CELEX: 62019TJ0574
Промишлен дизайн на Общността
Производство за обявяване на недействителност
Регистриран промишлен дизайн, представляващ устройства за разпределяне на флуиди
Основание за обявяване на недействителност
Неспазване на условията за закрила
Член 25, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 6/2002
Особености на външния изглед на един продукт, които са наложени изключително от техническата му функция
Член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002

Обстоятелствата по спора
Жалбоподателят, Tinnus Enterprises LLC, притежава промишлен дизайн на Общността, заявен за регистрация на 10 март 2015 г. в Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и регистриран под номер 1 431 829‑0001 (наричан по-нататък „оспореният промишлен дизайн“) на основание Регламент (ЕО) № 6/2002 на Съвета от 12 декември 2001 година относно промишления дизайн на Общността (
ОВ L 3, 2002 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 33, стр. 70).
Оспореният промишлен дизайн е представен по следния начин:
1.1
1.2
1.3
В съответствие с член 36, параграф 2 от Регламент № 6/2002 жалбоподателят уточнява в заявката за регистрация, че оспореният промишлен дизайн е предназначен да се прилага за продукта „Устройства за разпределяне на флуиди“ от клас 23.01 по смисъла на Локарнската спогодба от 8 октомври 1968 г., учредяваща международна класификация на промишлените дизайни.
На 7 юни 2016 г. Mystic Products Import & Export, SL подава искане за обявяване на недействителност на оспорения промишлен дизайн на основание член 25, параграф 1, буква б) във връзка с член 4, параграф 1 и член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. Mystic Products Import & Export твърди по-специално, че всички особености на оспорения промишлен дизайн били наложени изключително от техническата им функция. Поради това на основание член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 този промишлен дизайн не можел да се ползва със закрила.
На 19 април 2017 г. и встъпилата страна, Koopman International BV, подава искане за обявяване на недействителност на оспорения промишлен дизайн на основание на същите правни разпоредби и доводи по същество като посочените в точка 4 по-горе. Встъпилата страна иска този промишлен дизайн да бъде обявен за недействителен или поне да се ползва с ограничена закрила.
На 30 август 2017 г. EUIPO уведомява двете страни, поискали обявяване на недействителност, че исканията им ще бъдат разгледани в рамките на едно производство на основание член 54 от Регламент № 6/2002.
С решение от 30 април 2018 г. отделът по отмяна обявява оспорения промишлен дизайн за недействителен.
На 31 май 2018 г. на основание членове 55—60 от Регламент № 6/2002 жалбоподателят подава пред EUIPO жалба за отмяна на решението на отдела по отмяна.
С решение от 12 юни 2019 г. (наричано по-нататък „атакуваното решение“) трети апелативен състав на EUIPO потвърждава заключението на отдела по отмяна, с което е прието, че оспореният промишлен дизайн се основава на особености на продукт, по-конкретно устройства за разпределяне на флуиди, които са обусловени изключително от техническата функция на този продукт, и поради това посоченият промишлен дизайн е обявен за недействителен в съответствие с член 25, параграф 1, буква б) във връзка с член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. Съответно жалбата на жалбоподателя е отхвърлена.
Искания на страните
Жалбоподателят иска от Общия съд:
–
да отмени обжалваното решение,
–
да измени обжалваното решение, като, първо, уважи жалбата, второ, отхвърли исканията за обявяване на недействителност на оспорения промишлен дизайн, трето, осъди предявилите искане за обявяване на недействителност страни да заплатят направените от него разноски за производствата пред апелативния състав и пред отдела по отмяна и четвърто, при условията на евентуалност да върне за преразглеждане от отдела по отмяна въпроса за член 4, параграф 1 от Регламент № 6/2002,
–
да осъди ответника да заплати съдебните разноски.
EUIPO и встъпилата страна искат от Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
От правна страна
В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири основания, които са свързани с прилагането от апелативния състав на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 в обжалваното решение.
Член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 предвижда, че промишленият дизайн на Общността не предоставя права върху особеностите на външния вид на един продукт, които са наложени изключително от техническата му функция.
По отношение на член 8, параграф 1 от Регламент№ 6/2002 съображение 10 от посочения регламент уточнява:
„Технологичната иновация не следва да бъде възпрепятствана от предоставянето на закрила на промишлен дизайн на особеностите, обусловени изключително от техническа функция. Разбираемо е, че от това не произтича, че даден дизайн трябва да има естетическо качество. Същото се отнася и за взаимозаменяемите функции на продукти от различни производства, т.е. това не би трябвало да попречи на разширяване на закрилата върху дизайни на механичните връзки. Поради това, особеностите на един дизайн, които са изключени от закрила поради тези причини, не трябва да се вземат предвид, при оценката на това дали други особености на този дизайн отговарят на изискванията за закрила“.
В решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
) Съдът по-специално стига до заключението, че член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 изключва предоставянето на закрила с промишлен дизайн на Общността на особености на видимия външен вид на продукт, когато никакви съображения, които по естеството си нямат отношение към необходимостта продуктът да изпълнява техническата си функция и които са свързани в частност с визуалния му аспект, не са играли роля при избора на тези особености, дори и да съществуват други промишлени дизайни, позволяващи да се изпълни същата функция.
Съдът е уточнил, че за да се прецени дали особеностите на видимия външен вид на продукт са наложени изключително от техническата му функция, следва да се установи дали тази функция е единственият определящ за особеностите фактор, като в това отношение наличието на алтернативни промишлени дизайни не е решаващо (решение от 8 март 2018 г., DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
).
Според Съда преценката дали особеностите на видимия външен вид на продукт попадат в приложното поле на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, трябва да отчете всички релевантни и обективни обстоятелства за всеки конкретен случай. Тази преценка трябва по-специално да се извърши с оглед на конкретния промишлен дизайн, обективните обстоятелства, разкриващи водещите мотиви за избора на особеностите на видимия външен вид на съответния продукт, данните за използването му или пък за наличието на алтернативни промишлени дизайни, позволяващи да се изпълнява същата техническа функция, доколкото за тези обстоятелства, данни или наличие са представени достоверни доказателства (решение от 8 март 2018 г., DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
и
).
Именно в светлината на изложените съображения следва да бъдат преценени изтъкнатите от жалбоподателя правни основания.
По първото основание, изведено от обстоятелството, че в обжалваното решение апелативният състав не е възприел структуриран и систематичен подход
Жалбоподателят поддържа, че с оглед на решението от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), за да прецени дали оспореният промишлен дизайн е надлежно регистриран, апелативният състав е следвало да възприеме структуриран и систематичен подход, като, първо, определи техническата функция на продукта, за който е регистриран оспореният промишлен дизайн, второ, определи особеностите на външния изглед на продукта, които са наложени изключително от техническата му функция, трето, провери дали всяка от посочените особености действително е обусловена от техническата функция на продукта и четвърто, извърши преценка на оспорения промишлен дизайн с оглед на критериите за новост и оригиналност по членове 4—6 от Регламент № 6/2002, като изключи особеностите на външния изглед, които са наложени изключително от техническата функция на продукта.
Според жалбоподателя обаче анализът на апелативния състав в атакуваното решение не разкрива подобна структура. Жалбоподателят счита, че апелативният състав не е започнал анализа си с определяне на техническата функция на съответния продукт. Освен това апелативният състав определил четирите съставни елемента на съответния продукт, а именно: разпределител, тръбички, балони и връзки, осигуряващи плътното закрепване на балоните към тръбичките, вместо да определи и да обсъди особеностите на външния изглед на съответния продукт, а също така неправилно разгледал техническата функция на четирите горепосочени елемента, вместо да обсъди техническата функция на самия продукт. Ето защо според жалбоподателя, като приел по същество в точка 37 от атакуваното решение, че нито една от особеностите на оспорения промишлен дизайн не е избрана с единствената цел за подобряване на видимия външен вид на продукта, апелативният състав е приложил правен критерий, който се различава от изискуемия по член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 и поради това се явява неправилен.
Освен това жалбоподателят твърди, че поради неструктурирания анализ, извършен от апелативния състав, не били обсъдени свидетелските показания на автора на оспорения промишлен дизайн, а също така не били приложени правилно вторият, третият и четвъртият етап от анализа, описан в точка 19 по-горе.
EUIPO и встъпилата страна оспорват доводите на жалбоподателя.
Съгласно текста на член 8, параграф 1 и съображение 10 от Регламент № 6/2002 и предвид решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) преценката на промишлен дизайн на Общността с оглед на горепосочената разпоредба включва следните етапи: на първо място, следва да се определи техническата функция на съответния продукт, на второ място, следва да се анализират особеностите на външния изглед на продукта по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 и на трето място, с оглед на всички релевантни обективни обстоятелства следва да се провери дали посочените особености са обусловени изключително от техническата функция на съответния продукт, с други думи, дали необходимостта съответният продукт да изпълнява тази техническа функция, е единственият фактор, определил избора на автора на посочената особеност, докато съображения от различно естество, и в частност такива, свързани с визуалния аспект на продукта, не са играли никаква роля при избора на тази особеност (вж. в този смисъл решение от 8 март 2018 г., DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
и
). Съгласно съображение 10 от Регламент № 6/2002 особеностите, обусловени изключително от техническата функция на разглеждания промишлен дизайн, не трябва да се вземат предвид при оценката на това дали други особености на този дизайн отговарят на изискванията за закрила с оглед по-специално на критериите за „новост“ и „оригиналност“, предвидени в член 4, параграф 1 от Регламент № 6/2002.
От член 8, параграф 1 и съображение 10 от Регламент № 6/2002 следва, че ако се стигне до заключение, че поне една от особеностите на външния изглед на съответния продукт не е обусловена изключително от техническата му функция, разглежданият промишлен дизайн продължава да бъде валиден и да предоставя закрила на тази особеност.
За разлика от това, както е видно и от член 8, параграф 1 и съображение 10 от Регламент № 6/2002 и както правилно посочва EUIPO, ако всички особености на външния изглед на съответния продукт са наложени изключително от техническата му функция, разглежданият промишлен дизайн ще бъде валиден само ако подреждането на тези особености е обусловено от съображения, които не произтичат изключително от необходимостта от изпълнение на техническата функция на съответния продукт, и се създава по-конкретно едно цялостно визуално впечатление, което надхвърля чисто техническата функция. В това отношение следва да се припомни, че в рамките на системата, установена с Регламент № 6/2002, видимият външен вид представлява определящият елемент на промишления дизайн (вж. решение от 8 март 2018 г., DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
и цитираната съдебна практика) и следователно едно специфично подреждане на особеностите може да бъде избрано за цели, различни от необходимостта от изпълнение на определена техническа функция, по-конкретно за орнамент, а в по-общ план — за подобряване на видимия външен вид на промишления дизайн.
Както EUIPO правилно уточнява, в хипотезата на горепосоченото специфично подреждане разглежданият промишлен дизайн продължава да е валиден, но предоставя закрила само на това специфично подреждане, а не на изключително функционалните особености на външния изглед на продукта, които са обект на това подреждане.
От изложеното по-горе в точки 23—26 следва, че определянето на изискуемите съгласно 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 етапи на анализа, описан в точка 19 по-горе, по същество е правилно. Следователно трябва да се провери дали апелативният състав правилно е приложил тези етапи в обжалваното решение.
В точка 23 от обжалваното решение, по отношение на първия етап на анализа, апелативният състав посочва, че най-напред следвало да се определи каква е техническата функция на продукта, в който е включен оспореният промишлен дизайн. Апелативният състав отчита обстоятелството, че жалбоподателят, който е притежател на посочения промишлен дизайн, описва продукта в заявката за регистрация на оспорения промишлен дизайн като „устройства за разпределяне на флуиди“ (т. 23 от обжалваното решение). Апелативният състав установява, че продуктът цели забавление за деца, като улеснява организирането на битка с водни балони (т. 33 от обжалваното решение), и уточнява, че техническата функция на този продукт е едновременното напълване с вода на определен брой надуваеми балони (т. 34 от обжалваното решение). От изложеното е видно, че първият етап на анализа, описан в точка 23 по-горе, присъства в обжалваното решение.
По отношение на втория етап от анализа следва да се отбележи, че в точка 34 от обжалваното решение апелативният състав ясно определя и обсъжда особеностите на видимия външен вид на съответния продукт: първо, разпределител с един входен отвор и определен брой изходни отвори, второ, съответен брой тръбички, захванати за изходните отвори на разпределителя, трето, съответен брой надуваеми балони, които са прикрепени към другия край на тръбичките, и четвърто, съответен брой връзки, осигуряващи плътното закрепване на балоните към тръбичките. Следователно вторият етап на анализа, описан в точка 23 по-горе, също присъства в обжалваното решение.
В точки 33—36 от обжалваното решение апелативният състав описва третия етап на анализа, като разглежда въпроса дали всяка една от особеностите на видимия външен вид на продукта е наложена изключително от неговата техническа функция. По-конкретно в точка 34 от обжалваното решение при разглеждане на функциите на четирите определени особености апелативният състав отчита следното описание в интернет на продукта на жалбоподателя, притежател на оспорения промишлен дизайн с наименование „Bunch O Balloons“:
„[Р]азпределител за поливен маркуч с прикрепени 37 балона, които се затварят автоматично след като се напълнят с вода. […] Балоните, които не трябва да са надути, са прикрепени в единия край на всяка от тези 37 тръбички. Около гърлото на всеки балон е поставен ластичен уплътнител, който стяга здраво балона около тръбичката. Тръбичките са прикрепени към един разпределител, който може да се свърже с поливен маркуч за пълненето с вода на балоните. Тази система позволява едновременното напълване с вода на всички балони. След като балоните се напълнят с вода е достатъчно само да се преустанови водоподаването и леко да се изтръскат, за да се освободят от тръбичките и да се включат в бойния арсенал“.
Освен това в точки 35 и 36 от атакуваното решение и в отговор на доводите на жалбоподателя във връзка със свидетелските показания на автора на оспорения промишлен дизайн апелативният състав приема, че видимият външен вид на устройството е обусловен от техническата му функция и че дори принципно да е вярно, че съществуват алтернативни по размер, форма и разположение на особеностите на външния изглед на съответния продукт промишлени дизайни, при всички положения в конкретния случай следва да се отчете обстоятелството, че особеностите и начинът, по който тези особености са разработени, гарантира и техническите резултати, които позволяват пълноценното функциониране на продукта. Освен това в точка 28 от атакуваното решение апелативният състав възприема и потвърждава анализа на отдела по отмяна, който разглежда оспорения промишлен дизайн като едно цяло. Така от точки 28, 35 и 36 от атакуваното решение е видно, че апелативният състав е обсъдил въпроса дали подреждането на отделните особености на външния изглед на съответния продукт е довело до цялостно визуално впечатление, което позволява да се приеме, че посоченото подреждане не е продиктувано изключително от съображения, свързани с необходимостта посоченият продукт да изпълнява техническата си функция.
Съответно в точки 37 и 38 от атакуваното решение апелативният състав приема, че всички особености на външния изглед на съответния продукт са обусловени изключително от неговата техническа функция, а в точка 39 от атакуваното решение, че по тази причина оспореният промишлен дизайн трябва да бъде обявен за недействителен.
От точки 30—32 по-горе следва, че третият етап на анализа, посочен в точка 23 по-горе, присъства в атакуваното решение.
По отношение на четвъртия етап на анализа, посочен от жалбоподателя и описан в точка 19 по-горе, следва да се отбележи, че тъй като апелативният състав е приел, че всички особености на видимия външен вид на съответния продукт са обусловени от техническата му функция и поради това оспореният промишлен дизайн следва да бъде обявен за недействителен на основание член 25, параграф 1, буква б) във връзка с член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, не е следвало да разглежда въпросът за наличието на новост и оригиналност на горепосочения промишлен дизайн.
С оглед на гореизложените съображения следва да се приеме, че апелативният състав е разгледал всички етапи, необходими за преценката относно прилагането на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. По друг начин стои въпросът за основателността на съображенията на апелативния състав, който ще бъде разгледан в рамките на останалите изтъкнати от жалбоподателя правни основания.
По отношение на твърдението на жалбоподателя, че апелативният състав не е обсъдил по същество свидетелските показания на автора на оспорения промишлен дизайн, следва да се отбележи, че посочените свидетелски показания са представени в точка 14 от атакуваното решение. В точка 35 от атакуваното решение апелативният състав отговаря по същество на доводите на жалбоподателя, основани на тези свидетелски показания. По-конкретно в тази точка 35 апелативният състав отговаря на довода, че оспореният промишлен дизайн се отнася до продукт, предназначен за продажба на потребителите, на довода за съществуването на редица други начини за постигане на същия технически резултат като представения с оспорения промишлен дизайн и за наличието на множество възможни алтернативни промишлени дизайни, както и на довода, че оспореният промишлен дизайн е със „семпъл, изящен и елегантен външен вид“. Апелативният състав отхвърля тези доводи, като приема, че те не променят факта, че външния вид на устройството е обусловено от техническата му функция, както и че съгласно решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) самото наличие на алтернативни промишлени дизайни не означава, че външният вид на продукта е наложен по други, а не по технически съображения. Апелативния състав развива допълнително този анализ в точка 36 от атакуваното решение.
Следователно твърдението на жалбоподателя, съгласно което апелативният състав не е обсъдил по същество свидетелските показания на автора на оспорения промишлен дизайн, трябва да се отхвърли.
С оглед на гореизложените съображения първото основание следва да се отхвърли.
По второто основание, изведено от обстоятелството, че апелативният състав не е обсъдил особеностите на видимия външен вид на съответния продукт и техническата му функция, както и че е използвал неправилен критерий за прилагането на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002
Жалбоподателят упреква апелативния състав, първо, в извършването на анализ на техническите особености на разглеждания продукт или на съставните му части вместо на особеностите на неговия външен изглед (първо твърдение за нарушение) и второ, в извършването на анализ на функциите на посочените технически особености или съставни елементи вместо на техническата функция на продукта (второ твърдение за нарушение). Според жалбоподателя тези грешки довели до приемането от апелативния състав на изначално различен критерий, който бил занижен спрямо изискуемия по член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, разтълкуван с решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), съгласно което следва да се извърши преценка дали всяка една от особеностите на външния изглед на продукта е наложена изключително от техническата му функция (трето твърдение за нарушение).
EUIPO и встъпилата страна оспорват доводите на жалбоподателя.
По първото твърдение за нарушение, свързано с липсата на извършен от апелативния състав анализ на особеностите на външния изглед на съответния продукт
Най-напред, следва да се отбележи, че Регламент № 6/2002 не предоставя точно определение за „особеностите на външния изглед на един продукт“. В дефиницията за промишлен дизайн по член 3, буква а) от посочения регламент терминът „особеностите“ е използван общо, като включва всички възможни аспекти на видимия външен вид на един продукт, по-специално особеностите на линиите, контурите, цветовете, формата, строежа и/или материалите на продукта. Както правилно посочва EUIPO, определянето на посочените особености трябва да се прави за всеки конкретен случай и зависи от съответния продукт (вж. по аналогия решение от 24 септември 2019 г., Roxtec/EUIPO — Wallmax (Изображение на черен квадрат, съдържащ седем сини концентрични кръга),
T‑261/18
,
EU:T:2019:674
, т.
и
).
Следователно определянето на особеностите на външния изглед на един продукт, в зависимост от случая, и по-специално предвид степента му на сложност, може да се извърши чрез обикновен визуален анализ на посочения промишлен дизайн или, обратно, да се основава на задълбочена проверка, в рамките на която се отчитат необходими за преценката елементи като проучвания и експертизи или също така данни относно правата на интелектуална собственост, предоставени по-рано във връзка със съответния продукт (вж. по аналогия решение от 19 септември 2012 г., Reddig/СХВП — Morleys (Дръжка на нож),
T‑164/11
, непубликувано,
EU:T:2012:443
, т.
и цитираната съдебна практика).
В атакуваното решение апелативният състав започва анализа си с отбелязването, че в заявката за регистрация на оспорения промишлен дизайн жалбоподателят е описал продукта, за който се прилага посоченият промишлен дизайн, като „устройства за разпределяне на флуиди“ (т. 23 от атакуваното решение).
По нататък, апелативният състав отбелязва по същество, че е отчел европейската патентна заявка EP 3005948 A 2, подадена от името на жалбоподателя на 3 октомври 2015 г., за да придобие по-точни данни и доказателства за естеството на горепосочения продукт и функционалните особености на оспорения промишлен дизайн (т. 25 от атакуваното решение).
Така в точка 34 от атакуваното решение апелативният състав определя, че особеностите на външния изглед на продукта са: първо, разпределител с един входен отвор и определен брой изходни отвори, второ, съответен брой тръбички, захванати за изходните отвори на разпределителя, трето, съответен брой надуваеми балони, които са прикрепени към другия край на тръбичките, и четвърто, съответен брой връзки, осигуряващи плътното закрепване на балоните към тръбичките. Апелативният състав приема, че всички тези особености са необходими за изпълнението на техническото решение за едновременно пълнене с вода на определен брой надуваеми балони.
Действително съгласно анализа на апелативния състав посочените по-горе четири особености на външния изглед на продукта съвпадат с неговите отделни съставни елементи. Всъщност в точка 33 от атакуваното решение апелативният състав отбелязва, че продуктът „устройства за разпределяне на флуиди“ се състои от разпределител, който се включва към устройство за подаване на вода, като например чешма или поливен маркуч, че водата се разпределя посредством множество пръчици (тръбички), захванати в отвори на разпределителя, и пълни надуваемите балони, които са прикрепени към другия край на пръчиците (тръбичките) с ластични уплътнители. Според апелативния състав, след като балоните се напълнят достатъчно с вода, тежестта на течността позволява отделянето им от тръбичките, а ластичните уплътнители се свиват и така задържат водата вътре балоните, като по този начин могат да се използват за битка с водни балони.
Въпреки това наличието на съвпадение между особеностите на външния изглед на съответния продукт и отделните му съставни елементи не означава, че апелативният състав е допуснал грешка при определянето на посочените особености. В съответствие с изложените в точки 41 и 42 по-горе съображения следва да се отбележи, от една страна, че определянето на тези особености зависи от съответния продукт. В случая предвид комплексния характер на продукта, който е съставен от множество отделни елементи, е логично особеностите на неговия външен вид да съвпадат с тези отделни елементи. От друга страна, от гледна точка на метода и предвид сложността на съответния продукт апелативният състав правилно не се е ограничил с извършването на обикновен визуален анализ на този продукт, а е пристъпил към задълбочена проверка и е определил за особености на неговия външен вид съставните му видими елементи, които създават този външен изглед.
Въз основа на тези съображения твърдението на жалбоподателя за липсата на извършен от апелативния състав анализ на особеностите на външният изглед на съответния продукт следва да се отхвърли. Това заключение се потвърждава от факта, че в хода на производството пред EUIPO самият жалбоподател се е съгласил, че четирите отделни елемента на съответния продукт действително представляват особеностите на външния изглед на този продукт.
По второто твърдение за нарушение, свързано с липсата на извършен от апелативния състав анализ на техническата функция на съответния продукт
Най-напред, следва да се отбележи, че апелативният състав надлежно е отчел техническата функция на съответния продукт и е установил, че продуктът цели забавление за деца, като улеснява организирането на битка с водни балони (т. 33 от атакуваното решение), а техническата му функция е едновременното напълване с вода на определен брой надуваеми балони (т. 34 от атакуваното решение).
По-нататък, след като определя особеностите на външния изглед на съответния продукт, апелативният състав стига до заключението, че тези особености са наложени изключително от техническата функция на продукта и поради това попадат в приложното поле на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 (т. 38 и 39 от атакуваното решение).
Поради това твърдението на жалбоподателя, че апелативният състав не е извършил анализ на техническата функция на съответния продукт, следва да се отхвърли.
Действително, преди да стигне до заключението, посочено в точка 50 по-горе, в точки 33 и 34 от атакуваното решение апелативният състав извършва анализ и на техническата функция на всяка една от четирите особености на външния изглед на съответния продукт, а именно на: разпределителя за вода, тръбичките, балоните и връзките, осигуряващи плътното закрепване, и на приноса на всяка от тях за постигане на техническата функция на продукта, а именно: едновременното напълване с вода на определен брой надуваеми балони, които да се използват за битка с водни балони. Например, както бе посочено в точка 30 по-горе, апелативният състав се позовава в точка 34 от атакуваното решение на особеностите, така както те са представени в интернет от жалбоподателя.
Този подход на апелативния състав не е неправилен.
Всъщност, когато разглежданият промишлен дизайн се прилага към продукт, който като в конкретния случай е комплексен и чиито особености на видимия външен вид съвпадат с отделните му съставни части, отговорът на въпроса дали посочените особености на продукта са „наложени изключително от техническата му функция“ по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, изисква най-напред да се разгледат техническата функция на всяка една от тези особености и причинно-следствената връзка между техническата функция на всяка една от тези особености и техническата функция на съответния продукт. Когато не е налице причинно-следствена връзка между техническата функция на дадена особеност и техническата функция на самия продукт, т.е. когато посочената особеност не допринася за техническата функция на продукта, не може да се приеме, че тази особеност е „наложен[а] изключително“ от техническата функция на продукта. За сметка на това наличието на подобна причинно-следствена връзка позволява да се приеме, че дадена особеност на външния вид на продукта е „наложен[а] изключително“ от техническата му функция, когато никакви съображения, които по естеството си нямат отношение към необходимостта продуктът да изпълнява техническата си функция и които са свързани в частност с визуалния му аспект, не са играли роля при избора на тази особеност по смисъла на решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
).
За да се онагледят гореизложените съображения, може да се вземе за пример разпределителят в оспорения промишлен дизайн. Според предходния анализ разпределителят е особеност на външния вид на съответния в случая съставен продукт, но едновременно с това е и отделен елемент, или с други думи, компонент на посочения продукт. Функцията на разпределителя е да свърже съответния продукт с водоизточник, например чешма. Ето защо е очевидно, че дори ако, разгледан самостоятелно, този разпределител изпълнява функция, която е различна от функцията на съответния продукт за едновременното напълване с вода на множество балони, все пак той допринася и за техническата функция на този продукт. Тази причинно-следствена връзка може да доведе до заключението, че посоченият разпределител е „наложен изключително“ от техническата функция на съответния продукт, когато никакви съображения, които по естеството си нямат отношение към необходимостта продуктът да изпълнява техническата си функция и които са свързани в частност с визуалния му аспект, не са играли роля при избора на този разпределител.
Следователно, както правилно посочва EUIPO, обстоятелството, че съответният продукт съдържа няколко особености, всяка от които изпълнява различна функция, не изключва приложението на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. Посочената разпоредба не изисква особеностите на видимия външен вид да водят до един-единствен технически резултат. Особеностите могат да обхващат няколко технически резултата, при условие че допринасят за постигане на целения от продукта технически резултат.
Както EUIPO отбелязва, недопускането на подобно тълкуване на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 би направило посочената разпоредба неприложима по отношение на редица изключително функционални особености единствено поради факта че те не обслужват пряко функцията на съответния продукт. Освен това приложението на посочената разпоредба би било изключено за промишлен дизайн, който обхваща само част от продукт или елемент от него, тъй като последните рядко обслужват функцията на продукта като такъв. Подобно положение е несъвместимо с преследваната от горепосочената разпоредба цел.
С оглед на изложените по-горе съображения твърдението на жалбоподателя за нарушение, свързано с метода на анализ на апелативния състав, довел до заключението, че всички особености на външния изглед на съответния продукт са наложени изключително от техническата му функция, следва да се отхвърли.
По третото твърдение за нарушение, свързано с критерия за прилагане на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, използван от апелативния състав в атакуваното решение
Жалбоподателят упреква апелативния състав в използването на по-занижен критерий за прилагане на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 от предвидения в самата разпоредба, съгласно който особеностите на външния вид на един продукт трябва да са „наложени изключително от техническата му функция“. В подкрепа на твърдението си жалбоподателят изтъква следните съображения на апелативния състав: съображението, посочено в точка 34 от атакуваното решение, че „всички тези особености са необходими за изпълнението на техническото решение“, съображението, посочено в точка 35 от атакуваното решение, че „визуалният аспект на устройството действително е обусловен от техническата му функция“, съображението, посочено в точка 36 от атакуваното решение, че „в конкретния случай обаче следва да се отчете и обстоятелството, че особеностите и начинът, по който тези особености са разработени, гарантират и техническите резултати, които позволяват пълноценното функциониране на продукта“, съображенията, посочени в точка 37 от атакуваното решение, че „[в]сички съществени особености на оспорения [промишлен дизайн] са били избрани за разработването на продукт, който да изпълнява функцията си“, и че „[н]икоя от тези особености не е била избрана с единствената цел да подобри външния изглед на продукта“.
Трябва да се отбележи обаче, че използваните от апелативния състав изрази в атакуваното решение, посочени по-горе, действително не съвпадат изцяло със съдържащите се в член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. Въпреки това предвид контекста и структурата на решението критикуваната от жалбоподателя терминология сама по себе си не доказва, че апелативният състав неправилно е приложил тази разпоредба. Всъщност по един недвусмислен начин и като се позовава на горепосочената разпоредба, апелативният състав е стигнал до заключението в точка 38 от атакуваното решение, че всички особености на външния изглед на съответния продукт обслужват единствено техническата му функция.
Следователно настоящото твърдение на жалбоподателя за нарушение следва да се отхвърли, а поради това следва да се отхвърли и второто основание на жалбата в неговата цялост.
По третото основание, свързано с допусната от апелативния състав грешка при анализа на другите промишлени дизайни, притежавани от жалбоподателя, и подадената от него европейска патентна заявка
Жалбоподателят упреква апелативния състав, че не е поставил под въпрос анализа на отдела по отмяна, съгласно който единствено поради факта че притежава няколко промишлени дизайна на Общността, приложими към продукта „устройства за разпределяне на флуиди“, които са визуално различни, може да се направи заключение, че всички особености на външния изглед на съответния продукт са обусловени изключително от техническата му функция.
Освен това жалбоподателят упреква апелативния състав, че предвид подадената патентна заявка за същия продукт, за който се прилага оспореният промишлен дизайн, съдържаща подробно описание на особеностите на външния вид на продукта, е приел, че тези особености били наложени изключително от техническата функция на продукта. Според жалбоподателя патентната заявка дава информация единствено за причините, обусловили избора на особеностите на външния изглед на съответния продукт, и не може да представлява „обобщение“, което допуска да се спести извършването на структурния анализ, изискуем от решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) и описан в рамките на първото основание.
EUIPO и встъпилата страна оспорват твърденията на жалбоподателя за нарушения.
Следва да се отбележи, че в решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
) Съдът е уточнил, че наличието на алтернативни промишлени дизайни не е решаващо по въпроса дали техническата функция на съответния продукт е единственият определящ за особеностите на неговия видим външен вид фактор.
Освен това следва да се припомни, че в решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
и
) Съдът е приел, че наличието на алтернативни промишлени дизайни, позволяващи да се изпълнява същата техническа функция, представлява обективно и релевантно обстоятелство, което трябва да бъде отчетено при преценката дали особеностите на външния изглед на съответния продукт са наложени изключително от техническата му функция (вж. т. 17 по-горе).
Именно с оглед на тези уточнения следва да се разгледат двете твърдения на жалбоподателя за нарушения.
По твърдението за нарушение, свързано с наличието на други промишлени дизайни на Общността, притежавани от жалбоподателя
При преценката на твърдението на жалбоподателя за нарушение, свързано с обстоятелството, че е притежател и на други промишлени дизайни, които се прилагат към продукта „устройства за разпределение на флуиди“, на първо място следва да се разгледа решението на отдела по отмяна.
Отделът по отмяна отбелязва, че макар разглежданото производство да се отнася до валидността на промишления дизайн, съгласно решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) следва да се вземат предвид и другите промишлени дизайни на Общността, притежавани от жалбоподателя, които заедно с оспорения промишлен дизайн са били предмет на множествена заявка за регистрация (стр. 8 от решението на отдела по отмяна).
Отделът по отмяна отбелязва, че поне четири от посочените в множествената заявка на жалбоподателя промишлени дизайни разкриват възможни алтернативи за постигане на същото техническо решение, което оставя малко възможности за други алтернативи. Според отдела по отмяна демонстрираните различни конфигурации от тръбички и балони са само различни начини за едновременното напълване с вода на голям брой балони и с регистрирането на тези форми жалбоподателят оставя малко възможни варианти на своите конкуренти за постигане на същия резултат (стр. 9 от решението на отдела по отмяна).
Така, като се позовава на необходимостта от отчитане на всички релевантни и обективни обстоятелства за прилагането на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, отделът по отмяна приема, че подобно обективно обстоятелство в конкретния случай може да бъде фактът, че всички описани алтернативни форми са защитени чрез регистрацията им като промишлен дизайн на Общността, включително и що се отнася до оспорения промишлен дизайн, и следователно не могат да бъдат смятани за алтернативи, които да са на разположение на конкурентите (стр. 9 от решението на отдела по отмяна). Освен това е важно да се отбележи, че в решението си отделът по отмяна не се е ограничил с това съображение, за да приложи член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, а е взел предвид и други фактори, сред които по-конкретно патентната заявка на жалбоподателя и естеството на съответния продукт, предназначен за еднократна употреба (стр. 9 и 10 от решението на отдела по отмяна).
Следователно наличието на други промишлени дизайни на Общността, притежавани от жалбоподателя, е отчетено от отдела по отмяна като един от факторите при извършването на преценка дали особеностите на външния изглед на съответния продукт са наложени изключително от техническата му функция по смисъла на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002.
Този подход на отдела по отмяна е потвърден от апелативния състав, който в точка 29 от атакуваното решение установява, че отделът по отмяна напълно обосновано е отчел другите промишлени дизайни на Общността, притежавани от жалбоподателя, доколкото, съгласно решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) трябва да се вземат предвид всички обективни обстоятелства за конкретния случай, а едно от тези обстоятелства е информацията, произтичаща от други регистрации на жалбоподателя, свързани със същия продукт.
Както е отбелязано в точка 81 по-долу, апелативният състав е отчел и други „релевантни и обективни обстоятелства“ по смисъла на решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), за да стигне до заключението, че всички особености на външния изглед на съответния продукт са наложени изключително от техническата му функция.
От гореизложеното следва, че първото твърдение за нарушение на жалбоподателя се дължи на неправилно разбиране на атакуваното решение, доколкото апелативният състав не се е позовал само на наличието на други промишлени дизайни на Общността, притежавани от жалбоподателя, за да стигне до заключението за прилагането на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. Поради това посоченото твърдение за нарушение следва да се отхвърли.
По твърдението за нарушение, свързано с европейската патентна заявка на жалбоподателя
От атакуваното решение е видно, че апелативният състав използва европейската патентна заявка на жалбоподателя за важен източник на данни при оценката на оспорения промишлен дизайн с оглед на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002.
Така апелативният състав приема по същество, че заявката за патент покрива точно същия продукт, за който се прилага оспореният промишлен дизайн (вж. т. 30—32 от атакуваното решение).
Апелативният състав използва съдържащата се в патентната заявка информация за определяне на съставните елементи на продукта, за който се прилага оспореният промишлен дизайн, и неговата цел за развлечение за деца, като улеснява организирането на битки с водни балони (т. 33 от атакуваното решение).
Апелативният състав използва и данните, съдържащи се в патентната заявка, за определяне на техническата функция на четири особености на външния изглед на съответния продукт, а именно: разпределител, тръбички, балони, връзки, осигуряващи плътното закрепване, както и причинно-следствената връзка между техническата функция на тези четири особености и техническата функция на съответния продукт. Апелативният състав установява, че горепосочените особености са описани по-подробно в патентната заявка и че тези два инструмента за закрила (оспореният промишлен дизайн и заявеният патент) се отнасят до същия продукт (т. 34 от атакуваното решение).
Освен това в точка 35 от атакуваното решение апелативният състав потвърждава анализа на отдела по отмяна, направен въз основа на патентната заявка на жалбоподателя. По-специално отделът по отмяна отбелязва, че във външния изглед на продукта, за който се прилага оспореният промишлен дизайн, не се установяват подобрения спрямо подробното описание на модела, представено в патентната заявка, както и че този модел бил почти идентичен с оспорения промишлен дизайн (стр. 11 от решението на отдела по отмяна).
Освен това следва да се отбележи, че апелативният състав не е взел предвид само патентната заявка на жалбоподателя, за да стигне до заключението, че особеностите на външния изглед на съответния продукт са наложени изключително от техническата му функция. Апелативният състав е отчел и други „релевантни и обективни обстоятелства“ по смисъла на решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
), а именно оспорения промишлен дизайн (т. 35 от атакуваното решение), естеството и употребата на съответния продукт (т. 33 от атакуваното решение), обективните данни за причините, довели до избора на особеностите на външния вид на съответния продукт, и по-конкретно функцията на посочените особености (т. 34 от атакуваното решение), както и другите промишлени дизайни, притежавани от жалбоподателя (т. 29 от атакуваното решение).
От гореизложените съображения следва, че в разрез с твърдяното от жалбоподателя, апелативният състав не се е обосновал само с подадената от него патентна заявка (т. 63 по-горе). Поради това и анализът на апелативния състав не представлява „обобщение“ на изискуемия с решение от 8 март 2018 г., DOCERAM (
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
) анализ.
Ето защо второто твърдение на жалбоподателя за нарушение следва да се отхвърли, а поради това следва да се отхвърли и третото основание в неговата цялост.
По третото основание, изведено от грешки в преценката, които са допуснати от апелативния състав
Жалбоподателят поддържа, от една страна, че четирите особености на външния изглед на съответния продукт, които са определени от апелативния състав, не били обусловени изключително от техническата функция на продукта и от друга страна, че тези четири особености не представлявали всички особености на външния изглед на съответния продукт. От това следвало, че без извършването на анализ по членове 4—6 от Регламент№ 6/2002 оспореният промишлен дизайн не е можело да бъде обявен за недействителен на основание член 8, параграф 1 от посочения регламент.
По отношение на посоченото в точка 35 от атакуваното решение жалбоподателят отбелязва следните особености на външния изглед на съответния продукт, които не били обусловени от техническата му функция: „ненатрапчив и изчистен външен вид“ на оспорения промишлен дизайн, който бил идентичен със или наподобявал „цвете с дръжка“ поради дължината на пръчиците спрямо дължината на балоните, и „размерите на посочения промишлен дизайн като цяло, [чиято] дължина надвишава около осемнадесет пъти широчината, като по този начин придава на този промишлен дизайн изящен и елегантен външен вид, привлекателен за потребителя“. Според жалбоподателя нито една от тези особености не била обусловена от техническата функция на продукта.
В подкрепа на доводите си жалбоподателят изтъква свидетелските показания на автора на промишления дизайн, представени в хода на производството пред апелативния състав.
В посочените свидетелски показания авторът на оспорения промишлен дизайн обяснява, че освен начина, демонстриран с оспорения промишлен дизайн, съществували и други начини за постигане на същата техническа функция. Например „тръбичките можело да бъдат закрепени в права линия по дължината на маркуч или спираловидно разположени около него по дължината му, или лъчеобразно около една централна точка“ (т. 6 от свидетелските показания).
В този смисъл според автора можело да бъдат променени отделни аспекти на оспорения промишлен дизайн като например формата на разпределителя, броят, отстоянието или дължината на тръбичките, или да се комбинират няколко тръбички с различна дължина (т. 7 от свидетелските показания).
Авторът твърди, че за разлика от останалите промишлени дизайни, които могат да изпълняват същата техническа функция по някой от алтернативните начини, изброени в точка 6 от показанията му, оспореният промишлен дизайн бил по-естетичен, тъй като имал продълговата форма с дължина около четири пъти по-голяма от широчината му. Поради това оспореният промишлен дизайн бил със семпъл, изчистен и елегантен външен вид (т. 8 от показанията). Авторът поддържа, че изборът на подреждане с оглед на различните варианти, посочени в точка 7 от показанията му, бил продиктуван от обстоятелството, че това е едно от възможните решения, при което оспореният промишлен дизайн може да има продълговата форма, придаваща му семпъл, изчистен и елегантен външен изглед (т. 9 от показанията).
Авторът изтъква и търговския успех на съответния продукт (под търговското наименование „Bunch O Balloons“) и получените отличия по критерии, които отчитат степента на интерес на потребителите към дизайна на продукта (т. 10 и 11 от свидетелските показания).
Жалбоподателят също изтъква доводи за наличието на оригиналност на оспорения промишлен дизайн и оспорва прилагането в конкретния случай на член 8, параграф 2 от Регламент № 6/2002.
EUIPO и встъпилата страна оспорват доводите на жалбоподателя.
На първо място, следва да се отбележи, че жалбоподателят не изтъква никакви доводи в подкрепа на твърдението, че четирите особености на външния изглед на съответния продукт, определени от апелативния състав в точка 34 от атакуваното решение, а именно разпределител с един входен отвор и определен брой изходни отвори, съответен брой тръбички, захванати за изходните отвори на разпределителя, съответен брой надуваеми балони, които са прикрепени към другия край на тръбичките, и съответен брой връзки, осигуряващи плътното закрепване на балоните към тръбичките, не са наложени изключително от техническата функция на съответния продукт. Поради това посоченият довод следва да бъде отхвърлен.
На второ място, следва да се отбележи, че в подкрепа на твърдението си жалбоподателят по същество изтъква подреждането на особеностите на външния изглед на съответния продукт и цялостния външен вид на оспорения промишлен дизайн, който бил „ненатрапчив и изчистен“ и наподобявал „цвете с дръжка“. Авторът на оспорения промишлен дизайн също се позовава в свидетелските си показания на специфичното подреждане на особеностите на външния изглед, което било продиктувано от естетични съображения, и на цялостното впечатление от посочения промишлен дизайн.
В това отношение следва се припомни, че за преценката дали съответните особености на външния изглед на един продукт попадат в приложното поле на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002, следва да се отчетат всички релевантни и обективни обстоятелства за всеки конкретен случай и че подобна преценка трябва по-специално да се извърши с оглед на конкретния промишлен дизайн, обективните обстоятелства, разкриващи водещите мотиви за избора на особеностите на видимия външен вид на съответния продукт, данните за използването му или пък за наличието на алтернативни промишлени дизайни, позволяващи да се изпълнява същата техническа функция, доколкото за тези обстоятелства, данни или наличие са представени достоверни доказателства (решение от 8 март 2018 г., DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
и
).
В конкретния случай трябва да се отбележи, че когато е потвърдил решението на отдела по отмяна, при преценката на оспорения промишлен дизайн в светлината на член на 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 апелативният състав е отчел обективните обстоятелства, за които са били представени убедителни доказателства от страните, подали искането за обявяване на недействителност. Апелативният състав по-специално е взел предвид патентната заявка на жалбоподателя и е установил, че посочената заявка покрива точно същия продукт като оспорения промишлен дизайн (т. 32 от атакуваното решение). Всъщност патентната заявка е помогнала на апелативния състав да извърши анализ на продукта, за който се прилага оспореният промишлен дизайн, и да установи, че четирите отделни съставни елемента на продукта, допринасящи за техническата му функция, съвпадат с особеностите на външния му изглед (т. 33 и 34 от атакуваното решение). Ето защо апелативният състав правилно е приел, че оспореният промишлен дизайн не се различава от подадената преди това патентна заявка (т. 34 от атакуваното решение) и че всички отделни съставни елементи на външния изглед на съответния продукт изпълняват една техническа функция (т. 35 от атакуваното решение).
Апелативният състав потвърждава и заключението на отдела по отмяна, направено след оценка на оспорения промишлен дизайн като цяло, че замисълът на оспорения промишлен дизайн не е по съображения, свързани с визуалния му аспект (т. 28 от атакуваното решение). Апелативният състав съответно потвърждава и преценката на отдела по отмяна, че не са установени никакви подобрения във външния изглед на продукта, защитен с оспорения промишлен дизайн, спрямо подробното описание на неговото изпълнение, представено в патентната заявка.
Съображенията на жалбоподателя не оказват влияние върху посочената по-горе преценка на отдела по отмяна. Всъщност твърденията на жалбоподателя за „ненатрапчив и изчистен“ външен вид на оспорения промишлен дизайн и неговото наподобяване на „цвете с дръжка (вж. т. 85 по-горе) са например в противоречие, видно от административната преписка пред EUIPO, с автора на статията „Bunch O Balloons will revolutionize water fights“ („Bunch O Balloons променя коренно битките с водни балони“), който описва външния изглед на съответния продукт като „гроздове със спихнали зърна“. По този начин визуалното впечатление, изтъкнато от жалбоподателя, изглежда произволно или най-малкото несигурно и не е подкрепено с обективни данни.
Поради това следва да се потвърди заключението на апелативния състав, посочено в точка 35 от атакуваното решение, съгласно което твърденията на жалбоподателя, представени в точка 85 по-горе, по никакъв начин не променят факта, че визуалният аспект на устройството е наложен изключително от техническата му функция.
На трето място, що се отнася до свидетелските показания на автора на оспорения промишлен дизайн, изтъкнати от жалбоподателя, следва да се отбележи най-напред, че тези показания се ползват с ограничена доказателствена сила, тъй като представляват лично и субективно мнение на автора, който в качеството си на управител и собственик на жалбоподателя има личен интерес от валидността на оспорения промишлен дизайн. Поради това тези показания в частта, в която изтъкват „семпъл, изчистен и елегантен“ външен вид на оспорения промишлен дизайн и доколкото не са потвърдени с други доказателства с достоверен и независим произход, са неубедителни за Общия съд по въпроса дали при създаването на оспорения промишлен дизайн са били отчетени естетически съображения.
По-нататък следва да се отбележи, че по същество авторът свидетелства за възможността да се разработват алтернативни по размери, форма и съотношение между различните особености промишлени дизайни, които да изпълняват същата техническа функция като съответния продукт. В това отношение обаче подобно на апелативния състав (вж. т. 35 и 36 от атакуваното решение) следва да се припомни, че според Съда наличието на алтернативни промишлени дизайни не е решаващо по въпроса дали техническата функция на съответния продукт е единственият определящ за особеностите на неговия външен изглед фактор (решение от 8 март 2018 г., DOCERAM,
C‑395/16
,
EU:C:2018:172
, т.
). В случая, тъй като при изграждане на заключението за прилагане на член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002 са били отчетени от апелативния състав обективни доказателства, Общият съд намира, че твърденията на автора на оспорения промишлен дизайн не са достатъчни, за да поставят под въпрос този извод на апелативния състав.
Освен това следва да се отхвърлят и твърденията на автора на оспорения промишлен дизайн, свързани с търговския успех на продукта, за който се прилага промишленият дизайн, и с получените отличия. Посоченият търговски успех на продукта не означава, че при замисъла на оспорения промишлен дизайн са били отчетени съображения, които не са пряко свързани с необходимостта от изпълнение на неговата техническа функция. Що се отнася до довода за получените отличия, от преписката по делото е видно, че критериите, на базата на които са били присъдени посочените отличия, не засягат само дизайна на разглежданите продукти и следователно съответният продукт не е бил отличен поради своя външен вид. От това следва, че посоченият довод не е в подкрепа на тезата на жалбоподателя.
На четвърто място, следва да се отхвърлят доводите на жалбоподателя, свързани с наличието на оригиналност на оспорения промишления дизайн и с прилагането в конкретния случай на член 8, параграф 2 от Регламент № 6/2002 (вж. т. 91 по-горе), доколкото апелативният състав не се е произнесъл по тези аспекти на спора, а e постановил решение единствено на основание член 8, параграф 1 от Регламент № 6/2002. Поради това Общият съд не разполага с правомощие да се произнесе по тези аспекти, независимо дали става въпрос за произнасяне в рамките на жалба за отмяна, или на искане за изменение (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 5 юли 2011 г., Edwin/СХВП,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
, т.
и
).
Предвид гореизложените съображения четвъртото основание следва да се отхвърли, а поради това следва да се отхвърли и жалбата в нейната цялост.
По съдебните разноски
Съгласно член 134, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд загубилата делото страна се осъжда да заплати съдебните разноски, ако е направено такова искане. Тъй като жалбоподателят е загубил делото, той трябва да бъде осъден да заплати съдебните разноски, направени от EUIPO и встъпилата страна в съответствие с направените от тях искания.

Поради изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (втори състав)
реши:

1)
Отхвърля жалбата.

2)
Tinnus Enterprises LLC понася направените от него съдебни разноски, както и съдебните разноски, направени от Службата на Европейския съюз за интелектуална собственост (EUIPO) и Koopman International BV.

Корнезов
Buttigieg
Kowalik-Bańczyk
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 18 ноември 2020 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.