CELEX: 62017CJ0689
Преюдициално запитване
Околна среда
Превоз на отпадъци
Регламент (ЕО) № 1013/2006
Отпадъци, за които се прилага процедурата на предварителни писмени нотификация и съгласие
Превози в рамките на Европейския съюз
Член 1, параграф 3, буква б)
Изключване от приложното поле
Отпадъци, генерирани на борда на кораби
Отпадъци на борда на кораб вследствие на авария

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 1, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци (
ОВ L 190, 2006 г., стр. 1
; Специално издание на български език2007 г., глава 15, том 16, стр. 172).
Запитването е отправено в рамките на спор на Conti 11. Container Schiffahrts-GmbH & Co. KG MS „MSC Flaminia“ (наричано по-нататък „Conti“) с Land Niedersachsen (Провинция Долна Саксония, Германия) по повод задължението, наложено от последната на Conti, да приложи процедура за нотификация във връзка с превоза на отпадъци, намиращи се на борда на кораба MSC Flaminia (наричан по-нататък „корабът Flaminia“) вследствие на авария.
Правна уредба
Правото на Съюза
Директивите относно отпадъците
Член 1, параграф 1 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 април 2006 година относно отпадъците (
ОВ L 114, 2006 г., стр. 9
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 16, стр. 45) е предвиждал:
„По смисъла на настоящата директива:
а)
„отпадък“ означава всяко вещество или предмет от категориите, установени в приложение I, които притежателят изхвърля, възнамерява или се изисква да изхвърли;
[…]“.
Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 година относно отпадъците и за отмяна на определени директиви (
ОВ L 312, 2008 г., стр. 3
), която отменя Директива 2006/12, предвижда в член 3:
„За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„отпадък“ e всяко вещество или предмет, от [което/]който притежателят се освобождава или възнамерява да се освободи, или е длъжен да се освободи;
[…]“.
Регламент № 1013/2006
Съгласно съображения 1, 7 и 14 от Регламент № 1013/2006:
„(1)
Основната и преобладаваща цел и компонент на настоящия регламент е опазването на околната среда, като неговото въздействие върху международната търговия е несъществено.
[…]
(7)
Важно е да се организира и регулира наблюдението и контрола върху превозите на отпадъци по начин, който взема предвид необходимостта от запазване, опазване и подобряване на качеството на околната среда и здравето на човека, и който насърчава еднаквото прилагане на регламента в рамките на [Съюза].
[…]
(14)
В случая на превози на отпадъци, предназначени за операции по обезвреждане и отпадъци, които не са изброени в приложения III, IIIA или IIIБ, предназначени за операции по оползотворяване, е целесъобразно да се гарантира оптимално наблюдение и контрол чрез изискване на предварително писмено съгласие за такива превози. Тази процедура на свой ред следва [да] изисква предварителна нотификация, което дава възможност на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, за да могат да предприемат всички необходими мерки за опазването на здравето на човека и околната среда. Това дава възможност на тези органи също и да повдигнат обосновани възражения срещу такива превози“.
Член 1 от този регламент предвижда:
„1.   Настоящият регламент установява процедури и режими за контрол върху превоза на отпадъци, в зависимост от произхода, местоназначението и маршрута на превоза, вида на превозваните отпадъци и вида третиране, което се прилага върху отпадъците на тяхното местоназначение.
[…]
3.   Следното е изключено от обхвата на настоящия регламент:
а)
разтоварването на брега на отпадъци, включително отпадъчни води и остатъци, получени вследствие на нормалното функциониране на кораби и платформи в морето, при условие че тези отпадъци са предмет на изискванията на Международната конвенция за предотвратяване на замърсяването от кораби, [подписана в Лондон на 2 ноември 1973 г. и допълнена с протокола от 17 февруари 1978 г.] (Marpol 73/78), или други обвързващи международни инструменти;
б)
отпадъци, генерирани на борда на сухопътни превозни средства, влакове, самолети и кораби, докато тези отпадъци не са разтоварени с цел да бъдат рециклирани или обезвредени;
[…]“.
Съгласно член 2 от посочения регламент:
„По смисъла на настоящия регламент:
1.
„отпадъци“ е съгласно определението в член 1, параграф 1, буква a) от Директива [2006/12];
[…]
34.
„превоз“ означава […] транспортиране на отпадъци, предназначени за оползотворяване или обезвреждане […]
[…]“.
Член 3, параграф 1 от същия регламент гласи:
„Превозите на следните отпадъци са предмет на процедурата на предварителна писмена нотификация и съгласие, както е определено в разпоредбите на настоящия дял:
а)
ако са предназначени за операции по обезвреждане:
всички отпадъци;
б)
ако са предназначени за операции по оползотворяване:
i)
отпадъците, изброени в приложение IV, които включват, inter alia, отпадъците, изброени в приложения II и VIII към Базелската конвенция [за контрол на трансграничното движение на опасни отпадъци и тяхното обезвреждане, подписана на 22 март 1989 година в Базел и одобрена от името на Европейската икономическа общност с Решение 93/98/ЕИО на Съвета от 1 февруари 1993 г. (
OВ L 39, 1993 г., стр. 1
; Специално издание на български език 2007 г., глава 11, том 7, стр. 212)];
ii)
отпадъците, изброени в приложение IVA;
iii)
отпадъците, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIБ, IV или IVA;
iv)
смеси на отпадъци, които не са класифицирани в нито една позиция в приложения III, IIIB, IV или IVA, освен изброените в приложение IIIA“.
Член 4 от Регламент № 1013/2006 предвижда:
„Когато нотификаторът възнамерява да превозва отпадъци съгласно член 3, параграф 1, буква a) или б), той/тя предоставя предварителна писмена нотификация на и чрез компетентния орган по изпращането и, при представяне на обща нотификация, спазва разпоредбите на член 13.
Когато се представя нотификация, трябва да са изпълнени следните изисквания:
1.
документи за нотификация и документи за превоз:
Нотификация се прави с помощта на следните документи:
а)
документ за нотификация, описан в приложение IA; и
б)
документ за превоз, описан в приложение IБ.
При представяне на нотификация, нотификаторът попълва документа за нотификация и, когато е уместно, документа за превоз.
[…]
Документът за нотификaция и документът за превоз се издават на нотификатора от компетентния орган по изпращането;
[…]“.
Германското право
Съгласно член 2, параграф 2, точка 13 разпоредбите на Gesetz zur Förderung der Kreislaufwirtschaft und Sicherung der umweltverträglichen Bewirtschaftung von Abfällen (Kreislaufirtschaftsgesetz — KrWG) (Закон за насърчаване на кръговата икономика и осигуряване на екологичното управление на отпадъци) от 24 февруари 2012 г. (BGBl. 2012 I, стр. 212) не са приложими за събирането и превоза на отпадъци от експлоатацията на кораби и на остатъци от товари, доколкото те се уреждат въз основа на международни или наднационални конвенции от правото на Федералната република или на федерална провинция.
Член 32 от Niedersächsisches Abfallgesetz (Закон на Долна Саксония за отпадъците) предвижда:
„По смисъла на настоящия закон
[…]
6.   Отпадъци от експлоатацията на кораби означава:
а)
всички отпадъци (включително отпадъчни води и отпадъци, различни от остатъци от товари), които са генерирани по време на експлоатацията на даден кораб и които попадат в приложения I, IV и V към [Конвенция Marpol 73/78], и
b)
отпадъци, свързани с товара, по смисъла на точка 1.7.5 от директивите за въвеждане в действие на [Конвенция Marpol 73/78];
7.   Остатъци от товари означава остатъци от товарите на борда, които остават в трюмовете или в товарните цистерни след приключване на операциите по разтоварване и почистване, включително излишъците и излетите количества по време на товарене или разтоварване“.
Съгласно член 35, параграф 1 от Закона на Долна Саксония за отпадъците капитаните на кораби са длъжни преди напускане на пристанището да депонират всички намиращи се на борда отпадъци от експлоатацията на кораба в пристанищно приемно съоръжение. Член 36, параграф 1 от този закон налага същото задължение във връзка с остатъците от товари.
Спорът по главното производство и преюдициалният въпрос
Корабът Flaminia е контейнеровоз, собственост на Conti, който през разглеждания в главното производство период плава под германски флаг.
На 14 юли 2012 г. при пътуване по маршрут от Чарлстън (Съединени щати) до Антверпен (Белгия) на борда на кораба, превозващ 4808 контейнера, от които 151 с т.нар. „опасни товари“, възниква пожар с експлозии. След овладяване на пожара, на 21 август 2012 г. Conti получава разрешение да изтегли контейнеровоза на буксир в германски води. Съгласно писмото на Havariekommando (Команден център за извънредни ситуации по море, Германия) от 25 август 2012 г., Conti е задължено да изготви план за последващите действия и да посочи евентуална страна по договор за съответните мерки.
На 9 септември 2012 г. корабът е изтеглен на буксир до Вилхелмсхафен (Германия).
Conti поема по-специално задължение към германските органи да осигури безопасно придвижване на кораба до кораборемонтен завод в Мангалия (Румъния) и да гарантира подходящо третиране на намиращите се на борда му вещества.
С писмо от 30 ноември 2012 г. Niedersächsisches Umweltministerium (Министерство на околната среда на провинция Долна Саксония, Германия) уведомява Conti, че самият кораб, „съответно намиращата се на борда вода за гасене на пожар, шлаки и метален скрап следва да се квалифицират като отпадък“, и поради това е необходимо провеждане на процедура за нотификация. С писмо от 3 декември 2012 г. Conti оспорва тази оценка.
С решение от 4 декември 2012 г. Gewerbeaufsichtsamt Oldenburg (Инспекция по труда Олденбург, Германия) (наричана по-нататък „инспекцията по труда“) задължава Conti да осъществи процедура за нотификация заради намиращите се на борда на кораба метален скрап и вода за гасене на пожар, смесена с шлаки и остатъци от товари. Освен това, до приключване на процедурата за нотификация и представяне на подлежащ на проверка проект за обезвреждане на отпадъците на немски език, на Conti се забранява да извежда кораба.
На 21 декември 2012 г. неувреденият товар е разтоварен и е потвърдена годността на кораба да плава до височина на вълните от 6 м.
За превоза на водата за гасене на пожар към Дания започва и приключва процедура за нотификация. На 18 февруари 2013 г. започват действия по изпомпване на водата за гасене на пожар. След като става възможно да се прецени количеството шлаки от гасенето, които не могат да се изпомпат, на 26 февруари 2013 г. започва друга процедура за нотификация с Румъния.
Разрешението за отплаване, поискано за 4 март 2013 г., е издадено на 1 март 2013 г. Преди корабът да може да напусне пристанището, обаче е трябвало да бъдат разтоварени още 30 контейнера с отпадъци, като операцията е продължила до 7 март 2013 г. След приключване на процедурата за нотификация с Румъния корабът отпътува на 15 март 2013 г. В Румъния е установено, че на борда има около 24000 тона отпадъци.
На 4 януари 2013 г. Conti подава жалба по административен ред пред инспекцията по труда срещу решението от 4 декември 2012 г. По същество то твърди, че не е трябвало да му бъде налагана процедурата за нотификация, предвидена в Регламент № 1013/2006, тъй като не попада в неговото приложно поле, и уточнява, че е изпълнило въпросната процедура само за да се избегнат забавяния. С писмо от 3 април 2013 г. инспекцията по труда обявява, че предметът на подадената по административен ред жалба е отпаднал.
След това Conti предявява пред запитващата юрисдикция иск срещу провинция Долна Саксония за поправянето на претърпените от него вреди в резултат по-специално на разходите, които е трябвало да направи във връзка с процедурите за нотификация. Дружеството счита, че определянето на намиращите се на кораба вещества като отпадък и последващото изискване за провеждане на процедури за нотификация са незаконосъобразни. В тази връзка то твърди, че не може да се изисква проект за обезвреждане на отпадъците съгласно националното право, тъй като Регламент № 1013/2006 не допуска прилагането на националното право, когато отпадъците на борда на кораб са предназначени за операции по оползотворяване или обезвреждане в друга държава членка.
Запитващата юрисдикция счита, че доколкото твърдените от Conti вреди включват разходите за провеждане на процедурата за нотификация, съществуването на право на обезщетение предполага, че Регламент № 1013/2006 не е приложим към остатъчните вещества от аварията на кораба, предмет на разглеждане по главното производство. Разходите са възникнали само поради това че инспекцията по труда е приела за необходимо провеждането на процедура на нотификация.
Посочената юрисдикция счита, че тъй като е трябвало да бъдат превозени отпадъци от Германия до Румъния, е била необходима процедура за нотификация по член 3, параграф 1 от Регламент № 1013/2006. Същата юрисдикция същевременно се пита дали дерогиращата разпоредба, установена с член 1, параграф 3, буква б) от този регламент, е била приложима и подчертава, че ако това е така, превозът на разглежданите в главното производство остатъчни вещества е бил изключен от приложното поле на този регламент. В тази връзка юрисдикцията счита, че нито от текста на последната спомената разпоредба, в която фигурира изразът „отпадъци, генерирани на борда на […] кораби“, от подготвителните документи във връзка с приемането на Регламент № 1013/2006, неговите съображения, нито пък от систематиката му следва, че отпадъците и остатъчните вещества от аварии би трябвало да попадат под действието на тази дерогираща разпоредба.
При тези обстоятелства Landgericht München I (Областен съд Мюнхен I, Германия) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Представляват ли остатъчните вещества от авария под формата на метален скрап и вода за гасене на пожар, смесена с шлаки и остатъци от товари, намиращи се на борда на кораб, „отпадъци, генерирани на борда на сухопътни превозни средства, влакове, самолети и кораби“ съгласно член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006?“.
По искането за възобновяване на устната фаза на производството
След обявяването на заключението на генералния адвокат с молба, подадена в секретариата на Съда на 5 април 2019 г., провинция Долна Саксония иска да бъде постановено възобновяване на устната фаза на производството.
В подкрепа на молбата си провинция Долна Саксония сочи по същество, че въпрос от решаващо значение за изхода по делото, предмет на главното производство, все още не е бил обсъден задълбочено пред Съда, а именно дали, предвид член 1, параграф 3, буква б), Регламент № 1013/2006 се прилага и когато съответният кораб се намира в открито море. Според провинция Долна Саксония прилагането на посочения регламент към първата част от пътуването на кораба Flaminia, осъществено в открито море, повдига въпроса дали въпросният регламент е съвместим с международното публично право, и по-точно с Базелската конвенция. Провинция Долна Саксония добавя, че ако устната фаза на производството не бъде възобновена, в бъдеще би могло да се окаже необходимо отправянето на ново преюдициално запитване.
В това отношение следва да се отбележи, че съгласно член 83 от неговия процедурен правилник във всеки един момент след изслушване на генералния адвокат Съдът може да постанови възобновяване на устната фаза на производството, по-специално когато счита, че делото не е напълно изяснено, когато след закриване на тази фаза някоя от страните посочи нов факт от решаващо значение за решението на Съда или когато делото трябва да се реши въз основа на довод, който не е бил обсъден от страните или заинтересованите субекти по член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз.
В случая молбата за възобновяване на устната фаза на производството, подадена от провинция Долна Саксония, не сочи никакви нови факти и по същество цели Съдът да се произнесе по два въпроса, които не са били поставени от запитващата юрисдикция и се отнасят, от една страна, до приложимостта на Регламент № 1013/2006, когато съответният кораб се намира в открито море, и от друга страна, до валидността на освобождаването, установено с член 1, параграф 3, буква б) от него, с оглед на Базелската конвенция.
Освен това Съдът разполага с всички необходими данни, за да се произнесе, и не се налага да решава делото въз основа на довод, който не е бил обсъден от страните и заинтересованите субекти по член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз.
При тези обстоятелства, след като изслуша генералния адвокат, Съдът счита, че не следва да възобновява устната фаза на производството.
По преюдициалния въпрос
С поставения въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че остатъчни вещества в резултат от авария на борда на кораб като разглежданите в главното производство под формата на метален скрап и вода за гасене на пожар, смесена с шлаки и остатъци от товари, трябва да се считат за отпадъци, генерирани на борда на кораби по смисъла на тази разпоредба.
Най-напред следва да се уточни, че видно от акта за преюдициално запитване, разглежданите в главното производство остатъчни вещества, тъй като представляват вещества или предмети, които притежателят възнамерява да изхвърли, попадат в понятието „отпадъци“ по смисъла на член 2, точка 1 от Регламент № 1013/2006, който препраща към определението на това понятие, съдържащо се в член 1, параграф 1, буква а) от Директива 2006/12, впоследствие заменен с член 3, параграф 1 от Директива 2008/98, който по същество съдържа аналогично определение на същото понятие.
След това първоначално уточнение следва да се напомни, че член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006 изключва от приложното поле на регламента отпадъците, генерирани на борда на сухопътни превозни средства, влакове, самолети и кораби, докато тези отпадъци не са разтоварени с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.
Оттук следва, както посочва запитващата юрисдикция, че ако трябва да се приеме, че разглежданите в главното производство отпадъци попадат в обхвата на тази разпоредба, Регламент № 1013/2006 не би бил приложим по отношение на тях до момента на напускане на кораба от същите с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.
Съгласно постоянната практика на Съда при тълкуването на разпоредба от правото на Съюза трябва да се вземат предвид не само нейният текст, но и контекстът ѝ и целите на правната уредба, от която тя е част (решение от 17 октомври 2018 г., Günter Hartmann Tabakvertrieb,
C‑425/17
,
EU:C:2018:830
, т.
и цитираната съдебна практика).
Освен това следва да се отбележи, че тъй като предвижда дерогация от прилагането на разпоредбите на Регламент № 1013/2006, член 1, параграф 3, буква б) от него по принцип трябва да се тълкува стриктно. При все това правилото за стриктно тълкуване не би могло да означава, че формулировката, използвана в посочената разпоредба за определяне на обхвата на предвидената в нея дерогация, трябва да бъде тълкувана по начин, който би я лишил от действие (вж. по аналогия решение 11 септември 2014 г., Fastweb,
C‑19/13
,
EU:C:2014:2194
, т.
и цитираната съдебна практика).
Що се отнася, на първо място, до текста на член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006, от тази разпоредба следва, че за да попадат под действието на изключението от приложното поле на този регламент, отпадъците трябва да са генерирани на борда по-специално на кораб и да не са разтоварени от него.
В тази връзка трябва да се подчертае, от една страна, че тази разпоредба не съдържа никакво указание относно произхода на отпадъците или начина, по който са били генерирани на борда на съответния кораб.
Както отбелязва генералният адвокат в точка 47 от своето заключение, законодателят на Съюза се е ограничил с това в член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006 да уточни мястото, където трябва да са генерирани отпадъците, а именно на борда, по-конкретно, на кораб, без да установява специални изисквания относно обстоятелствата, при които тези отпадъци са генерирани.
От друга страна, от обичайния смисъл на израза „докато тези отпадъци не са разтоварени“, използван в член 1, параграф 3, буква б), следва, че при корабите тази разпоредба се прилага само докато съответните отпадъци не са напуснали кораба, за да бъдат превозени с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.
Така от текста на член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006 следва, че изключението от приложното поле на регламента, предвидено в тази разпоредба, се прилага за отпадъци, генерирани на борда на кораб, независимо от обстоятелствата, при които тези отпадъци са генерирани, до момента, в който същите отпадъци напуснат този кораб с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.
На второ място, този извод се потвърждава от контекста на споменатата разпоредба. Всъщност член 1, параграф 3, буква а) от този регламент се отнася за разтоварването на брега на отпадъци, включително отпадъчни води и остатъци, получени вследствие на нормалното функциониране, по-конкретно, на корабите, при условие че тези отпадъци са предмет на изискванията на Конвенция Marpol 73/78 или други обвързващи международни инструменти.
Така, за разлика от текста на член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006, член 1, параграф 3, буква а) от него се отнася изрично за отпадъците, получени вследствие на нормалното функциониране, по-конкретно, на кораб, което потвърждава факта, че изключението, предвидено в първата от тези разпоредби, която не включва такова уточнение, обхваща отпадъци, генерирани на борда на кораб, независимо от обстоятелствата, при които те са били генерирани.
На трето място, тълкуването на член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006, което произтича от текста на тази разпоредба, както и от контекста, в който тя се вписва, не се поставя под съмнение с оглед на преследваната от този регламент цел.
Действително, от член 1, параграф 1 и от съображение 7 от Регламент № 1013/2006 следва, че същият установява приложимите към превозите на отпадъци процедури и режими за контрол по начин, който взема предвид необходимостта от запазване, опазване и подобряване на качеството на околната среда и здравето на човека. По-специално от член 3, параграф 1 и член 4, параграф 1 от този регламент във връзка със съображение 14 от него става ясно, че за превозите между държавите членки на отпадъци за обезвреждане и на опасни отпадъци за оползотворяване трябва предварително да се направи писмена нотификация до компетентните органи, за да могат те да вземат нужните мерки за опазването на човешкото здраве и околната среда (решение от 26 ноември 2015 г., Total Waste Recycling,
C‑487/14
,
EU:C:2015:780
, т.
и цитираната съдебна практика).
При все това целта за опазване на околната среда, преследвана от Регламент № 1013/2006, не би могла, въпреки ясното изключение, предвидено в член 1, параграф 3, буква б) от него, да поражда изискване по отношение на прехвърлянето на случайно генерирани на борда на кораб отпадъци да се прилагат правилата на този регламент, и по-конкретно, в съответствие с член 3, параграф 1 от него, задължението за предварителна писмена нотификация и съгласие. Действително, с оглед на внезапното и непредвидимо генериране на този вид отпадъци на практика би било невъзможно или прекомерно трудно отговарящият за съответния кораб субект да бъде в състояние да се запознае навреме с необходимата информация за правилно прилагане на тези правила, които са предназначени да гарантират ефективно наблюдение и контрол на превоза на тези отпадъци по смисъла на същия регламент.
Затова, във връзка с отпадъците, генерирани при авария, каквито са разглежданите в главното производство, преди да акостира в пристанище, споменатият отговарящ субект по всяка вероятност не би бил в състояние да се запознае и представи всички данни, изисквани във формулярите, съдържащи се в приложения IA и IБ към Регламент № 1013/2006, свързани по-специално с предназначението, състава и идентификацията на отпадъците, както и с вида на предвижданата операция по обезвреждане или оползотворяване.
Следва също да се обърне внимание, както отбелязва генералният адвокат в точка 65 от своето заключение, че прилагането на правилата, предвидени в Регламент № 1013/2006, по отношение на отпадъци, генерирани на борда на кораб вследствие на авария в открито море, би могло да доведе до забавяне не влизането на кораба в сигурно пристанище, което би увеличило опасността от замърсяване на морската среда и би навредило на преследваната с регламента цел.
Трябва същевременно да се подчертае, че изключението, предвидено в член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006, не би могло да се прилага в случай на злоупотреба от страна на отговарящите за съответния кораб субекти. Подобни злоупотреби биха се изразявали по-специално в действия, насочени към прекомерно и неоправдано забавяне на разтоварването на отпадъците с цел да бъдат рециклирани или обезвредени. В тази връзка подобно забавяне би трябвало да се преценява в зависимост по-специално от естеството на отпадъците и мащабите на опасността, която те представляват за околната среда и здравето на човека.
В случая, тъй като разглежданите в главното производство отпадъци са причинени от авария, настъпила на борда на кораба Flaminia, докато същият пътува в открито море, следва да се счита, че те са били генерирани на борда на кораб по смисъла на член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006. Поради това посочената разпоредба се прилага за тези отпадъци до момента, в който същите напуснат кораба с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.
От изложените съображения следва, че член 1, параграф 3, буква б) от Регламент № 1013/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че остатъчни вещества в резултат от авария на борда на кораб като разглежданите в главното производство под формата на метален скрап и вода за гасене на пожар, смесена с шлаки и остатъци от товари, трябва да се считат за отпадъци, генерирани на борда на кораби по смисъла на тази разпоредба, които следователно са изключени от приложното поле на този регламент до разтоварването им с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (пети състав) реши:

Член 1, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 година относно превози на отпадъци трябва да се тълкува в смисъл, че остатъчни вещества в резултат от авария на борда на кораб като разглежданите в главното производство под формата на метален скрап и вода за гасене на пожар, смесена с шлаки и остатъци от товари, трябва да се считат за отпадъци, генерирани на борда на кораби по смисъла на тази разпоредба, които следователно са изключени от приложното поле на този регламент до разтоварването им с цел да бъдат рециклирани или обезвредени.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.