CELEX: 62020CJ0413
Zahtjev za prethodnu odluku
Zračni prijevoz
Uredba (EU) br. 1178/2011
Tehnički zahtjevi i administrativni postupci vezano za članove posade zrakoplova u civilnom zrakoplovstvu
Prilog I. dodatak 3. točka A stavci 9. i 10.
Tečaj osposobljavanja za stjecanje dozvole profesionalnog pilota
Letačko osposobljavanje
Instrumentalni nalet na uređaju
Izračun
Osposobljavanje na simulatoru
Ispit praktične osposobljenosti
Načelo pravne sigurnosti
Vremensko ograničavanje učinaka presude donesene u prethodnom postupku

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje Priloga I. dodatka 3. točke A stavaka 9. i 10. Uredbe Komisije (EU) br. 1178/2011 od 3. studenoga 2011. o utvrđivanju tehničkih zahtjeva i administrativnih postupaka vezano za članove posade zrakoplova u civilnom zrakoplovstvu u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (
SL 2011., L 311, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 15., str. 102.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) 2018/1119 od 31. srpnja 2018. (
SL 2018., L 204, str. 13
.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 1178/2011), te načela pravne sigurnosti.
Zahtjev je upućen u okviru spora između État belge (Belgijska Država), s jedne strane, i osoba LO, OG, SH, MB, JD i OP (u daljnjem tekstu: bivši učenici) i Bluetail Flight Schoola SA (u daljnjem tekstu: BFS), s druge strane, u vezi s pravom bivših učenika na izdavanje dozvole za profesionalne pilote zrakoplova.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uvodna izjava 1. Uredbe br. 1178/2011 glasi:
„Cilj Uredbe (EZ) br. 216/2008 [Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i osnivanju Europske agencije za sigurnost zračnog prometa i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 91/670/EEZ, Uredbe (EZ) br. 1592/2002 i Direktive 2004/36/EZ (
SL 2008., L 79, str. 1
.) (SL posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 16., str. 39.)] je uspostavljanje i održavanje visoke razine ujednačenosti sigurnosti u civilnom zrakoplovstvu u Europi. Ta Uredba osigurava sredstva za postizanje tih ciljeva i ostalih ciljeva u polju sigurnosti zračnog prometa.”
U skladu s člankom 1. Uredbe br. 1178/2011:
„Ovom se Uredbom utvrđuju detaljna pravila za:
1.
različita ovlaštenja za dozvole pilota, uvjete za izdavanje, održavanje, izmjenu, ograničavanje, suspendiranje ili oduzimanje dozvola […];
[…]”
Članak 2. te uredbe, naslovljen „Definicije”, propisuje:
„Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
,Dozvola iz dijela‑FCL’ znači dozvola letačke posade koja ispunjava zahtjeve Priloga I;
[…]
16.
,Odobrena organizacija za osposobljavanje (ATO)’ znači organizacija koja je ovlaštena provoditi osposobljavanje pilota na temelju odobrenja izdanog u skladu s člankom 10.a stavkom 1. prvim podstavkom;
[…]”
Člankom 3. stavkom 1. navedene uredbe predviđa se:
„Ne dovodeći u pitanje članak 8. ove Uredbe, piloti zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točaka (b) i (c) i članka 4. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 216/2008 udovoljavaju tehničkim zahtjevima i administrativnim postupcima utvrđenima u Prilogu I. i Prilogu IV. ovoj Uredbi.”
Prilog I. Uredbi br. 1178/2011, naslovljen „Dio‑FCL”, sadržava, među ostalim, poddio A, pod naslovom „Opći zahtjevi”, koji objedinjuje točke FCL.001 do FCL.070.
Točka FCL.005 tog priloga, naslovljena „Područje primjene”, glasi:
„Ovim se dijelom utvrđuju zahtjevi za izdavanje dozvola pilota i pripadajućih ovlaštenja i certifikata i uvjeta za njihovu valjanost i korištenje.”
Točka FCL.010 tog priloga, naslovljena „Definicije”, propisuje:
„Za potrebe ovog dijela primjenjuju se sljedeće definicije:
[…]
Simulator letenja znači potpuna kopija pilotske kabine određenog tipa i modela zrakoplova, uključujući kompletnu opremu i kompjutorske programe potrebne za simulaciju zemaljskih i letnih operacija zrakoplova, zajedno sa sistemom za vizualnu prezentaciju vanjskog svijeta kao pogled iz pilotske kabine i pokretnu platformu.
[…]
Uređaj za letačko osposobljavanje (FTD) znači potpuna kopija pilotskih instrumenata, opreme i komandi leta određenog tipa i modela zrakoplova, uključujući opremu i kompjutorske programe potrebne za simulaciju određenih radnji u pilotskoj kabini u operacijama na zemlji i u zraku. Ne zahtijeva vizualni sustav ni pokretnu platformu, osim u slučaju helikoptera razine 2 i 3, kada su obavezni vizualni sustavi.
Uređaj za osposobljavanje letačkih i navigacijskih procedura (FNPT) znači uređaj koji predstavlja pilotsku kabinu određenog tipa ili klase i modela zrakoplova uključujući opremu i kompjutorske programe potrebne za simulaciju određenih radnji u pilotskoj kabini u operacijama na zemlji i u zraku.
[…]
Instrumentalni nalet u letu znači nalet tijekom kojeg pilot upravlja zrakoplovom u letu isključivo koristeći instrumente.
Instrumentalni nalet na zemlji znači vrijeme tijekom kojeg se pilot osposobljava za simulirano instrumentalno letenje, u uređaju za osposobljavanje koji simulira let (FSTD).
Instrumentalni nalet znači instrumentalni nalet u letu ili instrumentalni nalet na zemlji.
[…]
Suradnja višečlane posade (MCC) znači funkcioniranje članova letačke posade kao tima pod vodstvom zapovjednika zrakoplova.
[…]
Zapovjednik zrakoplova (PIC) znači pilot koji je određen za zapovjednika i odgovoran za sigurno izvođenje leta.
[…]
Ispit praktične osposobljenosti znači ispit praktične osposobljenosti u svrhu stjecanja dozvole ili ovlaštenja uključujući i usmeno ispitivanje ako ispitivač to smatra potrebnim.
[…]
Učenik pilot u svojstvu zapovjednika zrakoplova (SPIC) znači učenik pilot koji djeluje kao zapovjednik zrakoplova u letu s instruktorom tijekom kojeg instruktor ne utječe na odluke ili upravljanje avionom, već samo nadgleda radnje učenika koji djeluje kao zapovjednik zrakoplova.
[…]”
Točka FCL.030 istog priloga, naslovljena „Ispit praktične osposobljenosti”, glasi kako slijedi:
„(a)
Prije polaganja ispita praktične osposobljenosti u svrhu stjecanja dozvole, ovlaštenja ili certifikata, podnositelj zahtjeva mora uspješno položiti ispit iz teorijskog znanja, osim u slučaju kada podnositelji zahtjeva pohađaju integrirano letačko osposobljavanje.
U svakom slučaju, osposobljavanje za teorijsko znanje mora biti uvijek završeno prije polaganja ispita praktične osposobljenosti.
(b)
Osim za stjecanje ATPL dozvole, podnositelj zahtjeva za ispit praktične osposobljenosti, nakon završenog osposobljavanja, mora imati preporuku odgovorne organizacije/osobe za osposobljavanje. Zapisi o osposobljavanju moraju biti dostupni ispitivaču.”
Dodatak 3. Prilogu I. Uredbi br. 1178/2011 opisuje, kao što je to pojašnjeno u njegovoj točki 1., „zahtjeve za različite vrste tečajeve osposobljavanja za stjecanje CPL‑a i ATP‑a [
airline transport pilot licence
], sa i bez IR‑a [ovlaštenje za instrumentalno letenje]”.
Poddio A tog dodatka, naslovljen „Integrirani ATP tečaj osposobljavanja – avioni”, sadržava sljedeći odlomak:
„OPĆENITO
[…]
4.
Tečaj mora sadržavati:
(a)
osposobljavanje za teorijsko znanje do razine znanja potrebne za ATPL(A); i
(b)
osposobljavanje za vizualno i instrumentalno letenje; i
(c)
osposobljavanje za MCC za rad na višepilotnim avionima.
[…]
LETAČKO OSPOSOBLJAVANJE
9.
Letačko osposobljavanje, ne uključujući tečaj osposobljavanja za ovlaštenje za tip, mora sadržavati ukupno najmanje 195 sati, koji uključuju sve testove napretka, od čega najviše do 55 sati za cjelokupni tečaj može biti instrumentalni nalet na uređaju. Unutar ukupnih 195 sati, podnositelji zahtjeva moraju imati najmanje:
(a)
95 sati osposobljavanja s instruktorom, od čega najviše do 55 sati za cjelokupni tečaj može biti instrumentalni nalet na uređaju;
(b)
70 sati kao PIC, uključujući VFR nalet i instrumentalni nalet u avionu kao učenik PIC (SPIC). Instrumentalni nalet u avionu kao SPIC smatrat će se kao PIC nalet, do maksimalno 20 sati.
(c)
50 sati rutnog letenja kao PIC, uključujući VFR rutno navigacijski let od najmanje 540 km (300 NM), tijekom kojeg se moraju obaviti slijetanja sa zaustavljanjem na dva aerodroma različita od aerodroma polijetanja;
(d)
5 sati naleta mora se obaviti po noći, sadržavajući 3 sata osposobljavanja s instruktorom, koje će uključivati najmanje 1 sat rutnog letenja i 5 samostalnih polijetanja i 5 samostalnih slijetanja sa zaustavljanjem; i;
(e)
115 sati instrumentalnog naleta koji sadrži, najmanje:
1.
20 sati kao SPIC;
2.
15 sati MCC, koji se mogu izvesti na FFS‑u ili FNTP‑u II;
3.
50 sati letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje, od čega najviše:
i.
25 sati može biti instrumentalnog naleta na uređaju na FNPT I, ili
ii.
40 sati može biti instrumentalnog naleta na uređaju na FNPT‑u II, FTD‑u 2 ili FFS‑u, od čega najviše do 10 sati može biti izvedeno na FNPT‑u I.
Podnositelju zahtjeva koji ima certifikat o završenom osposobljavanju za osnovni instrumentalni letački modul, priznat će se najviše do 10 sati naleta osposobljavanja za instrumentalno letenje. Sati koji su izvedeni na [osnovnom sustavu za osposobljavanje za instrumentalno letenje (
Basic Instrument Training Device
– BITD)] se ne priznaju.
(f)
5 sati izvedenih u avionu certificiranom za prijevoz najmanje 4 osobe koji ima elisu promjenjivog koraka i uvlačeći stajni trap.
ISPIT PRAKTIČNE OSPOSOBLJENOSTI
10.
Po završetku odgovarajućeg letačkog osposobljavanja, podnositelj zahtjeva mora pristupiti CPL(A) ispitu praktične osposobljenosti ili na jednomotornom ili na višemotornom avionu i pristupiti IR ispitu praktične osposobljenosti na višemotornom avionu.”
Belgijsko pravo
Članak 1. Kraljevske uredbe od 25. listopada 2013. o provedbi [Uredbe br. 1178/2011] (
Moniteur belge
od 16. prosinca 2013., str. 98879.) propisuje:
„Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
[…]
12° DGTA: Glavna uprava zračnog prijevoza SPF Mobilité et Transports;
[…]”
Člankom 4. te kraljevske uredbe predviđa se:
„Glavna uprava određena je nadležnim tijelom kako je to navedeno u članku 11.b [Uredbe br. 1178/2011].”
Članak 5. navedene kraljevske uredbe određuje:
„DGTA je određen nadležnim tijelom kako je to navedeno u FCL.001 Priloga I. [Uredbi br. 1178/2011].”
Prema objašnjenjima koja je sud koji je uputio zahtjev pružio u zahtjevu za prethodnu odluku, DGTA nema zasebnu pravnu osobnost u odnosu na Belgijsku Državu.
Glavni postupak i prethodna pitanja
Na neodređeni datum bivši učenici počeli su letačko osposobljavanje u BFS‑u, tijelu za osposobljavanje koje je ovlastio DGTA i čiji je priručnik za osposobljavanje za 2014. i 2016. odobrio. Svrha tog osposobljavanja bila je omogućiti im stjecanje dozvole profesionalnog pilota zrakoplova, takozvane dozvole CPL(A).
Nakon što su prošli praktično ispitivanje iz Priloga I. dodatka 3. poddijela A stavka 10. Uredbe br. 1178/2011, bivši su učenici, osim osobe OP, na kraju 2018. podnijeli DGTA‑u zahtjev za dozvolu CPL(A).
Odlukama od 15. siječnja 2019. DGTA je odbio izdati zatraženu dozvolu bivšim učenicima. Nakon što je Conseil d’État (Državno vijeće, Belgija) u postupku privremene pravne zaštite odgodio izvršenje tih odluka i nakon što ih je DGTA povukao, 22. veljače 2019. obavijestio je bivše učenike, osim osobe OP, o novim odlukama o odbijanju.
U odlukama od 22. veljače 2019. DGTA ističe da je broj sati instrumentalnog naleta koje je ostvario svaki od bivših učenika manji od 115, koji se zahtijeva Prilogom I. dodatkom 3. poddijelom A točkom 9. podtočkom (e) Uredbe br. 1178/2011. Naime, sati u okviru FNPT II koji premašuju najveći broj od 55 sati iz prve rečenice te točke 9. ne mogu se uzeti u obzir za potrebe izračuna zahtjeva minimalnog trajanja od 115 sati instrumentalnog naleta, utvrđenog u navedenoj točki 9. podtočki (e).
Odlučujući o privremenoj pravnoj zaštiti bivših učenika, osim osobe OP, predsjednik tribunala de première instance francophone de Bruxelles (Prvostupanjski sud na francuskom jeziku u Bruxellesu, Belgija) naložio je 18. travnja 2019. DGTA‑u da im izda dozvolu CPL(A). To rješenje, koje je DGTA proveo, potvrdio je 8. kolovoza 2019. cour d’appel de Bruxelles (Žalbeni sud u Bruxellesu, Belgija), pri čemu je istaknuo, među ostalim, da se DGTA oslonio na novo, još uvijek neujednačeno tumačenje predmetnog propisa.
U međuvremenu, Belgijska Država je 31. svibnja 2019. pokrenula postupak protiv bivših učenika, osim osobe OP, i BFS‑a pred tribunalom de première instance francophone de Bruxelles (Prvostupanjski sud na francuskom jeziku u Bruxellesu, Belgija), sudom koji je uputio zahtjev, osobito s ciljem da se tim učenicima naloži vraćanje dozvola CPL(A) koje su im izdane na temelju rješenja od 18. travnja 2019. Budući da je DGTA nakon toga privremeno izdao dozvolu CPL(A) osobi OP, protiv nje je s istim ciljem pokrenut postupak pozivom od 20. prosinca 2019. pred tim sudom.
Prema mišljenju Belgijske Države, bivši učenici moraju dopuniti svoje osposobljavanje odrađivanjem sati instrumentalnog naleta u zrakoplovu i zatim ponovno proći ispit praktične osposobljenosti. Bivši učenici i BFS suprotnog su mišljenja.
U tim okolnostima, tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Prvostupanjski sud na francuskom jeziku u Bruxellesu) odlučio je prekinuti postupak i Sudu uputiti sljedeća prethodna pitanja:
„1.
Omogućuje li se točkom 9. dodatka 3. poddijela A Priloga I. [Uredbi br. 1178/2011] da se za izračun 115 sati instrumentalnog naleta iz točke 9. podtočke (e) uzmu u obzir sati osposobljavanja odrađeni na simulatoru leta FNPT II (instrumentalni nalet na uređaju), uz 15 sati MCC‑a iz točke 9. podtočke (e) podpodtočke 2. i uz najviše 40 sati letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje odrađenih na FNPT‑u II, iz točke 9. podtočke (e) podpodtočke 3. podpodpodtočke ii., odnosno više od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju?
2.
Ovisi li odgovor na prvo pitanje o tome sadržavaju li sati odrađeni uz prethodno navedenih 15 i 40 sati sate MCC‑a ili druge vrste osposobljavanja na simulatoru?
3.
U slučaju niječnog odgovora na prethodno navedena dva pitanja, omogućuje li se točkom 10. poddijela A dodatka 3. Priloga I. te uredbe da se dozvola CPL (A) izda nakon što podnositelji zahtjeva za dozvolu pilota završe svoje osposobljavanje s dovoljnim brojem sati odrađenih u zrakoplovu a da ne moraju ponovno položiti ispit praktične osposobljenosti (
skill test
) koji se odnosi na instrumentalno letenje?
4.
U slučaju niječnog odgovora na prethodno navedena tri pitanja, nalaže li se općim načelom pravne sigurnosti da se vremenski ograniči tumačenje Suda o predmetnom pravnom pravilu, na primjer, kako bi se primijenilo samo na podnositelje zahtjeva za dozvolu pilota koji traže da im se izda dozvola CPL (A), odnosno koji su počeli svoje osposobljavanje kako bi dobili takvu dozvolu, nakon datuma presude Suda?”
O prethodnim pitanjima
Prvo i drugo pitanje
Svojim prvim i drugim pitanjem, koja valja ispitati zajedno, sud koji je uputio zahtjev u biti želi znati treba li Prilog I. dodatak 3. poddio A točku 9. podtočku (e) Uredbe br. 1178/2011 tumačiti na način da je u 115 sati instrumentalnog naleta iz te odredbe moguće uračunati više od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju uz prekoračenje 40 sati instrumentalnog letenja i 15 sati suradnje višečlane posade koji se mogu izvršiti na uređaju.
U svrhu tumačenja odredbe prava Unije valja uzeti u obzir ne samo njezin tekst već i kontekst te ciljeve propisa kojeg je ona dio (presuda od 12. listopada 2017., Tigers,
C‑156/16
,
EU:C:2017:754
, t.
21.
i navedena sudska praksa).
Prilog I. dodatak 3. poddio A Uredbe br. 1178/2011 utvrđuje popis tečajeva osposobljavanja potrebnih za izdavanje dozvole CPL(A) i ovlaštenja „IR”. U skladu s Prilogom I. dodatkom 3. poddijelom A točkom 4. te uredbe, ti tečajevi moraju uključivati teorijsko osposobljavanje i praktično osposobljavanje, tzv. „letačko osposobljavanje”.
Sadržaj letačkog osposobljavanja uređen je Prilogom I. dodatkom 3. poddijelom A točkom 9. navedene uredbe.
Prema toj odredbi, to osposobljavanje sadržava „ukupno najmanje 195 sati, koji uključuju sve testove napretka, od čega najviše do 55 sati za cjelokupni tečaj može biti instrumentalni nalet na uređaju”. U navedenoj se odredbi zatim u točkama (a) do (f) navode sati i vrsta osposobljavanja koje kandidati „najmanje” moraju ostvariti tijekom tih 195 sati.
U tom smislu, u točki (e) navodi se zahtjev da se mora izvršiti najmanje „115 sati instrumentalnog naleta”.
U skladu s Prilogom I. dodatkom 3. poddijelom A točkom 9. podtočkom (e) podpodtočkama 1. do 3. Uredbe br. 1178/2011, tih 115 sati instrumentalnog naleta obuhvaća „najmanje”, kao prvo, 20 sati kao učenik pilot u svojstvu zapovjednika zrakoplova, kao drugo, 15 sati suradnje višečlane posade, prilikom koje se mogu koristiti FFS ili FNPT II, i, kao treće, 50 sati letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje, od čega „najviše” 25 sati može biti instrumentalni nalet na uređaju na FNPT‑u I ili 40 sati može biti instrumentalni nalet na uređaju na FNPT‑u II, FTD‑u 2 ili FFS‑u (od čega najviše 10 sati može biti izvedeno na FNPT‑u I).
Kao prvo, što se tiče doslovnog tumačenja Priloga I. dodatka 3. poddijela A točke 9. podtočke (e) Priloga I. Uredbi br. 1178/2011, valja istaknuti da uporaba izraza „najmanje” upućuje na to da i 115 sati instrumentalnog naleta, kao i 20 sati kao učenik pilot u svojstvu zapovjednika zrakoplova, te 15 sati suradnje višečlane posade i 50 sati letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje čine minimalne uvjete. Okolnost da je zbroj tih 20, 15 i 50 sati bio manji od traženih 115 sati vremena instrumentalnog naleta potvrđuje zaključak da tih 20, 15 i 50 sati odražavaju minimalne zahtjeve, što znači da ih treba dopuniti dodatnim satima osposobljavanja kako bi se dosegnulo traženih 115 sati instrumentalnog naleta.
Iz teksta te odredbe, tumačenog s obzirom na definiciju pojma „instrumentalni nalet” iz točke FCL.010 Priloga I. Uredbi br. 1178/2011, proizlazi i da 115 sati instrumentalnog naleta istodobno može uključivati „vrijeme instrumentalnog naleta”, tijekom kojeg se zrakoplovom upravlja isključivo korištenjem instrumenata, i „instrumentalnog naleta na uređaju”, tijekom kojeg se pilot poučava simuliranim instrumentalnim naletom na simulatoru leta, bez obzira na to radi li se o FFS‑u, FNPT‑u ili FTD‑u.
Dakle, iz samog teksta Priloga I. dodatka 3. poddijela A točke 9. podtočke (e) podpodtočke 2. Uredbe br. 1178/2011 proizlazi da se 15 sati suradnje višečlane posade može u potpunosti ostvariti na uređaju na FFS‑u ili FNTP‑u. S obzirom na taj tekst, razmatranja iz točke 32. ove presude i nepostojanje suprotnih navoda u toj odredbi i u toj uredbi, valja smatrati da ne samo da kandidat može izvršiti više od 15 sati suradnje višečlane posade već može još i načelno ostvariti višak sati na uređaju. Po toj osnovi stoga je načelno moguće uračunati više od 15 sati vremena instrumentalnog naleta na uređaju.
Suprotno tomu, što se tiče letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje, iz teksta Priloga I. dodatka 3. poddijela A točke 9. podtočke (e) podpodtočke 3. Uredbe br. 1178/2011 i, konkretnije, upotrebe izraza „najviše” nedvojbeno proizlazi da, iako kandidat mora izvršiti najmanje 50 sati letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje, on ne može imati više od 40 sati na uređaju na FNPT‑u II, FTD‑u 2 ili FFS‑u. Iz toga slijedi da se sati letačkog osposobljavanja za instrumentalno letenje na uređaju koji prelaze tih 40 sati ne mogu uzeti u obzir za potrebe izračuna traženih sati osposobljavanja.
Kao drugo, kad je riječ o kontekstu odredbe iz podtočke (e) podpodtočaka 2. i 3. točke 9. poddijela A dodatka 3. Priloga I. Uredbi br. 1178/2011, valja podsjetiti na to da, kao što je to navedeno u točki 29. ove presude, ta točka 9., u kojoj se nalazi ta odredba, određuje da letačko osposobljavanje obuhvaća „ukupno najmanje 195 sati […] od čega najviše do 55 sati za cjelokupni tečaj može biti instrumentalni nalet na uređaju”.
Iz toga nedvojbeno slijedi da podnositelj zahtjeva ne može uračunati više od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju kako bi nadopunio svoje letačko osposobljavanje, kada se svi sati osposobljavanja uzmu zajedno. Drugim riječima, eventualni sati instrumentalnog naleta na uređaju koji su izvršeni povrh tih 55 sati ne mogu se uzeti u obzir prilikom izračuna sati osposobljavanja odrađenih da bi se dosegnulo ukupno traženih 195 sati.
Stoga se Prilog I. dodatak 3. poddio A točka 9. podtočka (e) podpodtočke 2. i 3. Uredbe br. 1178/2011 ne može tumačiti na način da se njime omogućuje uzimanje u obzir broja sati instrumentalnog naleta na uređaju većeg od 55 a da se pritom ne zanemari inherentna struktura i dosljednost te točke 9.
Stoga, u slučaju da je podnositelj zahtjeva, kao što mu to dopušta Prilog I. dodatak 3. poddio A točka 9. podtočka (e) podpodtočka 3. podpodpodtočka ii. Uredbe br. 1178/2011, izvršio 40 sati instrumentalnog naleta na uređaju, on može u najboljem slučaju uračunati samo 15 sati suradnje višečlane posade obavljenih na uređaju na temelju te točke 9. podtočke (e) podpodtočke 2.
Nasuprot tomu, podnositelj zahtjeva koji je izvršio manje od 40 sati instrumentalnog naleta na uređaju može iskoristiti više od 15 sati suradnje višečlane posade na uređaju, pod uvjetom da njegovo osposobljavanje osobito poštuje gornju granicu od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju za cjelokupni tečaj.
Suprotno argumentima bivših učenika i BFS‑a istaknutima u njihovim pisanim očitovanjima, takvo tumačenje Priloga I. dodatka 3. poddijela A točke 9. podtočke (e) podpodtočke 2. Uredbi br. 1178/2011 ne može dovesti do pretvaranja minimalnog zahtjeva koji se u njemu nalazi u gornju granicu.
Kao treće, tumačenje prema kojem kandidat ne može uračunati više od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju na temelju Priloga I. dodatka 3. poddijela A točke 9. podtočke (e) Uredbe br. 1178/2011 potkrijepljeno je ciljem te uredbe.
Naime, navedena uredba, kao što to proizlazi iz njezine uvodne izjave 1., dio je skupa propisa čija je svrha osigurati sigurnost civilnog zrakoplovstva.
Međutim, taj cilj zahtijeva da svaki kandidat stekne iskustvo u stvarnom letu na način da znatan broj sati osposobljavanja obavlja u stvarnim uvjetima u zrakoplovu. Iako osposobljavanje na uređaju dopunjava osposobljavanje na letu, ono se njime, međutim, ne može zamijeniti.
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na prvo i drugo pitanje valja odgovoriti tako da Prilog I. dodatak 3. poddio A točku 9. podtočku (e) Uredbe br. 1178/2011 treba tumačiti na način da prilikom obračuna 115 sati instrumentalnog naleta iz te odredbe nije moguće uračunati više od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju.
Treće pitanje
Svojim trećim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti želi znati treba li Prilog I. dodatak 3. poddio A točku 10. Uredbe br. 1178/2011 tumačiti na način da mu se, u slučaju da je kandidat položio ispit praktične osposobljenosti prije nego što je odradio sve tražene sate osposobljavanja, dozvola CPL(A) može dodijeliti nakon što završi osposobljavanje a da pritom nije dužan ponovno položiti ispit praktične osposobljenosti.
U skladu s Prilogom I. dodatkom 3. poddijelom A točkom 10. Uredbe br. 1178/2011, „[p]o završetku odgovarajućeg letačkog osposobljavanja, podnositelj zahtjeva mora pristupiti […] ispitu praktične osposobljenosti […]”.
Tekstom te odredbe, bilo da je riječ osobito o njezinoj njemačkoj („
[n]ach Abschluss
”), španjolskoj („
[t]ras la finalizacion
”), francuskoj („
[à] l’issue
”), talijanskoj („
[i]n seguito completamento
”) ili engleskoj („
[u]pon completion
”) verziji, tako se izričito predviđa da podnositelj zahtjeva može pristupiti ispitu praktične osposobljenosti tek nakon završavanja letačkog osposobljavanja.
Iz definicije ispita praktične osposobljenosti, kako je navedena u točki FCL.010 Priloga I. Uredbi br. 1178/2011, ne može se zaključiti o drukčijem tumačenju ni o općim zahtjevima koji se odnose na taj ispit, koji su navedeni u točki FCL.030 tog priloga. Oni, naime, ne sadržavaju nikakvu naznaku iz koje bi se moglo jasno zaključiti da se ispit praktične osposobljenosti može provesti prije završetka svih sati letačkog osposobljavanja.
Iz toga slijedi da podnositelj zahtjeva koji je prošao ispit praktične osposobljenosti prije nego što je odradio broj traženih sati osposobljavanja mora dopuniti svoje osposobljavanje i ponovno polagati odgovarajući ispit praktične osposobljenosti po završetku cjelovitog osposobljavanja.
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na treće pitanje valja odgovoriti tako da Prilog I. dodatak 3. poddio A točku 10. Uredbe br. 1178/2011 treba tumačiti na način da mu se, u slučaju da je kandidat položio ispit praktične osposobljenosti prije nego što je odradio sve tražene sate osposobljavanja, dozvola CPL(A) može dodijeliti tek nakon završetka osposobljavanja i ponovnog polaganja odgovarajućeg ispita praktične osposobljenosti.
Ograničenje vremenskih učinaka ove presude
Uzimajući u obzir odgovore na prvo, drugo i treće pitanje, valja odlučiti o pitanjima suda koji je uputio zahtjev koja su iznesena u okviru njegova četvrtog pitanja, o mogućnosti vremenskog ograničavanja učinaka ove presude.
U tom pogledu valja podsjetiti na to da, prema ustaljenoj sudskoj praksi, tumačenje koje Sud da pravnom pravilu prava Unije, u izvršavanju nadležnosti koju mu povjerava članak 267. UFEU‑a, objašnjava i precizira značenje i doseg tog pravnog pravila onako kako ono treba ili je trebalo biti shvaćeno i primijenjeno nakon svojeg stupanja na snagu. Iz navedenog slijedi da sudac može i mora primijeniti tako protumačeno pravno pravilo na postojeće pravne odnose koji su nastali prije donošenja presude kojom se odlučilo o zahtjevu za tumačenje ako su, k tomu, ispunjeni uvjeti koji omogućuju da se pred nadležnim sudom vodi spor o primjeni navedenog pravila (presuda od 24. studenoga 2020., Openbaar Ministerie (Krivotvorenje isprava),
C‑510/19
,
EU:C:2020:953
, t.
73.
i navedena sudska praksa).
Samo iznimno Sud može, primjenjujući opće načelo pravne sigurnosti svojstveno pravnom poretku Unije, biti doveden u situaciju da ograniči mogućnost da se zainteresirane osobe pozovu na odredbu koju je protumačio s ciljem dovođenja u pitanje pravnih odnosa ustanovljenih u dobroj vjeri. Dva osnovna kriterija moraju biti ispunjena kako bi se takvo ograničenje moglo uvesti, odnosno dobra vjera zainteresiranih osoba i opasnost od ozbiljnih poremećaja (presuda od 24. studenoga 2020., Openbaar Ministerie (Krivotvorenje isprava),
C‑510/19
,
EU:C:2020:953
, t.
73.
i navedena sudska praksa).
U ovom slučaju valja istaknuti da ni zahtjev za prethodnu odluku ni očitovanja podnesena Sudu ne sadržavaju elemente na temelju kojih bi se moglo utvrditi da tumačenje koje je Sud prihvatio u ovoj presudi sadržava opasnost od ozbiljnih poremećaja jer ne postoji točna naznaka o broju pravnih odnosa nastalih u dobroj vjeri i na koje može utjecati to tumačenje.
Ta ocjena ne dovodi se u pitanje argumentom, koji su u svojim pisanim očitovanjima istaknuli bivši učenici i BFS, a prema kojem bi odgovori na prvo, drugo i treće pitanje nužno i automatski doveli do retroaktivnog povlačenja svih dozvola CPL(A) dodijeljenih u svim državama članicama nakon nepravilnog osposobljavanja.
Naime, iako se čini da se taj argument temelji na pretpostavci da se dozvole CPL(A) dodijeljene odlukama koje su postale konačne moraju povući, valja podsjetiti, ne dovodeći u pitanje sudsku praksu navedenu u točki 53. ove presude, na to da se, u skladu s načelom pravne sigurnosti, pravom Unije ne zahtijeva da je upravno tijelo u načelu obvezno preispitati upravnu odluku koja je postala konačna po isteku razumnih rokova za podnošenje tužbe ili iscrpljivanjem pravnih sredstava. Poštovanjem tog načela može se izbjeći vremenski neograničeno dovođenje u pitanje upravnih akata koji proizvode pravne učinke (vidjeti u tom smislu presude od 13. siječnja 2004., Kühne & Heitz,
C‑453/00
,
EU:C:2004:17
, t.
22.
i
24.
i od 14. svibnja 2020., Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél‑alföldi Regionális Igazgatóság,
C‑924/19 PPU i C‑925/19 PPU
,
EU:C:2020:367
, t.
186.
i navedenu sudsku praksu).
U tim okolnostima, u ovom slučaju nijedan element ne može opravdati odstupanje od načela prema kojem presuda o tumačenju proizvodi učinke na dan stupanja na snagu pravila koje se tumači.
Slijedom gornjih razmatranja, nema potrebe da Sud ograniči vremenske učinke ove presude.
Osim toga, da bi se sudu koji je uputio zahtjev dao potpun odgovor, valja podsjetiti na to da se potpuna učinkovitost prava Unije i djelotvorna zaštita prava koja iz njega proizlaze za pojedince, prema potrebi, mogu osigurati načelom odgovornosti države za štetu koja je pojedincima uzrokovana povredama prava Unije koje joj se mogu pripisati, s obzirom na to da je to načelo inherentno sustavu Ugovora na kojima se temelji Unija (vidjeti u tom smislu presude od 5. ožujka 1996., Brasserie du pêcheur i Factortame
C‑46/93 i C‑48/93
,
EU:C:1996:79
, t.
20.
,
39.
i
52.
i od 19. prosinca 2019., Deutsche Umwelthilfe,
C‑752/18
,
EU:C:2019:1114
, t.
54.
).
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (deveto vijeće) odlučuje:

1.
Prilog I. dodatak 3. poddio A točku 9. podtočku (e) Uredbe Komisije (EU) br. 1178/2011 od 3. studenoga 2011. o utvrđivanju tehničkih zahtjeva i administrativnih postupaka vezano za članove posade zrakoplova u civilnom zrakoplovstvu u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća, kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) 2018/1119 od 31. srpnja 2018., treba tumačiti na način da prilikom obračuna 115 sati instrumentalnog naleta iz te odredbe nije moguće uračunati više od 55 sati instrumentalnog naleta na uređaju.

2.
Prilog I. dodatak 3. poddio A točku 10. Uredbe br. 1178/2011, kako je izmijenjena Uredbom 2018/1119, valja tumačiti na način da mu se, u slučaju da je podnositelj zahtjeva položio ispit praktične osposobljenosti prije nego što je odradio sve tražene sate osposobljavanja, dozvola CPL(A) može dodijeliti tek nakon završetka osposobljavanja i ponovnog polaganja odgovarajućeg ispita praktične osposobljenosti.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: francuski