CELEX: 62015CJ0159
Zahtjev za prethodnu odluku
Socijalna politika
Direktiva 2000/78/EZ
Jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja
Članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točka (a)
Članak 6. stavak 2.
Diskriminacija na temelju dobi
Određivanje mirovinskih prava bivših službenika
Razdoblja naukovanja i rada
Neuzimanje u obzir takvih razdoblja ostvarenih prije navršenih 18 godina života

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 2. stavka 1. i članka 2. stavka 2. točke (a) kao i članka 6. stavaka 1. i 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (
SL 2000., L 303, str. 16
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 69.).
Zahtjev je upućen u okviru spora između Franza Lesara i Beim Vorstand der Telekom Austria AG eingerichtetes Personalamt (kadrovska služba uprave Telekoma Austria AG, u daljnjem tekstu: kadrovska služba), u vezi s odbijanjem potonjeg da u izračun njegovih mirovinskih bodova uključi razdoblja naukovanja i rada ostvarena prije navršenih 18 godina života.
Pravni okvir
Pravo Unije
U skladu s člankom 1. Direktive 2000/78, „[s]vrha ove Direktive je utvrditi opći okvir za borbu protiv diskriminacije na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem i obavljanjem zanimanja, kako bi se u državama članicama ostvarila primjena načela jednakog postupanja”.
Članak 2. te direktive propisuje:
„1.   Za potrebe ove Direktive ‚načelo jednakog postupanja’ znači nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1.
2.   Za potrebe stavka 1.:
(a)
smatra se da se radi o izravnoj diskriminaciji u slučaju kada se prema jednoj osobi postupa lošije nego prema drugoj osobi ili je došlo do takvog postupanja ili je moglo doći do takvog postupanja u sličnim situacijama, zbog bilo kojeg od razloga iz članka 1.;
[...]”
U članku 6. iste direktive stoji:
„1.   Neovisno o članku 2. stavku 2., države članice mogu predvidjeti da se različito postupanje na temelju dobi neće smatrati diskriminacijom, ako su, u kontekstu nacionalnog prava, te razlike objektivno i razumno opravdane legitimnim ciljem, uključujući legitimnu politiku zapošljavanja, tržište rada i strukovno obrazovanje te ako su načini ostvarivanja tog cilja primjereni i nužni.
Takvo različito postupanje može, između ostalog, uključivati:
(a)
postavljanje posebnih uvjeta za pristup zapošljavanju i strukovnom osposobljavanju, za zapošljavanje i obavljanje zanimanja, uključujući uvjete u pogledu otkaza i naknada za rad, za mlade osobe, starije radnike i osobe koje su dužne skrbiti o drugima, radi poticanja njihove strukovne integracije ili osiguranja njihove zaštite;
(b)
određivanje minimalnih uvjeta u pogledu dobi, radnog iskustva ili godina provedenih u službi za pristup zapošljavanju ili određenim prednostima vezanim uz zaposlenje;
[...]
2.   Neovisno o članku 2. stavku 2., države članice mogu predvidjeti da utvrđivanje starosne dobi za umirovljenje [za stjecanje statusa osiguranika] ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu, za potrebe sustava socijalne sigurnosti vezanog za rad [za potrebe strukovnog socijalnog osiguranja], obuhvaćajući, u okviru tih sustava, određivanje različitih dobnih granica za zaposlenike ili skupine ili kategorije zaposlenika te korištenje, u okviru tih sustava, mjerila starosti u aktuarskim izračunima, ne predstavlja diskriminaciju na temelju dobi, pod uvjetom da nemaju za posljedicu diskriminaciju na temelju spola.”
Austrijsko pravo
Člankom 53. Bundesgesetza über die Pensionsansprüche der Bundesbeamten, ihrer Hinterbliebenen und Angehörigen (Pensionsgesetz 1965) (Savezni zakon o mirovinskim pravima saveznih službenika, njihovih nadživjelih i članova njihove obitelji (Zakon o mirovinama iz 1965.)) od 18. studenoga 1965. (BGBl., 340/1965), u verziji koja je bila na snazi u trenutku nastanka činjenica koje su bile povod glavnom postupku (u daljnjem tekstu: PG 1965.), pod naslovom „Razdoblja koja su prethodila stupanju u službu koja se uzimaju u obzir prilikom izračuna mirovinskih bodova”, bilo je propisano:
„(1)   Razdoblja osiguranja su ona nabrojena u stavcima 2. do 4. ako su prethodila datumu od kojeg počinje teći razdoblje savezne službe koje se može uzeti u obzir za mirovinu. Ta se razdoblja uzimaju u obzir putem uračunavanja.
(2)   Uračunavaju se sljedeća razdoblja:
(a)
vrijeme provedeno u službeničkom, obrazovnom ili drugom radnom odnosu kod tuzemnog javnopravnog poslodavca;
[...]
(k)
razdoblje strukovne izobrazbe, ako je strukovna izobrazba bila preduvjet za zapošljavanje službenika ili ako je strukovna izobrazba obavljena kod tuzemnog javnopravnog poslodavca;
(l)
vrijeme provedeno na radu u skladu s odredbama [Allgemeines Sozialversicherungsgesetza (Opći zakon o socijalnom osiguranju) (ASVG)] koje su bile na snazi 31. prosinca 2004., tijekom kojeg je postojala obveza uplaćivanja doprinosa za mirovinsko osiguranje,
[...]”
Člankom 54. stavkom 2. PG‑a 1965., pod naslovom „Izuzimanje od uračunavanja i odricanje”, bilo je propisano:
„Ne uzimaju se u obzir sljedeća razdoblja osiguranja:
(a)
razdoblja koja je službenik ostvario prije navršenih 18 godina života; ovo ograničenje ne primjenjuje se na razdoblja koja se uračunavaju prema članku 53. stavku 2. točkama (a), (d), (k) i (l) ako se za njih isplaćuje prijenosna vrijednost u skladu s propisima o socijalnom osiguranju;
[...]”
Glavni postupak i prethodno pitanje
F. Lesar rođen je 3. lipnja 1949. U razdoblju od 9. rujna 1963. do 8. ožujka 1967., to jest prije nego što je napunio 18 godina, radio je kao naučnik kod Post- und Telegraphenverwaltung des Bundes (Savezna uprava za poštu i brzojave, Austrija). Od 9. ožujka 1967. postao je član ugovornog osoblja istog tijela. Usporedno s tom profesionalnom djelatnošću, od 14. rujna 1967. do 17. veljače 1972. pohađao je Saveznu gimnaziju za zaposlene. U javnopravni službenički odnos sa Saveznom državom stupio je s učinkom od 1. srpnja 1972.
Prije nego što je stekao svojstvo službenika, F. Lesar uplaćivao je mirovinske doprinose posebnom zavodu za mirovinsko osiguranje tijekom cijelog razdoblja naukovanja i rada, uključujući i razdoblje prije 18. godine života.
Odlukom od 23. kolovoza 1973., Post- und Telegraphendirektion für Steiermark (Uprava za poštu i brzojave Štajerske, Austrija) utvrdio je da razdoblje od pet godina i petnaest dana ostvareno između 18. rođendana F. Lesara i dana kada je započeo sa službeničkim odnosom treba bezuvjetno priznati kao razdoblje koje prethodi stupanju u službu, a koje treba uzeti u obzir prilikom izračuna njegovih mirovinskih prava u smislu članka 53. PG‑a 1965. (u daljnjem tekstu: izjednačena razdoblja). Riječ je o sljedećim razdobljima:
—
od 3. lipnja 1967. do 13. rujna 1967., član ugovornog osoblja;
—
od 14. rujna 1967. do 17. veljače 1972., školovanje u Saveznoj gimnaziji za zaposlene i
—
od 1. ožujka 1972. do 30. lipnja 1972., član ugovornog osoblja.
Odlukom od 22. svibnja 1974. Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten (Zavod za mirovinsko osiguranje zaposlenih) u svojstvu osiguratelja priznao je i Saveznoj državi isplatio „prijenosnu” vrijednost izjednačenih razdoblja osiguranja. Ta vrijednost iznosila je 4785 austrijskih šilinga (ATS) (oko 350 eura).
Odlukama od 28. ožujka 1974. i 22. svibnja 1974. tužitelju je na ime povrata doprinosa odobren iznos od 33160,05 ATS (oko 2400 eura), koji je, među ostalim, obuhvaćao i mirovinske doprinose što ih je uplatio tijekom naukovanja i rada prije 18. godine života.
Tužitelj u glavnom postupku otišao je u mirovinu 1. rujna 2004. S tim u vezi, kadrovska služba odredila je visinu mirovine uzimajući u obzir samo izjednačena razdoblja osiguranja, poput onih priznatih odlukom od 23. kolovoza 1973.
F. Lesar 19. kolovoza 2011. zahtijevao je od svojeg poslodavca da u izračun mirovine, osim izjednačenih razdoblja, uključi i razdoblja naukovanja i rada koja je ostvario prije navršenih 18 godina života. Budući da je kadrovska služba odlukom od 23. kolovoza 2012. odbila taj zahtjev, F. Lesar podnio je ustavnu tužbu pred Verfassungsgerichtshofom (Ustavni sud, Austrija), koji se oglasio nenadležnim te je taj isti zahtjev uputio sudu koji je uputio zahtjev za prethodnu odluku.
Taj sud smatra da odbijanje uračunavanja razdoblja naukovanja i rada prije 18. godine života radi izračuna mirovine stvara razliku u postupanju prema dobi pa se pita može li se ono opravdati.
U tim je okolnostima Verwaltungsgerichtshof (Visoki upravni sud, Austrija) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Treba li članak 2. stavak 1. i članak 2. stavak 2. točku (a) kao i članak 6. stavak 1. Direktive 2000/78 tumačiti na način da im je protivan nacionalni propis poput onog o kojemu je riječ u glavnom postupku, u skladu s kojim se razdoblja naukovanja i rada člana ugovornog osoblja u službi Savezne države prije stjecanja svojstva službenika, tijekom kojih je morao plaćati doprinose za obvezno mirovinsko osiguranje u svrhu stjecanja službeničke mirovine,
—
uračunavaju kao mirovinski staž prije stupanja u službu, ako su ostvarena nakon 18. godine života, u kojem slučaju nadležno tijelo za socijalno osiguranje radi uračunavanja tih razdoblja Saveznoj državi plaća prijenosnu vrijednost u skladu s propisima o socijalnom osiguranju; odnosno
—
ne uračunavaju kao mirovinski staž prije stupanja u službu, ako su ostvarena prije 18. godine života, pri čemu se u slučaju neuračunavanja za ta razdoblja Saveznoj državi ne plaća prijenosna vrijednost i osiguraniku se isplaćuje naknada za uplaćene doprinose za mirovinsko osiguranje, posebice kada se uzme u obzir da bi u slučaju prisilnog retroaktivnog uračunavanja tog razdoblja na temelju pravnih pravila Unije nadležno tijelo za socijalno osiguranje moglo zahtijevati od službenika povrat isplaćene naknade kao i da bi nadležnom tijelu za socijalno osiguranje retroaktivno nastala obveza da plati prijenosnu vrijednost Saveznoj državi?”
O prethodnom pitanju
Sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 2. stavak 1., članak 2. stavak 2. točku (a) kao i članak 6. stavak 1. Direktive 2000/78 tumačiti na način da im je protivan nacionalni propis prema kojem se prilikom odlučivanja o pravu na mirovinu i izračuna njezina iznosa ne mogu uzeti u obzir razdoblja naukovanja i rada koja je službenik ostvario prije navršenih 18 godina života, dok se ta razdoblja uzimaju u obzir kad su ostvarena nakon navršenih 18 godina života.
Uvodno valja istaknuti da nije sporno da – oduzevši jednom dijelu službenika mogućnost uzimanja u obzir prilikom izračuna takve mirovine razdoblja naukovanja i rada ostvarenih prije navršenih 18 godina života – članak 54. stavak 2. točka (a) PG‑a 1965. utječe na uvjete koji se odnose na plaće tih službenika, u smislu članka 3. stavka 1. točke (c) Direktive 2000/78 (presuda od 21. siječnja 2015., Felber,
C‑529/13
,
EU:C:2015:20
, t.
24.
). Slijedom toga, potonja se primjenjuje na situaciju poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku.
Kad je riječ o pitanju predstavlja li nacionalni propis o kojem je riječ u glavnom postupku različito postupanje na temelju dobi, glede zapošljavanja i obavljanja zanimanja, valja podsjetiti da, u skladu s člankom 2. stavkom 1. Direktive 2000/78, „načelo jednakog postupanja” znači nepostojanje bilo kakve izravne ili neizravne diskriminacije na temelju bilo kojeg od razloga iz članka 1. te direktive, među kojima je i dob. Članak 2. stavak 2. točka (a) iste direktive pobliže određuje da se za potrebe primjene stavka 1. tog članka radi o izravnoj diskriminaciji kada se prema nekoj osobi postupa lošije nego prema drugoj ili je došlo do takvog postupanja ili je moglo doći do takvog postupanja u sličnim situacijama zbog bilo kojeg od razloga iz članka 1. navedene direktive.
U skladu s člankom 53. stavkom 2. točkom (a) PG‑a 1965., u izračun mirovinskih bodova uračunava se vrijeme provedeno u službeničkom, obrazovnom ili drugom radnom odnosu kod tuzemnog javnopravnog poslodavca. Međutim, člankom 54. stavkom 2. točkom (a) PG‑a 1965. to je uračunavanje ograničeno na razdoblja koja je službenik ostvario nakon navršenih 18 godina života.
Stoga nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku lošije postupa samo prema osobama koje su radno iskustvo barem djelomično stekle prije 18. godine, za razliku od onih koje su iskustvo iste naravi i usporedivog trajanja stekle nakon što su navršile tu dob. Takvim se propisom uspostavlja različito postupanje prema osobama ovisno o dobi u kojoj su stekle radno iskustvo. Taj kriterij može dovesti do različitog postupanja prema dvjema osobama koje su jednako školovane i koje su stekle isto radno iskustvo, a sve isključivo na temelju dobi tih osoba. Takvom se odredbom, dakle, uspostavlja razlika u postupanju izravno utemeljena na kriteriju dobi u smislu članka 2. stavka 1. i članka 2. stavka 2. točke (a) Direktive 2000/78 (vidjeti u tom smislu presude od 18. lipnja 2009., Hütter,
C‑88/08
,
EU:C:2009:381
, t.
38.
i od 21. siječnja 2015., Felber,
C‑529/13
,
EU:C:2015:20
, t.
27.
).
Treba, međutim, ispitati može li se to različito postupanje opravdati na temelju članka 6. stavka 2. Direktive 2000/78. U tom pogledu valja istaknuti da, iako je sud koji je uputio zahtjev formalno ograničio svoja pitanja na tumačenje članka 2. stavka 1., članka 2. stavka 2. točke (a) i članka 6. stavka 1. te direktive, to ne sprečava Sud da mu pruži sve elemente tumačenja prava Unije koji mogu biti korisni za rješavanje predmeta koji se pred njim vodi, bez obzira na to je li se taj sud u tekstu tog pitanja na njih pozvao (vidjeti u tom smislu presude ING. AUER,
C‑476/11
,
EU:C:2013:590
, t.
56.
i van Putten i dr.,
C‑578/10 do C‑583/14
,
EU:C:2015:737
, t.
20.
).
Osobito iz članka 6. stavka 2. navedene direktive proizlazi da države članice mogu predvidjeti da za potrebe strukovnog socijalnog osiguranja utvrđivanje starosne dobi za stjecanje statusa osiguranika ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu ne predstavlja diskriminaciju na temelju dobi.
Budući da ta odredba dopušta državama članicama da predvide iznimku od načela zabrane diskriminacije na temelju dobi, treba je usko tumačiti (presuda od 26. rujna 2013., HK Danmark,
C‑476/11
,
EU:C:2013:590
, t.
46.
i navedena sudska praksa).
Sud je u tom pogledu presudio da članak 6. stavak 2. Direktive 2000/78 treba primijeniti samo na sustave strukovnog socijalnog osiguranja koji pokrivaju rizike starosti i invalidnosti (presuda od 26. rujna 2013., HK Danmark,
C‑476/11
,
EU:C:2013:590
, t.
48.
i navedena sudska praksa). Usto, u područje primjene ove odredbe ne ulaze svi elementi koji karakteriziraju neki sustav strukovnog socijalnog osiguranja koji pokriva takve rizike, nego samo oni koji su u njoj izričito navedeni (vidjeti u tom smislu presudu od 26. rujna 2013., HK Danmark,
C‑476/11
,
EU:C:2013:590
, t.
52.
).
U predmetnom slučaju treba, dakle, ispitati je li nacionalna mjera o kojoj je riječ u glavnom postupku dio sustava strukovnog socijalnog osiguranja koji pokriva rizike starosti i invalidnosti, pa u slučaju potvrdnog odgovora treba provjeriti je li obuhvaćena slučajevima koji se navode u toj odredbi, a to su „utvrđivanje [...] starosne dobi za umirovljenje [stjecanje statusa osiguranika] ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu”.
S jedne strane, valja utvrditi da Direktiva 2000/78 ne daje definiciju pojma „sustava socijalne sigurnosti vezanih za rad [sustava strukovnog socijalnog osiguranja]”. Definicija tog pojma može se pronaći u članku 2. stavku 1. točki (f) Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (
SL 2006., L 204, str. 23
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 1., str. 246.), prema kojoj su sustavi strukovnog socijalnog osiguranja „sustavi koji nisu uređeni Direktivom Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj primjeni načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u području socijalne sigurnosti [(
SL 1979., L 6, str. 24
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 3., str. 7.)], čija je svrha osigurati davanja radnicima određenog poduzeća ili grupe poduzeća, grane djelatnosti, zanimanja ili grupe zanimanja, bilo da se radi o zaposlenicima ili samozaposlenima, kojima se nadopunjuju ili zamjenjuju davanja na temelju zakonskih sustava socijalnog osiguranja, bez obzira je li članstvo u tim sustavima obvezatno ili dobrovoljno”.
U tom pogledu, kao što je to istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 45. svojeg mišljenja, iz sadržaja spisa kojim Sud raspolaže proizlazi da je savezni službenički mirovinski sustav o kojem je riječ u glavnom postupku sustav koji radnicima određenog profesionalnog sektora pruža davanja kojima je svrha zamijeniti davanja zakonskog sustava mirovinskog osiguranja u smislu članka 2. stavka 1. točke (f) Direktive 2006/54. Naime, savezni službenici isključeni su iz sustava mirovinskog osiguranja uređenog ASVG‑om na temelju toga što su zaposleni u javnoj službi Savezne države, s obzirom na to da na osnovi svojeg radnog odnosa imaju pravo na mirovinska davanja koja odgovaraju onima koja su predviđena tim sustavom mirovinskog osiguranja.
S druge strane, austrijska vlada tvrdi da predmetni sustav određuje dob od koje osiguranici počinju uplaćivati doprinose u savezni službenički mirovinski sustav i od koje stječu pravo na punu mirovinu kako bi se u tom pogledu osobito zajamčila jednakost postupanja prema službenicima.
U tim okolnostima, kao što je to istaknuo nezavisni odvjetnik u točki 37. svojeg mišljenja, propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku izraz je slobode koju države članice imaju na temelju članka 6. stavka 2. Direktive 2000/78 da za potrebe sustava strukovnog socijalnog osiguranja utvrde dob za stjecanje statusa osiguranika u službeničkom mirovinskom sustavu ili za stjecanje prava na mirovinska davanja koja se pružaju u okviru tog sustava. Naime, tekst navedene odredbe takav je da državama članicama ne omogućava samo da odrede različitu dob za radnike ili skupine ili kategorije radnika nego i da unutar sustava strukovnog socijalnog osiguranja odrede dob za stjecanje statusa osiguranika ili prava na starosnu mirovinu.
Prema tome, valja zaključiti da je cilj takvog propisa „utvrđivanje [...] starosne dobi za umirovljenje [stjecanje statusa osiguranika] ili stjecanje prava na starosnu ili invalidsku mirovinu” u smislu članka 6. stavka 2. Direktive 2000/78.
Slijedom toga, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 2. stavak 1., članak 2. stavak 2. točku (a) i članak 6. stavak 2. Direktive 2000/78 treba tumačiti na način da im nije protivan nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, prema kojem se razdoblja naukovanja i rada koja je službenik ostvario prije navršenih 18 godina života ne uzimaju u obzir radi priznanja prava na mirovinu i izračuna njezine visine, s obzirom na to da je cilj tog propisa da se u sklopu službeničkog mirovinskog sustava ujednačeno utvrdi dob za stjecanje statusa osiguranika u tom sustavu kao i za stjecanje prava na mirovinska davanja koja se pružaju u okviru tog sustava.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenoga, Sud (prvo vijeće) odlučuje:

Članak 2. stavak 1., članak 2. stavak 2. točku (a) i članak 6. stavak 2. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da im nije protivan nacionalni propis poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, prema kojem se razdoblja naukovanja i rada koja je službenik ostvario prije navršenih 18 godina života ne uzimaju u obzir radi priznanja prava na mirovinu i izračuna njezine visine, s obzirom na to da je cilj tog propisa da se u sklopu službeničkog mirovinskog sustava ujednačeno utvrdi dob za stjecanje statusa osiguranika u tom sustavu kao i za stjecanje prava na mirovinska davanja koja se pružaju u okviru tog sustava.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački