CELEX: 62016TJ0586
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Pareigų paaukštinimas
2015 m. pareigų paaukštinimo procedūra
Vertinimo ataskaitų neparengimas dėl laikinojo nedarbingumo atostogų
Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrosios įgyvendinimo nuostatos

Ginčo aplinkybės
Ieškovas, Guillaume Vincenti, yra Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) AST 7 lygio pareigūnas. Prie šio lygio jis buvo priskirtas 2009 m. balandžio 1 d. Nuo 2013 m. birželio 10 d. jis yra laikinojo nedarbingumo atostogose.
Iš 2009, 2010, 2011 ir 2012 m. vertinimo ataskaitose pateikto vertinimo matyti, kad „bendrai įvertinti našumas, gebėjimai ir elgesys atiti[ko] lygį, kurio reikalaujama pagal užimamas pareigas“. Tačiau dėl nebuvimo darbe dėl pateisinamos priežasties jo 2013 ir 2014 m. vertinimo ataskaitos, kurios atitinkamai apėmė 2013 m. sausio 1 d. gruodžio 31 d. ir 2014 m. sausio 1 d. gruodžio 31 d. laikotarpius, galutinai nebuvo parengtos.
Pareigoms paaukštinti reikalingas balų skaičius, nustatytas ieškovo lygiui, yra 9 balai. 2014 m. liepos 21 d. raštu EUIPO paskyrimų tarnyba (toliau – paskyrimų tarnyba) informavo ieškovą, kad jam skirtų paaukštinimo balų galutinė suma 2014 m. sudarė 9,25 balo.
2015 m. balandžio 27 d. pranešimu personalui EUIPO pradėjo 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą ir informavo darbuotojus, kad pagal analogiją, remdamasi Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – PTN) 110 straipsniu, savo pareigūnams taikys 2013 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimą C(2013) 8968
final
, nustatantį Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrąsias įgyvendinimo nuostatas (toliau – 45 straipsnio BĮN). Tame pačiame pranešime ji taip pat informavo darbuotojus, kad parengtos pareigų paaukštinimo EUIPO tvarkos nustatymo instrukcijos (toliau – instrukcijos).
Vykstant 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrai EUIPO konsultacinis valdymo komitetas neįtraukė ieškovo pavardės į pareigūnų, kurių pareigas siūloma paaukštinti, sąrašą. Šis sąrašas buvo paskelbtas 2015 m. birželio 25 d. EUIPO intranete.
2015 m. liepos 2 d. ieškovas apskundė šį konsultacinio valdymo komiteto sprendimą jungtiniam paaukštinimo komitetui (toliau – JPK) ir paprašė įtraukti jo pavardę į pareigūnų, kurių pareigas siūloma paaukštinti, sąrašą.
2015 m. liepos 24 d. išnagrinėjęs ieškovo atvejį JPK patvirtino rekomendacijas paskyrimų tarnybai. Jose JPK rekomendavo netenkinti ieškovo prašymo. Remdamasis instrukcijomis, jis manė, kad kai pareigūnas grįš į darbą, reikės parengti vertinimo ataskaitą ir atgaline data skirti jam paaukštinimo balus, taip pat palyginti nuopelnus. Šios rekomendacijos patvirtintos ne vienbalsiai. Du personalo komiteto paskirti JPK nariai nurodė, jog nėra jokio teisinio pagrindo nukrypti nuo aiškios 45 straipsnio BĮN formuluotės ir kad instrukcijų išaiškinimas, kuriuo pagrįstos šios rekomendacijos, kaip jie mano, nukrypsta nuo aiškios šių BĮN 3 straipsnio prasmės.
2015 m. liepos 24 d. paskyrimų tarnyba paskelbė pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą; jame ieškovo pavardės nebuvo.
2015 m. rugpjūčio 18 d. pagal PTN 90 straipsnio 2 dalį pateiktame skunde ieškovas užginčijo 2015 m. liepos 24 d. EUIPO sprendimą, kuriuo patvirtintas pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašas (toliau – ginčijamas sprendimas).
2015 m. gruodžio 8 d. sprendimu paskyrimų tarnyba atmetė skundą (toliau – sprendimas atmesti skundą).
Procesas ir šalių reikalavimai
2016 m. kovo 18 d. Tarnautojų teismo kanceliarija gavo šį ieškovo ieškinį. Jis buvo užregistruotas numeriu F‑16/16.
Pagal 2016 m. liepos 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB, Euratomas) 2016/1192 dėl jurisdikcijos perdavimo Bendrajam Teismui kaip pirmajai instancijai spręsti Europos Sąjungos ir jos tarnautojų ginčus (
OL L 200, 2016, p. 137
) 3 straipsnį ši byla buvo perduota Bendrajam Teismui tos stadijos, kurios buvo 2016 m. rugpjūčio 31 d. Ji buvo užregistruota numeriu T‑586/16 ir paskirta trečiajai kolegijai.
2017 m. kovo 8 d. priimdamas proceso organizavimo priemonę Bendrasis Teismas paprašė EUIPO atsakyti į kelis klausimus. 2017 m. kovo 28 d. EUIPO šį prašymą įvykdė.
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti 2015 m. liepos 24 d. EUIPO sprendimą, kuriuo ieškovas nebuvo priskirtas prie aukštesnio (AST 8) lygio per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, nes jo pavardė nebuvo įtraukta į pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą,
–
priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.
EUIPO Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti visą ieškinį,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo tris pagrindus (ieškinyje šie pagrindai nurodyti kartu): pirmasis pagrindas, grindžiamas PTN 45 straipsnio, 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio ir EUIPO sprendimo ADM‑05‑09 13 straipsnio pažeidimu, antrasis – teisėtų lūkesčių apsaugos principo, gero administravimo principo ir ieškovo teisės į gynybą pažeidimu, taip pat faktinių aplinkybių, kuriomis pagrįstas ginčijamas sprendimas, iškraipymu, o trečiasis – paskyrimų tarnybos padaryta akivaizdžia vertinimo klaida dėl atsisakymo pasinaudoti diskrecija sprendžiant jo pareigų paaukštinimo klausimą (pagrindinis motyvas) ir dėl atsisakymo paaukštinti jo pareigas, nes toks atsisakymas viršijo jo diskrecijos ribas (antraeilis motyvas).
Pirmiausia, kaip nurodyta šio sprendimo 4 punkte, šiai bylai taikytinos 45 straipsnio BĮN; EUIPO pagal analogiją jas taikė savo pareigūnams per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą. Per teismo posėdį paklaustas dėl EUIPO sprendimo ADM‑05‑09 reikšmės šiai bylai ieškovas, pripažinęs, kad ginčijamas sprendimas nebuvo grindžiamas nurodytu sprendimu, atsiėmė argumentus, grindžiamus šio sprendimo pažeidimu; tai pažymėta teismo posėdžio protokole.
Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo PTN 45 straipsnio ir 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio pažeidimu
Ieškovas nurodo, kad paskyrimų tarnyba nesilaikė 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio penktos įtraukos antrojo sakinio nuostatų. Jis teigia, kad vertinimo ataskaitos nebuvo galutinai parengtos ne dėl jo kaltės, o dėl laikinojo nedarbingumo atostogų. Remiantis šios nuostatos formuluote, nebūtų galima pašalinti jo atvejo iš 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūros. Paskyrimų tarnyba klaidingai nusprendė, kad, atidėjus jo vertinimo ir pareigų paaukštinimo procedūras iki jo grįžimo į darbą dienos, iš jo nebuvo atimtos PTN 43 ir 45 straipsniuose numatytos teisės. Tokia pozicija lemtų daug sunkumų, be kita ko, atitinkamo pareigūno mirties ar nuolatinio invalidumo atvejais. Be to, paskyrimų tarnyba negali grįsti aplinkybės, kad ieškovas negalėjo dalyvauti nagrinėjamoje pareigų paaukštinimo procedūroje, tuo, kad nebuvo palyginti jo nuopelnai, nes jis dėl to nekaltas. Iš tiesų, kaip mano ieškovas, paskyrimų tarnyba tam galėjo pasinaudoti jos turima kita informacija. Nesilaikydama 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio, paskyrimų tarnyba pažeidė Tarnybos nuostatų 45 straipsnį.
EUIPO iš esmės atsikerta, kad, kaip nurodyta jos instrukcijose, 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio penktos įtraukos antrajame sakinyje ieškovo atvejis nereglamentuotas; jame reglamentuotas, pavyzdžiui, atvejis, kai pareigų paaukštinimo procedūroje nedalyvauja vertintojas, tačiau dalyvauja atitinkamas pareigūnas. Tokį aiškinimą galima paremti tuo, jog vertinimo ataskaitos reikalingos tinkamam pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnų palyginimui; tai irgi matyti ir iš 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio, kuriame bendrai reikalaujama, kad vertinimo ataskaitos būtų galutinės. EUIPO mano: kadangi laikinojo nedarbingumo atostogose esantis asmuo paprastai nelaikomas galinčiu užginčyti savo vertinimo ataskaitos ir laikytis procedūros terminų, ji turėjo sustabdyti ieškovo vertinimo procedūras ir dėl tų pačių priežasčių – jo paaukštinimo procedūrą, kad būtų užtikrintos jo procesinės teisės. Be to, EUIPO mano, kad nuopelnų palyginimas remiantis kita, ne vertinimo ataskaitose nurodyta, informacija, turi būti daromas kraštutiniu atveju ir pateisinamas tik tuo atveju, jeigu būtų akivaizdu, kad nėra nė vienos tinkamai parengtos ataskaitos, nes atitinkamas pareigūnas negrįš į darbą. EUIPO iš atsargumo pareigos kiltų prievolė įsitikinti, kad sprendimas dėl ieškovo pareigų paaukštinimo buvo priimtas po to, kai jam buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę dėl nuopelnų. Vykdydama Bendrojo Teismo patvirtintą proceso organizavimo priemonę, EUIPO taip pat teigia, kad ieškovo interesus labiau atitiktų galimybė dalyvauti vertinimo pokalbyje ir visoje vertinimo procedūroje nei procedūra, per kurią EUIPO remtųsi kita turima informacija, nes dėl ieškovo Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) pradėjo tyrimą; tyrimas pradėtas jau priėmus ginčijamą sprendimą ir susijęs su nagrinėjamu vertinimo laikotarpiu. Ji priduria, kad vertinimo ataskaitomis, suteikiant galimybę dialogui ir apskundimui, užtikrinama darbuotojų teisių apsauga ir kad tokios apsaugos nebūtų galima užtikrinti, jeigu nuopelnai būtų lyginami remiantis kita turima informacija.
Nagrinėjamu atveju pirmiausia reikia nurodyti, kad ginčijamam sprendimui vertinti svarbūs motyvai nurodyti sprendime atmesti skundą. Šiame sprendime iš esmės pažymėta, kad paskyrimų tarnyba manė, jog 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio penktos įtraukos antras sakinys taikomas situacijoms, kai pareigūno vertinimo ataskaitos nebuvo galutinai parengtos, pavyzdžiui, dėl to, kad vertintojo arba apeliacinio vertintojo nebuvo tada, kai jie turėjo vykdyti pareigas per vertinimo procedūrą. Todėl ji padarė išvadą, kad ši nuostata netaikoma ieškovo atvejui. Paskui paskyrimų tarnyba nurodė, kad dėl laikinojo nedarbingumo atostogų ieškovas neturėjo 2013 ir 2014 m. vertinimo ataskaitų ir kad su juo susijusios vertinimo ir pareigų paaukštinimo procedūros buvo sustabdytos iki dienos, kai jis grįš į darbą. Ji paaiškino, jog dėl to, kad ieškovo pareigų paaukštinimo procedūra buvo sustabdyta dėl pateisinamos nebuvimo darbe priežasties, į jo nuopelnus, kuriuos reikėjo palyginti, pagrįstai nebuvo atsižvelgta vykstant 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrai.
Dėl nurodytos priežasties pagal PTN 110 straipsnį nesant nukrypti leidžiančios nuostatos 2013 m. gruodžio 16 d. Europos Komisijos sprendimas C(2013) 8985
final
, nustatantis Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnio bendrąsias įgyvendinimo nuostatas (toliau – 43 straipsnio BĮN) ir 45 straipsnio BĮN pagal analogiją taikomas EUIPO.
Reikėtų priminti, kad pagal 45 straipsnio BĮN 2 straipsnį pareigų paaukštinimo procedūra vyksta kasmet.
Vykstant šiai kasmet rengiamai procedūrai sprendimas paaukštinti pareigūno pareigas gali būti priimtas, kitaip tariant, pareigūno pareigos gali būti paaukštintos, jeigu jis atitinka visas penkias sąlygas, kaip nurodyta 45 straipsnio BĮN 3 straipsnyje. Penktoji iš šių sąlygų, kaip nurodė EUIPO, yra ta, kad pareigūno vertinimo ataskaitos turi būti galutinės pagal 43 straipsnio BĮN. Vis dėlto šiame 3 straipsnyje aiškiai numatyta, kad „tais atvejais, kai vertinimo ataskaita nebuvo galutinai parengta dėl vėlavimo, įvykusio ne dėl pareigas užimančio asmens kaltės, jis dalyvauja pareigų paaukštinimo procedūroje remiantis kitais tinkamais informacijos šaltiniais, pakeičiančias neparengtą vertinimo ataskaitą; taigi gali būti priimtas sprendimas paaukštinti jo pareigas“ (Neoficialaus vertimas).
Remiantis šia nuostata galima daryti išvada, kad pareigūnas, kuris atitinka pirmas keturias 45 straipsnio BĮN 3 straipsnyje nurodytas sąlygas, bet kurio vertinimo ataskaita nėra galutinė, vis dėlto gali būti laikomas pareigūnu, kurio pareigos gali būti paaukštintos, jeigu ši ataskaita nebuvo galutinai parengta ne dėl jo kaltės įvykusio vėlavimo. Tokiu atveju šis pareigūnas dalyvauja pareigų paaukštinimo procedūroje remiantis kitais tinkamais informacijos šaltiniais, pakeičiančiais neparengtą vertinimo ataskaitą.
Nagrinėjamu atveju iš bylos medžiagos matyti, jog neginčijama, kad ieškovo 2013 ir 2014 m. vertinimo ataskaitos nebuvo parengtos dėl jo laikinojo nedarbingumo atostogų ir kad šios atostogos buvo pateisinama nebuvimo darbe priežastis.
Taigi reikia konstatuoti: kadangi ieškovo laikinojo nedarbingumo atostogos buvo pateisinama jo nebuvimo darbe priežastis, jis nekaltas dėl to, kad jo 2013 ir 2014 m. vertinimo ataskaitų rengimas nebuvo užbaigtas, t. y. kad jos nebuvo parengtos. Be to, per teismo posėdį EUIPO pripažino, kad ieškovo laikinojo nedarbingumo atostogos nėra aplinkybė, įvykusi dėl jo kaltės.
Esant tokiai situacijai 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio penktos įtraukos antrajame sakinyje nustatyta, kad pareigūno pareigos gali būti paaukštintos ir jis turi teisę dalyvauti metinėje pareigų paaukštinimo procedūroje remiantis kitais tinkamais informacijos šaltiniais. Todėl atsisakydama suteikti ieškovui teisę dalyvauti 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūroje dėl to, kad jam nesant darbe dėl pateisinamos priežasties – laikinojo nedarbingumo atostogų – negalėjo būti parengtos kai kurios jo vertinimo ataskaitos, paskyrimų tarnyba pažeidė šią nuostatą ir padarė teisės klaidą.
Taigi EUIPO 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio penktos įtraukos antrojo sakinio išaiškinimas, pagal kurį ši nuostata netaikoma pareigūno atvejui, yra neteisingas.
Dėl šios priežasties negalima pritarti EUIPO argumentams, kad, kaip matyti iš instrukcijų III skyriaus a punkto, ji turėjo sustabdyti ieškovo vertinimo procedūrą, o dėl to ir jo pareigų paaukštinimo procedūrą jo laikinojo nedarbingumo atostogų laikotarpiu, kad užtikrintų jam per šią vertinimo procedūrą suteiktas procesines teises. Iš tikrųjų šiuo atveju, t. y. kai vykstant vertinimo procedūrai vertinimo ataskaitos negalėjo būti parengtos tinkamu laiku, kad į jas būtų galima atsižvelgti per atitinkamą pareigų paaukštinimo procedūrą, ieškovas pagal 45 straipsnio BĮN turėjo teisę būti vertinamas kaip asmuo, kurio pareigos gali būti paaukštintos, dalyvauti šioje pareigų paaukštinimo procedūroje ir pareigūnų, kurių pareigos galėjo būti paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, nuopelnų palyginimo procedūroje, remiantis kitais tinkamais informacijos šaltiniais, pakeičiančiais neparengtas vertinimo ataskaitas.
Be to, reikia pažymėti, kad instrukcijos, kaip sprendimas, apie kurį buvo pranešta visam tarnybos personalui, skirtas užtikrinti, kad pareigūnai, kuriems jis taikomas, būtų vertinami vienodai, kiek tai susiję su jų pareigų paaukštinimu, laikytinas vidaus nuostata. Paskyrimų tarnybai iš principo nedraudžiama bendro pobūdžio vidaus sprendimu priimti jai PTN suteiktos diskrecijos įgyvendinimo taisykles. Vis dėlto galimybei priimti tokias vidaus nuostatas taikomi tam tikri apribojimai, be kita ko, pareiga paisyti normų hierarchijos principo. Vidaus nuostatos, kaip antai instrukcijos, yra žemesnę teisinę galią nei PTN ir juos įgyvendinti priimtos nuostatos turinti norma (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2008 m. sausio 30 d. Sprendimo Strack / Komisija,
T‑85/04
,
EU:T:2008:18
,
–
punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją). Todėl EUIPO instrukcijose negalima teisėtai įtvirtinti nuo PTN ar 45 straipsnio BĮN nuostatų nukrypstančių normų.
EUIPO argumentai, kad pareigūnui turėtų būti leidžiama dalyvauti pareigų paaukštinimo procedūroje remiantis kita, ne vertinimo ataskaitose nurodyta, informacija tik kraštutiniu atveju, nėra įtikinami. Viena vertus, reikia konstatuoti, kad EUIPO nepaaiškina, kodėl ieškovo atvejis nėra „kraštutinis“, pateisinantis kitų informacijos šaltinių, pakeičiančių 2013 ir 2014 m. neparengtas vertinimo ataskaitas, naudojimą. Be to, paklausta per teismo posėdį EUIPO pripažino, kad jos pateiktas 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio penktos įtraukos antrojo sakinio išaiškinimas, be kita ko, įtvirtintas instrukcijose, neapėmė ieškovo atvejo, t. y. pateisinamo nebuvimo darbe daugiau kaip metus. Iš esmės šiame išaiškinime, pagal kurį EUIPO atsisako suteikti galimybę atitinkamam pareigūnui dalyvauti pareigų paaukštinimo procedūroje remiantis informacija, pakeičiančia jo vertinimo ataskaitas, ir kelia šio dalyvavimo sąlygą – grįžti į darbą, neatsižvelgiama į atvejus, kai toks pareigūnas greitai arba apskritai negrįžta į darbą.
Kita vertus, paskyrimų tarnyba turi kasmet rengti pareigų paaukštinimo procedūrą kasmet (šiuo klausimu žr. 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Morello / Komisija,
T‑338/00 ir T‑376/00
,
EU:T:2002:314
,
punktą) ir negali atidėti, nagrinėjamu atveju kelerius metus, pareigūno dalyvavimo konkrečių metų pareigų paaukštinimo procedūroje, jeigu jo pareigos gali būti paaukštintos pagal 45 straipsnio BĮN.
Dėl EUIPO iš atsargumo pareigos kylančios prievolės įsitikinti, kad asmeniui buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę dėl savo nuopelnų nagrinėjamu atveju reikia konstatuoti, kad EUIPO jokiu momentu nebandė sudaryti ieškovui galimybės pareikšti nuomonę dėl savo nuopelnų. Vykstant 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrai EUIPO dėl ieškovo laikinojo nedarbingumo atostogų tik nukėlė jo dalyvavimą pareigų paaukštinimo procedūroje, laukdama, kol jis galbūt grįš į darbą, ir taip padarė klaidą. Tačiau EUIPO negali visais atvejais preziumuoti, kad laikinojo nedarbingumo atostogose esantis pareigūnas negali naudingai pareikšti nuomonės dėl savo nuopelnų. Be to, nors vertinimo ataskaitų parengimas užtikrintų, kaip teigia EUIPO, darbuotojų teisių apsaugą, suteikiant galimybę dialogui ir apskundimui, ir galbūt to nebūtų galima užtikrinti, jeigu nuopelnai būtų lyginami remiantis kita informacija, reikia priminti, kad dėl tokio sprendimo, koks yra ginčijamas sprendimas, galima paduoti skundą, o vėliau prireikus – ieškinį.
Nagrinėjamu atveju ieškovas pirma tinkamai pagal 45 straipsnio BĮN 5 straipsnio 7 dalį užginčijo aplinkybę, kad jo pavardė nebuvo įtraukta į pareigūnų, kurių pareigas siūloma paaukštinti JPK, sąrašą, parašydamas elektroninį laišką, vėliau tinkamai padavė skundą dėl ginčijamo sprendimo pagal PTN 90 straipsnio 2 dalį, paskui pareiškė ieškinį Bendrajame Teisme, nors buvo laikinojo nedarbingumo atostogose, todėl reikia atmesti EUIPO argumentą, kad ji privalėjo sustabdyti ieškovo pareigų paaukštinimo procedūrą, nes laikinojo nedarbingumo atostogose esantis pareigūnas paprastai nelaikomas galinčiu „adekvačiai mąstyti ir pateikti savo argumentus arba užginčyti sprendimus, susijusius su jo tarnybinės veiklos vertinimu“.
Galiausiai EUIPO argumentas, pagrįstas tuo, kad dėl ieškovo pradėtas OLAF tyrimas, nesusijęs su nagrinėjamu atveju. Pirmiausia reikia pažymėti, kad, kaip pripažino pati EUIPO, šis tyrimas pradėtas po to, kai buvo priimtas ginčijamas sprendimas. Be to, sprendime atmesti skundą visai nenurodyta, kad ginčijamas sprendimas pagrįstas ieškovo elgesiu, nes vykstant 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrai EUIPO paprasčiausiai nukėlė ieškovo dalyvavimą pareigų paaukštinimo procedūroje, laukdama, kol jis galbūt grįš į darbą.
Remiantis tuo, darytina išvada, kad 45 straipsnio BĮN 3 straipsnio nesilaikymas per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, kiek tai susiję su ieškovo atveju, turėjo lemiamą poveikį šios procedūros eigai ir sprendimui nepaaukštinti jo pareigų, nes jam nebuvo leista dalyvauti šioje pareigų paaukštinimo procedūroje.
Taigi ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas tiek, kiek ieškovui nebuvo leista dalyvauti 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūroje.
Dėl išsamumo Bendrasis Teismas mano, jog tam, kad būtų atkurtos ieškovo teisės, reikia peržiūrėti jo dalyvavimo 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūroje galimybę. Tik po tokios peržiūros paskyrimų tarnyba galės pagrįstai priimti dėl jo sprendimą ir įvertinti, ar reikia jį atgaline data įtraukti į pareigūnų, kurių pareigos buvo paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą, viršijant nustatytą galimų paaukštinti pareigūnų skaičių. Šiuo klausimu vykdydama Bendrojo Teismo priimtą proceso organizavimo priemonę ir per tesimo posėdį EUIPO nurodė, kad nėra biudžeto apribojimų, jeigu to reikalauja aplinkybės, atgaline data ir viršijant per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą galimų paaukštinti pareigūnų skaičių paaukštinti ieškovo pareigas.
Dėl kitų ieškovo nurodytų pagrindų ir argumentų
Atsižvelgiant į tai, kad išnagrinėjus ieškinio pirmąjį pagrindą reikia panaikinti ginčijamą sprendimą, nebūtina nagrinėti ieškinio antrojo pagrindo, grindžiamo teisėtų lūkesčių apsaugos principo, gero administravimo principo ir teisės į gynybą pažeidimu, taip pat faktinių aplinkybių iškraipymu, ir ieškinio trečiojo pagrindo, grindžiamo EUIPO padaryta akivaizdžia vertinimo klaida dėl jos atsisakymo pasinaudoti diskrecija. Taip pat nebūtina nagrinėti ieškovo pateiktų papildomų argumentų, kuriuose teigiama, kad jo pareigos tikrai turėjo būti paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą ir jis turėjo būti įtrauktas į pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi EUIPO pralaimėjo bylą, ji turi padengti bylinėjimosi išlaidas pagal ieškovo pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (trečioji kolegija)
nusprendžia:

1.
Panaikinti 2015 m. liepos 24 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) sprendimą, kuriuo patvirtinamas pareigūnų, kurių pareigos paaukštintos per 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, sąrašas, kiek Guillaume Vincenti nebuvo leista dalyvauti 2015 m. pareigų paaukštinimo procedūroje.

2.
Priteisti iš EUIPO bylinėjimosi išlaidas.

Frimodt Nielsen
Kreuschitz
Półtorak
Paskelbta 2017 m. lapkričio 14 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.