertinimu ir konvertavimu, sudėtinės dalys negali būti atskirtos nuo kitų šio sprendimo dalių, ypač atsietos nuo sprendimo pasinaudoti pertvarkymo priemone, t. y. verslo pardavimu.
Sprendimo dėl pertvarkymo, kaip antai nagrinėjamo šioje byloje, esmę sudaro ne tik pertvarkymo priemonės pasirinkimas, bet ir sprendimas ją derinti su naudojimusi kapitalo priemonių nurašymo ir konvertavimo įgaliojimais ir jų įgyvendinimo tvarka.
Taigi, kaip Teisingumo Teismas nurodė šio sprendimo 31 ir 32 punktuose, Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, priėjęs prie išvados, kad sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punktas neatsiejamai susijęs su paties sprendimo dėl pertvarkymo esme ir kad šį sprendimą iš dalies panaikinus būtų pakenkta minėto sprendimo, suponuojančio
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonių nurašymą, o vėliau konvertavimą į „naujas akcijas II“, esmei.
Pirma, iš Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies b punkto, 17 straipsnio, 21 straipsnio 10 dalies c punkto ir 22 straipsnio 1 dalies nuostatų matyti, kad tais atvejais, kai subjektui taikoma pertvarkymo priemonė, kapitalo priemonių nurašymas priklauso nuo to subjekto nuostolių lygio. Todėl visiško 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių nurašymo reikalaujama, jeigu nuostoliai pasiekė šį reikalavimų tenkinimo eiliškumo lygį.
Antra, nagrinėjamu atveju pasirinkta pertvarkymo priemonė, t. y. verslo pardavimo priemonė, suponuoja pasiūlos ir paklausos sankirtą, todėl 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, kaip antai nurodytų apeliantės prašyme dėl panaikinimo, nurašymo ir konvertavimo kvestionavimas neišvengiamai turėtų neigiamos įtakos
Banco Santander
pasiūlytai kainai, taigi, ir verslo pardavimui šiam subjektui bei pertvarkymo priemonės taikymui.
Šio vertinimo nepaneigia apeliantės argumentas, kad skundžiamos nutarties 40 punkte Bendrasis Teismas padarė klaidą, nes neatsižvelgė į informaciją apie 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, nurodytų sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkte ir konvertuotų į
Banco Popular
akcijas, vertę.
Iš tiesų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės, kurios turi būti nurašytos ir konvertuotos prieš įgyvendinant pertvarkymo priemonę, remiantis Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies b punktu, 17 straipsniu ir 21 straipsnio 10 dalies c punktu, atribojamos atsižvelgiant į subjekto nuostolių lygį ir reikalavimų tenkinimo eiliškumo taisykles.
Priešingai, nei teigia apeliantė, kad ir kokia būtų kiekvienos kapitalo priemonės vertė, negali būti laikoma, kad buvo konvertuotos visos sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytos priemonės, jeigu viena iš jų, sudaranti nors nedidelę minėtų priemonių dalį, nebuvo nurašyta. Kaip teisingai pabrėžė Bendrasis Teismas, tokiu atveju būtų neįmanoma laikyti, kad visas
Banco Popular
akcinis kapitalas buvo perleistas
Banco Santander
.
Atmestinas ir apeliantės argumentas, kad Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 48 ir 51 punktuose suklydo, vertindamas jos teiginius, nes ji ne tik nurodė, kad
BPE Financiaciones
negalėjo būti pertvarkomas, ir niekada neteigė, kad šiam subjektui buvo taikoma pertvarkymo schema, bet ir tvirtino, kad šis subjektas dėl savo veiklos nefigūravo tarp Reglamento Nr. 2014/59 1 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento Nr. 806/2014 2 straipsnyje nurodytų įstaigų, kurioms šie aktai taikomi pagal pastarojo reglamento 21 straipsnį.
Šiuo aspektu pažymėtina, kad atsakydama į pirmojo klausimo b punktą, užduotą taikant 2019 m. gegužės 17 d. proceso organizavimo priemones, apeliantė teigė, kad egzistuoja esminis objektyvus skirtumas tarp
BPE Financiaciones
išleistų obligacijų ir kitų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, konvertuotų į
Banco Popular
akcijas pagal sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punktą. Visų pirma apeliantė nurodė, kad šios obligacijos buvo vienintelės 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės, konvertuotos į
Banco Popular
akcijas, išleistas subjekto, t. y.
BPE Financiaciones
, kuris negali būti pertvarkomas.
Vis dėlto Bendrasis Teismas nesuklydo, vertindamas apeliantės teiginius, kai skundžiamos nutarties 48 punkte nurodė, kad, apeliantės teigimu, jai priklausančių
BPE Financiaciones
išleistų vertybinių popierių nekonvertavimas atitiko vienodo požiūrio į tos pačios klasės kreditorius principo laikymąsi ir kad ji rėmėsi objektyviu skirtumu tarp jai priklausančių vertybinių popierių ir kitų konvertuotų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, pagrįstu aplinkybe, kad jai priklausančius vertybinius popierius išleido ne
Banco Popular
, o
BPE Financiaciones
, ir kad šis emitentas neatitiko pertvarkymo sąlygų.
Kiek tai susiję su skundžiamos nutarties 51 punktu, Bendrasis Teismas nurodė, kad apeliantės argumentas, jog jai priklausančių
BPE Financiaciones
išleistų vertybinių popierių nekonvertavimas atitiko vienodo požiūrio į tos pačios klasės kreditorius principo laikymąsi, paremtas supainiojimu. Visų pirma Bendrasis Teismas pažymėjo: kadangi Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnyje numatyti konvertavimo ir nurašymo įgaliojimai naudojami dėl pertvarkomo subjekto kapitalo priemonių, t. y. šiuo atveju
Banco Popular
, tai, kad šias priemones išleido
Banco Popular
visiškai priklausanti patronuojamoji įmonė, nereiškia, kad priemones išleidusiam subjektui buvo taikoma pertvarkymo schema, ir negali įrodyti skirtumo, palyginti su kitomis
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonėmis. Atsižvelgiant į tai, Bendrasis Teismas nesuklydo, vertindamas apeliantės teiginius.
Atmestinas ir apeliantės argumentas, kad Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 45 ir 46 punktuose padarė teisės klaidą, nes
BPE Financiaciones
– į Reglamento Nr. 806/2014 taikymo sritį nepatenkančio subjekto – išleistoms obligacijoms netinkamai taikė šio reglamento 15 straipsnio 1 dalies f punkte numatytą bendrąjį pertvarkymo principą.
Šiuo klausimu primintina, kad skundžiamos nutarties 45 ir 46 punktuose Bendrasis Teismas laikėsi nuomonės, kad Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies f punkte įtvirtintas pertvarkymą reglamentuojantis bendrasis principas, pagal kurį tos pačios klasės kreditoriai vertinami vienodai, būtų kvestionuojamas, jeigu būtų įmanoma panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo tik tiek, kiek jame numatytas tam tikrų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas. Bendrasis Teismas priėjo prie išvados, kad pagal šį principą taip pat draudžiama panaikinti tam tikrų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimą.
Toks vertinimas nėra teisės klaida.
Reglamento Nr. 806/2014 3 straipsnio 1 dalies 47 punkte nustatyta, kad tame reglamente sąvoka „2 lygio priemonės“ reiškia kapitalo priemones arba subordinuotąsias paskolas, atitinkančias Reglamento (ES) Nr. 575/2013 63 straipsnyje nustatytas sąlygas. Pagal šią nuostatą priemonės, kurias tiesiogiai išleidžia ne įstaiga, arba subordinuotosios paskolos, kurias tiesiogiai gauna ne įstaiga, vis dėlto gali būti priskiriamos prie 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių, kai įvykdomos tam tikros sąlygos.
Iš to išplaukia, kad Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnyje numatyti konvertavimo ir nurašymo įgaliojimai priklauso ne nuo obligacijas išleidusio subjekto, o nuo šių obligacijų ypatumų.
Kadangi apeliantė nei Bendrajame Teisme, nei Teisingumo Teisme neginčijo, kad
BPE Financiaciones
išleisti vertybiniai popieriai yra
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonės, ir nepateikė jokio prieštaravimo dėl skundžiamos nutarties 28 punkto, ji neginčija, kad šie vertybiniai popieriai yra pertvarkomos įstaigos kapitalo priemonės.
Taigi Bendrasis Teismas teisingai nurodė, kad pagal taikytiną teisinio reglamentavimo tvarką
BPE Financiaciones
išleistus vertybinius popierius galima laikyti 2 lygio nuosavo kapitalo priemonėmis ir kad tokioms priemonėms pagal Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnį gali būti taikomi nurašymo ir konvertavimo įgaliojimai ir Reglamento Nr. 806/2014 15 straipsnio 1 dalies f punkte įtvirtintas tos pačios klasės kreditorių lygybės principas.
Galiausiai atmestinas apeliantės argumentas, kad Bendrasis Teismas skundžiamosios nutarties 44–46 ir 51 punktuose padarė teisės ir motyvavimo klaidą, kai
BPE Financiaciones
obligacijomis klaidingai pritaikė vienodo požiūrio principą.
Primintina, kad skundžiamos nutarties 44–46 punktuose Bendrasis Teismas vadovavosi nuostata, jog tam tikros įstaigos 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojai priklauso klasei kreditorių, kurie turi būti vienodai vertinami, kai BPV naudojasi kapitalo priemonių nurašymo ir konvertavimo įgaliojimais. Tuo remdamasis jis padarė išvadą, kad pertvarkymo srityje būtų kvestionuojamas bendrasis lygybės principas, jeigu būtų įmanoma panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo tik tiek, kiek jame numatytas tam tikrų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių konvertavimas, todėl laikantis tos pačios klasės kreditorių lygybės principo neleidžiama panaikinti ir tam tikrų 2 lygio priemonių konvertavimo.
Šios nutarties 51 punkte Bendrasis Teismas užbaigė šio apeliantės argumento vertinimą ir nurodė, kad jis paremtas supainiojimu. Jis pabrėžė, kad Reglamento Nr. 806/2014 21 straipsnyje numatyti konvertavimo ir nuvertinimo įgaliojimai buvo įgyvendinami dėl pertvarkomo subjekto, nagrinėjamu atveju –
Banco Popular
– kapitalo priemonių. Jis pridūrė, jog tai, kad šias priemones išleido
Banco Popular
priklausanti patronuojamoji bendrovė, nereiškia, kad priemones išleidusiam subjektui taikoma pertvarkymo schema ir negali įrodyti skirtumo, palyginti su kitomis
Banco Popular
2 lygio nuosavo kapitalo priemonėmis.
Dėl apeliantės tvirtinimo, kad Bendrasis Teismas neatsakė į kai kuriuos jos teiginius, primintina, kad, remiantis šio sprendimo 26–28 ir 41 punktuose nurodyta jurisprudencija, Bendrasis Teismas neprivalėjo atsakyti į visus jam išdėstytus argumentus, ypač į argumentus dėl prašomos panaikinti nuostatos teisėtumo. Kadangi nuostatos atskiriamumo analizė atliekama ieškinio priimtinumo nagrinėjimo stadijoje, būtų per anksti vertinti ir prireikus atsakyti į argumentus dėl nagrinėjamo akto teisėtumo.
Be to, apeliantė tik remiasi tais argumentais ir tvirtina, kad dėl sprendimo dėl pertvarkymo 6 straipsnio 1 dalies d punkto neteisėtumo ši nuostata gali būti atskirta nuo likusios šio sprendimo dalies, bet konkrečiai nenurodo skirtumų tarp
BPE Financiaciones
išleistų obligacijų turėtojų ir kitų minėtoje nuostatoje nurodytų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojų, kurie pagrįstų skirtingą jų vertinimą ir dalinį sprendimo dėl pertvarkymo panaikinimą.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, pirmojo pagrindo antrą dalį ir antrąjį pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstus.
Dėl pirmojo pagrindo penktos dalies
Šalių argumentai
Nurodydama pirmojo pagrindo penktą dalį apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas skundžiamos nutarties 33 ir 34 punktuose padarė teisės klaidą ir pažeidė jos teisę į gynybą, kai rėmėsi 2017 m. birželio 7 d.
Banco Santander
pateiktu privalomu pasiūlymu, nors šis dokumentas nebuvo pridėtas prie bylos medžiagos. Ji taip pat teigia, kad Bendrasis Teismas netaikė proceso organizavimo priemonių, kad ištaisytų šį bylos medžiagos trūkumą. Galiausiai apeliantė tvirtina, kad šiame kontekste ir atsižvelgiant į tai, kokią svarbą šiam dokumentui teikė Bendrasis Teismas, susipažinusi su minėtu pasiūlymu ji būtų galėjusi įrodyti, kaip matyti iš Bendrajam Teismui BPV pateikto tripliko 37 puslapyje esančios išnašos, kad tame pasiūlyme
Banco Santander
nenustatė jokių sąlygų ar reikalavimų dėl konvertuotinų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių.
BPV ginčija apeliantės argumentus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Pirma, šie argumentai atmestini tiek, kiek apeliantė teigia, kad
Banco Santander
nenustatė jokių sąlygų ar reikalavimų dėl konvertuotinų 2 lygio nuosavo kapitalo priemonių ir kad Bendrasis Teismas iškraipė 2017 m. birželio 7 d.
Banco Santander
pateiktą pasiūlymą. Kaip pabrėžia pati apeliantė, ji neturėjo prieigos prie šio dokumento.
Antra, primintina, kad tik Bendrasis Teismas gali spręsti dėl galimos būtinybės papildyti informaciją, kurią jis turi apie nagrinėjamas bylas (2009 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo Erste Group Bank ir kt. / Komisija,
C‑125/07 P, C‑133/07 P, C‑135/07 P ir C‑137/07 P
,
EU:C:2009:576
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija). Todėl apeliantė negali priekaištauti, kad Bendrasis Teismas nepaprašė BPV pateikti tą pasiūlymą.
Trečia, konstatuotina, kad Bendrasis Teismas netiesiogiai rėmėsi privalomu
Banco Santander
pasiūlymu ir kad jo vertinimas buvo paremtas kitais prie bylos medžiagos pridėtais dokumentais.
Nors skundžiamos nutarties 33 ir 34 punktuose Bendrasis Teismas paminėjo privalomą
Banco Santander
pasiūlymą, vis dėlto nenurodė jo turinio ir rėmėsi sprendime dėl pertvarkymo išdėstyta informacija apie minėtą pasiūlymą ir BPV pateikta informacija.
Be to, iš sprendime dėl pertvarkymo ir skundžiamos nutarties 33 ir 34 straipsniuose paminėto 2017 m. birželio 6 d. FROB procedūrinio rašto, kurį prie bylos medžiagos pridėjo apeliantė ir kuris pateiktas BPV interneto svetainėje, matyti, kad
Banco Santander
pasiūlyme privaloma tvarka turėjo būti paisoma tame procedūriniame rašte išdėstytos informacijos. Minėtame procedūriniame rašte buvo nurodyta, kad visos jo 2 priede išvardytos 2 lygio nuosavo kapitalo priemonės, įskaitant priklausančias apeliantei, turėjo būti konvertuojamos į akcijas, o vėliau perleidžiamos
Banco Santander
.
Taigi aplinkybė, kad
Banco Santander
pasiūlymas nebuvo pridėtas prie bylos medžiagos, nelemia apeliantės teisės į gynybą pažeidimo.
Tai reiškia, kad pirmojo pagrindo penkta dalis turi būti atmesta kaip nepagrįsta.
Dėl trečiojo ir ketvirtojo pagrindų
Šalių argumentai
Nurodydama trečiąjį ir ketvirtąjį pagrindus apeliantė ginčija atitinkamai prašymo panaikinti 1 ir 2-ąjį vertinimus ir prašymo atlyginti nuostolius nepriimtinumą. Ji teigia, kad skundžiamos nutarties 55 ir 66 straipsniuose jų nepriimtinumas pateisinamas vien prašymo iš dalies panaikinti sprendimą dėl pertvarkymo nepriimtinumu. Todėl, jeigu būtų panaikintas pastarojo prašymo atmetimo aktas, prašymas panaikinti 1 ir 2-ąjį vertinimus ir prašymas atlyginti nuostolius turėtų būti pripažinti priimtinais.
BPV ginčija apeliantės argumentus.
Teisingumo Teismo vertinimas
Konstatuotina, kad apeliantė nenurodė jokių savarankiškų argumentų, kurie pagrįstų trečiąjį ir ketvirtąjį pagrindus, o tik teigia, kad jeigu būtų pritarta pirmajam ir antrajam apeliacinio skundo pagrindams ir panaikintas Bendrojo Teismo sprendimas atmesti prašymą dėl dalinio panaikinimo, prašymas panaikinti 1 ir 2-ąjį vertinimus ir prašymas atlyginti nuostolius turėtų būti pripažinti priimtinais.
Kadangi pirmasis ir antrasis apeliacinio skundo pagrindai buvo atmesti kaip nepagrįsti, reikia atmesti ir trečiąjį bei ketvirtąjį apeliacinio skundo pagrindus, taigi, ir visą apeliacinį skundą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, bylinėjimosi išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas. Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliaciniame procese pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
Kadangi BPV prašė priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas ir ši pralaimėjo bylą, ji turi padengti savo ir BPV patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:

1.
Atmesti apeliacinį skundą.

2.
Priteisti iš Carmen Liaño Reig bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: ispanų.