CELEX: 62021CJ0213
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Verejné obstarávanie
Smernica 2014/24/EÚ
Pôsobnosť
Článok 10 písm. h)
Osobitné vylúčenia zákaziek v oblasti poskytovania služieb
Služby civilnej obrany, civilnej ochrany a prevencie nebezpečenstva
Neziskové organizácie alebo združenia
Služba sanitných vozidiel kvalifikovaná ako záchranná zdravotná služba
Dobrovoľnícke organizácie
Sociálne družstvá

Návrhy na začatie prejudiciálneho konania sa týkajú výkladu článku 10 písm. h) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (
Ú. v. EÚ L 94, 2014, s. 65
).
Tieto návrhy boli podané v rámci dvoch sporov, ktorých účastníkmi sú vo veci C‑213/21 Italy Emergenza Cooperativa Sociale (ďalej len „Italy Emergenza“) na jednej strane a Azienda Sanitaria Locale Barletta‑Andria‑Trani (Miestna zdravotnícka agentúra Berletta‑Andria‑Trani, Taliansko) na druhej strane a vo veci C‑214/21 Italy Emergenza na jednej strane a Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza (Regionálna zdravotnícka agentúra Cosenza, Taliansko) na druhej strane, a to v súvislosti s dvomi rozhodnutiami, na základe ktorých začali tieto zdravotnícke agentúry výberové konania s cieľom zadať služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy na základe zmluvy dobrovoľníckym organizáciám.
Právny rámec
Právo Únie
Odôvodnenia 28 a 118 smernice 2014/24 stanovujú:
„(28)
Táto smernica by sa nemala uplatňovať na niektoré pohotovostné služby [záchranné zdravotné služby –
neoficiálny preklad
], ak ich poskytujú neziskové organizácie alebo združenia, keďže by bolo ťažké zachovať osobitnú povahu týchto organizácií, ak by poskytovatelia služieb museli byť vybraní v súlade s postupmi stanovenými v tejto smernici. Toto vylúčenie by však nemalo presahovať prísne nevyhnutné hranice. Malo by sa preto výslovne stanoviť, že služby prepravy pacientov sanitárnymi [sanitnými –
neoficiálny preklad
] vozidlami by sa nemali vylúčiť. V tejto súvislosti je ďalej nevyhnutné spresniť, že CPV skupina 601 ‚Služby cestnej dopravy‘ nezahŕňa služby sanitárnych [sanitných –
neoficiálny preklad
] vozidiel uvedené v CPV triede 8514. Malo by sa preto spresniť, že na služby, na ktoré sa vzťahuje kód CPV 85143000‑3 a ktoré pozostávajú výlučne zo služieb prepravy pacientov sanitárnymi [sanitnými –
neoficiálny preklad
] vozidlami, by sa mal vzťahovať osobitný režim stanovený pre sociálne a iné osobitné služby (ďalej len ‚zjednodušený režim‘). Následne na zmiešané zákazky na poskytovanie služieb sanitárnych [sanitných –
neoficiálny
preklad
] vozidiel by sa mal všeobecne tiež vzťahovať zjednodušený režim, ak je hodnota služieb prepravy pacientov sanitárnymi [sanitnými –
neoficiálny preklad
] vozidlami väčšia ako hodnota iných služieb sanitárnych [sanitných –
neoficiálny preklad
] vozidiel.
…
(118)
S cieľom zabezpečiť kontinuitu verejných služieb by sa v tejto smernici malo umožniť, aby účasť na postupoch obstarávania týkajúcich sa určitých služieb v oblasti zdravotníctva, sociálnych a kultúrnych služieb mohla byť vyhradená pre organizácie, ktoré sú založené na zamestnaneckom vlastníctve alebo aktívnej účasti zamestnancov na ich riadení, a pre existujúce organizácie, ako sú družstvá, s cieľom zúčastniť sa na poskytovaní týchto služieb koncovým užívateľom. Rozsah pôsobnosti tohto ustanovenia sa obmedzuje na určité zdravotnícke, sociálne a súvisiace služby, určité služby v oblasti vzdelávania a odbornej prípravy, knihovnícke, archívne, múzejné a iné kultúrne služby, športové služby a služby pre domácnosti, pričom sa nemá vzťahovať na akékoľvek z vylúčení inak ustanovených v tejto smernici. Na tieto služby by sa mal vzťahovať len zjednodušený režim.“
Článok 10 tejto smernice, nazvaný „Osobitné vylúčenia zákaziek v oblasti poskytovania služieb“, stanovuje:
„Táto smernica sa neuplatňuje na verejné zákazky na poskytnutie služieb, ktorých predmetom je/sú:
…
h)
služby civilnej obrany, civilnej ochrany a prevencie nebezpečenstva, ktoré poskytujú neziskové organizácie alebo združenia a na ktoré sa vzťahujú kódy CPV: 75250000‑3, 75251000‑0, 75251100‑1, 75251110‑4, 75251120‑7, 75252000‑7, 75222000‑8, 98113100‑9 a 85143000‑3 s výnimkou služieb prepravy pacientov sanitárnymi [sanitnými –
neoficiálny preklad
] vozidlami;
…“
Článok 77 uvedenej smernice, nazvaný „Vyhradené zákazky na určité služby“, v odsekoch 1 a 2 stanovuje:
„1.   Členské štáty môžu stanoviť, že verejní obstarávatelia môžu vyhradiť právo na účasť v postupoch zadávania verejných zákaziek organizácii výlučne na tie zdravotné, sociálne a kultúrne služby uvedené v článku 74, na ktoré sa vzťahujú kódy CPV 75121000‑0, 75122000‑7, 75123000‑4, 79622000‑0, 79624000‑4, 79625000‑1, 80110000‑8, 80300000‑7, 80420000‑4, 80430000‑7, 80511000‑9, 80520000‑5, 80590000‑6, od 85000000‑9 po 85323000‑9, 92500000‑6, 92600000‑7, 98133000‑4, 98133110‑8.
2.   Organizácia uvedená v odseku 1 musí spĺňať všetky tieto podmienky:
a)
jej cieľom je úsilie o vykonávanie verejnej služby spojenej s poskytovaním služieb uvedených v odseku 1;
b)
zisky sú reinvestované so zreteľom na dosahovanie cieľa organizácie. Ak sa zisky rozdeľujú alebo prerozdeľujú, malo by sa pritom vychádzať z aspektov účasti;
c)
štruktúry manažmentu alebo vlastníctva organizácie, ktorá plní zákazku, sú založené na zásadách vlastníctva zamestnancami alebo účasti, alebo si vyžadujú aktívnu účasť zamestnancov, používateľov či zainteresovaných strán,…
…“
Talianske právo
Článok 17 decreto legislativo n. 50 – Codice dei contratti pubblici (legislatívny dekrét č. 50 – Zákonník verejného obstarávania) z 18. apríla 2016 (riadna príloha GURI č. 91 z 19. apríla 2016), nazvaný „Osobitné vylúčenia vzťahujúce sa na verejné zákazky a koncesie na služby“, v odseku 1 stanovuje:
„Ustanovenia tohto zákonníka sa neuplatňujú na verejné zákazky a koncesie na služby, ktorých predmetom sú:
…
h)
služby civilnej obrany, civilnej ochrany a prevencie nebezpečenstva, ktoré poskytujú neziskové organizácie alebo združenia a na ktoré sa vzťahujú kódy CPV: 75250000‑3, 75251000‑0, 75251100‑1, 75251110‑4, 75251120‑7, 75252000‑7, 75222000‑8, 98113100‑9 a 85143000‑3 s výnimkou služieb prepravy pacientov sanitnými vozidlami;
…“
Decreto legislativo n. 117 – Codice del Terzo settore (legislatívny dekrét č. 117 – Zákonník tretieho sektora) z 3. júla 2017 (riadna príloha GURI č. 179 z 2. augusta 2017) (ďalej len „legislatívny dekrét č. 117/2017“) obsahuje článok 4 s názvom „Inštitúcie tretieho sektora“, ktorý v odseku 1 stanovuje:
„Inštitúcie tretieho sektora sú dobrovoľnícke organizácie, združenia sociálnej podpory, filantropické inštitúcie, sociálne podniky vrátane sociálnych družstiev, siete združení, vzájomné spoločnosti, združenia, či už uznané alebo nie, nadácie a inštitúcie súkromnej povahy, iné ako obchodné spoločnosti, ktoré boli zriadené na neziskový účel a na dosiahnutie občianskych cieľov, cieľov solidarity a spoločenskej užitočnosti prostredníctvom výkonu, či už výlučne alebo prevažne, jednej alebo viacerých činností vo verejnom záujme vo forme dobrovoľníckej práce, bezplatného poskytovania peňazí, tovarov alebo služieb, vzájomnosti alebo tiež výroby či výmeny tovarov alebo služieb a ktoré sú zapísané v Jednotnom národnom registri tretieho sektora.“
Článok 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017, nazvaný „Služby pohotovostnej a urgentnej zdravotníckej prepravy“, stanovuje:
„1.   Poskytovanie služieb pohotovostnej a urgentnej zdravotníckej prepravy sanitnými vozidlami možno prednostne zadať na základe zmluvy dobrovoľníckym organizáciám zapísaným aspoň šesť mesiacov v Jednotnom národnom registri tretieho sektora, ktoré sú členmi siete združení podľa článku 41 ods. 2 a sú v prípade potreby oprávnené v zmysle príslušnej regionálnej právnej úpravy, a to v prípadoch, keď vzhľadom na osobitnú povahu služieb priame zadanie zabezpečuje poskytovanie služieb vo verejnom záujme v rámci systému, ktorý skutočne prispieva k dosahovaniu sociálneho cieľa a smeruje k dosiahnutiu cieľov solidarity, za podmienok hospodárskej efektívnosti a primeranosti, ako aj pri dodržaní zásad transparentnosti a zákazu diskriminácie.
2.   Ustanovenia článku 56 ods. 2, 3, 3a a 4 sa vzťahujú na zmluvy týkajúce sa služieb uvedených v odseku 1.“
Článok 2514 Codice civile (Občiansky zákonník), nazvaný „Podmienky týkajúce sa družstiev s prevažujúcou vzájomnosťou“, znie:
„Družstvá s prevažujúcou vzájomnosťou musia vo svojich stanovách upraviť:
a)
zákaz vyplácania dividend vo vyššej sume, než je maximálna úroková sadzba poštových vkladových certifikátov, zvýšená o dva a pol percentuálneho bodu, pokiaľ ide o splatené základné imanie;
b)
zákaz odmeňovania finančných nástrojov ponúkaných na úpis členom družstva v rozsahu presahujúcom maximálnu hranicu pre dividendy o dva body;
c)
zákazu rozdeľovania rezerv medzi členov družstva;
d)
v prípade zániku družstva povinnosť prideliť celý majetok po tom, čo bolo vykonané odpočítanie základného imania a prípadne získaných dividend, do vzájomných fondov určených na podporu a rozvoj spolupráce.
Družstvá rozhodujú o zavedení a vypustení ustanovení uvedených v predchádzajúcom odseku na základe väčšiny, ktorá je stanovená pre mimoriadne valné zhromaždenie.“
Podľa článku 2545e Občianskeho zákonníka, nazvaného „Zľavy“:
„Akt o založení vymedzuje kritériá rozdeľovania zliav členom pomerne k množstvu a kvalite vzájomného obchodu.
…
Valné zhromaždenie môže rozhodnúť o rozdelení zliav medzi jednotlivých členov, a to aj prostredníctvom pomerného zvýšenia príslušných podielov alebo vydaním nových podielov, odchylne od článku 2525, alebo tiež emisiou finančných nástrojov.“
Decreto legislativo n. 112 – Revisione della disciplina in materia di impresa sociale (legislatívny dekrét č. 112, ktorým sa reviduje právna úprava v oblasti sociálnych podnikov) z 3. júla 2017 (GURI č. 167 z 19. júla 2017) (ďalej len „legislatívny dekrét č. 112/2017“), v článku 3, nazvanom „Nezisková povaha“, stanovuje:
„1.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia odseku 3 a článku 16, sociálny podnik použije prípadný zisk a prevádzkový prebytok na vykonávanie svojich činností podľa stanov alebo na zvýšenie svojho imania.
2.   Na účely odseku 1 sa zakazuje vyplácanie, a to aj nepriame, zisku a prevádzkového prebytku, fondov a rezerv bez ohľadu na ich označenie v prospech zakladateľov, členov alebo akcionárov, zamestnancov a spolupracovníkov, riaditeľov a ostatných členov orgánov podniku, a to aj v prípade výpovede alebo akýchkoľvek iných prípadov individuálneho ukončenia vzťahu. V prípade sociálnych podnikov zriadených podľa knihy V Občianskeho zákonníka sa povoľuje náhrada skutočne splateného a prípadne opätovne ohodnoteného alebo zvýšeného kapitálu v prospech člena v rámci limitov uvedených v odseku 3 písm. a). Na účely tohto odseku sa v každom prípade nepriamym rozdelením zisku rozumie:
a)
vyplácanie individuálnych odmien riaditeľom, audítorom a všetkým osobám zastávajúcim funkcie v podniku, pričom tieto odmeny nie sú primerané vykonávanej činnosti, prevzatej zodpovednosti a špecifickým schopnostiam alebo sú v každom prípade vyššie ako odmeny poskytované v rámci subjektov pôsobiacich v rovnakých alebo podobných odvetviach a podmienkach.
…
2a.   Na účely uvedené v odsekoch 1 a 2 sa za rozdelenie zisku a prevádzkového prebytku, a to aj nepriame, nepovažuje prípad, keď sociálne podniky zriadené vo forme družstiev poskytujú svojim členom zľavy súvisiace s činnosťou vo verejnom záujme, uvedenou v článku 2, ktorá sa vykonáva v súlade s článkom 2545e Občianskeho zákonníka, ako aj v súlade s podmienkami a obmedzeniami stanovenými zákonom a ich stanovami, pod podmienkou, že ich stanovy alebo akt o založení uvádzajú kritériá poskytovania zliav členom pomerne k množstvu a kvalite vzájomných výmen, a pod podmienkou, že sa vykazuje vzájomný prevádzkový prebytok.
…“
Spory vo veciach samých a prejudiciálne otázky
Vec C‑213/21
Oznámením uverejneným v
Úradnom vestníku Európskej únie
27. apríla 2020 Azienda Sanitaria Locale Barletta‑Andria‑Trani vyhlásila výberové konanie s cieľom zadať na základe zmluvy služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy pre územie patriace do jej právomoci dobrovoľníckym organizáciám, ktoré spĺňajú požiadavky stanovené v článku 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017.
Vzhľadom na to, že Italy Emergenza, sociálne družstvo, ktoré vykonáva činnosť spočívajúcu v zabezpečovaní služby jednoduchej a ošetrovateľskej zdravotníckej prepravy sanitnými vozidlami, sa domnievalo, že uvedené verejné obstarávanie obsahuje nezákonné ustanovenia, ktoré mu bránili v účasti na tomto verejnom obstarávaní, napadlo ho tým, že podalo žalobu na Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (Regionálny správny súd Apúlia, Taliansko). Domnievalo sa, že článok 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017 je v rozpore s článkom 10 písm. h) smernice 2014/24 v spojení s jej odôvodnením 28 z dôvodu, že povoľuje priame zadanie služieb urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy na základe zmluvy výlučne dobrovoľníckym organizáciám, a teda s vylúčením sociálnych družstiev. Na účely priameho zadania urgentných a pohotovostných služieb na základe zmluvy tento článok 10 písm. h) totiž v celom rozsahu považuje sociálne družstvá za dobrovoľnícke združenia.
Tento súd túto žalobu zamietol. Na jednej strane rozhodol, že služba, ktorá je predmetom uvedeného verejného obstarávania, je službou kvalifikovanej zdravotníckej prepravy sanitným vozidlom, na ktorú sa vzťahuje výnimka stanovená v uvedenom článku 10 písm. h). Na druhej strane uvedený súd dospel k záveru, že vylúčenie sociálnych družstiev z pôsobnosti tejto výnimky je v súlade s právom Únie, pretože tieto družstvá majú podnikateľský účel, ktorý odôvodňuje odlišné zaobchádzanie, než je zaobchádzanie vyhradené dobrovoľníckym organizáciám alebo združeniam, ktorých cieľom nie je dosahovanie zisku. V prejednávanej veci, pokiaľ ide o Italy Emergenza, toto vylúčenie bolo odôvodnené vzhľadom na článok 5 stanov tohto sociálneho družstva, ktorý stanovuje možnosť vyplácania dividend v obmedzenej výške.
Italy Emergenza podalo proti rozsudku Tribunale amministrativo regionale per la Puglia (Regionálny správny súd Apúlia) odvolanie na Consiglio di Stato (Štátna rada, Taliansko), pričom opätovne tvrdilo, že článok 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017 je v rozpore s článkom 10 písm. h) smernice 2014/24.
Consiglio di Stato (Štátna rada) vyjadruje pochybnosti, pokiaľ ide o súlad článku 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017 s týmto článkom 10 písm. h). Zatiaľ čo tento článok 57 uvádza len dobrovoľnícke organizácie, a preto sa zdá, že vylučuje zadanie služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy na základe zmluvy sociálnym družstvám, uvedený článok 10 písm. h) sa týka „neziskových“ organizácií alebo združení a neobmedzuje sa len na dobrovoľnícke organizácie alebo združenia.
V tomto rámci vnútroštátny súd najprv pripomína, že v rozsudku z 21. marca 2019, Falck Rettungsdienste a Falck (
C‑465/17
,
EU:C:2019:234
), Súdny dvor rozhodol, že „neziskové organizácie alebo združenia“ v zmysle článku 10 písm. h) smernice 2014/24 sú organizácie alebo združenia, ktorých cieľom je plniť sociálne úlohy, ktoré nemajú obchodný účel a ktoré opätovne investujú prípadný zisk na dosiahnutie svojho cieľa. Súdny dvor tak zdôraznil, že rozhodujúcim kritériom na uplatnenie tohto ustanovenia je sledovanie cieľa, ktorým nie je dosahovanie zisku. Podľa vnútroštátneho súdu však absencia cieľa, ktorým je dosahovanie zisku, charakterizuje také sociálne družstvo, akým je Italy Emergenza. Článok 6 stanov tohto družstva totiž uvádza, že „sociálne družstvo funguje na neziskovom základe a sleduje všeobecný záujem spoločenstva v oblasti rozvoja ľudského potenciálu a sociálnej integrácie…“. Je pravda, že článok 5 týchto stanov stanovuje „zákaz vyplácania dividend vo vyššej sume, než je maximálna úroková sadzba poštových vkladových certifikátov, zvýšená o dva a pol percentuálneho bodu, pokiaľ ide o splatené základné imanie“. Tento článok 5 však nemožno považovať za dôkaz, keďže ide o ustanovenie, ktoré preberá znenie článku 2514 Občianskeho zákonníka.
Vnútroštátny súd ďalej uvádza, že sociálne družstvá sa odlišujú od dobrovoľníckych organizácií alebo združení. Zatiaľ čo tieto organizácie alebo združenia neposkytujú svojim členom žiadnu hospodársku výhodu, a to ani nepriamu, a obmedzujú sa na náhradu nákladov, ktoré vynaložili ich členovia, sociálne družstvá poskytujú svojim členom hospodársku výhodu, aj keď sledujú neziskové ciele spočívajúce v sociálnej integrácii a podpore. Tieto družstvá sa tak vyznačujú svojím podnikateľským účelom, ktorý má vzájomnú povahu. Tento súd však relativizuje tento rozdiel, pretože z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že na zmluvu, ktorá stanovuje náhradu vzniknutých nákladov ako jedinú protihodnotu, sa vzťahuje pojem „verejná zákazka“ ako odplatná zmluva.
Okrem toho vnútroštátny súd uvádza ďalšiu skutočnosť, ktorá môže zmierniť rozdiel medzi dobrovoľníckymi organizáciami alebo združeniami a sociálnymi družstvami. Na jednej strane ide o možnosť dobrovoľníckej organizácie alebo dobrovoľníckeho združenia zamestnať pracovníkov a na druhej strane o možnosť sociálneho družstva mať dobrovoľných členov, ktorým sa nahrádzajú len ich výdavky.
Tento súd napokon zdôrazňuje, že za predpokladu, že na rozdiel od dobrovoľníckych organizácií alebo združení by sociálnemu družstvu nemohla byť prednostne zadaná na základe zmluvy služba urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy podľa článku 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017, potom by sa zadanie takejto služby sociálnemu družstvu mohlo uskutočniť až po verejnom obstarávaní, čo by však bolo v rozpore s článkom 10 písm. h) smernice 2014/24.
Za týchto podmienok Consiglio di Stato (Štátna rada) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Bráni článok 10 písm. h) smernice [2014/24] – a spolu s ním aj odôvodnenie 28 tejto smernice – vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že služby [pohotovostnej a urgentnej] zdravotníckej prepravy môžu byť na základe zmluvy prednostne zadané len dobrovoľníckym organizáciám – za predpokladu, že sú aspoň šesť mesiacov zapísané v Jednotnom vnútroštátnom registri tretieho sektora, sú členmi siete združení a sú akreditované v súlade s regionálnymi sektorovými predpismi (v prípade potreby) a že toto zadanie zaručuje poskytovanie služby v rámci systému, ktorý účinne prispieva k sociálnemu účelu a sleduje ciele solidarity, a to za podmienok ekonomickej efektívnosti a primeranosti, ako aj v súlade so zásadami transparentnosti a zákazu diskriminácie – pričom medzi možnými poskytovateľmi predmetných služieb neuvádza iné neziskové organizácie, konkrétne sociálne družstvá ako neziskové sociálne podniky?“
Vec C‑214/21
Oznámením uverejneným 26. februára 2020 Azienda Sanitaria Provinciale di Cosenza vyhlásila výberové konanie na účely zadania služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy na základe zmluvy pre územie patriace do jej právomoci dobrovoľníckym organizáciám a Croce Rossa italiana (taliansky Červený kríž).
Vzhľadom na to, že Italy Emergenza sa domnievalo, že toto verejné obstarávanie obsahuje nezákonné ustanovenia, ktoré mu bránili v účasti na tomto verejnom obstarávaní, napadlo ho tým, že podalo žalobu na Tribunale amministrativo regionale per la Calabria (Regionálny správny súd Kalábria, Taliansko), pričom sa odvolávalo na rovnaké žalobné dôvody, aké boli uvedené v bode 13 tohto rozsudku.
Tento súd zamietol túto žalobu z rovnakých dôvodov, ako sú dôvody uvedené v bode 14 tohto rozsudku.
Italy Emergenza podalo odvolanie na Consiglio di Stato (Štátna rada), ktorá je vnútroštátnym súdom a ktorá z rovnakých dôvodov, ako sú dôvody uvedené v bodoch 16 až 20 tohto rozsudku, vyjadruje pochybnosti o zlučiteľnosti článku 57 legislatívneho dekrétu č. 117/2017 s článkom 10 písm. h) smernice 2014/24. Tento vnútroštátny súd sa tiež pýta na dosah článku 3 ods. 2a legislatívneho dekrétu č. 112/2017, ktorý sociálnemu družstvu umožňuje nepreinvestovať celý svoj zisk a rozdeliť ho svojim členom vo forme zliav.
Za týchto podmienok Consiglio di Stato (Štátna rada) rozhodla prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Bráni článok 10 písm. h) smernice [2014/24] – a spolu s ním aj odôvodnenie 28 tejto smernice – vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že služby [pohotovostnej a urgentnej] zdravotníckej prepravy môžu byť na základe zmluvy prednostne zadané len dobrovoľníckym organizáciám – za predpokladu, že sú aspoň šesť mesiacov zapísané v Jednotnom vnútroštátnom registri tretieho sektora, sú členmi siete združení a sú akreditované v súlade s regionálnymi sektorovými predpismi (v prípade potreby) a že toto zadanie zaručuje poskytovanie služby v rámci systému, ktorý účinne prispieva k sociálnemu účelu a sleduje ciele solidarity, a to za podmienok ekonomickej efektívnosti a primeranosti, ako aj v súlade so zásadami transparentnosti a zákazu diskriminácie – pričom medzi možnými poskytovateľmi predmetných služieb neuvádza iné neziskové organizácie, konkrétne sociálne družstvá ako neziskové sociálne podniky vrátane sociálnych družstiev, ktoré spravujú poskytovanie zliav súvisiacich s činnosťami vo verejnom záujme svojim členom v zmysle článku 3 ods. 2a legislatívneho dekrétu [č. 112/2017]?“
O prejudiciálnych otázkach
Svojou otázkou vo veci C‑213/21 a svojou otázkou vo veci C‑214/21, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či článok 10 písm. h) smernice 2014/24 bráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy môžu byť prednostne zadané na základe zmluvy len dobrovoľníckym organizáciám a nie sociálnym družstvám, ktoré môžu svojim členom poskytovať zľavy súvisiace s ich činnosťami.
Treba uviesť, že článok 10 písm. h) smernice 2014/24 vylučuje z pôsobnosti tejto smernice verejné zákazky na služby, ktorých predmetom sú služby patriace pod kódy CPV uvedené v tomto ustanovení, ktoré poskytujú „neziskové organizácie alebo združenia“.
Táto smernica však nedefinuje pojem „neziskové“ organizácie alebo združenia.
Tak z potreby jednotného uplatňovania práva Únie, ako aj zo zásady rovnosti vyplýva, že znenie ustanovenia práva Únie, ktoré neobsahuje nijaký výslovný odkaz na právo členských štátov s cieľom určiť jeho zmysel a rozsah pôsobnosti, si v zásade vyžaduje v celej Európskej únii samostatný a jednotný výklad, ktorý musí zohľadňovať kontext tohto ustanovenia a cieľ sledovaný príslušnou právnou úpravou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. marca 2019, Falck Rettungsdienste a Falck,
C‑465/17
,
EU:C:2019:234
, bod
, ako aj citovanú judikatúru).
V prvom rade pojem „neziskové“ organizácie alebo združenia je definovaný v protiklade k ziskovému zoskupeniu, ktoré bolo vytvorené s cieľom dosahovať zisk. V tomto zmysle sa tento pojem zdá byť dostatočne široký na to, aby zahŕňal také organizácie založené na zamestnaneckom vlastníctve alebo aktívnej účasti zamestnancov na ich riadení, akými sú sociálne družstvá, pokiaľ ich cieľom nie je dosahovanie zisku.
V druhom rade cieľom výnimky stanovenej v článku 10 písm. h) smernice 2014/24 je – ako sa uvádza v jej odôvodnení 28 – zachovať osobitnú povahu neziskových organizácií alebo združení tým, že sa zamedzí tomu, aby podliehali postupom vymedzeným v tejto smernici. Toto odôvodnenie 28 preto stanovuje, že táto výnimka nesmie ísť nad rámec toho, čo je nevyhnutne nutné. Z tohto dôvodu musí byť uvedená výnimka ako odchýlka z pôsobnosti uvedenej smernice vykladaná reštriktívne [pozri analogicky rozsudok z 20. marca 2018, Komisia/Rakúsko (Štátna tlačiareň),
C‑187/16
,
EU:C:2018:194
, bod
].
Z toho vyplýva, že pojem „neziskové“ organizácie alebo združenia v zmysle článku 10 písm. h) smernice 2014/24 treba úzko obmedziť na organizácie a združenia, ktoré majú osobitnú povahu, teda organizácie a združenia, ktorých cieľom nie je dosiahnutie zisku a ktoré nemôžu svojim členom zabezpečiť žiadny, ani nepriamy, prospech.
V treťom rade treba pripomenúť, že Súdny dvor rozhodol, že pod tento pojem patria organizácie a združenia, ktorých cieľom je plniť sociálne úlohy, ktoré nemajú obchodný účel a ktoré opätovne investujú prípadný zisk na dosiahnutie cieľa danej organizácie alebo daného združenia (rozsudok z 21. marca 2019, Falck Rettungsdienste a Falck,
C‑465/17
,
EU:C:2019:234
, bod
).
Súdny dvor tým, že vyžadoval, aby prípadný zisk bol opätovne investovaný s cieľom dosiahnuť cieľ danej organizácie alebo daného združenia, na jednej strane usúdil, že tento zisk musí byť použitý na plnenie sociálnych úloh, ktoré táto organizácia alebo toto združenie sleduje, a na druhej strane jasne vylúčil, že by uvedený zisk bolo možné rozdeliť medzi akcionárov alebo členov uvedenej organizácie alebo uvedeného združenia. Z toho vyplýva, že organizácie alebo združenia, ktoré majú možnosť vyplácať zisk svojim členom, nepatria do pôsobnosti článku 10 písm. h) smernice 2014/24.
Tento výklad je navyše potvrdený aj článkom 77 tejto smernice v spojení s jej odôvodnením 118, ktorý oprávňuje členské štáty stanoviť, že verejní obstarávatelia môžu vyhradiť právo účasti na osobitných postupoch zadávania verejných zákaziek týkajúcich sa výlučne určitých služieb organizáciám, ktoré spĺňajú podmienky vymenované v tomto článku 77 ods. 2 Medzi tieto podmienky patrí jednak podmienka uvedená v článku 77 ods. 2 písm. b), podľa ktorej ak sa zisky rozdeľujú alebo prerozdeľujú, malo by sa pritom vychádzať z aspektov účasti, a jednak podmienka uvedená v článku 77 ods. 2 písm. c), podľa ktorej štruktúry manažmentu alebo vlastníctva organizácie, ktorá plní zákazku, sú založené na zásadách vlastníctva zamestnancami alebo účasti, alebo si vyžadujú aktívnu účasť zamestnancov, používateľov či zainteresovaných strán.
Normotvorca Únie tak stanovil odlišné zaobchádzanie medzi „neziskovými“ organizáciami alebo združeniami uvedenými v článku 10 písm. h) smernice 2014/24 na jednej strane a organizáciami uvedenými v predchádzajúcom bode tohto rozsudku na druhej strane. Z toho vyplýva, že organizácie a združenia uvedené v článku 10 písm. h) tejto smernice nemožno považovať za organizácie založené na zamestnaneckom vlastníctve alebo aktívnej účasti zamestnancov na ich riadení, ako sú družstvá, uvedené v odôvodnení 118 a článku 77 uvedenej smernice (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. marca 2019, Falck Rettungsdienste a Falck,
C‑465/17
,
EU:C:2019:234
, bod
).
Z predchádzajúcich úvah vyplýva, že vzhľadom na to, že členovia združenia alebo organizácie môžu získať výhodu, hoci aj nepriamu, spojenú s činnosťami tohto združenia alebo tejto organizácie, na uvedené združenie alebo uvedenú organizáciu sa nemôže vzťahovať výnimka stanovená v článku 10 písm. h) smernice 2014/24.
V prejednávanej veci a bez toho, aby bola dotknutá analýza vnútroštátnej právnej úpravy a stanov organizácií, o ktoré ide vo veci samej, ktorú musí vykonať vnútroštátny súd, zo znenia článku 3 ods. 2a legislatívneho dekrétu č. 112/2017 v spojení s článkom 34 stanov družstva Italy Emergenza vyplýva, že valné zhromaždenie môže rozhodnúť o poskytnutí zliav každému z členov. Ako vyplýva tak z návrhov na začatie prejudiciálneho konania, ako aj z pripomienok viacerých zainteresovaných strán, keďže zľavy predstavujú nástroj umožňujúci priznať výhodu členom družstva, existencia takejto možnosti rozdelenia „zisku“ musí byť prekážkou kvalifikácie takého sociálneho družstva, akým je Italy Emergenza, ako „neziskovej“ organizácie alebo „neziskového“ združenia v zmysle článku 10 písm. h) smernice 2014/24.
Na položené otázky treba preto odpovedať tak, že článok 10 písm. h) smernice 2014/24 sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy môžu byť prednostne zadané na základe zmluvy len dobrovoľníckym organizáciám a nie sociálnym družstvám, ktoré môžu svojim členom poskytovať zľavy súvisiace s ich činnosťami.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (ôsma komora) rozhodol takto:

Článok 10 písm. h) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES sa má vykladať v tom zmysle, že nebráni vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že služby urgentnej a pohotovostnej zdravotníckej prepravy môžu byť prednostne zadané na základe zmluvy len dobrovoľníckym organizáciám a nie sociálnym družstvám, ktoré môžu svojim členom poskytovať zľavy súvisiace s ich činnosťami.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: taliančina.