CELEX: 62020CJ0612
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Pievienotās vērtības nodoklis (PVN)
Direktīva 2006/112/EK
132. panta 1. punkta i) apakšpunkts
Konkrētām darbībām sabiedrības interesēs piemērojamie atbrīvojumi no nodokļa
Atbrīvojumi, kas saistīti ar bērnu vai jauniešu izglītību un ar skolas vai universitātes izglītību
Izglītības pakalpojumu sniegšana papildus skolu programmai
Privāto tiesību subjekts, kas sniedz šos pakalpojumus komerciāliem mērķiem

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (
OV 2006, L 347, 1. lpp.
) 132. panta 1. punkta i) apakšpunktu, kā arī 133. un 134. pantu.
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp
Happy Education SRL
un
Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice Cluj‑Napoca
(Klužas‑Napokas Reģionālā valsts finanšu ģenerāldirekcija, Rumānija) un
Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj
(Klužas Valsts finanšu administrācija, Rumānija) (turpmāk tekstā kopā – “nodokļu iestādes”) par nodokļu iestāžu atteikumu atbrīvot no pievienotās vērtības nodokļa (PVN)
Happy Education
sniegtos izglītības pakalpojumus, kas papildina skolas programmu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Direktīvas 2006/112 IX sadaļā “Atbrīvojumi” tostarp ir ietverta 2. nodaļa “Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs”, kurā ir iekļauts šīs direktīvas 132. pants, un tā 1. punkts ir formulēts šādi:
“Dalībvalstis atbrīvo no nodokļa šādus darījumus:
[..]
i)
bērnu vai jauniešu izglītības, skolas vai universitātes izglītības, arodizglītības vai pārkvalifikācijas nodrošināšanu, tostarp ar to cieši saistītu pakalpojumu sniegšanu vai preču piegādi, ko veic publisko tiesību subjekti, kuriem tas ir mērķis, vai citas organizācijas, par kurām attiecīgā dalībvalsts atzinusi, ka tām ir līdzīgi mērķi;
[..].”
Šīs direktīvas 133. pantā ir paredzēts:
“Piešķirot struktūrām, kas nav publisko tiesību subjekti, 132. panta 1. punkta b), g), h), i), l), m) un n) apakšpunktā paredzētos atbrīvojum[us], dalībvalsts katrā atsevišķā gadījumā var tām piemērot vienu vai vairākus šādus nosacījumus:
a)
attiecīgās struktūras nedrīkst pastāvīgi censties gūt peļņu, un jebkuru peļņu, kas tomēr rodas, nedrīkst sadalīt, bet tā jānovirza sniegto pakalpojumu turpināšanai vai uzlabošanai;
b)
šīs struktūras ir jāpārvalda un jāvada – būtībā brīvprātīgi – personām, kurām pašām vai caur starpniekiem nav tieša vai netieša daļa attiecīgo darbību iznākumā;
c)
šīm struktūrām jānosaka cenas, ko apstiprinājušas valsts iestādes vai kas nav augstākas par šādām apstiprinātām cenām, vai attiecībā uz pakalpojumiem, kas nav jāapstiprina, zemākas cenas par tām, ko līdzīgiem pakalpojumiem nosaka komercuzņēmumi, kuriem jāmaksā PVN;
d)
atbrīvojumi nedrīkstētu radīt konkurences izkropļojumus, nostādot neizdevīgā stāvoklī uzņēmumus, kas ir PVN maksātāji.
[..]”
Rumānijas tiesības
2015. gada 8. septembra
Legea nr. 227/2015 privind Codul fiscal
(Likums Nr. 227/2015 par nodokļu kodeksu; 2015. gada 10. septembra
Monitorul Oficial al României
, I daļa, Nr. 688; turpmāk tekstā – “Nodokļu kodekss”) 292. panta “Konkrētu darbību sabiedrības interesēs un citu darbību atbrīvojumi” 1. punktā ir noteikts:
“No nodokļa ir atbrīvoti šādi darījumi vispārējās interesēs:
[..]
f)
Valsts izglītības likumā Nr. 1/2011, ar grozījumiem un papildinājumiem, paredzētā izglītības darbība, pieaugušo profesionālā izglītība, kā arī ar šīm darbībām cieši saistītu pakalpojumu sniegšana un preču piegāde, ko veic valsts iestādes vai citas licencētas struktūras. Atbrīvojumu piešķir saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti metodiskajos standartos;
[..].”
2016. gada 6. janvāra
Hotărârea Guvernului nr. 1/2016 pentru aprobarea normelor metodologice de aplicare a Legii nr. 227/2015 privind Codul fiscal
(Valdības lēmums Nr. 1/2016, ar ko tiek apstiprināti Likuma Nr. 227/2015 par nodokļu kodeksu metodiskie standarti; 2016. gada 13. janvāra
Monitorul Oficial al României
, I daļa, Nr. 22) IX nodaļas “No nodokļa atbrīvoti darījumi” 1. iedaļas 42. punktā ir noteikts:
“1. Atbrīvojums, kas paredzēts Nodokļu kodeksa 292. panta 1. punkta f) apakšpunktā attiecībā uz pieaugušo profesionālo izglītību, ir piemērojams personām, kurām šajā ziņā ir izsniegta atļauja saskaņā ar Valdības rīkojumu Nr. 129/2000 par pieaugušo profesionālo apmācību, kas no jauna publicēts ar vēlāk izdarītajiem grozījumiem un papildinājumiem, personām, kuras ir pilnvarotas veikt profesionālo apmācību civilās aviācijas apkalpes locekļiem, kas paredzēta
Legea nr. 223/2007 privind Statutul personalului aeronautic civil navigant profesionist din aviaţia civilă din România
[(Likums Nr. 223/2007 par Rumānijas civilās aviācijas apkalpes locekļu statusu)], ar grozījumiem un papildinājumiem, kā arī Valsts civildienesta ierēdņu aģentūrai attiecībā uz profesionālās pilnveides pasākumiem. Atbrīvojums attiecas arī uz profesionālās apmācības pakalpojumiem, ko sniedz profesionālās apmācības pakalpojumu sniedzēji, pamatojoties uz partnerības līgumiem, kas noslēgti ar Valsts civildienesta ierēdņu aģentūru, pamatojoties uz
Hotărârea Guvernului nr. 1066/2008 pentru aprobarea normelor privind formarea profesională a funcţionarilor publici
[(Valdības lēmums Nr. 1066/2008, ar ko apstiprina noteikumus par valsts iestāžu darbinieku profesionālo apmācību)] 23. pantu.
[..]
3. Nodokļu kodeksa 292. panta 1. punkta f) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums attiecas arī uz tādu preču piegādi un tādu pakalpojumu sniegšanu, kuri ir cieši saistīti ar izglītības pakalpojumiem, piemēram, skolēnu mācību grāmatu pārdošanu, konferenču organizēšanu, kas saistīta ar izglītības darbību un ko veic valsts iestādes vai citas apstiprinātas iestādes izglītības darbībai vai pieaugušo profesionālajai izglītībai, eksaminācijas pakalpojumiem, lai iegūtu piekļuvi izglītības pakalpojumiem, vai pieaugušo profesionālās izglītības pakalpojumiem.
[..]”
2011. gada 5. janvāra
Legea educației naționale nr. 1/2011
(Valsts izglītības likums Nr. 1/2011; 2011. gada 10. janvāra
Monitorul Oficial al României
, I daļa, Nr. 18; turpmāk tekstā – “Valsts izglītības likums”) 1. pantā ir reglamentēta valsts, privātās un konfesiju izglītības sistēmas struktūra, funkcijas, organizācija un darbība.
Valsts izglītības likuma 58. pants, kas attiecas uz programmu “Skola pēc skolas” ir formulēts šādi:
“1.   Izglītības iestādes ar valdes lēmumu var paplašināt savu darbību ar skolēniem pēc mācību stundām, izmantojot programmas “Skola pēc skolas”.
2.   Sadarbībā ar vietējām valsts iestādēm un vecāku apvienībām programma “Skola pēc skolas” piedāvā izglītības, atpūtas un izklaides aktivitātes, lai nostiprinātu iegūtās zināšanas vai paātrinātu mācīšanos, kā arī atgūtu iekavēto mācību vielu. Ja tas ir iespējams, partnerattiecības var tikt noslēgtas ar nevalstiskām organizācijām, kurām ir pieredze šajā jomā.
3.   Programmas “Skola pēc skolas” tiek organizētas, pamatojoties uz metodoloģiju, kas apstiprināta ar izglītības, zinātnes, pētniecības, jaunatnes un sporta lietu ministra rīkojumu.
4.   Valsts var finansēt programmu “Skola pēc skolas” bērniem un skolēniem, kuri saskaņā ar likumu ietilpst mazāk labvēlīgā situācijā esošajās grupās.”
Programmu “Skola pēc skolas” regulē 2011. gada 7. septembra
Metodologia de organizare a programului “Şcoala după şcoală”, aprobată prin Ordinul ministrului educaţiei, cercetării, tineretului şi sportului nr. 5349
(Metodoloģija programmas “Skola pēc skolas” organizēšanai, kas apstiprināta ar izglītības, pētniecības, jaunatnes un sporta lietu ministra rīkojumu; 2011. gada 20. oktobra
Monitorul Oficial al României
, I daļa, Nr. 738; turpmāk tekstā – “programmas “Skola pēc skolas” organizēšanas metodoloģija”).
Programmas “Skola pēc skolas” organizēšanas metodoloģijas 2. pantā ir paredzēts:
“1.   Programma “Skola pēc skolas”, turpmāk tekstā – “
SDS
programma”, ir programma, kas papildina obligāto skolas programmu un piedāvā formālas un neformālas mācību iespējas, lai nostiprinātu prasmes, atgūtu iekavēto mācību vielu un paātrinātu mācīšanos ar izglītības, atpūtas un izklaides aktivitātēm.
2.
SDS
programma attiecas gan uz pamatskolas, gan vidusskolas skolēniem.
[..]”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Happy Education
ir Rumānijas komercsabiedrība, kas sniedz izglītības pakalpojumus, kuri ietver aktivitāšu organizēšanu papildus mācību programmai, piemēram, mājasdarbu atbalsta kursus, izglītības programmas, svešvalodu un mākslas kursus, sporta aktivitātes, skolas autobusu bērniem un maltīšu sniegšanu pēc aktivitātēm skolā.
Šīs aktivitātes atbilst tām, kuras ietilpst programmā
Școala după școală
(“Skola pēc skolas”), kas tostarp ir izveidota, izmantojot programmas “Skola pēc skolas” (turpmāk tekstā – “programma “Skola pēc skolas””) organizēšanas metodoloģiju.
Bērni, kas tajā piedalās, ir reģistrēti dažādās Klužas‑Napokas (Rumānija) izglītības iestādēs.
Saskaņā ar valsts saimniecisko darbību klasifikāciju (
CAEN
), saskaņā ar kuru visām Rumānijā atļautajām komercsabiedrībām un fiziskajām personām ir pienākums klasificēt sabiedrības mērķi, tostarp statistikas nolūkiem, uz
Happy Education
darbībām attiecas
CAEN
kods 8559 – “Cita veida mācības”.
Pēc PVN pārbaudes attiecībā uz laikposmu no 2016. gada 1. augusta līdz 2017. gada 31. decembrim nodokļu iestāžu kontroles dienests konstatēja, ka 2016. gada jūlijā
Happy Education
apgrozījums ir pārsniedzis apgrozījuma maksimālo apmēru, zem kura mazajiem uzņēmumiem saskaņā ar Nodokļu kodeksu tiek piešķirts atbrīvojums no PVN. Tāpēc šīs iestādes uzskatīja, ka
Happy Education
no 2016. gada augusta bija jāidentificējas PVN vajadzībām, un pieprasīja tai samaksāt papildu summu PVN par attiecīgo periodu apmērā.
2018. gada 11. jūnijā šī sabiedrība iesniedza administratīvu sūdzību par šo lēmumu par aplikšanu ar nodokli, tostarp norādot, ka tās veiktās darbības ir ar izglītību cieši saistīti pakalpojumi Valsts izglītības likuma izpratnē, tādējādi tās esot atbrīvotas no PVN saskaņā ar Nodokļu kodeksa 292. panta 1. punkta f) apakšpunktu. Nodokļu iestādes it īpaši norādīja, ka
Happy Education
nebija atļauts sniegt pakalpojumus skolēniem paredzētajā programmā “Skola pēc skolas”.
Ar 2018. gada 10. septembra lēmumu nodokļu iestāžu Sūdzību izskatīšanas nodaļa Nr. 1 noraidīja šo administratīvo sūdzību, pamatojoties uz to, ka
Happy Education
veiktās darbības neietilpst valsts izglītības sistēmā un tās neesot atļautas saskaņā ar Nodokļu kodeksa 292. panta 1. punkta f) apakšpunkta piemērošanas metodoloģijas standartiem.
Kad
Happy Education
pārsūdzēja šo lēmumu,
Tribunalul Cluj
(Klužas apgabaltiesa, Rumānija) norādīja, ka sabiedrības izveides brīdī tās veiktās darbības sabiedrības mērķim tika piešķirts
CAEN
kods 8559 – “Cita veida mācības”, tādēļ šī sabiedrība uzskatīja, ka nav nepieciešams saņemt papildu atzinumus, lai pakalpojumus, kas sniegti atbilstoši šim sabiedrības mērķim, klasificētu kā no PVN atbrīvotus darījumus saskaņā ar Nodokļu kodeksa 292. panta 1. punkta f) apakšpunktu.
Tomēr iesniedzējtiesa apgalvo, ka, ņemot vērā valsts tiesības, it īpaši šo tiesību normu,
Happy Education
piedāvātie pakalpojumi nav atbrīvoti no nodokļa, jo tā nav pierādījusi partnerattiecību noslēgšanu ar izglītības iestādi, lai īstenotu projektu programmā “Skola pēc skolas”.
Šī tiesa tomēr uzskata, ka
Happy Education
varētu atsaukties uz Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunktu.
Šajā ziņā
Happy Education
apgalvo, ka tās skolēniem sniegtie pakalpojumi ietver gan praktisku, gan teorētisku zināšanu nodošanu atbilstoši valsts skolu programmai, kas ir nepieciešama, lai padziļinātu zināšanas, ko skolēni ieguvuši mācību iestāžu sniegtajos mācību priekšmetos. Šo darbību mērķis tātad neesot tikai atpūta, bet galvenokārt tās esot vērstas uz pienākumu īstenošanu un valsts sistēmas mācību iestāžu mācību priekšmetu stundās iegūto zināšanu nostiprināšanu.
Iesniedzējtiesa no tā secina, ka
Happy Education
darbība ietilpst jēdzienā “skolas vai universitātes izglītība” Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē.
Tomēr tai ir šaubas, vai
Happy Education
atbilst pārējiem šajā tiesību normā paredzētajiem kritērijiem, jo nav pārliecības, ka to var uzskatīt par “iestādi, kuras mērķi ir salīdzināmi” ar publisko tiesību subjektu mērķiem, šīs tiesību normas izpratnē, jo tai ir tikai atļauja, kas nepieciešama
CAEN
kodā 8559 norādīto izglītības darbību veikšanai, lai gan saskaņā ar valsts tiesību aktiem šī atļauja nav uzskatāma par pietiekamu, lai sabiedrībai varētu piemērot atbrīvojumu no PVN.
Šādos apstākļos
Tribunalul Cluj
(Klužas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [Direktīvas 2006/112] 132. panta 1. punkta i) apakšpunkts, 133. pants un 134. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka izglītības pakalpojumi, kas ir paredzēti valsts programmā “Skola pēc skolas”, var tikt iekļauti jēdzienā “pakalpojumi, kas ir cieši saistīti ar skolas izglītību”, ja tādos apstākļos, kādi ir aplūkoti pamatlietā, tos sniedz privāta iestāde komerciāliem mērķiem un nenoslēdzot partnerību ar kādu izglītības iestādi?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai prasītājas atzīšana par “organizāciju ar līdzīgu mērķi” [Direktīvas 2006/112] 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē var izrietēt no valsts tiesību aktu noteikumiem, kas ir saistīti ar atļaujas piešķiršanu darbībām, kuras ir identificētas ar
CAEN
klasifikācijas kodu 8559 – “Citi izglītības veidi”, ko piešķir Valsts komercreģistrs, kā arī ņemot vērā to “Skolas pēc skolas” veida izglītības aktivitāšu sabiedrisko nozīmi, kuru mērķis ir novērst skolas pamešanu un priekšlaicīgu izstāšanos no tās, uzlabot sekmes skolā, atgūt iekavēto mācību vielu, paātrināt mācīšanos, veicināt personības attīstību un sociālo iekļaušanu?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par otro jautājumu
Ar otro jautājumu, kuru ir lietderīgi izskatīt vispirms, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “iestāde, kurai ir līdzīgi mērķi” kā publisko tiesību izglītības iestādei, šīs tiesību normas izpratnē ietver arī privātu vienību, kas veic vispārējas nozīmes izglītības darbību, tostarp organizē aktivitātes, kuras papildina skolas mācību programmu, piemēram, mājasdarbu atbalsta kursus, izglītības programmas, svešvalodu kursus, un kas ir saņēmusi atļauju no Valsts komercreģistra valsts biroja, tai piešķirot
CAEN
kodu 8559 – “Cita veida mācības” valsts saimnieciskās darbības klasifikācijas izpratnē.
Vispirms jāatgādina, ka Direktīvas 2006/112 132. pantā ir paredzēti atbrīvojumi, kuru mērķis – kā par to liecina nodaļas nosaukums, kurā šis pants ir ietverts, – ir veicināt konkrētas darbības sabiedrības interesēs. Taču šie atbrīvojumi neattiecas uz visām darbībām sabiedrības interesēs, bet gan tikai uz tām, kuras tur ir uzskaitītas un detalizēti aprakstītas (spriedumi, 2017. gada 4. maijs, Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
,
22.
punkts un tajā minētā judikatūra, kā arī 2019. gada 14. marts, A & G Fahrschul‑Akademie,
C‑449/17
,
EU:C:2019:202
,
17.
punkts).
Saskaņā ar Tiesas judikatūru minētie atbrīvojumi ir autonomi Savienības tiesību jēdzieni, kuru mērķis ir novērst atšķirības PVN režīma piemērošanā dažādās dalībvalstīs (spriedumi, 2017. gada 26. oktobris, The English Bridge Union,
C‑90/16
,
EU:C:2017:814
,
17.
punkts un tajā minētā judikatūra, kā arī 2021. gada 21. oktobris, Dubrovin & Tröger – Aquatics,
C‑373/19
,
EU:C:2021:873
,
21.
punkts).
Jēdzieni, kas izmantoti, lai apzīmētu Direktīvas 2006/112 132. pantā minētos atbrīvojumus, ir interpretējami šauri, jo tie nozīmē atkāpes no vispārējā principa, kas izriet no šīs direktīvas 2. panta, saskaņā ar kuru PVN tiek iekasēts par katru pakalpojumu, ko par atlīdzību sniedzis nodokļa maksātājs. Tomēr šis šauras interpretācijas princips nenozīmē, ka jēdzieni, kas izmantoti šīs direktīvas 132. pantā paredzēto atbrīvojumu definēšanā, būtu jāinterpretē veidā, kas tiem atņemtu nozīmi (spriedumi, 2017. gada 4. maijs, Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
,
23.
punkts un tajā minētā judikatūra, kā arī 2021. gada 21. oktobris, Dubrovin & Tröger – Aquatics,
C‑373/19
,
EU:C:2021:873
,
22.
punkts).
It īpaši jānorāda, ka no Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta formulējuma izriet, ka šajā tiesību normā paredzētais atbrīvojums būtībā ir pakļauts diviem kumulatīviem nosacījumiem, proti, pirmkārt, nosacījumam par sniegto pakalpojumu raksturu neatkarīgi no tā, vai runa ir par bērnu vai jauniešu izglītības pakalpojumiem, skolas vai universitātes izglītības pakalpojumiem, mācībām vai profesionālo pārkvalifikāciju vai ar šiem pakalpojumiem “cieši saistītiem” pakalpojumiem, vai arī, otrkārt, nosacījumam attiecībā uz šā pakalpojuma sniedzēju, proti, ka minētos pakalpojumus sniedz “publisko tiesību subjekti [..] vai citas organizācijas, par kurām attiecīgā dalībvalsts atzinusi, ka tām ir līdzīgi mērķi” (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2013. gada 28. novembris, MDDP,
C‑319/12
,
EU:C:2013:778
,
35.
punkts, kā arī 2017. gada 4. maijs, Brockenhurst College,
C‑699/15
,
EU:C:2017:344
,
26.
punkts).
Attiecībā uz otro no šiem nosacījumiem, ja iestāde nav publisko tiesību subjekts Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē, kā tas, šķiet, ir
Happy Education
gadījumā pamatlietā, tās pakalpojumi saskaņā ar šo tiesību normu var tikt atbrīvoti no PVN tikai tad, ja uz to attiecas jēdziens “citas organizācijas, par kurām attiecīgā dalībvalsts atzinusi, ka tām ir līdzīgi mērķi”, kurš norādīts otrajā prejudiciālajā jautājumā.
Šajā ziņā jāuzsver, ka Tiesa jau ir nospriedusi – tā kā Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunktā nav precizēti nosacījumi vai noteikumi, saskaņā ar kuriem var tikt atzīti šādi līdzīgi mērķi, katrai dalībvalstij savās tiesībās ir jāparedz noteikumi, atbilstoši kuriem šāda veida organizācijas varētu saņemt šādu atzīšanu. Dalībvalstīm šajā ziņā ir novērtējuma brīvība (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2005. gada 26. maijs, Kingscrest Associates un Montecello,
C‑498/03
,
EU:C:2005:322
,
49.
un
51.
punkts, kā arī 2013. gada 28. novembris, MDDP,
C‑319/12
,
EU:C:2013:778
,
37.
punkts).
Turklāt valsts tiesām jāpārbauda, vai dalībvalstis, nosakot šādus nosacījumus, nav pārkāpušas savas rīcības brīvības robežas, ievērojot Savienības tiesību principus, it īpaši vienlīdzīgas attieksmes principu, kas PVN jomā izpaužas kā nodokļu neitralitātes princips (spriedums, 2013. gada 28. novembris, MDDP,
C‑319/12
,
EU:C:2013:778
,
38.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā gadījumā no iesniedzējtiesas sniegtās informācijas izriet, ka Rumānijas tiesībās privātas organizācijas, kā, piemēram,
Happy Education
, kas piedāvā tāda veida mācību aktivitātes kā “Skola pēc skolas”, galvenokārt noslēdzot partnerattiecības ar izglītības iestādi programmā “Skola pēc skolas” saskaņā ar Valsts izglītības likuma 58. pantu un programmas “Skola pēc skolas” organizēšanas metodoloģiju, tiek atzītas par organizācijām, kuru mērķi ir līdzīgi publisko izglītības iestāžu mērķiem Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē.
No iesniedzējtiesas sniegtās informācijas izriet, ka
Happy Education
šādas partnerattiecības nav noslēgusi un tādējādi tā nav saņēmusi Rumānijas tiesībās prasīto atzīšanu vai piekrišanu.
Tādējādi jākonstatē, ka, neskarot šī sprieduma 32. punktā minēto pārbaudi, šāds subjekts nevar tikt uzskatīts par iestādi, kura ir atzīta par tādu, kurai ir ar publiskas izglītības iestādes mērķiem salīdzināmi mērķi Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē, jo tā neatbilst nosacījumiem, kurus šim nolūkam ir noteikušas valsts iestādes, un šo kvalifikāciju neietekmē tas, ka tā veic tādas vispārējas nozīmes izglītības darbības kā “Skola pēc skolas” vai ka tā ir saņēmusi atļauju no Komercreģistra valsts biroja, reģistrējot to šajā reģistrā, un tai ir piešķirts
CAEN
kods 8559 – “Cita veida mācības”.
It īpaši attiecībā uz šo atļauju no valsts tiesas iesniegtajiem pierādījumiem izriet, ka tās mērķis ir tikai nolūkā to reģistrēt Valsts komercreģistrā atzīt, ka sabiedrības darbība atbilst
CAEN
kodam 8559 – “Cita veida mācības”, pievēršoties tikai šīs sabiedrības veikto darbību leģitīmajam komerciālajam mērķim, tāpēc, kā apgalvo Rumānijas valdība un Eiropas Komisija, šāda atļauja nevar būt līdzvērtīga sabiedrības atzīšanai par iestādi, kuras mērķi ir līdzīgi publisko izglītības iestāžu mērķiem.
Ņemot vērā visu iepriekš minēto, uz otro jautājumu ir jāatbild, ka Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “iestāde, kurai ir līdzīgi mērķi” kā publisko tiesību izglītības iestādei, šīs tiesību normas izpratnē neietver privātu vienību, kas veic vispārējas nozīmes izglītības darbību, tostarp organizē aktivitātes, kuras papildina skolas mācību programmu, piemēram, mājasdarbu atbalsta kursus, izglītības programmas, svešvalodu kursus, un kas ir saņēmusi atļauju no Komercreģistra valsts biroja, kurš tai ir piešķīris
CAEN
kodu 8559 – “Cita veida mācības” valsts saimnieciskās darbības klasifikācijas izpratnē, ja šī sabiedrība katrā ziņā neatbilst nosacījumiem, kas valsts tiesībās paredzēti šai atzīšanai.
Par pirmo jautājumu
Ņemot vērā uz otro jautājumu sniegto atbildi un Direktīvas 2006/112 132. panta 1. punkta i) apakšpunktā paredzētā atbrīvojuma kumulatīvos nosacījumus, kas atgādināti šī sprieduma 29. punktā, uz pirmo jautājumu nav jāatbild (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2019. gada 14. marts, A & G Fahrschul‑Akademie,
C‑449/17
,
EU:C:2019:202
,
31.
punkts).
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 132. panta 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka jēdziens “iestāde, kurai ir līdzīgi mērķi” kā publisko tiesību izglītības iestādei, šīs tiesību normas izpratnē neietver privātu vienību, kas veic vispārējas nozīmes izglītības darbību, tostarp organizē aktivitātes, kuras papildina skolas mācību programmu, piemēram, mājasdarbu atbalsta kursus, izglītības programmas, svešvalodu kursus, un kas ir saņēmusi atļauju no Komercreģistra valsts biroja, kurš tai ir piešķīris
CAEN
kodu 8559 – “Cita veida mācības” valsts saimnieciskās darbības klasifikācijas izpratnē, ja šī sabiedrība katrā ziņā neatbilst nosacījumiem, kas valsts tiesībās paredzēti šai atzīšanai.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – rumāņu.