CELEX: 62019CJ0191
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Oro transportas
Reglamentas (EB) Nr. 261/2004
Kompensacija oro transporto keleiviams atsisakymo vežti atveju
Atsisakymas vežti
Atšaukimas
Jungiamasis skrydis
Vieno iš oro transporto vykdomų skrydžių rezervacijos pakeitimas be keleivio sutikimo
Keleivio atvykimas į galutinę paskirties vietą be vėlavimo

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (
OL L 46, 2004, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10), 4 straipsnio 3 dalies, 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunkčio ir 7 straipsnio išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant OI ir
Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
(toliau –
Air Nostrum
) ginčą dėl reikalavimo išmokėti kompensaciją, kurį pagal Reglamentą Nr. 261/2004 pateikė OI dėl be jos sutikimo pakeistos rezervacijos.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamento Nr. 261/2004 1–4, 9 ir 10 konstatuojamosiose dalyse nurodyta:
„(1)
Bendrijos veiksmais oro transporto srityje, be kita ko, turėtų būti siekiama užtikrinti aukštą keleivių apsaugos lygį. Be to, turėtų būti visokeriopai atsižvelgiama į vartotojų apsaugos reikalavimus apskritai.
(2)
Atsisakymas vežti ir skrydžių atšaukimas arba atidėjimas ilgam laikui sukelia keleiviams rimtų nemalonumų ir nepatogumų.
(3)
Nors 1991 m. vasario 4 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 295/91, nustatančiu bendras kompensavimo už atsisakymą vežti reguliariu oro transportu taisykles [(
OL L 36, 1991, p. 5
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 1 t., p. 306)], buvo nustatyta pagrindinė keleivių apsauga, keleivių, kuriuos be jų sutikimo atsisakoma vežti, kurių skrydžiai atšaukiami iš anksto nepranešus ir kurių skrydžiai atidedami ilgam laikui, skaičius tebėra per didelis.
(4)
Todėl Bendrija turėtų sugriežtinti tuo reglamentu nustatytus apsaugos standartus, siekiant suteikti keleiviams daugiau teisių ir užtikrinti, kad oro vežėjai vykdytų veiklą suderintomis sąlygomis liberalizuotoje rinkoje.
<…>
(9)
Keleivių, kuriuos be jų sutikimo atsisakoma vežti, skaičius turėtų būti sumažintas reikalaujant, kad oro vežėjai, užuot atsisakę vežti keleivius, ieškotų savanorių, sutinkančių atsisakyti rezervavimo mainais į kompensaciją, ir kompensuotų visą sumą tiems keleiviams, kuriuos galiausiai atsisako vežti.
(10)
Keleiviai, kuriuos be jų sutikimo atsisakoma vežti, turėtų turėti galimybę atsisakyti skrydžio ir atgauti už bilietus sumokėtą sumą arba tęsti kelionę patenkinamomis sąlygomis, taip pat jais turėtų būti tinkamai pasirūpinta, kol jie laukia vėlesnio skrydžio.“
Šio reglamento 1 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Šis reglamentas jame nurodytomis sąlygomis nustato minimalias keleivių teises, kai:
a)
juos be jų sutikimo atsisakoma vežti;
b)
jų skrydis atšaukiamas;
c)
jų skrydis atidedamas.“
Minėto reglamento 2 straipsnio h, j ir l punktuose nustatyta:
„Šiame reglamente:
<…>
h)
„galutinė paskirties vieta“ – paskirties vieta, nurodyta biliete, pateikiamame keleivių registravimo vietoje, o tiesiogiai skrydžius jungiant – paskutinio skrydžio paskirties vieta; į kitus galimus jungiamuosius skrydžius neatsižvelgiama, jei atvykimo laikas nesiskiria nuo pradinio numatyto atvykimo laiko;
<…>
j)
„atsisakymas vežti“ – tai atsisakymas priimti skristi keleivį, nors jis atvyko registruotis 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, išskyrus atvejus, kai yra pagrįstų priežasčių atsisakyti juos vežti, pavyzdžiui sveikatos, saugos ar saugumo sumetimais arba dėl nepakankamų kelionės dokumentų;
<…>
l)
„atšaukimas“ – tai anksčiau numatyto skrydžio, kuriame buvo rezervuota bent viena vieta, nevykdymas.“
Reglamento Nr. 261/2004 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Šis reglamentas taikomas:
a)
keleiviams, išvykstantiems iš oro uosto, esančio valstybės narės teritorijoje, kuriai taikoma Sutartis;
b)
keleiviams, vykstantiems iš trečiojoje šalyje esančio oro uosto į oro uostą, esantį valstybės narės teritorijoje, kuriai taikoma Sutartis, nebent jie gautų lengvatų ar kompensaciją ir toje trečiojoje šalyje jiems būtų suteikta pagalba, jei atitinkamą skrydį vykdantis oro vežėjas yra Bendrijos oro vežėjas.
2.   1 dalis taikoma tik tuo atveju, jei keleiviai:
a)
turi patvirtintą rezervavimą atitinkamam skrydžiui ir, išskyrus 5 straipsnyje nurodytą atšaukimą, atvyksta registruotis,
–
oro vežėjo, turizmo kelionių organizatoriaus arba įgaliotojo atstovo iš anksto raštu (įskaitant elektroninėmis priemonėmis) nurodyta tvarka ir laiku,
arba, jei laikas nenurodytas,
–
ne vėliau kaip likus 45 minutėms iki paskelbto išvykimo laiko; arba
b)
oro vežėjo arba turizmo kelionių organizatoriaus buvo perkelti iš skrydžio, kuriam jie turėjo rezervavimą, į kitą skrydį, nesvarbu, dėl kokios priežasties.“
Šio reglamento 4 straipsnio 3 dalis suformuluota taip:
„Jei atsisakoma vežti keleivius be jų sutikimo, skrydį vykdantis oro vežėjas nedelsdamas išmoka jiems kompensaciją pagal 7 straipsnį ir teikia jiems pagalbą pagal 8 ir 9 straipsnius.“
Minėto reglamento 5 straipsnio 1 dalies c punkte numatyta:
„Atšaukus skrydį:
<…>
c)
atitinkami keleiviai turi teisę į kompensaciją, kurią skrydį vykdantis oro vežėjas išmoka pagal 7 straipsnį, nebent:
i)
jiems buvo pranešta apie atšaukimą mažiausiai prieš dvi savaites iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko;
ii)
jiems buvo pranešta apie atšaukimą ne daugiau kaip prieš dvi savaites ir ne mažiau kaip prieš septynias dienas iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko ir buvo pasiūlyta keliauti kitu maršrutu, išvykstant ne daugiau kaip dviem valandomis anksčiau už numatytą išvykimo laiką ir atvykti į galutinę paskirties vietą mažiau kaip keturiomis valandomis vėliau už tvarkaraštyje numatytą atvykimo laiką;
iii)
jiems buvo pranešta apie atšaukimą mažiau kaip prieš septynias dienas iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko ir buvo pasiūlyta keliauti kitu maršrutu, išvykstant ne daugiau kaip viena valanda anksčiau už numatytą išvykimo laiką ir atvykti į galutinę paskirties vietą mažiau kaip dviem valandomis vėliau už tvarkaraštyje numatytą atvykimo laiką.“
Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnis suformuluotas taip:
„1.   Kai daroma nuoroda į šį straipsnį, keleiviai gauna tokio dydžio kompensaciją:
a)
250 eurų visų 1500 kilometrų ar mažesnio atstumo skrydžių atveju;
b)
400 eurų visų didesnio kaip 1500 kilometrų atstumo Bendrijos vidaus skrydžių ir visų kitų 1 500–3 500 kilometrų atstumo skrydžių atveju;
c)
600 eurų visų skrydžių, kuriems netaikomas a arba b punktas, atveju.
Nustatant atstumą, pagrindu laikoma paskutinė paskirties vieta, į kurią keleivis dėl atsisakymo vežti arba skrydžio atšaukimo atvyksta vėliau už tvarkaraštyje numatytą laiką.
<…>
4.   1 ir 2 dalyje nurodyti atstumai matuojami pagal ortodrominio maršruto metodą.“
Ginčas pagrindinėje byloje ir prejudiciniai klausimai
Ieškovė pagrindinėje byloje, tarpininkaujant kelionių organizatoriui
L’TUR Tourismus AG
, rezervavo jungiamąjį skrydį, suteikiantį jai galimybę vykti iš Chereso de la Fronteros (Ispanija) į Frankfurtą prie Maino (Vokietija) per Madridą (Ispanija). Šį jungiamąjį skrydį, užsakytą pagal vieną rezervaciją, sudarė pirmasis skrydis Nr. IB 8505, kurį
Air Nostrum
įvykdė iš Chereso de la Fronteros (išvykimo laikas pagal tvarkaraštį 2015 m. spalio 3 d. 13.35 val.) į Madridą (atvykimo laikas pagal tvarkaraštį tos pačios dienos 14.45 val.), ir vėliau – antrasis skrydis Nr. AB 5325 iš Madrido (išvykimo laikas pagal tvarkaraštį 2015 m. spalio 3 d. 20 val.) į Frankfurtą prie Maino (atvykimo laikas pagal tvarkaraštį tos pačios dienos 22.40 val.).
Ieškovės pagrindinėje byloje turėta rezervacija be jos sutikimo buvo pakeista taip: ji iš pirmojo skrydžio IB 8505 buvo perregistruota į skrydį IB 8507, kurį vykdantis orlaivis iš Chereso de la Fronteros pakilo 2015 m. spalio 3 d. apie 17.55 val. ir Madride nusileido tą pačią dieną apie 19.05 val.
Ieškovė pagrindinėje byloje iš Madrido išvyko 20 val. iš pradžių numatytu jungiamuoju skrydžiu ir į Frankfurtą prie Maino atvyko dešimčia minučių anksčiau nei tvarkaraštyje numatytu laiku.
Ieškovė pagrindinėje byloje pareiškė ieškinį
Amtsgericht Frankfurt am Main
(Frankfurto prie Maino apylinkės teismas, Vokietija), juo reikalavo įpareigoti
Air Nostrum
sumokėti kompensaciją pagal Reglamentą Nr. 261/2004 dėl vienašališkai padarytų pakeitimų. Šis teismas atmetė ieškovės pagrindinėje byloje reikalavimą, motyvuodamas tuo, kad ji pasiekė galutinę paskirties vietą per Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktyje nustatytus terminus.
Dėl šio sprendimo ieškovė pagrindinėje byloje pateikė
Landgericht Frankfurt am Main
(Frankfurto prie Maino apygardos teismas, Vokietija) apeliacinį skundą, jame nurodė, kad kompensacija už atsisakymą vežti jai priklauso pagal Reglamentą Nr. 261/2004 ir kad šiai teisei negali būti taikomi jokie apribojimai, numatyti šio reglamento 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktyje skrydžio atšaukimo atveju.
Minėtas teismas nurodo, kad sprendimas jo nagrinėjamoje byloje priklauso nuo Teisingumo Teismo atsakymo į pateiktus klausimus. Pirma, jis mano, kad ieškovė pagrindinėje byloje gali reikalauti kompensacijos pagal Reglamentą Nr. 261/2004, tik jeigu dėl pakeistos rezervacijos buvo atsisakyta vežti. Iš tiesų šiuo atveju nėra su skrydžio atšaukimu susijusios situacijos, nes skrydis, kuriuo ieškovė pagrindinėje byloje iš pradžių turėjo vykti, buvo įvykdytas. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad keleivio rezervacijos pakeitimas be jo sutikimo, kai jis perregistruojamas į vėlesnį skrydį, patenka į Reglamento Nr. 261/2004 4 straipsnio 3 dalies taikymo sritį, jei pirminis skrydis vykdomas. Jis mano, kad kitoks šios nuostatos aiškinimas leistų atsirasti oro transporto vežėjų galimybei išvengti šio reglamento teisinių pasekmių.
Antra, minėtam teismui kyla klausimas, ar Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktis galėtų būti taikomas pagal analogiją šio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje nurodyto atsisakymo vežti atvejais.
Šiomis aplinkybėmis
Landgericht Frankfurt am Main
(Frankfurto prie Maino apygardos teismas, Vokietija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar registruotis į oro uostą atvykusio keleivio, turinčio patvirtintą rezervaciją konkrečiam skrydžiui, perregistravimas į vėlesnį skrydį be jo sutikimo laikomas atsisakymu vežti, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 261/2004 4 straipsnio 3 dalį, jei skrydis, kuriam keleivis turi patvirtintą rezervaciją, tebevykdomas?
2.
Jei atsakymas į pirmąjį klausimą būtų teigiamas: ar Reglamento Nr. 261/2004 5 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktis turi būti taikomas pagal analogiją atsisakymo vežti atvejais, nurodytais šio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje?
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 261/2004 4 straipsnio 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad atsisakymas vežti, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, yra „registruotis“ į oro uostą atvykusio keleivio, turinčio patvirtintą rezervaciją konkrečiam skrydžiui ir perregistruoto į vėlesnį skrydį be jo sutikimo, rezervacijos pakeitimas, net jei skrydis, kuriam keleivis turi minėtą rezervaciją, vykdomas.
Visų pirma primintina, kad iš suformuotos jurisprudencijos matyti, jog, vykdant SESV 267 straipsnyje įtvirtintą nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrą, pastarasis teismas nacionaliniam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kuris leistų išspręsti jo nagrinėjamą bylą. Tokiu atveju Teisingumo Teismui gali tekti performuluoti jam pateiktus klausimus (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo van der Lans,
C‑257/14
,
EU:C:2015:618
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjant šį prašymą priimti prejudicinį sprendimą reikia pasinaudoti šia galimybe.
Iš tiesų iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą neaišku, ar ieškovė pagrindinėje byloje iš tikrųjų atvyko į oro uostą registruotis per Reglamento Nr. 261/2004 3 straipsnio 2 dalyje nustatytus terminus.
Taigi Teisingumo Teismas negali nuspręsti, ar, esant tokiai situacijai, kaip nagrinėjama šioje byloje, gali būti taikoma Reglamento Nr. 261/2004 4 straipsnio 3 dalis.
Vis dėlto neginčijama, kad ieškovė pagrindinėje byloje skrido oro transporto vykdomu jungiamuoju skrydžiu, atsižvelgiant į tai, jog, nepaisant pirmojo šio transporto vykdomo skrydžio pakeitimo, ji savo galutinę paskirties vietą pasiekė įvykdžius antrąjį skrydį, kurį buvo rezervavusi.
Be to, neginčijama, kad pateiktas klausimas susijęs su ginču dėl oro vežėjo mokamos kompensacijos pagal Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnį.
Taigi atsižvelgiant į šiuos argumentus ir siekiant pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui naudingą atsakymą, kad šis galėtų išspręsti jo nagrinėjamą ginčą, reikia performuluoti pirmąjį klausimą ir laikyti, kad minėtas teismas iš esmės klausia, ar Reglamentas Nr. 261/2004, konkrečiai jo 7 straipsnis, turi būti aiškinamas taip, kad kompensacija yra mokama keleiviui, turinčiam vieną rezervaciją jungiamajam skrydžiui, kai ši rezervacija buvo pakeista be jo sutikimo, dėl to, pirma, keleivis nebuvo įlaipintas į orlaivį, vykdantį keleivio rezervuotos kelionės pirmąjį skrydį, net jei šis skrydis buvo įvykdytas, ir, antra, jis buvo perregistruotas į vėlesnį skrydį, todėl galėjo būti įlaipintas į orlaivį, vykdantį rezervuotos kelionės antrąjį skrydį, ir taip pasiekti galutinę paskirties vietą tvarkaraštyje numatytu atvykimo laiku.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad jungiamasis skrydis su vienu ar daugiau persėdimų pagal vieną užsakymą sudaro vieną visumą, kiek tai susiję su keleivių teise į kompensaciją pagal Reglamentą Nr. 261/2004 (šiuo klausimu žr. 2018 m. gegužės 31 d. Sprendimo Wegener,
C‑537/17
,
EU:C:2018:361
,
ir
punktus).
Taigi Teisingumo Teismas padarė teisines išvadas iš tokios atitinkamo keleivio situacijos, kuri susidaro oro vežimo pabaigoje, t. y. kai keleivis atvyksta į Reglamento Nr. 261/2004 2 straipsnio h punkte apibrėžtą galutinę paskirties vietą (šiuo klausimu žr. 2018 m. gegužės 31 d. Sprendimą Wegener,
C‑537/17
,
EU:C:2018:361
,
punktą ir 2013 m. vasario 26 d. Sprendimo Folkerts,
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
,
ir
punktus).
Jungiamųjų skrydžių atveju šis aiškinimas išplaukia iš paties 2 straipsnio h punkto teksto, pagal kurį „į kitus galimus jungiamuosius skrydžius neatsižvelgiama, jei atvykimo laikas nesiskiria nuo pradinio numatyto atvykimo laiko“.
Konkrečiau kalbant apie teisę į kompensaciją jungiamojo skrydžio atveju, pažymėtina, jog Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad kompensacija turi būti mokama keleiviui, kuris pasiekė galutinę paskirties vietą trimis ar daugiau valandų vėliau už tvarkaraštyje numatytą atvykimo laiką (šiuo klausimu žr. 2013 m. vasario 26 d. Sprendimo Folkerts,
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
,
punktą).
Šiuo atveju neginčijama, kad oro vežimo pabaigoje ieškovė pagrindinėje byloje pasiekė savo galutinę paskirties vietą be vėlavimo, palyginti su tvarkaraštyje numatytu atvykimo laiku.
Vadinasi, ji negali pasinaudoti teise į kompensaciją pagal Reglamento Nr. 261/2004 7 straipsnį.
Žinoma, kaip matyti iš Reglamento Nr. 261/2004 1 ir 2 konstatuojamųjų dalių, pirma, šio reglamento tikslas – pašalinti rimtus nepatogumus ir nemalonumus, kurių patiria keleiviai oro transporto srityje, o antra, vežimą sudarančio skrydžio rezervacijos pakeitimas sukelia nepatogumų atitinkamam keleiviui. Tačiau tokių nepatogumų negalima laikyti „rimtais“, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, kai šis keleivis pasiekia savo galutinę paskirties vietą tvarkaraštyje numatytu atvykimo laiku.
Šiomis aplinkybėmis tai prieštarautų Reglamento Nr. 261/2004 tikslui sumokėti kompensaciją keleiviui, kaip antai ieškovei pagrindinėje byloje, pagal šio reglamento 7 straipsnį.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamentas Nr. 261/2004, konkrečiai jo 7 straipsnis, turi būti aiškinamas taip, kad kompensacija nėra mokama keleiviui, turinčiam vieną rezervaciją jungiamajam skrydžiui, kai ši rezervacija buvo pakeista be jo sutikimo, dėl to, pirma, keleivis nebuvo įlaipintas į orlaivį, vykdantį keleivio rezervuotos kelionės pirmąjį skrydį, net jei šis skrydis buvo įvykdytas, ir, antra, jis buvo perregistruotas į vėlesnį skrydį, todėl galėjo būti įlaipintas į orlaivį, vykdantį rezervuotos kelionės antrąjį skrydį, ir taip pasiekti galutinę paskirties vietą tvarkaraštyje numatytu atvykimo laiku.
Dėl antrojo klausimo
Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į pirmąjį klausimą, nereikia atsakyti į antrąjį klausimą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (aštuntoji kolegija) nusprendžia:

2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 261/2004, nustatančio bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 295/91, konkrečiai jo 7 straipsnis, turi būti aiškinamas taip, kad kompensacija nėra mokama keleiviui, turinčiam vieną rezervaciją jungiamajam skrydžiui, kai ši rezervacija buvo pakeista be jo sutikimo, dėl to, pirma, keleivis nebuvo įlaipintas į orlaivį, vykdantį keleivio rezervuotos kelionės pirmąjį skrydį, net jei šis skrydis buvo įvykdytas, ir, antra, jis buvo perregistruotas į vėlesnį skrydį, todėl galėjo būti įlaipintas į orlaivį, vykdantį rezervuotos kelionės antrąjį skrydį, ir taip pasiekti galutinę paskirties vietą tvarkaraštyje numatytu atvykimo laiku.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.