CELEX: 62019CJ0104
Преюдициално запитване
Обща търговска политика
Дъмпинг
Антидъмпингово мито, наложено върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република
Регламент (ЕО) № 91/2009
Валидност
Регламент (ЕО) № 384/96
Член 2, параграфи 10 и 11
Право на защита

Преюдициалното запитване се отнася до валидността на Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република (
ОВ L 29 г., 2009 г., стр. 1
, наричан по-нататък „спорният регламент“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Donex Shipping and Forwarding BV (наричано по-нататък „Donex“) и Staatssecretaris van Financiën (държавен секретар по финансовите въпроси, Нидерландия) по повод на покани за плащане на антидъмпингови мита за внос от Donex на скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай.
Правна уредба
Основният регламент
Към момента на настъпване на фактите, които са в основата на приемането на спорния регламент, разпоредбите, уреждащи прилагането на антидъмпингови мерки от Европейския съюз, се съдържат в Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 година за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (
ОВ L 56, 1996 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 12, стр. 223), последно изменен с Регламент (ЕО) № 2117/2005 на Съвета от 21 декември 2005 г. (
ОВ L 340, 2005 г., стр. 17
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 44, стр. 15, наричан по-нататък „основният регламент“).
Съгласно член 1, параграф 2 от основния регламент:
„Един продукт трябва да се счита за дъмпингов, ако експортната му цена за Общността е по-ниска от сравнимата с нея цена за сходен продукт при обичайни търговски условия в страната на износа“.
В член 2, параграфи 10 и 11 от Регламента е предвидено:
„10.   Извършва се обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност. Това сравнение се прави на едно и също ниво на търговията по отношение на продажби, колкото е възможно по-близки по време и като се вземат под внимание други разлики, които засягат сравнимостта на [цените]. Когато нормалната стойност и експортната цена не са определени на сравнима основа, се правят съответни намаления - за всеки конкретен случай съобразно особеностите му - под формата на корекции за отчитане на разлики в онези фактори, за които се твърди или се установи, че засягат цените и тяхната сравнимост. Корекции, които дублират вече извършените, не се допускат, особено при отчитане на отстъпки, рабати, количества и ниво на търговията. Когато са изпълнени упоменатите условия, корекции могат да се правят за посочените по-долу фактори:
[…]
б)
Вносни митни сборове и косвени данъци
Корекция се прави, като нормалната стойност се намалява с размера на дължимите вносни митни сборове и косвени данъци за сходен продукт и съдържащите се в нея материали, предназначени за потребление в страната на износа, които не се събират или се възстановяват при износ на стоката за Общността.
[…]
к)
Други фактори
Корекция може също така да бъде направена поради разлики в други фактори, които не са предвидени в букви от а) до й), ако бъде доказано, че те влияят на сравнимостта на цените така, както се изисква съгласно настоящия параграф, и по-специално че клиенти редовно плащат различни цени на вътрешния пазар поради разликата в тези фактори.
[…]
11.   Съгласно съответните разпоредби, регулиращи обективното сравнение, установяването на дъмпинговия марж през разследвания период се определя по правило на основата на сравнение между среднопретеглената нормална стойност и среднопретеглените цени по всички сделки за износ за Общността или на основата на сравнение на конкретните нормални стойности и конкретните експортни цени за Общността сделка по сделка. Нормалната стойност, определена на среднопретеглена основа, може да бъде сравнена с цените на всички конкретни сделки за износ в Общността, при условие че експортните цени се различават съществено между различните купувачи, региони и периоди и ако методите, уточнени в първото изречение на тази алинея, не отчитат в пълна степен съществуващия дъмпинг. Настоящият параграф не изключва прилагането на разследване въз основа на представителна извадка съгласно член 17“.
Спорният регламент
След жалба, подадена на 26 септември 2007 г. от European Industrial Fasteners Institute (Европейски институт за индустриални скрепителни елементи) (EIFI), Европейската комисия публикува на 9 ноември 2007 г. Известие за образуване на антидъмпингова процедура относно вноса на някои скрепителни елементи от стомана или желязо с произход от Китайската народна република (
ОВ C 267, 2007 г., стр. 31
).
Разследването обхваща периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г. То се отнася до някои скрепителни елементи от желязо или стомана, различни от неръждаема стомана (наричани по-нататък „съответният продукт“).
На 4 август 2008 г. на всички заинтересовани страни e предоставен информационен документ, в който се излагат подробно предварителните констатации на този етап от разследването и страните се приканват да представят коментари в това отношение.
На 18 септември 2008 г. е организирана среща на страните с противоречиви интереси. В тази среща вземат участие всички заинтересовани страни, които са представили коментари относно продуктовия обхват.
В началото на разследването класификацията на продуктовия обхват се основава на контролните продуктови номера. След тази среща на страните с противоречиви интереси е взето решение, че към характеристиките на продукта, които са разглеждани при изчисляването на дъмпинговия марж и маржа на вредата, следва да се добави различие между стандартните и специалните скрепителни елементи, което първоначално не е било част от тази класификация (съображение 51 от спорния регламент). Доколкото редица китайски вносители и производители износители поддържат, че скрепителните елементи, произвеждани в страната аналог, не са сравними със скрепителните елементи, изнасяни от китайските производители към Общността, разследването показва, че както специалните, така и стандартните продукти се произвеждат и продават в Индия и че тези скрепителни елементи имат същите основни физически и технически характеристики като продуктите, внасяни от Китай (съображение 56 от спорния регламент).
Ето защо в съображение 57 от спорния регламент е направен изводът, че скрепителните елементи, произвеждани и продавани в Общността от общностната промишленост, скрепителните елементи, произвеждани и продавани на вътрешния пазар на Китай, и тези, които се произвеждат и продават на вътрешния пазар на Индия, послужила като страна аналог, както и скрепителните елементи, произвеждани в Китай и продавани в Общността, са сходни по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент.
В обжалвания регламент нормалната стойност за китайските производители износители, на които не е предоставен статут на дружество, работещо в условията на пазарна икономика, е установена въз основа на информация, получена от производител от страната аналог. Индия е послужила като страна аналог, като са взети предвид условията на конкуренция и откритост, характерни за индийския пазар, и фактът, че съдействащият индийски производител продава видове продукти, сравними с изнасяните от китайските производители износители (съображение 91 от този регламент).
В този контекст съображения 97 и 98 от спорния регламент предвиждат:
„(97)
Едно от дружествата, на което бе предоставено индивидуално разглеждане и някои вносители твърдяха, че нормалната стойност, получена от един-единствен производител в Индия, за когото се твърди, че не произвежда сходни видове скрепителни елементи като въпросното дружество, не би осигурило най-добрата основа за правилно сравнение. Следователно то предложи, както е предвидено в член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент, нормалната стойност да бъде изчислена „на всяка друга разумна основа“, в този случай на основата на собствените данни на износителите, коригирани съобразно твърденията за деформирани цени на суровините.
(98)
Горното искане беше отхвърлено, тъй като беше установено, че индийският производител, както е споменато в съображение 91, продава също и видове скрепителни елементи, които са сравними с тези, изнасяни от производителите износители в [Китай]. Освен това както е обяснено в съображение 103 по-долу, бяха направени подходящи корекции на нормалната стойност, засягащи сравнимостта на цената“.
Що се отнася до сравнението между нормалната стойност и експортната цена, съображения 101—104 от спорния регламент гласят:
„(101)
Сравнението между нормалната стойност и експортната цена беше направено на основата на цени франко завода. С цел да се гарантира справедливо сравняване между нормалната стойност и експортната цена, бяха взети предвид под формата на корекции, в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент, различията във факторите, които влияят върху цените и тяхната сравнимост.
(102)
Сравнението на цената на скрепителните елементи, изнасяни от [Китай] и тези, продавани на индийския пазар от съдействащия индийски производител, беше направено чрез разграничение между стандартните и специалните видове скрепителни елементи.
(103)
В допълнение, на основата на доказателства, събрани на място, процедурите за контрол на качеството, прилагани от индийския производител, чиито данни бяха използвани за установяване на нормалната стойност, бяха по-модерни от тези, наблюдавани при китайските сътрудничещи производители износители, които произвеждат и изнасят главно стандартни видове скрепителни елементи. В тези случаи на индийската нормална стойност беше направена корекция, основана на стойността на качествения контрол, установен при индийския производител.
(104)
В допълнение към горното, бяха предоставени подходящи корекции по отношение на разходите за транспорт, застраховки, обработка и допълнителни разходи, опаковане, кредитни и банкови такси за всички случаи, при които те са били сметнати за обосновани, точни и подкрепени с проверени доказателства“.
За неоказалите съдействие дружества дъмпинговият марж, приложим в национален мащаб към всички останали износители от Китай, е счетен за възлизащ на 115,4 % от цената CIF до границата на Общността преди обмитяване (съображение 111 от спорния регламент).
В съображение 229 от спорния регламент общонационалният дъмпингов марж е определен на 85 % от тази цена.
С член 1, параграфи 1 и 2 от този регламент се налага окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китай, различни от продуктите от неръждаема стомана. За „всички други дружества“, различни от поименно посочените, това мито възлиза на 85 %.
На 28 юли 2011 г. Органът за уреждане на спорове на Световната търговска организация (СТО) (наричан по-нататък „ОУС“) приема доклада на неговия апелативен орган и изменения с него доклад на специалната група по случая „Европейски общности — Окончателни антидъмпингови мерки по отношение на някои скрепителни елементи от желязо или стомана от Китай“ (WT/DS 397) (наричани по-нататък заедно „докладите от 2011 г.“). В посочените доклади се констатира по-специално че с приемането на спорния регламент Съюзът е действал по начин, който е несъвместим с някои разпоредби на правото на СТО.
Регламенти за изпълнение (ЕС) № 924/2012, (ЕС) 2015/519 и (ЕС) 2016/278
Спорният регламент е изменен с Регламент (ЕС) № 924/2012 на Съвета от 4 октомври 2012 г. (
ОВ L 275, 2012 г., стр. 1
), за да се коригират аспектите от първия от тези регламенти, за които ОУС е счел в докладите от 2011 г., че не са в съответствие с изискванията и да го приведе в съответствие с препоръките и изискванията на ОУС.
Член 1 от Регламент за изпълнение № 924/2012 заменя въведената със спорния регламент ставка на антидъмпинговото мито за „всички други дружества“ със ставка в размер на 74,1 %.
Съгласно член 2 от този регламент той влиза в сила на 11 октомври 2012 г.
Така измененото антидъмпингово мито е запазено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/519 на Комисията от 26 март 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, чийто обхват беше разширен до вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, независимо дали са декларирани с произход от Малайзия, след преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие на мерките съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (
ОВ L 82, 2015 г., стр. 78
).
На 18 януари 2016 г. ОУС приема доклада на апелативния орган и изменения с него доклад на специалната група по случая „Европейски общности — Окончателни антидъмпингови мерки по отношение на някои скрепителни елементи от желязо или стомана от Китай— Позоваване от страна на Китай на член 21.5 от Договореността относно уреждането на спорове“ (WT/DS 397/RW) (наричани по-нататък заедно „докладите от 2016 г.“). В посочените доклади се констатира по-специално че с приемането на Регламент за изпълнение № 924/2012 Съюзът е действал по начин, който е несъвместим с някои разпоредби на правото на СТО.
Вследствие на тези доклади Комисията приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/278 от 26 февруари 2016 година за отмяна на окончателното антидъмпингово мито, наложено върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република, чийто обхват бе разширен с включването на вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана, изпращани от Малайзия, независимо дали са с деклариран произход от Малайзия (
ОВ L 52, 2016 г., стр. 24
).
Член 1 от този регламент за изпълнение отменя антидъмпинговото мито, наложено със спорния регламент, изменено с Регламент за изпълнение № 924/2012 и запазено с Регламент за изпълнение 2015/519.
Съгласно членове 2 и 3 от Регламент за изпълнение 2016/278 тази отмяна влиза в сила на 28 февруари 2016 г. и не може да служи като основание за възстановяване на събраните преди тази дата мита.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
През 2011 г. Donex подава декларации за пускане в свободно обращение на скрепителни елементи от желязо или стомана, които е внесло за сметка на нидерландско дружество, което ги е закупило от двама доставчици, установени в Тайланд. В декларациите Donex посочва Тайланд като страна на произход на тези елементи.
След разследване на Европейската служба за борба с измамите (OLAF) обаче се установява, че в действителност тези елементи са с произход от Китай, поради което съгласно спорния регламент подлежат на облагане с антидъмпингови мита.
В резултат от това на 4 юни 2014 г. на Donex са изпратени покани за плащане на антидъмпингови мита. Тези мита са определени чрез прилагане на ставката от 85 %, която е приложима за „всички останали дружества“.
Donex оспорва тези покани за плащане пред Rechtbank Noord-Holland (Първоинстанционен съд Северна Холандия, Нидерландия), а след това подава и въззивна жалба пред Gerechtshof Amsterdam (Апелативен съд Амстердам, Нидерландия). С решение от 22 декември 2016 г. последният отхвърля жалбата, с която е сезиран, като по-конкретно не приема доводите, с които Donex оспорва валидността на спорния регламент.
Donex подава касационна жалба срещу това решение пред Hoge Raad der Nederlanden (Върховен съд на Нидерландия). Пред тази юрисдикция Donex възпроизвежда доводите си, с които е оспорило валидността на спорния регламент.
Тази юрисдикция подчертава, че направените в спорния регламент изводи трябва да се тълкуват с оглед както на съображенията на този регламент, така и на тези на Регламент за изпълнение № 924/2012.
На първо място, посочената юрисдикция иска да се установи дали спорният регламент е валиден с оглед на член 2, параграф 11 от основния регламент, що се отнася до определянето на дъмпинговия марж. Според нея от съображения 97 и 98 от спорния регламент във връзка със съображение 109 от Регламент за изпълнение № 924/2012 следва, че китайският износ на някои видове на разглеждания продукт, за които не съществува съответен вид продукт, произвеждан и продаван от производителя от страната аналог, е изключен от изчисляването на дъмпинговия марж. Такова изключване обаче било несъвместимо с член 2, параграф 11 от основния регламент, както следвало от решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет (
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
).
В това отношение запитващата юрисдикция иска да установи дали разрешението, изведено в това решение, може да бъде приложено към настоящото дело и дали незаконосъобразността, опорочаваща спорния регламент, е достатъчно сериозна, за да обоснове обявяването му за невалиден.
На второ място, тази юрисдикция иска да се установи дали спорният регламент е валиден с оглед на член 2, параграф 10 от основния регламент.
Първо, посочената юрисдикция отбелязва, че в хода на разследването, довело до приемането на Регламент за изпълнение № 924/2012, Комисията е отказала да направи поисканите корекции, свързани с вносните митни сборове, с косвените данъци върху продадените в референтната страна суровини и с разликите в производствените разходи, така че можело да се предположи, че в спорния регламент не са взети предвид такива молби за внасяне на корекции. Тъй като Съдът не се е произнесъл по този въпрос по делото, по което е постановено решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет (
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
), било необходимо да се постави преюдициален въпрос в това отношение.
Второ, запитващата юрисдикция иска да се установи дали спорният регламент е невалиден, поради това че Комисията не е предоставила своевременно в хода на разследването необходимата информация, по-специално данните на индийския производител за определянето на нормалната стойност, за китайските производители износители, като по този начин не им е дала възможност да подкрепят с доводи своите молби за внасяне на корекции.
В случай че Съдът приеме, че спорният регламент е опорочен от нарушение на член 2, параграф 10 от основния регламент, възниква и въпросът дали това нарушение е достатъчно сериозно, за да може този регламент да бъде обявен за невалиден.
При тези обстоятелства Hoge Raad der Nederlanden (Върховен съд, Нидерландия) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Невалиден ли е [спорният регламент] по отношение на вносител в Съюза поради нарушение на член 2, параграф 11 от [основния регламент], тъй като при извършване на уреденото в тази разпоредба сравнение Съветът [на Европейския съюз] не е взел предвид експортните сделки с определени видове от продукта, за да определи дъмпинговия марж за разглежданите продукти на неоказали съдействие китайски производители износители?
2)
Невалиден ли е [спорният регламент] по отношение на вносител в Съюза поради нарушение на член 2, параграф 10 от [основния регламент], тъй като при сравняването на нормалната стойност на продуктите на индийски производител с експортните цени на сходни китайски продукти в рамките на изчисляването на дъмпинговия марж за разглежданите продукти [Съветът и Комисията] са отказали да вземат под внимание корекции във връзка с вносни митни сборове и косвени данъци в референтната страна (а именно Индия), както и корекции за разлики в производството и производствените разходи или тъй като при определянето на нормалната стойност [Съветът и Комисията] не са предоставили (своевременно) на китайските производители износители, оказали съдействие по време на разследването, всички данни, получени от индийския производител?“.
По преюдициалните въпроси
С двата си въпроса, които следва да се разгледат заедно, запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали спорният регламент е невалиден поради три съображения: първо, нарушаване на член 2, параграф 11 от основния регламент, и второ и трето, нарушаване на член 2, параграф 10 от последния регламент.
Най-напред следва да се отбележи, първо, че въпросите на запитващата юрисдикция относно валидността на спорния регламент почиват отчасти на тълкуване на този регламент във връзка с Регламент за изпълнение № 924/2012, който Съдът е отменил с решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет (
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
), доколкото се отнася до жалбоподателите по делото, по което е постановено това решение.
В това отношение от представената от запитващата юрисдикция хронология на обстоятелствата по спора в главното производство е видно, че антидъмпинговите мита в размер на 85 %, които са предмет на разглежданите в главното производство покани за плащане, са определени въз основа на спорния регламент, който единствено е приложим ratione temporis към тези обстоятелства.
Следва обаче да се припомни, че преценката за валидността на даден акт, която Съдът следва да направи в рамките на преюдициално запитване, по правило трябва да се основава на положението, което съществува към момента на приемането на този акт (решения на от 17 юли 1997 г., SAM Schiffahrt и Stapf,
C‑248/95 и C‑249/95
,
EU:C:1997:377
, т.
и 1 октомври 2009 г., Gaz de France — Berliner Investissement,
C‑247/08
,
EU:C:2009:600
, т.
).
От това следва, че както приемането на Регламент за изпълнение № 924/2012, така и частичната му отмяна с решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет (
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
) не могат да повлияят на валидността на спорния регламент, тъй като тези две обстоятелства са настъпили след приемането на този регламент.
Второ, доколкото страните в главното производство и другите заинтересовани субекти, посочени в член 23 от Статута на Съда на Европейския съюз, представили становища пред Съда, повдигат въпроса за влиянието на докладите от 2011 г. и от 2016 г. по отношение на валидността на спорния регламент, следва да се припомни, че Съдът е постановил, че валидността на този регламент не може да се преценява с оглед на докладите от 2011 г.
Всъщност само при две изключителни положения, свързани с волята на законодателя на Съюза сам да ограничи свободата си на действие при прилагането на правилата на СТО, Съдът е приел, че съдът на Съюза е компетентен евентуално да упражнява контрол за законосъобразност на актове от правото на Съюза с оглед на споразуменията на СТО или на решение на ОУС, с което се установява неспазването на тези споразумения. Става дума, на първо място, за хипотезата, в която волята на Съюза е да изпълни определено задължение, поето в рамките на тези споразумения, и на второ място, за случая, при който съответният акт от правото на Съюза препраща изрично към конкретни разпоредби от тези споразумения (решение от 18 октомври 2018 г., Rotho Blaas,
C‑207/17
,
EU:C:2018:840
, т.
и
и цитираната съдебна практика).
Следва обаче да се отбележи, че спорният регламент не препраща изрично към разпоредби от правото на СТО, нито пък от него следва, че с приемането на този регламент Съветът е имал намерение да изпълни конкретно задължение, поето в тези рамки. Освен това докладите от 2011 г. са приети след този регламент и поради това не могат да представляват негово правно основание (решение от 18 октомври 2018 г., Rotho Blaas,
C‑207/17
,
EU:C:2018:840
, т.
).
По същите съображения валидността на спорния регламент не може да се преценява и с оглед на докладите от 2016 г.
След тези предварителни уточнения следва да се разгледат последователно трите основания за невалидност, изтъкнати от запитващата юрисдикция.
На първо място, тази юрисдикция иска да се установи дали спорният регламент е опорочен от нарушение на член 2, параграф 11 от основния регламент, тъй като при извършване на уреденото в тази разпоредба сравнение Съветът не е взел предвид експортните сделки с някои видове на съответния продукт, за да определи дъмпинговия марж за продуктите на неоказали съдействие китайски производители износители.
Следва да се припомни, че член 2, параграф 11 от основния регламент предвижда два метода на сравняване на нормалната стойност и на експортната цена за целите на изчисляването на дъмпинговия марж. Съгласно практиката на Съда, независимо от избрания метод на сравняване, Съветът и Комисията (наричани по-нататък заедно „институциите на Съюза“) са длъжни за целите на това изчисляване да вземат предвид всички експортни сделки към Съюза, свързани с разглеждания в разследването продукт, както е определен при започване на разследването, и следователно не могат да изключат експортните сделки към Съюза, свързани с някои видове на този продукт (вж. в този смисъл решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
,
,
и
).
В случая, противно на схващането, на което почива първото основание за невалидност, от нито едно съображение от спорния регламент, нито от данните от преписката, с която разполага Съдът, следва, че за целите на приемането на този регламент, и по-конкретно при сравняването на нормалната стойност и на експортната цена с оглед на изчисляването на дъмпинговия марж, институциите на Съюза са изключили експортните сделки, свързани с някои видове на разглеждания продукт.
Напротив, първо, както съображения 56 и 57, така и съображение 102 от спорния регламент показват, че институциите на Съюза действително са взели предвид всички експортни сделки, свързани с разглеждания продукт, за целите на сравняването на нормалната стойност и на експортната цена. Всъщност съгласно съображения 56 и 57 от този регламент разследването, довело до приемането на същия регламент, е показало, че както специалните, така и стандартните скрепителни елементи са били произвеждани и продавани в Индия и че скрепителните елементи, произвеждани и продавани от китайските производители износители, и тези, които са произвеждани и продавани на вътрешния пазар в Индия, имат едни и същи основни физически и технически характеристики и са сходни. Що се отнася до съображение 102 от посочения регламент, в него се посочва разграничение между стандартните и специалните видове скрепителни елементи.
От съображения 97 и 98 от спорния регламент не може да се направи друг извод, както запитващата юрисдикция е посочила конкретно в мотивите на преюдициалното си запитване. Всъщност в тези съображения само се отбелязва в отговор на довод, изтъкнат в хода на разследването, че индийският производител е продавал видове скрепителни елементи, сравними с изнасяните от китайските производители износители, и че за да се осигури сравнимостта на цените, са били внесени подходящи корекции на нормалната стойност.
В този контекст, макар, както отбелязва запитващата юрисдикция, институциите на Съюза да са коригирали нормалната стойност, за да осигурят сравнимостта на цените, това обстоятелство не означава, че при сравняването на нормалната стойност и на експортната цена те са изключили сделките, свързани с някои видове на разглеждания продукт. Всъщност сравнимостта на цените е взета предвид не в рамките на прилагането на член 2, параграф 11 от основния регламент, а в рамките на прилагането на член 2, параграф 10 от този регламент (вж. в този смисъл решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
).
Второ, следва да се добави, че в отговор на искане на Съда Комисията е представила пред него подробностите относно изчисляването на дъмпинговия марж за неоказалите съдействие китайски производители износители, съпроводени от обяснения относно това изчисляване. От анализа на тези данни следва, че институциите на Съюза систематично са вземали предвид всички експортни сделки с разглеждания продукт за целите на това изчисляване.
Ето защо институциите на Съюза не могат да бъдат упреквани, че в спорния регламент при сравняването по член 2, параграф 11 от основния регламент за целите на изчисляването са изключили от дъмпинговия марж за неоказалите съдействие китайски производители износители сделките, свързани с някои видове на разглеждания продукт.
На второ място, запитващата юрисдикция иска да се установи дали спорният регламент е опорочен от нарушаване на член 2, параграф 10 от основния регламент, тъй като при сравняването на нормалната стойност на продуктите на индийски производител с експортните цени на сходни китайски продукти в рамките на изчисляването на дъмпинговия марж за разглежданите продукти институциите на Съюза са отказали да вземат предвид корекции във връзка с вносни митни сборове и косвени данъци в Индия, както и корекции за разлики в производството и производствените разходи.
В това отношение следва да се припомни, че член 2, параграф 10 от този регламент предвижда, че в случай че нормалната стойност и експортната цена не могат да бъдат предмет на справедливо сравняване, ще се отчитат, под формата на корекции, разликите в онези фактори, за които се твърди или се установи, че засягат цените.
Освен това следва да се припомни, че съгласно постоянната практика на Съда, ако една страна съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент иска корекции, предназначени да направят сравними нормалната стойност и експортната цена с оглед на определянето на дъмпинговия марж, тази страна трябва да докаже, че нейното искане е обосновано (вж. в този смисъл решения от 7 май 1987 г., Nachi Fujikoshi/Съвет,
255/84
,
EU:C:1987:203
, т.
и от 16 февруари 2012 г., Съвет и Комисия/Interpipe Niko Tube и Interpipe NTRP,
C‑191/09 P и C‑200/09 P
,
EU:C:2012:78
, т.
).
В случая от съображения 101—104 от спорния регламент следва, че институциите на Съюза са внесли някои корекции, за да направят справедливо сравнение на нормалната стойност и на експортните цени.
За разлика от това, видно е, че институциите на Съюза не са били сезирани с молби за внасяне на корекции във връзка с вносни митни сборове и косвени данъци в Индия, както и корекции за разлики в производството и производствените разходи.
Последното обстоятелство се потвърждава от анализа на всички становища, които Комисията е получила от заинтересованите страни в хода на разследването след изпращането на информационния документ до всички тези страни. Всъщност в тези становища, представени по настоящото дело от Комисията по искане на Съда, не се споменава за каквато и да било молба за внасяне на корекции като посочените в предходната точка от настоящото решение.
Ето защо при липсата на каквато и да било молба за внасяне на корекции като посочените в точка 62 от настоящото решение и при липсата на каквито и да било данни, от които да се установява основателността на тези корекции, институциите на Съюза не могат да бъдат упрекнати, че не са направили такива корекции в спорния регламент. При тези обстоятелства, с оглед на проведените пред Съда разисквания, не е необходимо да се преценява дали и евентуално при какви условия вносител като Donex може да изтъкне пред национална юрисдикция твърдение за пропуск от страна на тези институции да извършат посочените корекции.
На трето място, запитващата юрисдикция иска да се установи дали спорният регламент е опорочен от нарушаване на член 2, параграф 10 от основния регламент, тъй като в хода на разследването, довело до приемането му, институциите на Съюза не са предоставили или не са предоставили своевременно на оказалите съдействие китайски производители износители всички данни за индийския производител относно определянето на нормалната стойност.
В това отношение от мотивите на преюдициалното запитване е видно, че според тази юрисдикция, тъй като не са съобщили, или най-малкото не са съобщили своевременно, тези данни на китайските производители износители, институциите на Съюза са им попречили да подкрепят с убедителни доводи молбите си за внасяне на корекции. По същия начин Donex изтъква в писменото си становище, представено пред Съда, че това късно съобщаване е попречило на тези производители износители да упражнят надлежно правото си да поискат внасяне на корекции и да подкрепят с доводи молбите си за тази цел.
Без да се засяга въпросът дали член 2, параграф 10 от основния регламент задължава институциите на Съюза да предоставят на заинтересованите страни информация относно определянето на нормалната стойност въз основа на цените на производителя от страната аналог, видно е, както правилно отбелязват институциите на Съюза и както отбелязва генералният адвокат в точка 64 от заключението си, че третото основание за невалидност означава по същество тези институции да бъдат упрекнати, че не са зачели правото на защита на китайските производители износители, които са упражнили процесуалните си права в хода на разследването, довело до приемането на спорния регламент.
От практиката на Съда обаче следва, че дружество, което не е участвало в процедура по дъмпингово разследване и което не е свързано с нито един производител износител от страната, обект на разследването, не може да иска да се ползва от право на защита в хода на производство, в което не е участвало (вж. в този смисъл решение от 10 септември 2015 г., Fliesen-Zentrum Deutschland,
C‑687/13
,
EU:C:2015:573
, т.
).
Както отбелязва по същество генералният адвокат в точка 60 от заключението си, същото трябва да важи a fortiori и когато такова дружество възнамерява да се позове на нарушаване на правото на защита на производителите износители от страната, обект на разследването, с които то не е свързано по никакъв начин.
Всъщност, както отбелязва генералният адвокат в точка 57 от заключението си, в системата на антидъмпинговата процедура основният регламент предоставя на някои заинтересовани субекти процесуални права и гаранции, чието упражняване обаче зависи от активното участие на тези субекти в самата процедура, което се изразява най-малкото чрез подаване на писмено искане в определени срокове.
В случая от данните от преписката, с която разполага Съдът, следва, от една страна, че нито Donex, нито неговите доставчици, са участвали в процедурата по разследване, довела до приемането на спорния регламент, и от друга страна, че Donex не изглежда свързано с участвалите в него китайски производители износители. Ето защо, както отбелязва генералният адвокат в точка 65 от заключението си, това дружество не може да се позовава на евентуално нарушаване на правото им на защита.
Този извод не може да бъде поставен под съмнение от обстоятелството, че третото основание за невалидност е изведено формално от нарушаване на член 2, параграф 10 от основния регламент поради грешка, опорочаваща справедливото сравняване на нормалната стойност и на експортната цена. Всъщност евентуалната грешка, опорочаваща това сравняване, би била само потенциална последица от твърдения пропуск да се съобщят, най-малкото своевременно, някои данни на китайските производители износители. Както обаче бе посочено вече в точка 67 от настоящото решение, ако бъде доказан, този пропуск би представлявал нарушаване на правото на защита на последните.
С оглед на всички изложени по-горе съображения на поставените въпроси следва да се отговори, че при разглеждането им не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на спорния регламент.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (четвърти състав) реши:

При разглеждането на преюдициалните въпроси не се установяват обстоятелства, които могат да засегнат валидността на Регламент (ЕО) № 91/2009 на Съвета от 26 януари 2009 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои скрепителни елементи от желязо или стомана с произход от Китайската народна република.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: нидерландски.