CELEX: 62021TJ0426
Bendra užsienio ir saugumo politika
Ribojamosios priemonės Sirijai
Lėšų įšaldymas
Vertinimo klaidos
Galiojimas atgaline data
Teisėti lūkesčiai
Teisinis saugumas
„Res judicata“ galia

SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovas Nizar Assaad prašo panaikinti 2021 m. gegužės 6 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2021/751, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 160, 2021, p. 115
), 2021 m. gegužės 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/743, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, (
OL L 160, 2021, p. 1
),2022 m. gegužės 30 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2022/849, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 148, 2022, p. 52
), ir 2022 m. gegužės 30 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2022/840, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 148, 2022, p. 8
), tiek, kiek šie aktai su juo susiję.
I.

Ginčo aplinkybės ir aplinkybės, susiklosčiusios po ieškinio pareiškimo
Ieškovas yra Sirijos, Libano ir Kanados pilietybę turintis verslininkas.
Griežtai pasmerkusi smurtines taikių protestų represijas Sirijoje, Europos Sąjungos Taryba paragino Sirijos valdžios institucijas nenaudoti jėgos ir 2011 m. gegužės 9 d., remdamasi ESS 29 straipsniu, priėmė Sprendimą 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 121, 2011, p. 11
). Atsižvelgdama į situacijos svarbą Taryba nustatė ginklų embargą, vidaus represijoms galimos naudoti įrangos eksporto draudimą, leidimo atvykti į Europos Sąjungą tam tikriems asmenims ir subjektams, atsakingiems už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus, apribojimus ir įšaldė jų lėšas bei ekonominius išteklius.
Sprendimo 2011/273 priede išvardyti už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus atsakingi asmenys ir su jais susiję fiziniai ar juridiniai asmenys bei subjektai. Pagal šio sprendimo 5 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai siūlymu Taryba gali iš dalies keisti minėtą sąrašą. Priimant tą sprendimą tame priede ieškovo pavardės nebuvo.
Kadangi tam tikros Sirijos Arabų Respublikai nustatytos ribojamosios priemonės patenka į SESV taikymo sritį, remdamasi SESV 215 straipsnio 2 dalimi Taryba 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Reglamentą (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 121, 2011, p. 1
). Šio reglamento turinys iš esmės identiškas Sprendimo 2011/273 turiniui, bet jame numatyta galimybė nutraukti lėšų įšaldymą. Šio reglamento II priede pateiktas už aptariamas represijas atsakingų asmenų, subjektų ir organizacijų ar su jais susijusių asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašas yra identiškas pateiktajam Sprendimo 2011/273 priede. Remiantis Reglamento Nr. 442/2011 14 straipsnio 1 ir 4 dalimis, jeigu Taryba nusprendžia fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai taikyti nurodytas ribojamąsias priemones, ji atitinkamai iš dalies pakeičia II priedą, be to, reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių peržiūri tame priede pateiktą sąrašą.
2011 m. rugpjūčio 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/515/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 218, 2011, p. 20
), ir 2011 m. rugpjūčio 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 843/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 218, 2011, p. 1
) (toliau – 2011 m. aktai), Nizar Al-Assaad pavardė buvo įtraukta į Sprendimo 2011/273 I priedo A skirsnyje („Asmenys“) pateikto sąrašo 3 eilutę ir į Reglamento Nr. 442/2011 II priede pateikto sąrašo 3 eilutę (toliau – 2011 m. sąrašai).
2011 m. sąrašuose nebuvo nurodyta jokios Nizar Al-Assaad identifikuojančios informacijos. Įtraukimo į sąrašą motyvai suformuluoti taip:
„Labai artimas pagrindiniams valdžios pareigūnams. Shabiha finansavimas Latakijos regione.“
2011 m. rugsėjo 16 d. raštu ieškovo atstovai nusiuntė Tarybai raštą, jame tvirtino, kad ieškovo pavardė, kuri, jų nuomone, įtraukta į 2011 m. sąrašo 3 eilutę, buvo užrašyta klaidingai. Jie teigė, kad ieškovo pavardė yra „Nizar Assaad“, o ne „Nizar Al-Assaad“. Kartu jie pažymėjo, kad arabiška ieškovo pavardė yra أسعد, ir ji skiriasi nuo Prezidento Bashar Al-Assad pavardės الأسد. Galiausiai jie prašė leisti susipažinti su Tarybos bylos medžiaga ir išbraukti ieškovo pavardę iš 2011 m. sąrašų. 2011 m. spalio 13 d. laiške jie dar kartą raštu kreipėsi į Tarybą su prašymu pateikti nuomonę dėl 2011 m. rugsėjo 16 d. rašto.
2011 m. spalio 19 d. ieškovas Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį, jame prašė, be kita ko, panaikinti 2011 m. aktus tiek, kiek šie aktai su juo susiję. Bendrojo Teismo kanceliarija šį ieškinį užregistravo numeriu T‑550/11.
2011 m. spalio 27 d. raštu ieškovo atstovai vėl kreipėsi į Tarybą. 2011 m. spalio 28 d. raštu Taryba jiems atsakė, kad ieškovas nėra asmuo, nurodytas 2011 m. sąrašuose, ir kad tas asmuo yra prezidento Bashar Al-Assad pusbrolis.
2011 m. lapkričio 3 d. raštu ieškovo atstovai paprašė Tarybos ištaisyti asmens, nurodyto 2011 m. sąrašų 3 eilutėje, identifikavimo duomenis ir nusiųsti raštą Bendrajam Teismui, kad iš esmės jam būtų nurodyta tiksli ieškovo situacija.
2011 m. lapkričio 14 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/735/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 296, 2011, p. 53
), ir Reglamentą (ES) Nr. 1150/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 296, 2011, p. 1
) (toliau – 2011 m. lapkričio mėn. aktai); jais buvo pakeista informacija apie asmens, kurio pavardė įtraukta į 2011 m. sąrašų 3 eilutę, pavardę ir identifikavimo informaciją pridedant atitinkamai jo arabišką pavardę
ir tokią informaciją: „Bashar Al-Assad pusbrolis; buvęs „Nizar Oilfield Supplies“ bendrovės vadovas“. Be to, lotyniškais rašmenimis pavardė užrašyta kaip „Nizar Al-Assad“.
2011 m. lapkričio 15 d. raštu Taryba pranešė ieškovo atstovams apie šio sprendimo 12 punkte minėtų aktų priėmimą ir pažymėjo, kad ieškovas nenurodytas 2011 m. aktuose.
2011 m. gruodžio 1 d. Sprendime 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 319, 2011, p. 56
) Taryba padarė išvadą, kad atsižvelgiant į padėties Sirijoje rimtumą būtina nustatyti papildomas ribojamąsias priemones. Aiškumo sumetimais Sprendime 2011/273 nustatytos priemonės ir papildomos priemonės buvo įtrauktos į vieną teisinį dokumentą. Sprendimo 2011/782 18 straipsnyje numatyti apribojimai, susiję su asmenų, įtrauktų į šio sprendimo I priedą, atvykimu į Europos Sąjungos teritoriją, o jo 19 straipsnyje – asmenų ir subjektų, įtrauktų į šio sprendimo I ir II priedus, lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymas.
2011 m. gruodžio 21 d. Taryba, remdamasi 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento, iš dalies pakeisto 2013 m. birželio 19 d., 114 straipsnio 4 ir 7 dalimis, pateikė Bendrajam Teismui nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą dėl ieškovo suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimo.
Reglamentas Nr. 442/2011 buvo pakeistas 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 16, 2012, p. 1
).
2012 m. gegužės 24 d. Nutartimi Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
) Bendrasis Teismas atmetė ieškovo ieškinį kaip nepriimtiną, nes, kaip 2011 m. sąrašuose nenurodytas asmuo, jis neturi teisės pareikšti ieškinio.
Sprendimas 2011/782 buvo pakeistas 2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimu 2012/739/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 330, 2012, p. 21
).
2013 m. balandžio 22 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą 2013/185/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/739 (
OL L 111, 2013, p. 77
), ir Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 363/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 111, 2013, p. 1
). Šiais aktais buvo iš dalies pakeistas įrašas, susijęs su 2011 m. sąrašų 3 eilutėje nurodyto asmens pavarde, ir jo tapatybės informacija. Šis įrašas yra įtrauktas į Sprendimo 2012/739 I priedo A skirsnyje („Asmenys“) pateikto sąrašo 36 eilutę ir Reglamento Nr. 36/2012 II priedo A skirsnyje („Asmenys“) pateikto sąrašo 36 eilutę (toliau kartu – 2013 m. sąrašai).
Pirma, dėl atitinkamo asmens pavardės nurodyta:
„Nizar (
) Al-Assad (
) (dar žinomas kaip Al-Assaad, Al-Assad, Al-Asaad).“
Antra, prie identifikavimo informacijos nurodyta, kad tas asmuo yra „buvęs bendrovės „Nizar Oilfield Supplies“ vadovas“.
Vis dėlto įtraukimo į sąrašą motyvai liko identiški 2011 m. aktuose nurodytiems motyvams.
2013 m. balandžio 25 d. raštu ieškovo atstovai paprašė Tarybos išbraukti nuorodas į „Assaad“ ir „Al-Assaad“ ir ieškovo pavardę arabų kalba, kuri, kaip jie teigia, yra blogai užrašyta, ir nurodyti, kad asmuo, kurio pavardė įtraukta į 2013 m. sąrašus, yra Bashar Al-Assad pusbrolis.
2013 m. gegužės 4 d. Taryba paskelbė šio sprendimo 19 punkte nurodytų aktų klaidų ištaisymą (
OL L 123, 2013, p. 28
), juo buvo pakeistas įrašas, susijęs su asmens, kurio pavardė įrašyta į 2013 m. sąrašų 36 eilutę, pavarde ir tapatybės informacija, pirma, ištrinant vardus „Al-Assaad“, „Al-Assad“ bei „Al-Asaad“ ir pakeičiant joje nurodytus arabiškus vardus arabišku vardu
ir, antra, pridedant tokią informaciją: Bashar Al-Assad pusbrolis.
Sprendimas 2012/739 buvo pakeistas 2013 m. gegužės 31 d. Tarybos sprendimu 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 147, 2013, p. 14
).
2015 m. spalio 12 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2015/1836, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 266, 2015, p. 75
). Tą pačią dieną ji priėmė Reglamentą (ES) 2015/1828, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 266, 2015, p. 1
).
Sprendimo 2013/255 27 ir 28 straipsnių formuluotės buvo iš dalies pakeistos Sprendimu 2015/1836. Šiuo metu šiuose straipsniuose numatyti atvykimo į valstybių narių teritoriją ar vykimo per ją tranzitu apribojimai ir „I priede išvardytų“ asmenų, kurie yra susiję su šių straipsnių 2 dalies a–g punktuose nurodytų asmenų kategorijomis, lėšų įšaldymas, išskyrus atvejus, kai „esama pakankamai informacijos, kad jie nėra arba nebėra susiję su režimu, arba nedaro jam įtakos arba nekelia realios apėjimo rizikos“.
Reglamentu 2015/1828 buvo iš dalies pakeistas, be kita ko, Reglamento Nr. 36/2012 15 straipsnis, siekiant į jį įtraukti naujus įrašymo į sąrašą kriterijus, apibrėžtus Sprendime 2015/1836 ir įtrauktus į Sprendimą 2013/255.
2018 m. gegužės 28 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2018/778, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 131, 2018, p. 16
), ir Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/774, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 131, 2018, p. 1
). Šiais aktais taip iš dalies pakeisti įrašai, susiję su Sprendimo 2013/255 I priedo A skirsnyje („Asmenys“) pateikto sąrašo 36 eilutėje ir Reglamento Nr. 36/2012 II priedo Askirsnyje („Asmenys“) pateikto sąrašo (toliau kartu – nagrinėjami sąrašai) 36 eilutėje nurodyto asmens pavarde: „Nizar (
) al-Asaad (
) (arba Nizar Asaad)“. Identifikavimo informacija ir įtraukimo į sąrašą motyvai buvo identiški 2011 m. aktuose nurodytai informacijai ir motyvams.
2019 m. gegužės 17 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2019/806, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 132, 2019, p. 36
), ir Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/798, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 132, 2019, p. 1
) (toliau kartu – 2019 m. aktai). 2019 m. aktais buvo pakeista identifikavimo informacija, susijusi su nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodytu asmeniu ir jo pavardės įtraukimo į sąrašą motyvai.
Pirma, kiek tai susiję su identifikavimo informacija, buvo paminėta tik atitinkamo asmens vyriška lytis.
Antra, įtraukimo į sąrašą motyvai buvo pakeisti taip:
„Įtakingas Sirijos verslininkas, glaudžiais ryšiais susijęs su režimu. Yra Bashar Al-Assad pusbrolis ir taip pat yra susijęs su Assad ir Makhlouf šeimomis.
Kaip toks[,] dalyvavo Sirijos režimo veiksmuose, gavo iš režimo naudos arba kitaip jį rėmė.
Įtakingas investuotojas naftos srityje ir buvęs bendrovės „Nizar Oilfield Supplies“ vadovas.“
2019 m. rugsėjo 11 d. Taryba paskelbė 2019 m. aktų klaidų ištaisymą (
OL L 234, 2019, p. 31
; toliau – 2019 m. klaidų ištaisymas), juo iš dalies pakeitė įrašus, susijusius su asmens, nurodyto nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, pavarde. Nuo šiol juose nurodytas Nizar (
) Al-Assad (
) (arba Al-Asad; Assad; Asad)“.
2020 m. gegužės 28 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2020/719, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 168, 2020, p. 66
), ir Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/716, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 168, 2020, p. 1
). Šiais aktais įrašai, susiję su nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodyto asmens pavarde, buvo pakeisti taip: „Nizar (
) AL-ASSAD (
) (dar žinomas kaip al‐Asad; Assad; Asad)“. Įtraukimo į sąrašą motyvai identiški 2019 m. aktų motyvams.
2020 m. birželio 23 d. raštu ieškovo atstovai, remdamiesi šio sprendimo 29, 30 ir 34 punktuose nurodytais aktais, paprašė Tarybos patvirtinti, kad ieškovo pavardė nėra įtraukta į nagrinėjamus sąrašus (toliau – 2020 m. birželio 23 d. raštas).
Vasario 12 d. raštu Taryba pranešė ieškovo atstovams, kad peržiūrėjusi savo byloje esančią informaciją mano, jog ieškovas iš tikrųjų yra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje (toliau – 2021 m. vasario 12 d. raštas). Tame rašte ji ieškovo atstovams pranešė apie savo ketinimą palikti galioti jam taikomas ribojamąsias priemones nurodant naujus motyvus, kuriais buvo siekiama patikslinti, kad jis yra nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodytas asmuo. To rašto prieduose ji pateikė 2019 m. kovo 21 d. Dokumentą WK 4069/2019 INIT ir 2021 m. sausio 22 d. Dokumentą WK 985/2021 INIT. Ji paprašė ieškovų atstovų pateikti savo pastabas ne vėliau kaip 2021 m. vasario 26 d.
2021 m. vasario 26 d. raštu ieškovo atstovai pateikė Tarybai savo pastabas. Iš esmės jie kritikavo pasikeitusią Tarybos poziciją dėl ieškovo, kurį ji dabar laiko asmeniu, nurodytu nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje. Be to, jie pateikė pastabas dėl įtraukimo į sąrašą motyvų ir dokumentuose WK 4069/2019 INIT ir WK 985/2021 INIT pateiktos informacijos. Galiausiai jie pridėjo keletą asmenų ir vieno subjekto laiškų, kuriuose išsakomos pastabos dėl ieškovo padėties.
2021 m. gegužės 6 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą 2021/751 ir Įgyvendinimo reglamentą 2021/743 (toliau kartu – 2021 m. aktai).
Pirma, dėl ieškovo pavardės nurodyta, kad ji yra „Nizar AL-ASSAD (dar žinomas kaip al-Asad, Assad, Asad, Assaad, Asaad, Al-Assaad) (
;
;
; أسعد)“.
Antra, prie identifikavimo informacijos nurodyta, kad ieškovo, vyriškos lyties, gimimo data yra 1948 m. kovo 2 d. arba 1948 m. kovo 23 d. arba 1948 m. kovo mėn. Jis turi Sirijos, Libano ir Kanados pilietybes. Taip pat nurodyti ieškovo pasų numeriai: Sirijos paso (Nr. 011090258), Libano paso (RL 0003434) ir Kanados paso (AG 629220).
Galiausiai įtraukimo į sąrašą motyvai suformuluoti taip:
„Įtakingas Sirijos verslininkas, glaudžiais ryšiais susijęs su režimu.
Susijęs su Assad ir Makhlouf šeimomis.
Dalyvavo Sirijos režimo veiksmuose, gavo iš režimo naudos arba kitaip jį rėmė.
Pirmaujantis investuotojas naftos srityje, bendrovės „Lead Contracting & Trading Ltd“ įkūrėjas ir vadovas.“
2021 m. gegužės 7 d. raštu Taryba pranešė ieškovo atstovams mananti, kad nė vienas jų pateiktas argumentas nepaneigia jos vertinimo. Be to, ji atkreipė jų dėmesį į galimybę pateikti naujas pastabas iki 2022 m. kovo 1 d.
2021 m. gegužės 28 d. raštu Taryba pranešė ieškovo atstovams, kad ir po peržiūros ieškovo pavardė ir toliau bus įtraukta į nagrinėjamus sąrašus.
2021 m. liepos 14 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį ieškovo ieškinį.
2022 m. balandžio 13 d. raštu Taryba pranešė ieškovo atstovams apie savo ketinimą palikti galioti jam taikomas ribojamąsias priemones, iš dalies pakeisdama 2021 m. aktuose nurodytus motyvus ir gale pridėdama: „Pagrindinis Sirijoje veikiančios maistinio aliejaus gamintojos bendrovės „Syrian Olive Oil Private JSC“ akcininkas.
2022 m. balandžio 13 d. rašto priede Taryba pateikė ieškovo atstovams 2022 m. balandžio 11 d. Dokumentą WK 5366/2022 INIT ir suteikė jiems galimybę iki 2022 m. balandžio 29 d. pateikti savo pastabas dėl jo ir dėl naujų įrašymo į sąrašą motyvų.
2022 m. balandžio 28 d. laišku ieškovo atstovai pateikė Tarybai savo pastabas.
2022 m. gegužės 30 d. Taryba priėmė Sprendimą 2022/849 ir Įgyvendinimo reglamentą 2022/840 (toliau kartu – 2022 m. aktai dėl palikimo sąrašuose). Pagal Sprendimą 2022/849 Sprendimo 2013/255 taikymas buvo pratęstas iki 2023 m. birželio 1 d. Ieškovo pavardė buvo palikta nagrinėjamų sąrašų A skirsnio („Asmenys“) 36 eilutėje. Taryba ribojamųjų priemonių taikymą ieškovui grindė tais pačiais motyvais, kurie nurodyti 2021 m. aktuose.
II.

Šalių reikalavimai
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti 2021 m. aktus ir 2022 m. aktus dėl palikimo sąrašuose (toliau kartu – ginčijami aktai) tiek, kiek jie taikytini jam.
–
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas,
–
nepatenkinus šių reikalavimų, jei ginčijami aktai būtų panaikinti, nurodyti palikti galioti Sprendimo 2022/849 padarinius, kiek tai susiję su ieškovu, kol įsigalios Įgyvendinimo reglamento 2022/840 panaikinimas iš dalies.
III.

Dėl teisės
Grįsdamas ieškinį ieškovas nurodo penkis pagrindus, grindžiamus, pirma, vertinimo klaidomis, antra, teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, trečia, teisinio saugumo principo pažeidimu, ketvirta, „piktnaudžiavimu įgaliojimais“, ir, penkta, „
res judicata
“ galios pažeidimu.
Antrąjį ir trečiąjį ieškinio pagrindus reikia nagrinėti kartu, nes teisėtų lūkesčių apsaugos principas yra susijęs su teisinio saugumo principu (žr. 2013 m. balandžio 12 d. Sprendimo Du Pont de Nemours (France) ir kt. / Komisija,
T‑31/07
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2013:167
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Be to, šie du pagrindai grindžiami ta pačia prielaida, t. y. kad ginčijami aktai galioja atgaline data, nes, ieškovo teigimu, jais pirmą kartą patvirtinama, kad nuo 2011 m. aktų priėmimo jis yra 36 punkte nurodytas asmuo.
Prieš pradedant nagrinėti šiuos pagrindus reikia patikslinti šio ieškinio dalyką ir nuspręsti dėl ieškovo dublike pateiktų įrodymų priimtinumo.
A.

Dėl šio ieškinio dalyko ir apimties
Ieškiniu ieškovas prašo panaikinti tik 2021 m. aktus ir 2022 m. aktus dėl palikimo sąrašuose tiek, kiek jie su juo susiję.
Reikia priminti, kad ieškovas tikrai yra asmuo, kuriam taikomi ginčijami aktai, ir neginčijama, kad ribojamosios priemonės jam taikomos bent jau nuo minėtų aktų priėmimo. Tačiau šalys nesutaria dėl to, ar ieškovui buvo taikomos ribojamosios priemonės prieš priimant 2021 m. aktus.
Šiuo klausimu ieškovas iš esmės mano, kad, kaip Taryba daug kartų pripažino prieš išsiųsdama 2021 m. vasario 12 d. raštą, jam tokios priemonės nebuvo taikomos. Taryba mano, kad padarė klaidą, kai nusprendė, kad ieškovas nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, nors iš tikrųjų jis buvo tas asmuo nuo pat 2011 m. aktų priėmimo. Tokiomis aplinkybėmis 2021 m. aktais ji siekė patikslinti nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodyto asmens identifikavimo elementus ir pakeisti įtraukimo į sąrašą motyvus, kad iš jų būtų aiškiai matyti, jog tas asmuo yra ieškovas ir kad jo pavardė įtraukta į nagrinėjamus sąrašus nuo 2011 m. aktų priėmimo. Remdamasis tuo ieškovas daro išvadą, kad ginčijami aktai galioja atgaline data, o Taryba tai ginčija.
Taigi, pirma, reikia išnagrinėti, ar ginčijamuose aktuose nurodyti įtraukimo į sąrašą motyvai yra pakankamai pagrįsti. Tai bus nagrinėjama prie pirmojo ieškinio pagrindo, grindžiamo vertinimo klaidomis. Antra, reikia kelti klausimą dėl galimo ginčijamų aktų galiojimo atgaline data, ir tai bus svarstoma kartu nagrinėjant antrąjį ir trečiąjį ieškinio pagrindus, grindžiamus atitinkamai teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu ir teisinio saugumo principo pažeidimu.
Vis dėlto iš šio sprendimo 49 ir 54 punktų matyti, kad į Bendrąjį Teismą nesikreipta dėl iki ginčijamų aktų priimtų aktų teisėtumo. Kitaip tariant, nereikia tikrinti, ar tuose aktuose nurodyti įtraukimo į sąrašą motyvai yra pakankamai teisiškai pagrįsti ir ar šiuose aktuose nurodyti identifikavimo duomenys yra pakankamai tikslūs, kad būtų galima nustatyti, jog ieškovas iš tikrųjų yra asmuo, kuriam taikomi tie aktai.
B.

Dėl ieškovo dublike pateiktų įrodymų priimtinumo
Taryba tvirtina, kad dauguma ieškovo pateiktų pažymų, susijusių su jo komerciniais interesais tokiose įmonėse, kaip
Lead Contracting and Trade Company
(toliau – likviduojama
Lead Syria
),
Lead Contracting and Trading Limited
(toliau –
Lead UAE
),
Gulfsands Petroleum
ir
Cham Holding
, yra iš laikotarpio iki ieškinio pareiškimo ir kad ieškovas nepagrindė vėlavimo pateikti šiuos dokumentus.
Paklaustas per posėdį ieškovas iš esmės pabrėžė, kad Taryba nenurodė, kurie prie dubliko pridėti dokumentai, jos manymu, yra pavėluoti. Bet kuriuo atveju jis teigia, kad prie dubliko pridėti dokumentai buvo pateikti atsakant į Tarybos atsiliepime į ieškinį pateiktus argumentus.
Reikia priminti, kad Bendrojo Teismo procedūros reglamento 85 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad įrodymai ir pasiūlymai pateikti įrodymų pateikiami pirmą kartą pasikeičiant pareiškimais. To straipsnio 2 dalyje priduriama, kad dublike ir triplike šalys gali papildomai pateikti įrodymų ar pasiūlymų pateikti įrodymų, kad pagrįstų savo argumentus, su sąlyga, kad vėlavimas juos pateikti yra pagrįstas. Pastaruoju atveju pagal to straipsnio 4 dalį Bendrasis Teismas priima sprendimą dėl įrodymų ar pasiūlymų pateikti įrodymų, pateiktų po to, kai kitoms šalims buvo suteikta galimybė pareikšti dėl jų savo nuomonę, priimtinumo (2018 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Post Bank Iran / Taryba,
T‑559/15
,
EU:T:2018:948
,
punktas).
Be to, Procedūros reglamento 85 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama atsižvelgiant į šio reglamento 92 straipsnio 7 dalį, kurioje aiškiai numatyta, kad galima pateikti paneigiančių įrodymų arba papildyti anksčiau pateiktus pasiūlymus dėl įrodymų. Todėl, kaip matyti iš suformuotos jurisprudencijos, pateikiant paneigiančius įrodymus ir papildant anksčiau pateiktus pasiūlymus pateikti įrodymų, kitai šaliai pateikus paneigiančių įrodymų, netaikoma šio reglamento 85 straipsnio 2 dalyje numatyta taisyklė dėl teisės praradimo praleidus terminą (žr. 2017 m. rugsėjo 18 d. Sprendimą Uganda Commercial Impex / Taryba,
T‑107/15 et T‑347/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:628
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Šiuo atveju reikia pažymėti, kad, kaip nurodo ieškovas, Taryba nepateikė tikslaus prie dubliko pridėtų dokumentų, kuriuos jis laiko pateiktais pavėluotai, sąrašo. Vis dėlto atsižvelgiant į šio sprendimo 59 punkte paminėtas įmones reikia konstatuoti, kad Taryba nurodo C.4–C.6 priedus (susijusius su
Lead Contracting and Trade Company
), C.8–C.10 priedus (susijusius
Lead Contracting and Trading Limited
), C.11 bei C.14 priedus (susijusius su
Gulfsands Petroleum
) ir C.16 priedą (susijusį su
Cham Holding
).
Reikia pažymėti, kad Taryba atsiliepimo į ieškinį 79 punkte pabrėžė, jog ieškovas nepateikė jokios pažymos, patvirtinančios su juo susijusių įmonių likvidavimą, ir jokios pažymos dėl jo šiose įmonėse turimų akcijų pardavimo. Be to, atsiliepimo į ieškinį 80–83 punktuose Taryba ginčijo trečiųjų asmenų raštų, kuriuos ieškovas pridėjo prie savo ieškinio ir kuriais buvo siekiama patvirtinti, kad jis nebeturi komercinių interesų Sirijoje, įrodomąją galią.
Ieškovo įrodymai, kuriais jis siekia įrodyti, kad nebeturi interesų šio sprendimo 59 punkte nurodytose bendrovėse, pateikti siekiant atsakyti į Tarybos argumentus.
Be to, kitais ieškovo dubliko priede pateiktais įrodymais, kurių priimtinumo Taryba neginčijo, siekiama pagrįsti ieškovo argumentus, kuriuos jis pateikė atsakydamas į Tarybos atsiliepime į ieškinį išdėstytus ir šio sprendimo 64 punkte primintus argumentus.
Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad visais ieškovo dubliko priede pateiktais įrodymais siekiama atsakyti į Tarybos atsiliepime į ieškinį pateiktus argumentus, todėl jie yra priimtini.
C.

Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo vertinimo klaida
Ieškovas iš esmės teigia, kad Taryba padarė klaidą, kai įtraukė jo pavardę į nagrinėjamus sąrašus, nes jis neatitinka įtraukimo į sąrašą kriterijų. Šiuo klausimu jis teigia, kad nors anksčiau buvo verslininkas Sirijoje, šiuo metu nebevykdo jokios veiklos šioje šalyje. Be to, jis tvirtina, kad neturi ryšių su Assad ar Makhlouf šeimų nariais. Galiausiai jis teigia, kad yra nesusijęs su Sirijos režimu.
Taryba ginčija ieškovo argumentus ir iš esmės mano įrodžiusi įtraukimo į sąrašą motyvų pagrįstumą.
1.

Pirminės pastabos
Reikia priminti, kad Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje garantuojama veiksminga teismine kontrole, be kita ko, reikalaujama, kad Sąjungos teismas įsitikintų, kad sprendimas, kuriuo nustatytos ar toliau taikomos ribojamosios priemonės ir kuris konkrečiai susijęs su atitinkamu asmeniu ar subjektu, būtų pagrįstas pakankamai svariomis faktinėmis aplinkybėmis. Tai reiškia, kad turi būti patikrinti motyvuose, kuriais pagrįstas šis sprendimas, nurodyti faktai, todėl teisminė kontrolė nėra apribota nurodytų motyvų abstrakčios tikimybės vertinimu, o yra susijusi su klausimu, ar šie motyvai arba bent vienas iš jų, vertinamas kaip pakankamas pats savaime šiam sprendimui paremti, yra pagrįsti (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktas).
Sąjungos teismas turi atlikti šią analizę ir prireikus prašyti kompetentingos Sąjungos institucijos pateikti konfidencialių arba nekonfidencialių duomenų ar įrodymų, reikšmingų atliekant tokią analizę (žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Būtent kompetentinga Sąjungos institucija kilus ginčui turi patvirtinti motyvų, nurodytų dėl atitinkamo asmens ar subjekto, pagrįstumą, o ne šie asmenys turi pateikti šių motyvų pagrįstumą paneigiančių įrodymų (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktas).
Šiuo tikslu nereikalaujama, kad tokia institucija pateiktų Sąjungos teismui visus duomenis ir įrodymus, susijusius su akte, kurį prašoma panaikinti, nurodytais motyvais. Vis dėlto pateikti duomenys ir įrodymai turi pagrįsti motyvus, nurodytus dėl atitinkamo asmens ar subjekto (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktas).
Jeigu kompetentinga Sąjungos institucija pateikia reikšmingos informacijos ar įrodymų, Sąjungos teismas, remdamasis šia informacija ar įrodymais, turi patikrinti nurodytų faktų faktinį teisingumą ir įvertinti jų įrodomąją galią, atsižvelgdamas į konkretaus atvejo aplinkybes, visų pirma į atitinkamo asmens ar subjekto dėl jų pateiktas pastabas (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktas).
Remiantis jurisprudencija, įrašymo į sąrašą pagrįstumo vertinimas turi būti atliktas įrodymus išnagrinėjant ne atskirai, bet atsižvelgiant į su jais susijusias aplinkybes (šiuo klausimu žr. 2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑630/13 P
,
EU:C:2015:247
,
punktą ir 2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑605/13 P
,
EU:C:2015:248
,
punktą).
Galiausiai atliekant situacijos svarbos vertinimą, kuris yra ribojamųjų priemonių proporcingumo kontrolės dalis, gali būti atsižvelgta į šių priemonių taikymo aplinkybes, į tai, kad reikėjo skubiai imtis tokių priemonių, kuriomis siekiama daryti spaudimą Sirijos režimui, kad jis nutrauktų smurtines represijas prieš civilius gyventojus, ir į tai, kad valstybėje, kurioje vyksta pilietinis karas ir įtvirtintas autoritarinis režimas, sunku gauti tikslesnių įrodymų (2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑605/13 P
,
EU:C:2015:248
,
punktas).
Pirmąjį pagrindą reikia nagrinėti atsižvelgiant būtent į šiuos argumentus.
2.

Dėl įtraukimo į sąrašą motyvų ir įtraukimo kriterijų nustatymo
Reikia priminti, kad Sprendimo 2013/255, iš dalies pakeisto Sprendimu 2015/1836, 27 straipsnio 1 dalyje ir 28 straipsnio 1 dalyje įtvirtinti bendrieji įtraukimo į sąrašą kriterijai, kiek tai susiję su lėšų įšaldymu, pakartoti Reglamento Nr. 36/2012, iš dalies pakeisto Reglamentu 2015/1828, 15 straipsnio 1 dalies a punkte, pagal kuriuos asmenims ir subjektams, gaunantiems naudos iš Sirijos režimo vykdomos politikos arba jį remiantiems, taikomos ribojamosios priemonės. Be to, to sprendimo 27 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje ir 28 straipsnio 2 dalies a punkte ir 3 dalyje, kiek tai susiję su lėšų įšaldymu, pakartotuose minėto reglamento 15 straipsnio 1a dalies a punkte ir 1b dalyje, nurodyta, kad ribojamosios priemonės taikomos „Sirijoje veiklą vykdančių įtakingų verslininkų“ kategorijai, nebent yra pakankamai duomenų, kad jie nėra arba nebėra susiję su režimu, nedaro jam įtakos arba nekelia realios grėsmės, kad bus išvengta priemonių. Galiausiai to sprendimo 27 straipsnio 2 dalies paskutiniame sakinyje ir 3 dalyje bei 28 straipsnio 2 dalies paskutiniame sakinyje ir 3 dalyje, kiek tai susiję su lėšų įšaldymu, pakartotuose minėto reglamento 15 straipsnio 1a dalies a punkte ir 1b dalyje, nurodyta, kad su asmenimis, subjektais ir organizacijomis, kuriems taikomas vienas iš įtraukimo į sąrašą kriterijų, susijusiems asmenims ir subjektams taikomos ribojamosios priemonės, nebent yra pakankamai duomenų, kad jie nėra arba nebėra susiję su režimu, nedaro jam įtakos arba nekelia realios grėsmės, kad bus išvengta priemonių.
Be to, kaip nurodyta šio sprendimo 41 punkte, ieškovo pavardės įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvai suformuluoti taip:
„Įtakingas Sirijos verslininkas, glaudžiais ryšiais susijęs su režimu. Susijęs su Assad ir Makhlouf šeimomis.
Dalyvavo Sirijos režimo veiksmuose, gavo iš režimo naudos arba kitaip jį rėmė.
Pirmaujantis investuotojas naftos srityje, bendrovės „Lead Contracting & Trading Ltd“ įkūrėjas ir vadovas.“
Atsižvelgiant į ieškovo pavardės įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus darytina išvada, kad jo pavardė įrašyta, pirma, dėl jo, kaip įtakingo Sirijoje veikiančio verslininko, statuso, remiantis Sprendimo 2013/255, iš dalies pakeisto Sprendimu 2015/1836, 27 straipsnio 2 dalies a punkte ir 28 straipsnio 2 dalies a punkte apibrėžtu kriterijumi, pakartotu, kiek tai susiję su lėšų įšaldymu, Reglamento Nr. 36/2012, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 2015/1828, 15 straipsnio 1a dalies a punkte (įtakingo Sirijoje veiklą vykdančio verslininko kriterijus), antra, dėl jo ryšių su Sirijos režimu, remiantis to sprendimo 27 straipsnio 1 dalyje ir 28 straipsnio 1 dalyje ir to reglamento 15 straipsnio 1 dalyje apibrėžtu kriterijumi (sąsajos su režimu kriterijus), ir, trečia, dėl jo ryšių su Assad ir Makhlouf šeimomis, remiantis to sprendimo 27 straipsnio 2 dalies paskutiniame sakinyje ir 28 straipsnio 2 dalyje ir to reglamento 15 straipsnio 1a dalies paskutiniame sakinyje apibrėžtu kriterijumi (ryšių su asmenimi arba subjektu, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, kriterijus).
3.

Dėl įrodymų
Siekdama pagrįsti ieškovo pavardės įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus, Taryba pateikė Dokumentą WK 4069/2019 INIT, kuriame nurodyta viešai prieinama informacija, t. y. nuorodos, spaudos straipsniai ir ekrano kopijos iš:
–
interneto svetainės
Syrian Oil & Gas News
, kurios 2010 m. liepos 31 d. straipsnyje pateikiama ieškovo nuotrauka ir jis apibūdinamas kaip verslininkas, investavęs daug lėšų Sirijoje, visų pirma per likviduojamą
Lead Syria
, bendradarbiaujant su Ghassan Muhanna; remiantis tuo straipsniu, ši bendrovė yra viena seniausių ir didžiausių statybų bendrovių Sirijos naftos sektoriuje; be to, šiame straipsnyje nurodyta, kad jis yra bendrovės
Asaad Beitenjaneh & Partners Company for Processing & Refining Edible Oils
, veikiančios naftos gamybos sektoriuje, partneris ir Sirijos-Alžyro prekybos rūmų Sirijos padalinio vadovas, taip pat Sirijos tarptautinių prekybos rūmų nacionalinio komiteto narys; galiausiai šiame straipsnyje minimi projektai ir bendrovės, kuriose dalyvavo ieškovas, t. y.
Cham Holding
,
United Insurance Company
,
Al Badia Cement JSC
,
Bank Audi Syria
,
Syrian Arab Insurance Company
,
Aqeelah Takaful Insurance Company
,
Dajajouna
, ir tai, kad jis turi grynaveislių arabų veislės žirgų žirgyną,
–
interneto svetainės
Aks al Ser
, kurioje 2012 m. rugsėjo 6 d. paskelbtame straipsnyje nurodyta, kad, remiantis artimu ieškovui šaltiniu, jis pabėgo su milijonais dolerių iš Sirijos į Alžyrą, kur turi labai didelių projektų ir investicijų naftos ir dujų sektoriuose; tame straipsnyje nurodyta, kad, remiantis šiuo šaltiniu, ieškovas pradėjo pardavinėti savo finansinį turtą ir imti pinigus iš bankų po to, kai buvo subombarduotas Sirijos nacionalinio saugumo štabas; be to, šiame straipsnyje ieškovas apibūdinamas kaip vienas iš didžiausių investuotojų į Sirijos naftos sektorių ir žinomas kaip centrinė šio sektoriaus figūra verslo aplinkoje; be to, šiame straipsnyje nurodyta, kad ieškovas turi
Cham Holding
akcijų, yra vienas iš
Bank Audi Syria
steigėjų ir
Al Badia Cement
ir likviduojamos
Lead Syria
partneris; galiausiai šiame straipsnyje nurodyta, kad ieškovas priklauso verslininkų grupei, gaunančiai naudos iš Sirijos režimo, kad jis turi ryšių sprendimus priimančių asmenų sluoksniuose ir atlieka tarpininko tarp Sirijos režimo ir kitų valstybių dėl naftos gavybos vaidmenį,
–
interneto svetainės
Dawdaa
, kurioje 2017 m. lapkričio 2 d. paskelbtame straipsnyje teigiama, kad nepatvirtinta informacija rodo Sirijos režimo ir ieškovo, kuris atsakingas už problemas, susijusias su nafta, nesutarimus; be to, šiame straipsnyje pažymima, kad ieškovas nėra Assad šeimos narys, bet yra artimas jai dėl savo pareigų; galiausiai šiame straipsnyje nurodyta, kad ieškovas yra Rami Makhlouf dėdės Ghassan Muhanna verslo partneris jų likviduojamoje įmonėje
Lead Syria
,
–
interneto svetainės
Syriano
, kurioje 2015 m. sausio 22 d. paskelbtame straipsnyje nurodyta, kad ieškovui priklauso 50 % likviduojamos
Lead Syria
akcijų ir kad kitą dalį valdo Ghassan Muhanna Mohammed Makhlouf, kurio svainis jis yra, vardu,
–
interneto svetainės
Orient News
, kurioje 2015 m. vasario 2 d. paskelbtame straipsnyje ieškovas apibūdinamas kaip Sirijos naftos sektoriaus „krikštatėvis“ ir aljanso „nafta už maistą“ dalyvis kartu su Maher Al-Assad, prezidento Bashar Al-Assad broliu,
–
interneto svetainės
Ayn Almadina
, kurioje 2018 m. liepos 22 d. paskelbtame straipsnyje pasakojama apie ieškovo kilimą nuo žmogaus su paprasta kilme iki turtingo naftos sektoriaus verslininko statuso, kurį jis įgijo dėl ryšių su savo pusbroliu Mohammed Makhlouf; be to, šiame straipsnyje nurodyta, kad ieškovas turi Kanados pilietybę ir neseniai įgijo Libano pilietybę; taip pat nurodyta, kad ieškovas įsteigė likviduojamą
Lead Syria
kartu su Mohammed Makhlouf ir jo svainiu Ghassan Muhanna; galiausiai šiame straipsnyje nurodyta, kad ieškovo motina Jamila Muhanna yra Mohammed Makhlouf žmonos pusseserė.
Taryba taip pat pateikė Dokumentą WK 985/2021 INIT. Šio dokumento pirmoje dalyje, padalytoje į tris antraštines dalis, pateikiama ieškovo tapatybės informacija, jis pristatomas, aprašomi jo ryšiai su Sirijos režimu, paaiškinama jo pavardžių įvairovė. Be to, Taryba pateikia ieškovo pasų ir tapatybės dokumentų kopijas kaip Dokumentą Nr. 3. Taigi, yra pateiktos jo Libano, Sirijos ir Kanados pasų bei leidimo gyventi Jungtiniuose Arabų Emyratuose kaip
Lead UAE
vadovui kopijos. Dokumentas Nr. 4 yra 2018 m. rugsėjo 17 d. pažyma dėl
Lead UAE
. Galiausiai tame dokumente pateikiamos nuorodos, spaudos straipsniai ir ekrano kopijos. Keturi iš jų yra identiški nurodytiesiems Dokumente WK 4069/2019 INIT, t. y. iš interneto svetainių
Syriano
ir
Dawdaa
paskelbti straipsniai ir spaudos straipsniai iš interneto svetainių
News
ir
Ayn Almadina
. Kalbant apie kitas nuorodas, straipsnius ir ekrano kopijas, tai yra informacija, gauta iš:
–
interneto svetainės
Syrian Oil & Gas News
, kurioje 2010 m. rugpjūčio 2 d. paskelbtame straipsnyje pakartojama ta pati informacija kaip ir paskelbta toje svetainėje 2010 m. liepos 31 d., ir priduriama, kad ieškovas yra subjekto
Asaad Beitenjaneh & Partners Company for Syrian Olive Oil
partneris,
–
interneto svetainės
Al-Iqtisadi
, kurioje 2020 m. sausio 21 d. atidarytame puslapyje ieškovas apibūdinamas kaip
Lead UAE
, įregistruotos Jebel Ali laisvojoje zonoje Jungtiniuose Arabų Emyratuose, steigėjas ir pirmininkas,
–
interneto svetainės
Al Khaleej Online
, kurioje 2019 m. lapkričio 8 d. paskelbtame straipsnyje „Who steals the Syrian oil“ (Kas vagia Sirijos naftą?), kuris kitu pavadinimu taip pat buvo paskelbtas interneto svetainėje
Anadolu Arabic
2019 m. lapkričio 7 d., pažymima, kad milijardai dolerių, gaunamų iš naftos pardavimo per tokias įmones kaip Damaske įsteigta likviduojama
Lead Syria
, pateko į Assad šeimos sąskaitą; likviduojama
Lead Syria
bendrai priklauso Mohammed Makhlouf ir jo giminaičiui Nizar Asaad; savo dalį Mohammed Makhlouf įregistravo savo svainio M. Ghassan Muhanna vardu,
–
interneto svetainės
Al Hewar
, kurioje 2014 m. gegužės 14 d. paskelbtame straipsnyje „Looting of the funds and wealth of the Syrian people under the rule of the Al-Assad family, coalition administration, and the interim government (in number and facts)“ (Sirijos žmonių lėšų ir turto grobimas valdant Al-Assad šeimai, koalicinė administracija ir laikinoji vyriausybė (skaičiais ir faktais) pažymima, kad ieškovas, kaip Mohammed Makhlouf giminaitis, įsteigė likviduojamą Lead Syria naftos pramonėje Assad šeimos naudai,
–
2015 m. paskelbtos knygos „The Political Economy of investment in Syria“ (Politinė investavimo Sirijoje ekonomika), kurioje nurodyta, kad remiantis 2007 m. liepos 2 d. interneto svetainės
The Syria Report
straipsniu ieškovas, stambus verslininkas, yra likviduojamos
Lead Syria
, didžiausios šalies naftos paslaugų įmonės, generalinis direktorius ir pagrindinis akcininkas, investavęs kartu su Rami Makhlouf 23,2 mln. dolerių (apie 17,23 mln. eurų) į Jungtinėje Karalystėje įsteigtą ir Sirijoje veikiančią naftos bendrovę
Gulfsands Petroleum
.
4.

Dėl įrodymų patikimumo ir reikšmingumo
Ieškovas ginčija Tarybos pateiktų įrodymų, kuriais siekiama įrodyti įtraukimo į sąrašą motyvų pagrįstumą, patikimumą ir reikšmingumą.
Pirma, kalbant apie Tarybos pateiktų įrodymų patikimumą, reikia priminti, viena vertus, kad atliekant situacijos svarbos vertinimą, kuris yra ribojamųjų priemonių proporcingumo kontrolės dalis, gali būti atsižvelgta į šių priemonių taikymo aplinkybes, į tai, kad reikėjo skubiai imtis tokių priemonių, kuriomis siekiama daryti spaudimą Sirijos režimui, kad jis nutrauktų smurtines represijas prieš civilius gyventojus, ir į tai, kad valstybėje, kurioje vyksta pilietinis karas ir įtvirtintas autoritarinis režimas, sunku gauti tikslesnių įrodymų (žr. 2021 m. balandžio 14 d. Sprendimą Al-Tarazi / Taryba,
T‑260/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2021:187
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Kita vertus, pagal suformuotą jurisprudenciją Teisingumo Teismo ir Bendrojo Teismo veiklai taikomas laisvo įrodymų vertinimo principas, o vienintelis kriterijus vertinant pateiktų įrodymų vertę yra jų patikimumas. Be to, vertinant dokumento įrodomąją galią pirmiausia reikia patikrinti jame nurodytos informacijos tikrumą ir atsižvelgti, be kita ko, į dokumento kilmę, jo parengimo aplinkybes, adresatą, taip pat atsakyti į klausimą, ar jo turinys atrodo pagrįstas ir patikimas (žr. 2021 m. balandžio 14 d. Sprendimą Al-Tarazi / Taryba,
T‑260/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2021:187
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Reikia konstatuoti, kad ieškovas tik teigia, jog Tarybos įrodymai yra iš trečiųjų asmenų ir šališkų internete paskelbtų straipsnių gautos nuogirdos, tačiau savo argumentų nepagrindžia konkrečiais įrodymais. Kadangi ieškovui perduoti Tarybos įrodymai yra gauti iš viešai prieinamų šaltinių, jis galėjo nurodyti, kurie šaltiniai, jo nuomone, yra, pavyzdžiui, palankūs Sirijos režimui. Konkrečiai kalbant, atsižvelgiant į šio sprendimo 74 punkte primintą jurisprudenciją, nors Taryba turi pateikti įrodymų, pagrindžiančių įtraukimo į sąrašą motyvus, ieškovas turi nurodyti tuos įrodymus, kurie galėtų kelti abejonių dėl jų patikimumo (šiuo klausimu žr. 2021 m. balandžio 14 d. Sprendimą Al-Tarazi / Taryba,
T‑260/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2021:187
,
punktą).
Antra, dėl Tarybos pateiktų įrodymų reikšmingumo ieškovas tvirtina, kad dauguma jų jau nebeaktualūs. Šiuo klausimu jis pažymi, kad septyni iš jų yra daugiau nei šešerių metų senumo ir kad iš trijų straipsnių, kurie yra mažiau nei šešerių metų senumo, tik vienas iš jų yra mažiau nei dvejų metų senumo iki ginčijamų aktų priėmimo. Be to, kai kurie iš šių straipsnių yra dar mažiau reikšmingi, nei rodo jų paskelbimo data, nes juose kalbama apie įvykius, atsitikusius iki ieškovo komercinių interesų Sirijoje išnykimo. Galiausiai šie įrodymai patvirtina, kad ieškovas buvo Sirijoje veiklą vykdantis verslininkas, o jis to neginčija, tačiau jie negali įrodyti, kad šiuo metu jis yra Sirijos verslininkas.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, kuo įrodymai senesni, skaičiuojant nuo aktų, kuriais nustatomos ribojamosios priemonės asmeniui ar subjektui, priėmimo datos, tuo mažiau jie patys gali būti pakankamas pagrindas ginčijamiems aktams pagrįsti. Pažymėtina, kad nors Taryba gali jais naudotis, didelis laiko tarpas, praėjęs nuo jų paskelbimo iki ginčijamų aktų priėmimo, reikalauja iš Tarybos, kad ji juos patvirtintų kitais naujesniais įrodymais (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2017 m. liepos 26 d. Sprendimo Taryba / Hamas,
C‑79/15 P
,
EU:C:2017:584
,
ir
punktus).
Šiuo atveju įvairūs Tarybos pateikti įrodymai daugiausia pakeičia informaciją, kuri sutampa, todėl net seniausi įrodymai tam tikru mastu gali būti reikšmingi įrodinėjant įtraukimo į sąrašą motyvų pagrįstumą.
Tokiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad Tarybos pateikti įrodymai yra pagrįsti ir patikimi ir
a priori
yra reikšmingi pagrindžiant įtraukimo į sąrašą motyvus.
Vis dėlto nustatant, ar, atsižvelgiant į visą bylos medžiagą, Tarybos pateikti įrodymai yra pakankami įrodyti įtraukimo į sąrašą motyvų pagrįstumą, reikia atsižvelgti į tai, kad jie yra seni.
5.

Dėl įtraukimo į sąrašą motyvų
a)

Dėl Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko statuso
1)

Dėl ieškovo ekonominių interesų
Visų pirma iš beveik visų Tarybos pateiktų straipsnių ar publikacijų, išskyrus straipsnį iš interneto svetainės
Orient News
ir interneto svetainės
Al-Iqtisadi
tinklalapio matyti, kad ieškovas yra likviduojamos
Lead Syria
, naftos ir dujų sektoriuose veikiančios bendrovės, steigėjas ir partneris. Tai taip pat nurodyta Dokumento WK 985/2021 INIT pirmoje dalyje „Pristatymas ir artimi ryšiai su Sirijos režimu“. Be to, tiek iš ieškovo leidimo gyventi Jungtiniuose Arabų Emyratuose vizos, tiek iš interneto svetainės
Al-Iqtisadi
tinklalapio matyti, kad ieškovas vadovauja
Lead UAE
. Interneto svetainėse
Syrian Oil & Gas News
ir
Aks al Ser
ieškovas apibūdinamas kaip įvairiuose subjektuose veikiantis asmuo. Galiausiai knygos „The Political Economy of investment in Syria“ ištraukoje daroma nuoroda į ieškovo investicijas į Jungtinėje Karalystėje įsteigtą ir Sirijoje veikiančią naftos bendrovę
Gulfsands Petroleum
.
Taigi, Tarybos pateiktais įrodymais siekiama įrodyti, kad ieškovas yra Sirijos naftos sektoriaus investuotojas.
Ieškovas ginčija tokį apibūdinimą ir iš esmės teigia, kad jis nebeturi jokių komercinių interesų Sirijoje.
Pirma, dėl likviduojamos
Lead Syria
ieškovas pateikė 2011 m. lapkričio mėn. sutartį, pagal kurią jis pasitraukė iš bendrovės A naudai ir, siekdamas įrodyti, kad ši bendrovė nuo 2012 m. nevykdo veiklos, pateikė šio subjekto pajamų deklaracijas už 2012–2020 m. Jis taip pat pateikė 2021 m. sausio 5 d. Damasko įmonių registro pažymą, kurioje nurodyta, kad likviduojamos
Lead Syria
likvidavimo procedūra prasidėjo 2020 m. lapkričio 8 d., t. y. prieš priimant ginčijamus aktus.
Reikia konstatuoti, kad, pirma, visuose Tarybos pateiktuose įrodymuose, susijusiuose su likviduojama
Lead Syria
, data yra ankstesnė nei 2021 m. sausio 5 diena. Antra, Taryba nepateikė jokių argumentų, kad likviduojama
Lead Syria
vis dar veikia arba kad ieškovo pateikti įrodymai nėra pagrįsti ir patikimi.
Darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog nebeturi interesų likviduojamoje
Lead Syria
, kuri ginčijamų aktų priėmimo dieną bet kuriuo atveju buvo neveikianti ir likviduojama.
Antra, kiek tai susiję su
Lead UAE
, ieškovas pateikia du Dubajuje (Jungtiniai Arabų Emyratai) esančio audito biuro
QNA Auditor
s perengtus dokumentus, kuriais jis patvirtina, kad
Lead UAE
nevykdo veiklos Sirijoje. Tie dokumentai – tai 2021 m. vasario 18 d. laiškas ir 2021 m. lapkričio 15 d. lentelė, kurią
QNA Auditor
parengė, kad patvirtintų
Lead UAE
vykdomų ir baigtų projektų sąrašą. Iš tos lentelės matyti, kad
Lead UAE
vykdo statybos projektus Alžyre ir Katare.
Reikia pažymėti, kad, be Tarybos pateiktos ieškovo leidimo gyventi Jungtiniuose Arabų Emyratuose vizos,
Lead UAE
minima tik interneto svetainės
Al-Iqtisadi
tinklalapyje. Vis dėlto šiame tinklalapyje nenurodyta, kur vykdomi
Lead UAE
projektai.
Tarybos argumentą, kad iš 2021 m. vasario 18 d. rašto aiškiai nematyti, ar jame esantys pareiškimai susiję su
Lead UAE
, ar likviduojama
Lead Syria
, reikia atmesti kaip nepagrįstą. Ieškovas pateikė pagrįstų paaiškinimų, kuriais siekė atskirti
Lead Syria
nuo likviduojamos
Lead UAE
. Jis pateikė įrodymų, susijusių su kiekviena iš šių bendrovių, kuriuos perdavė įstaigos, kaip antai audito biuras ar įmonių registras, ir jie leidžia tvirtinti, kad likviduojama
Lead Syria
yra bendrovė, kurią jis įsteigė Sirijoje su Ghassan Muhanna prieš pasitraukdamas iš jos 2011 m., o
Lead UAE
yra įmonė, kurią jis įsteigė Jungtiniuose Arabų Emyratuose.
Žinoma, didelis šių bendrovių pavadinimų panašumas kelia painiavą. Vis dėlto, nors ieškovas bandė aiškiai raštu įvardyti šiuos du subjektus ir pateikti paaiškinimų, kad padėtų Bendrajam Teismui juos atskirti, Taryba nesudarė sąlygų Bendrajam Teismui lengviau suprasti, koks subjektas turimas omenyje dokumentuose WK 4069/2019 INIT ir WK 985/2021 INIT, kuriuose vartojami skirtingi pavadinimai, pateiktuose įvairiuose įrodymuose, ir savo raštuose netgi sukūrė tam tikrą painiavą. Galiausiai reikia konstatuoti, kad atsakydama į Bendrojo Teismo per posėdį pateiktą klausimą Taryba patvirtino, kad buvo du subjektai, t. y. likviduojama
Lead Syria
ir
Lead UAE
, ir kad, kai daroma nuoroda į ieškovo ir Ghassan Muhanna įkurtą subjektą, reikia suprasti, kad kalbama apie likviduojamą
Lead Syria
.
Vadinasi, ieškovas įrodė, kad Jungtiniuose Arabų Emyratuose įsteigta
Lead UAE
nevykdo veiklos Sirijoje, ir tai patvirtina Tarybos pateikti įrodymai.
Bet kuriuo atveju reikia pažymėti, kad ieškovas pateikė bendrovės
Lead UAE
vienintelės akcininkės – bendrovės B – 2020 m. kovo 23 d. sprendimą, kuriame priimamas jo atsistatydinimas iš direktoriaus pareigų nuo šios datos.
Taryba nepateikė jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas ieškovo atsistatydinimas, ir neginčijo jo pateiktų įrodymų patikimumo.
Darytina išvada, kad ieškovas įrodė, kad nebedalyvauja
Lead UAE
, kuri bet kuriuo atveju nėra Sirijoje įsteigta bendrovė ir joje nevykdo jokios veiklos.
Trečia, reikia išnagrinėti ieškovo dalyvavimą įvairiuose interneto svetainėse
Syrian Oil & Gas News
ir
Aks al Ser
nurodytuose subjektuose.
Pirma, kiek tai susiję su bendrove
Asaad and Petngnap & Co
, kurią ieškovas, Tarybai to neginčijant, sieja su
Asaad Beitenjaneh & Partners Company for Processing & Refining Edible Oils
, 2011 m. lapkričio mėn. reorganizuota į privačią bendrovę
Syrian Private Joint-stock Company for Processing and Refining Edible Oils
, ieškovas pateikė 2021 m. lapkričio 15 d. šio subjekto raštą, patvirtinantį, kad tą dieną jis neturėjo jos akcijų. Žinoma, šis pareiškimas, nustatantis ieškovo padėtį minėtos bendrovės atžvilgiu, egzistavusią po to, kai buvo priimti 2021 m. aktai, neįrodo, kad tuo metu, kai Taryba priėmė jam nustatytas ribojamąsias priemones, ieškovas tokių akcijų neturėjo. Vis dėlto vienintelis Tarybos pateiktas įrodymas, kad ieškovas yra to subjekto partneris, gana senas, nes yra iš 2010 m. Be to, joks kitas naujesnis įrodymas nepatvirtina šios informacijos. Taryba nepateikė ir jokio argumento, kad ieškovas vis dar turi interesų šioje bendrovėje. Galiausiai ji taip pat nepateikė argumento, kuriuo būtų ginčijamas ieškovo pateikto įrodymo patikimumas ir reikšmingumas. Tokiomis aplinkybėmis kyla pagrįstų abejonių, kad priimant 2021 m. aktus ieškovas dar turėjo tos bendrovės akcininko statusą.
Vis dėlto dėl 2022 m. aktų dėl palikimo sąrašuose reikia pažymėti: kadangi ieškovo pateikti įrodymai yra iš laikotarpio iki jų priėmimo, o Taryba nepateikė jokių papildomų įrodymų, reikia manyti, kad ieškovas įrodė, kad nebeturėjo bendrovės
Asaad and Petngnap & Co
akcininko statuso šių aktų priėmimo momentu.
Antra, kiek tai susiję su draudimo bendrove
United Insurance Company
, ieškovas pateikė 2021 m. lapkričio 16 d. šios bendrovės pirmininko raštą, kuriame nurodyta, kad nuo 2012 m. jis neturi jos akcijų. Savo ruožtu Taryba pateikia vieną straipsnį, kuriuo siekiama įrodyti, kad ieškovas investavo į šį subjektą 2010 m., ir jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas to rašto patikimumas ar turinys. Taigi, darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog priimant ginčijamus aktus jis neturėjo šios bendrovės akcijų.
Trečia, dėl bendrovės
Al Badia Cement JSC
ieškovas pateikė 2021 m. balandžio 25 d. šio subjekto raštą, kuriame nurodyta, kad 2011 m. rugsėjo 25 d. jis atsistatydino iš valdybos nario pareigų ir pardavė 2011 m. turėtas akcijas. Siekdamas įrodyti, kad nebeturi interesų šioje bendrovėje, jis pateikė kitus du dokumentus iš interneto svetainės
Wikileaks
, kurie patvirtina jo atsistatydinimą. Savo ruožtu Taryba nepateikė jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas šių įrodymų patikimumas ar turinys. Taigi ieškovas įrodė, kad priimant ginčijamus aktus jis nebuvo susijęs su aptariama bendrove.
Ketvirta, dėl
Bank Audi Syria
banko, kuris, kaip teigia ieškovas, tapo
Ahli Trust Bank
(Taryba to neginčija), ieškovas pateikia 2021 m. lapkričio 11 d. šio subjekto raštą, patvirtinantį, kad iki tos datos jis neturėjo jo akcijų. Savo ruožtu Taryba pateikia tik 2010 m. ir 2012 m. duomenis, rodančius, kad ieškovas yra šio subjekto partneris, ir jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas to rašto patikimumas ar turinys. Taigi, darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog priimant ginčijamus aktus jis nebuvo šio banko akcininkas.
Penkta, dėl bendrovės
Syrian Arab Insurance Company
ieškovas pateikė 2021 m. lapkričio 9 d. šio subjekto raštą, kuriame nurodyta, kad iki tos datos jis neturėjo jos akcijų. Savo ruožtu Taryba pateikia tik vieną straipsnį, kuriuo siekiama įrodyti, jog ieškovas investavo į minėtą bendrovę 2010 m., ir jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas to rašto patikimumas ar turinys. Taigi, darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog priimant ginčijamus aktus jis neturėjo šios bendrovės akcijų.
Šešta, dėl draudimo bendrovės
Aqeelah Takaful Insurance Company
ieškovas pateikia 2021 m. gegužės 10 d. šios įmonės raštą, kuriame patvirtinta, kad jis neturėjo šios bendrovės akcijų „iki 2021 m. kovo 31 d.“. Paklaustas per posėdį jis patvirtino, kad ši formuluotė tiesiog reiškia, kad jis neturi šios bendrovės akcijų. Bet kuriuo atveju šis įrodymas įrodo bent tai, kad, priešingai, nei nurodyta interneto svetainėje
Syrian Oil & Gas News
, 2010 m. ieškovas neturėjo šios bendrovės akcijų. Savo ruožtu Taryba pateikia vieną straipsnį, kuriuo siekiama įrodyti ryšį tarp ieškovo ir minėtos draudimo bendrovės, tačiau nepateikia jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas to rašto patikimumas ar turinys. Taigi kyla pagrįstų abejonių, kad priimant ginčijamus aktus ieškovas buvo susijęs su aptariama draudimo bendrove.
Septinta, dėl
Dajajouna
, kuri, jo teigimu, yra bendrovės
DANZ for Food Industries
prekių ženklas, ir Taryba to neginčijo, ieškovas pateikia 2021 m. lapkričio 15 d. raštą, kuriame pripažįstama, kad laikotarpiu nuo 2010 m. sausio 3 d. iki 2021 m. lapkričio 15 d. jis neturėjo šios bendrovės akcijų. Savo ruožtu Taryba pateikia tik vieną straipsnį, kuriuo siekiama įrodyti, kad ieškovas investavo į šį subjektą 2010 m., ir jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas to rašto patikimumas ar turinys. Taigi, darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog priimant ginčijamus aktus jis neturėjo šios bendrovės akcijų.
Aštunta, dėl bendrovės
Assaad Baitangana and Partners for producing oils
, siejamos su
Asaad Beitenjaneh & Partners Company for Syrian Olive Oil
, 2011 m. pertvarkyta į privačią bendrovę
Syrian Olive Oil Private Joint-stock Company
(Taryba to neginčija), ieškovas pateikė pastarosios bendrovės 2021 m. lapkričio 15 d. raštą, kuriame pažymėta, kad tuo momentu jis neturėjo jos akcijų. Žinoma, šis pareiškimas, nustatantis ieškovo padėtį šios bendrovės atžvilgiu, egzistavusią po to, kai buvo priimti 2021 m. aktai, neįrodo, kad tuo metu, kai Taryba priėmė jam nustatytas ribojamąsias priemones, jis tokių akcijų neturėjo. Vis dėlto vienintelis Tarybos pateiktas įrodymas, kad ieškovas yra šio subjekto partneris, gana senas, nes yra iš 2010 m. Be to, joks kitas naujesnis įrodymas nepatvirtina šios informacijos. Taryba nepateikė ir jokio argumento, kad ieškovas vis dar turi interesų šioje bendrovėje. Galiausiai jis taip pat nepateikė argumento, kuriuo būtų ginčijamas ieškovo pateikto įrodymo patikimumas ir reikšmingumas. Tokiomis aplinkybėmis kyla pagrįstų abejonių, kad priimant 2021 m. aktus ieškovas dar turėjo aptariamos bendrovės akcininko statusą.
Vis dėlto dėl 2022 m. aktų dėl palikimo sąrašuose reikia pažymėti: kadangi ieškovo pateikti įrodymai yra iš laikotarpio iki jų priėmimo, o Taryba nepateikė jokių papildomų įrodymų, reikia manyti, kad ieškovas įrodė, jog nebeturėjo bendrovės
Syrian Olive Oil Private Joint-stock Company
akcininko statuso šių aktų priėmimo momentu.
Devinta, dėl bendrovės
Cham Holding
ieškovas pateikia 2021 m. gegužės 12 d. šio subjekto raštą, kuriame pažymėta, kad nuo 2014 m. birželio 26 d. jis nebeturi šios bendrovės akcijų. Savo ruožtu Taryba pateikė du 2010 m. ir 2012 m. straipsnius, kuriuose nurodyta, kad ieškovas turi interesų toje bendrovėje, ir jokio argumento, kuriuo būtų siekiama užginčyti to rašto patikimumą ir reikšmingumą arba įrodyti, kad ieškovas vis dar turi interesų šioje bendrovėje. Taigi darytina išvada, kad ieškovas pateikė įrodymų, jog priimant ginčijamus aktus jis nebeturėjo aptariamos bendrovės akcijų.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad ieškovas pateikė pakankamai įrodymų, kad paneigtų Tarybos išvadų dėl jo dalyvavimo įvairiuose Sirijos subjektuose pagrįstumą.
Galiausiai, dešimta, kiek tai susiję su bendrove
Gulfsands Petroleum
, ieškovas neginčija, kad turėjo šios bendrovės akcijų, tačiau nurodo, kad jas valdė per
Hickam Ventures Ltd
. Jis pateikia 2008 m. gruodžio 31 d. pastarosios įmonės akcijų portfelio išrašą, iš kurio matyti, kad ji iš tikrųjų turėjo šios bendrovės akcijų. Be to, jis patikslina, kad, priešingai, nei teigia Taryba, jis neįsteigė aptariamos bendrovės, ir šiuo atžvilgiu pateikė 2014 m. gruodžio 2 d. tokios bendrovės steigimo dokumentą. Iš šio dokumento teksto matyti, kad bendrovės įsteigimo momentu ieškovas nebuvo nei jos steigėjas, nei direktorius. Be to, jis pateikia
Hickam Ventures
turto paskirstymo ir portfelio pokyčių ataskaitą, kad įrodytų, jog 2009 m. ji perleido aptariamos bendrovės akcijas. Reikia pažymėti, kad 2009 m. gruodžio 31 d. užfiksuoti portfelio pokyčiai rodo, kad tos akcijos išnyko. Tai patvirtina 2010 m. gruodžio 3 d. tos bendrovės akcininkų sąrašas, kuriame nėra nei
Hickam Ventures
, nei ieškovo pavardės. Galiausiai ieškovas pateikia patvirtintą 2021 m. sausio 12 d.
Hickam Ventures
akcininkų sąrašą, kad įrodytų, kad joje nebeturi jokių interesų. Iš šio dokumento matyti, kad ieškovo pavardės nėra
Hickam Ventures
akcininkų sąraše. Savo ruožtu Taryba neginčija ieškovo pateikto pagrįsto faktinių aplinkybių aprašymo ir nekvestionuoja jo pateiktų įrodymų patikimumo ar turinio ir pateikia tik vieną dokumentą – 2015 m. knygos, grindžiamos 2007 m. straipsniu, ištrauką, – kuriame nurodyta, kad jis investavo į šią bendrovę. Vadinasi, darytina išvada, kad ieškovas pagrįstai ginčijo faktą, kad priimant ginčijamus aktus jis turėjo interesų aptariamoje bendrovėje.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Taryba pakankamai teisiškai nepagrindė fakto, kad ieškovas turi komercinių interesų Sirijoje.
Be to, iš Tarybos pateiktos 2012 m. rugsėjo 6 d. interneto svetainės straipsnio matyti, kad ieškovas pradėjo likviduoti savo finansinį turtą ir imti pinigus iš bankų po to, kai buvo subombarduotas Sirijos nacionalinio saugumo štabas, o tai patvirtina ieškovo teiginį, kad nuo 2012 m. jis nebeturi interesų Sirijoje.
2)

Dėl ieškovo pareigų tam tikrose su prekyba susijusiuose įstaigose
Iš interneto svetainės
Syrian Oil & Gas News
matyti, kad ieškovas yra Sirijos-Alžyro prekybos rūmų Sirijos padalinio vadovas ir Sirijos tarptautinių prekybos rūmų nacionalinio komiteto narys.
Ieškovas neginčija, kad priklausė Sirijos-Alžyro prekybos rūmams ir Sirijos tarptautiniams prekybos rūmams.
Vis dėlto, pirma, dėl Sirijos-Alžyro prekybos rūmų ieškovas pateikia 2013 m. liepos 1 d. raštą, kurį šie rūmai adresavo
Bank Audi
po to, kai Sirijos ekonomikos ir užsienio prekybos ministerija priėmė Sprendimą Nr. 247, kuriuo numatyta nutraukti Sirijos verslininkų rūmų veiklą. Reikia konstatuoti, kad vieninteliai Tarybos pateikti įrodymai yra interneto svetainės
Syrian Oil & Gas News
straipsniai iš 2010 m., t. y. prieš priimant minėtą sprendimą. Be to, Taryba neginčija nei minėto rašto patikimumo, nei jo turinio ir neįrodo, kad priimant ginčijamus aktus tie rūmai buvo atkurti ir kad ieškovas buvo jų narys. Kadangi ieškovas įrodė, kad priimant ginčijamus aktus aptariamų rūmų nebuvo, negalima remtis aplinkybe, kad jis buvo jų narys, siekiant pagrįsti jo, kaip Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko, statusą.
Antra, dėl Sirijos tarptautinės prekybos rūmų ieškovas pateikia šių rūmų Sirijos nacionalinio komiteto pirmininko 2021 m. vasario 16 d. raštą, kuriame patvirtinta, kad jis atsistatydino iš pareigų šių rūmų valdyboje ir nuo 2012 m. nebėra jos aktyvus narys. Reikia konstatuoti, kad vieninteliai Tarybos pateikti įrodymai yra iš interneto svetainėje
Syrian Oil & Gas News
paskelbto straipsnio iš 2010 m., t. y. prieš ieškovo atsistatydinimą 2012 m. Be to, Tarybos argumentais dėl ieškovo pateiktų trečiųjų asmenų raštų siekiama užginčyti jų pareiškimus dėl ieškovo komercinės veiklos Sirijoje. Vis dėlto ji nepateikia jokio argumento, kuriuo konkrečiai užginčytų tai, kad ieškovas atsistatydino iš aptariamų rūmų valdybos, ir net pripažįsta, kad toks atsistatydinimas įvyko ir kad šią veiklą ieškovas vykdė praeityje. Galiausiai ji neginčija minėto rašto patikimumo. Todėl darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog priimant ginčijamus aktus jis nebebuvo aptariamų rūmų narys. Taryba nepateikė jokio rimto ir nuoseklaus įrodymo, leidžiančio pagrįstai manyti, kad ieškovas išlaikė ryšius su tais rūmais po to, kai nutraukė savo veiklą šioje struktūroje, ir pateisinančio jo pavardės įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2021 m. lapkričio 24 d. Sprendimo Assi / Taryba,
T‑256/19
,
EU:T:2021:818
,
punktą).
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Taryba pakankamai teisiškai nepagrindė aplinkybės, kad ieškovas buvo Sirijos-Alžyro prekybos rūmų ir Sirijos tarptautinių prekybos rūmų narys.
3)

Išvada dėl ieškovo, kaip Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko, statuso
Kadangi Taryba teisiškai neįrodė nei to, kad ieškovas turėjo komercinių interesų Sirijoje, nei to, kad jis ėjo pareigas prekybos įstaigose, darytina išvada, kad ji nepagrindė įtraukimo į sąrašą motyvo, susijusio su ieškovo kaip veiklą Sirijoje vykdančio įtakingo verslininko statusu.
b)

Dėl ryšių su Assad ir Makhlouf šeimų nariais
Pirma, iš informacijos, pateiktos interneto svetainėse
Dawdaa
,
Syriano
,
Ayn Almadina
,
Al Khaleej Online
,
Al Hewar
, knygoje „The Political Economy of investment in Syria“ ir Dokumento WK 985/2021 INIT pirmoje dalyje, matyti, kad ieškovas turi ryšių su Mohammed ir Rami Makhlouf. Antra, remiantis informacija, gauta iš interneto svetainių
Dawdaa
,
Orient News
,
Al Khaleej Online
ir
Al Hewar
, taip pat iš Dokumento WK 985/2021 INIT pirmos dalies, ieškovas turi ryšių su Assad šeima.
1)

Dėl ryšių su Makhlouf šeimos nariais
Reikia pažymėti, kad Tarybos pateiktais įrodymais siekiama įrodyti, kad ieškovo ryšiai su Makhlouf šeimos nariais yra dviejų rūšių: profesiniai ir asmeniniai. Ši išvada, beje, yra patvirtina triplike.
Pirma, dėl ieškovo profesinių ryšių su Makhlouf šeimos nariais pažymėtina, kad juos, remiantis Tarybos pateikta informacija, rodo, pirma, jo partnerystė su Ghassan Muhanna, kuris veikia kaip savo svainio Mohammed Makhlouf, Rami Makhlouf tėvo, patikėtinis likviduojamoje
Lead Syria
, ir, antra, investicijos
Gulfsands Petroleum
kartu su Rami Makhlouf ir jo interesai
Cham Holding
, kurią kontroliuoja Rami Makhlouf.
Viena vertus, dėl likviduojamos
Lead Syria
, ieškovas įrodė, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 95–97 punktų, jis iš jos pasitraukė 2011 m. lapkričio mėn. ir kad priimant ginčijamus aktus ši bendrovė buvo likviduojama. Todėl Taryba negali remdamasi ieškovo dalyvavimu toje bendrovėje įrodinėti, jog priimant tuos aktus jį ir Mohammed Makhlouf siejo profesinis ryšys.
Kita vertus, dėl
Cham Holding
ir
Gulfsands Petroleum
ieškovas įrodė, kaip matyti atitinkamai iš šio sprendimo 117 ir 119 punktų, kad priimant ginčijamus aktus jis nebeturėjo interesų šiose bendrovėse. Todėl Taryba negali remtis ieškovo dalyvavimu tose bendrovėse, kad įrodytų, jog priimant tuos aktus jį ir Rami Makhlouf siejo profesinis ryšys.
Antra, dėl ieškovo asmeninių ryšių su Makhlouf šeimos nariais pažymėtina, kad iš interneto svetainės
Ayn Almadina
straipsnio matyti, kad ieškovas yra Mohammed Makhlouf pusbrolis, o jo motina Jamila Muhanna – Mohammed Makhlouf žmonos pusseserė. Interneto svetainėje
Al Khaleej Online
paskelbtame straipsnyje nurodyta, kad ieškovas yra Mohammed Makhlouf giminaitis.
Dokumento Nr. WK 985/2021 INIT pirmoje dalyje pristatant ieškovą ir jo artimus ryšius su Sirijos režimu jis apibūdinamas kaip pusbrolis susituokus Assad ir Makhlouf šeimų vaikams, nes jo teta iš motinos pusės yra Mohammed Makhlouf – Rami Makhlouf tėvo ir prezidento Bashar Al-Assad dėdės – žmona.
Taip pat reikia pažymėti, kad 2021 m. vasario 12 d. laiške Taryba pakartojo, jog ieškovas yra susijęs su Rami Makhlouf ir Bashar Al-Assad šeimomis dėl jo tetos iš motinos pusės santuokos su Mohammed Makhlouf.
Visų pirma Taryba, kuriai tenka įrodinėjimo pareiga, kaip priminta šio sprendimo 72 punkte, pateikė tik du straipsnius iš interneto svetainių, kuriuose minimas ieškovo ir Makhlouf šeimos giminystės ryšys. Vienas iš jų, t. y. interneto svetainė
Al Khaleej Online
, tik gana neaiškiai nurodo tą giminystės ryšį, jo neapibrėždamas. Be to, interneto svetainėje
Ayn Almadina
nurodytas giminystės ryšys, t. y. kad ieškovas yra Mohammed Makhlouf pusbrolis, o jo motina Jamila Muhanna – Mohammed Makhlouf žmonos pusseserė, skiriasi nuo to, kuris nurodytas Dokumento WK 985/2021 INIT pirmoje dalyje. Tame dokumente nurodyta, kad būtent ieškovo teta iš motinos pusės, taigi iš esmės Jamila Muhanna sesuo, yra susituokusi su Mohammed Makhlouf.
Vadinasi, dokumentuose WK 4069/2019 INIT ir WK 985/2021 INIT pateikta informacija nesutampa.
Maža to, Dokumente WK 985/2021 INIT esantis teiginys, kad viena iš ieškovo tetų iš motinos pusės yra susituokusi su Mohammed Makhlouf, yra nepagrįstas ir neaiškus, nes joks įrodymas to nepatvirtina ir niekur nėra nurodyta Mohammed Makhlouf žmonos pavardė. Be to, Tarybos teiginys, kad sąvoka „teta iš motinos pusės“ gali reikšti ir ieškovo motinos tetą, nėra įtikinamas. Šio dokumento pirmoje dalyje Mohammed Makhlouf žmona aiškiai apibūdinama kaip ieškovo teta iš motinos pusės. Tokio požiūrio dėl giminystės ryšio Taryba be jokių išlygų laikėsi 2021 m. vasario 12 d. rašte. Taigi, dabar ji negali teigti, kad Mohammed Makhlouf žmona iš tikrųjų galėtų būti ieškovo motinos teta. Bet kuriuo atveju jos teiginys pateiktas kaip hipotezė ir yra nepagrįstas.
Galiausiai Tarybos argumentas, kad Ghassan Muhanna ir ieškovo motina susijusios, yra tik hipotezė, pirmą kartą pateikta atsiliepime į ieškinį. Bet kuriuo atveju nė vienas iš Tarybos pateiktų įrodymų to nepatvirtina.
Beje, Taryba pateikia 2021 m. rugsėjo 13 d.
Tribunal administratif de Paris
(Paryžiaus administracinis teismas, Prancūzija) sprendimą dėl ieškovo, kad įrodytų, jog buvo pripažinta, kad jis tikrai turi šeiminių ryšių su Makhlouf ir Assad šeimomis.
Reikia pažymėti, kad taip darydama Taryba nesiremia Prancūzijos teismo sprendimu kaip įrodymu, kuriuo siekiama pagrįsti ieškovo pavardės įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus, tačiau pateikia jį, kad patvirtintų Bendrajam Teismui ieškovo apibūdinimą. Šiuo požiūriu nėra pagrindo kelti klausimo dėl šio įrodymo priimtinumo pagal jurisprudenciją, jog Sąjungos teisės akto teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į to akto priėmimo momentu buvusias faktines ir teisines aplinkybes (žr. 2015 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. / Komisija,
C‑398/13 P
,
EU:C:2015:535
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją ir 2015 m. rugsėjo 4 d. Sprendimo NIOC ir kt. / Taryba,
T‑577/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2015:596
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Atsižvelgiant į tai, reikia priminti, kad pagal SESV 263 straipsnį Sąjungos teismas turi išimtinę jurisdikciją atlikti Tarybos priimtų aktų teisėtumo kontrolę. Vadinasi, Bendrasis Teismas turi išnagrinėti ginčijamų aktų teisėtumą, atsižvelgdamas tik į jam šalių pateiktus argumentus ir įrodymus.
Be to, reikia pažymėti, kad
Tribunal administratif de Paris
(Paryžiaus administracinis teismas), spręsdamas dėl 2020 m. vasario 12 d. Prancūzijos ekonomikos ir finansų ministro sprendimo (toliau – 2020 m. vasario 12 d. ministro sprendimas), pareiškė nuomonę dėl įtraukimo į sąrašą motyvų, nustatytų 2019 m. aktuose. Taigi ieškinių dalykas skiriasi, todėl bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas negali būti saistomas iš to sprendimo kylančios galimos
res judicata
galios.
Iš 2021 m. balandžio 25 ir 26 d. ieškovo pateiktų Sirijos civilinės būklės aktų registro ištraukų dėl jo mamos šeimos, kurių patikimumo ir reikšmingumo Taryba neginčijo, matyti, kad nė viena ieškovo tetų iš motinos pusės nėra susituokusi su Mohammed Makhlouf.
Nors Sirijos civilinės būklės aktų registro ištraukose ieškovo mamos vardo ir pavardės rašyba šiek tiek skiriasi nuo rašybos kituose įrodymuose („Jamileh“ vietoj „Jamila“ ir „Mhanna“ vietoj „Muhanna“), tokius skirtumus galima paaiškinti skirtinga arabiškų vardų perraša lotyniškomis raidėmis.
Be to, pati Taryba atsiliepime į ieškinį nurodo, kad Jamila Muhanna yra ieškovo motina. Todėl darytina išvada, kad Sirijos civilinės būklės aktų registro ištraukos yra susijusios su ieškovo motinos šeima. Todėl darytina išvada, kad ieškovas įrodė, jog nė viena jo tetų iš motinos pusės nebuvo susituokusi su Mohammed Makhlouf.
Darytina išvada, kad dėl Tarybos pateiktų įrodymų nenuoseklumo ir atsižvelgiant į ieškovo pateiktus dokumentus reikia konstatuoti, kad Taryba nepakankamai pagrindė įtraukimo į sąrašą motyvų, susijusių su tuo, kad ieškovas yra susijęs su Makhlouf šeimos nariais, pagrįstumą.
2)

Dėl ieškovo ryšių su Assad šeimos nariais
Reikia pažymėti, kad Tarybos pateiktais įrodymais siekiama įrodyti, jog ieškovo ryšiai su Assad šeimos nariais yra tik profesiniai.
Iš tiesų iš interneto svetainės
Dawdaa
aiškiai matyti, kad ieškovas nėra Assad šeimos narys, bet yra artimas jai dėl savo pareigų.
Be to, Tarybos požiūris nėra visiškai aiškus. Nors pripažįsta, kad ieškovas nėra prezidento Bashar Al-Assad pusbrolis ir nors per teismo posėdį patvirtino, kad prezidentas neturi pusbrolio su tokia pat pavarde kaip ieškovas, atsiliepime į ieškinį ji aiškina, kad ieškovas gali būti laikomas prezidento pusbroliu, nes Mohammed Makhlouf, tariamai susijęs su ieškovu per santuoką su viena jo tetų iš motinos pusės, yra prezidento dėdė.
Pirma, reikia pažymėti, kad Taryba formaliai nesirėmė tuo, jog ieškovas yra prezidento Bashar Al-Assad pusbrolis, kad pateisintų jo pavardės įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus. Antra, reikia priminti, kad, kaip nustatyta šio sprendimo 147 punkte, Taryba pakankamai teisiškai neįrodė ieškovo asmeninių ryšių su Makhlouf šeima, per kurią jis būtų susijęs su Assad šeima.
Kiek tai susiję su profesiniais ryšiais, siejančiais ieškovą su Assad šeimos nariais, iš informacijos, pateiktos interneto svetainėse
Dawdaa
,
Orient News
,
Al Khaleej Online
ir
Al Hewar
, matyti, kad jie buvo nustatyti naftos sektoriuje. Dokumento WK 985/2021 INIT pirmoje dalyje ieškovas apibūdinamas kaip pasinaudojęs ryšiais su Bassel Al-Assad, 1994 m. sausio 21 d. mirusiu vyriausiuoju Hafez Al-Assad sūnumi, kad praturtėtų.
Kadangi 1994 m. Bassel Al-Assad mirė, reikia tik pasiaiškinti ieškovo ryšius su Assad šeimos nariais dėl jo veiklos naftos sektoriuje.
Pirma, iš interneto svetainių
Al Khaleej Online
ir
Al Hewar
straipsnių matyti, kad ieškovas turėjo ryšių su Assad šeimos nariais per likviduojamą
Lead Syria
. Kaip nustatyta šio sprendimo 97 punkte, priimant ginčijamus aktus ieškovas nebeturėjo ryšių su šia bendrove.
Antra, dėl ieškovo ir Maher Al-Assad partnerystės įgyvendinant aljansą „nafta už maistą“ reikia konstatuoti, kad ji paminėta tik
Orient News
interneto svetainės straipsnyje. Tačiau vien šis įrodymas, dėl kurio Taryba, be kita ko, nepateikė jokio įtikinamo paaiškinimo nei savo rašytinėse pastabose, nei per teismo posėdį, neleidžia suprasti, kaip šis aljansas konkrečiai veikė, t. y. per kokius subjektus, nei kokios buvo jo veikimo pasekmės. Tokie paaiškinimai vis dėlto buvo būtini, nes visuotinai žinoma, kad pasakymas „nafta už maistą“ nurodo į programą, kurią Jungtinių Tautų organizacija 1996–2003 m. sukūrė Irakui.
Trečia, interneto svetainės
Dawdaa
straipsnyje minimi ieškovo ir Assad šeimos nesutarimai dėl naftos sektoriuje kilusių problemų, todėl šis įrodymas veikiau rodo nutrūkusius ieškovo ir Assad šeimos ryšius šiame sektoriuje.
Vadinasi, Taryba nepateikė pakankamai konkrečių, tikslių ir nuoseklių įrodymų, kad įrodytų, jog ieškovas dėl veiklos naftos sektoriuje turi profesinių ryšių su Assad šeimos nariais.
Be to, interneto svetainės
Dawdaa
straipsnyje nurodyta, kad ieškovas dėl savo pareigų toliau palaiko ryšius su Assad šeima. Vis dėlto jame nepatikslinama, kokios tai pareigos, ir nepaaiškinama, kaip jos leidžia nustatyti tokį ryšį. Be to, kadangi šios informacijos nepatvirtina kiti įrodymai, reikia konstatuoti, kad ji nepakankamai teisiškai pagrindžia ieškovo ir Assad šeimos narių profesinius ryšius.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Taryba nepakankamai pagrindė įtraukimo į sąrašą motyvus dėl ieškovo ryšių su Assad šeimos nariais.
3)

Išvada dėl ieškovo ryšių su Makhlouf ir Assad šeimos nariais
Kadangi Taryba neįrodė, kad ieškovas yra susijęs su Makhlouf ir Assad šeimos nariais, nesvarbu, ar tai būtų profesiniai, ar asmeniniai ryšiai, darytina išvada, kad ji nepagrindė įtraukimo į sąrašą motyvo, susijusio su ieškovo ryšiais su Makhlouf ir Assad šeimos nariais.
c)

Dėl sąsajos su Sirijos režimu
Reikia patikrinti, ar ieškovo situacija yra pakankamas įrodymas, kad jis remia Sirijos režimą arba gauna naudos iš režimo vykdomos politikos. Tokį vertinimą reikia atlikti ne atskirai išnagrinėjant įrodymus, bet atsižvelgiant į su jais susijusias aplinkybes. Taryba įvykdo jai tenkančią įrodinėjimo pareigą, jei Sąjungos teismui pateikia pakankamai konkrečių, aiškių ir vienas kitą papildančių įrodymų visetą, leidžiantį nustatyti, kad tarp asmens, kuriam taikoma lėšų įšaldymo priemonė, ir režimo, su kuriuo kovojama, yra pakankamas ryšys (žr. 2016 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Tri-Ocean Trading / Taryba,
T‑709/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:459
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Remiantis šio sprendimo 41 ir 78 punktuose primintais įtraukimo motyvais, ieškovas dėl savo, kaip Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko, statuso ir ryšių su Makhlouf ir Assad šeimos nariais dalyvavo Sirijos režimo veiksmuose, gavo iš jo naudos arba kitaip jį rėmė.
Reikia pažymėti, kad Taryba naudojo būtąjį laiką, sakydama, jog ieškovas gavo naudos iš Sirijos režimo, jį rėmė ir jame dalyvavo. Ši išvada taip pat galioja įtraukimo į sąrašą motyvų versijoms vokiečių ir ispanų kalbomis, kuriose atitinkamai nurodyta, kad ieškovas „war in dieser Eigenschaft Teil, Nutznießer oder anderweitig Unterstützer des syrischen Regimes“ ir „ha participado en el régimen sirio, se ha beneficiado de él o lo ha apoyado“.
Įtraukimo į sąrašą motyvų versijoje anglų kalba ji nurodo, kad ieškovas „has been participating in, benefiting from or otherwise supporting the Syrian regime“. „Present perfect continuous“ laiko vartojimas anglų kalboje rodo, kad ieškovas dalyvavo Sirijos režimo veikloje, gavo naudos iš jo ir jį rėmė ir toliau tai daro.
Per teismo posėdį paklausta dėl įvairiose įtraukimo į sąrašą motyvų kalbinėse redakcijose vartojamo laiko Taryba iš esmės nurodė, kad pirmiausia reikia pasidomėti įrodymais ir įvairiais laikotarpiais, kuriais buvo remiamas Sirijos režimas.
Reikia konstatuoti, kad motyvai, dėl kurių Taryba ieškovą laiko remiančiu Sirijos režimą ir gaunančiu iš jo naudos, sutampa su tais, dėl kurių jis laikomas Sirijoje veiklą vykdančiu įtakingu verslininku ir turinčiu ryšių su Assad ir Makhlouf šeimų nariais.
Reikia priminti, kad remiantis jurisprudencija negalima atmesti to, jog konkretaus asmens įtraukimo į sąrašą motyvai gali iš dalies sutapti, t. y. asmuo gali būti laikomas Sirijoje veiklą vykdančiu įtakingu verslininku ir dėl vykdomos veiklos gaunančiu naudos iš Sirijos režimo arba remiančiu jį. Tai matyti būtent iš to, kad, kaip nustatyta Sprendimo 2015/1836 6 konstatuojamojoje dalyje, glaudūs ryšiai su Sirijos režimu ir jo parama šios kategorijos asmenims yra viena iš priežasčių, dėl kurių Taryba nusprendė nustatyti šią kategoriją. Vis dėlto net ir tokiu atveju tai yra skirtingi kriterijai (2020 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Kaddour / Taryba,
T‑510/18
,
EU:T:2020:436
,
punktas). Tas pats pasakytina ir apie asmenis, susijusius su Makhlouf ir Assad šeimos nariais, nes, kaip nustatyta Sprendimo 2015/1836 7 konstatuojamojoje dalyje, dabartinio Sirijos režimo valdžia yra sukoncentruota šių šeimų narių rankose.
Pirma, reikia pažymėti, kad, kiek tai susiję su Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko statusu, Taryba neįrodė, kad ginčijamų aktų priėmimo dieną ieškovas turėjo Sirijoje komercinių interesų (žr. šio sprendimo 127 punktą). Taryba taip pat neįrodė, kad jis turėjo ryšių su Makhlouf ir Assad šeimos nariais tuo metu, kai jam nustatė ribojamąsias priemones (žr. šio sprendimo 160 punktą). Vadinasi, iš to darytina išvada, kad ieškovas gali būti siejamas su Sirijos režimu ne dėl jo komercinės veiklos Sirijoje ar dėl ryšių su Makhlouf ir Assad šeimos nariais.
Antra, nors interneto svetainės
Dawdaa
straipsnis nurodo kitas pareigas, kurias ieškovas galėjo vykdyti Sirijos režimo vardu ar jo naudai, reikia konstatuoti, kad, kaip nurodyta šio sprendimo 158 punkte, jame konkrečiai nenurodyta, kokios yra tos pareigos, ir nepaaiškinama, kaip jos leidžia nustatyti ieškovo sąsają su šiuo režimu. Be to, kadangi šios informacijos nepatvirtina kiti įrodymai, darytina išvada, kad ji nepagrindžia ieškovo sąsajos su šiuo režimu.
Trečia, iš interneto svetainėse
Al Khaleej Online
ir
Al Hewar
esančios informacijos matyti, kad Sirijos režimas naudojasi likviduojama
Lead Syria
. Tačiau, viena vertus, šio sprendimo 97 punkte nustatyta, kad ieškovas nėra susijęs su šia bendrove. Kita vertus, ieškovas pateikė įrodymų, patvirtinančių, kad ta bendrovė neveikia nuo 2012 m. ir yra likviduojama nuo 2020 m., kaip nurodyta šio sprendimo 95 ir 96 punktuose, todėl, Tarybai nepateikus priešingų įrodymų ar argumentų, kuriais būtų ginčijamas šių įrodymų patikimumas ir reikšmingumas, neįmanoma nustatyti, kaip Sirijos režimas galėjo gauti naudos iš tos bendrovės veiklos.
Galiausiai, ketvirta, reikia pažymėti, kad kita informacija, pateikta dokumentuose WK 4069/2019 INIT ir WK 985/2021 INIT, rodytų, kad ieškovas atsiribojo nuo Sirijos režimo. Pavyzdžiui, interneto svetainėje
Aks al Ser
nurodyta, kad ieškovas perleido savo finansinį turtą ir iš Sirijos bankų pasiėmė pinigus po to, kai buvo subombarduotas Sirijos nacionalinio saugumo štabas. Dėl interneto svetainės
Dawdaa
straipsnio pažymėtina, kad jame sakoma, kad egzistuoja nesutarimai tarp ieškovo ir Sirijos režimo. Galiausiai Dokumento WK 985/2021 INIT pirmoje dalyje nurodyta, kad ieškovas laikomas atokiai nuo pagrindinių Sirijos režimo finansų tinklų.
Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad Taryba pakankamai teisiškai neįrodė ieškovo sąsajos su Sirijos režimu.
6.

Išvada dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo vertinimo klaidomis
Atsižvelgiant į šio sprendimo 127, 160 ir 172 punktuose pateiktas išvadas, Taryba nepakankamai teisiškai pagrindė ieškovo pavardės įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus.
Taigi, ieškinio pirmąjį pagrindą reikia pripažinti pagrįstu.
Kadangi pirmasis ieškinio pagrindas susijęs tik su ieškovo pavardės įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvų pagrįstumu nuo ginčijamų aktų įsigaliojimo, dar reikia išnagrinėti antrąjį ir trečiąjį pagrindus, siekiant patikrinti, ar, kaip teigia ieškovas, šie aktai galioja ir atgaline data tiek, kiek juose nustatyta, kad ieškovas yra asmuo, kuriam ribojamosios priemonės taikomos nuo 2011 m. rugpjūčio 23 d., ir, jei atsakymas būtų teigiamas, ar Taryba teisėtai šiuos aktus padarė galiojančius atgaline data.
D.

Dėl ieškinio antrojo pagrindo, grindžiamo teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, ir dėl trečiojo pagrindo, grindžiamo teisinio saugumo principo pažeidimu
Grįsdamas antrąjį ieškinio pagrindą ieškovas tvirtina, kad Taryba negalėjo priimti ginčijamų aktų, nes jie tiesiogiai pažeidžia teisėtus lūkesčius, atsiradusius dėl to, kad per pastaruosius dešimt metų ši institucija sistemingai patvirtindavo, kad jis nėra nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodytas asmuo.
Trečiajame ieškinio pagrinde ieškovas tvirtina, kad ginčijamais aktais siekiama neleistinai sukelti atgalinį veikimą ir jie prieštarauja teisinio saugumo principui. Jo nuomone, tai svarbu ne tik jam, bet ir trečiosioms šalims, sąžiningai veikusioms su juo, kurios rėmėsi Tarybos viešai duotomis garantijomis, kad nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodytas asmuo yra ne jis.
Dėl antrojo pagrindo Taryba mano, kad jurisprudencija, kurią ieškovas nurodė siekdamas pateisinti rėmimąsi teisėtų lūkesčių apsaugos principu, negali būti taikoma ieškovo situacijai, nes jis nėra kokio nors akto, kurį ji priėmė, adresatas. Šiuo klausimu ji mano, kad informacijos apie asmens, kuriam taikomos ribojamosios priemonės, tapatybę pateikimas savaime negali sukurti subjektinių teisių.
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo Taryba tvirtina, kad ginčijami aktai įsigaliojo tik kitą dieną po jų paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
. Ieškovas nepatikslino, kaip ginčijami aktai galioja atgaline data, visų pirma turint omenyje, kad faktiškai lėšos negali būti įšaldytos atgaline data. Todėl Taryba mano, kad apeliacinio skundo pagrindas yra nepakankamas pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnį ir turi būti atmestas vien dėl šios priežasties.
1.

Dėl ieškinio trečiojo pagrindo priimtinumo
Taryba iš esmės teigia, kad trečiasis ieškinio pagrindas, grindžiamas teisinio saugumo principo pažeidimu, turi būti atmestas kaip nepriimtinas, nes ieškovas aiškiai nepaaiškina, kaip ginčijami aktai galioja atgaline data.
Reikia priminti, kad pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio pirmą pastraipą, taikomą procesui Bendrajame Teisme pagal to paties statuto 53 straipsnio pirmą pastraipą, ir pagal Procedūros reglamento 76 straipsnio d punktą ieškinyje turi būti nurodytas ginčo dalykas, pagrindai ir argumentai, kuriais remiamasi, ir šių pagrindų santrauka. Šie duomenys turi būti pakankamai aiškūs ir tikslūs, kad atsakovas galėtų pasirengti gynybai, o Bendrasis Teismas prireikus be papildomos informacijos – priimti sprendimą dėl ieškinio. Siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir tinkamą teisingumo vykdymą, tam, kad ieškinys būtų priimtinas, būtina, kad pagrindinės faktinės ir teisinės aplinkybės, kuriomis jis pagrįstas, nuosekliai ir suprantamai išplauktų iš paties ieškinio teksto (šiuo klausimu žr. 1993 m. balandžio 28 d. Nutarties De Hoe / Komisija,
T‑85/92
,
EU:T:1993:39
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Taigi, ieškinyje turi būti išsamiai išplėtotas pagrindas, kuriuo grindžiamas ieškinys, todėl abstraktus išdėstymas neatitinka Procedūros reglamento reikalavimų. Analogiški reikalavimai taikomi tada, kai grindžiant ieškinio pagrindą pateikiamas prieštaravimas (žr. 2015 m. kovo 25 d. Sprendimo Belgija / Komisija,
T‑538/11
,
EU:T:2015:188
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 2020 m. lapkričio 27 d. Nutarties PL / Komisija,
T‑728/19
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2020:575
,
punktą.
Šiuo atveju ieškovas iš esmės teigia, kad ginčijami aktai galioja atgaline data, nes jais keičiama jo teisinė situacija, buvusi iki ginčijamų aktų priėmimo, t. y. kai jis nebuvo asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Tai iš esmės matyti iš ieškinio 59 ir 60 punktų. Be to, ieškovas dubliko 48 ir 49 punktuose paaiškino ginčijamų aktų galiojimo atgaline data poveikį jo teisinei situacijai.
Reikia konstatuoti, kad Taryba atsakė į ieškovo argumentus ne tik atsiliepime į ieškinį, bet ir triplike. Be to, triplike Taryba mano, kad ieškovo argumentai tiksliai neatspindi šios bylos aplinkybių, nes jie susiję su pagrindo pagrįstumu, o ne su jo nepriimtinumu. Galiausiai Bendrasis Teismas gali išnagrinėti šį pagrindą, kuriame šiuo klausimu pateikta pakankamai paaiškinimų.
Vadinasi, trečiasis pagrindas yra pakankamai aiškus, kaip to reikalaujama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto ir Procedūros reglamento nuostatas, todėl yra priimtinas.
2.

Dėl ieškinio antrojo ir trečiojo pagrindų pagrįstumo
Pagal jurisprudenciją teisinio saugumo principu, iš kurio kyla teisėtų lūkesčių principas, siekiama užtikrinti Sąjungos teisės reglamentuojamų situacijų ir teisinių santykių numatomumą. Šiuo tikslu būtina, kad Sąjungos institucijos laikytųsi savo priimtų aktų, kuriais veikiama teisės subjektų teisinė ir faktinė padėtis, neliečiamumo, t. y. kad jos galėtų pakeisti šiuos aktus tik laikydamosi kompetencijos ir procedūros taisyklių (2016 m. gegužės 4 d. Sprendimo Andres ir kt. / ECB,
T‑129/14 P
,
EU:T:2016:267
,
punktas).
Šiuo atveju ieškovas mano, kad ginčijamais aktais buvo pažeisti teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio saugumo principai, nes tuose aktuose nustatyta, kad jo pavardė įtraukta į nagrinėjamus sąrašus nuo 2011 m. rugpjūčio 23 d., nors nuo 2011 m. aktų priėmimo iki ginčijamų aktų priėmimo Taryba jo nelaikė asmeniu, nurodytu nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Siekiant nustatyti, ar ginčijami aktai priimti pažeidžiant šiuos du principus, pirmiausia reikia išnagrinėti jų padarinius ir patikrinti, ar, kaip teigia ieškovas, ir, priešingai, nei teigia Taryba, jie galioja atgaline data dėl to, kad juose nustatyta, kad ieškovas galiausiai visada buvo asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nuo pat 2011 m. aktų priėmimo.
a)

Dėl ginčijamų aktų galiojimo atgaline data
Jurisprudencijoje pripažįstama, kad akto galiojimas atgaline data gali būti aiškiai numatytas pačiame teisės akte, bet gali išplaukti ir iš jo turinio (šiuo klausimu žr. 1991 m. liepos 11 d. Sprendimo Crispoltoni,
C‑368/89
,
EU:C:1991:307
,
punktą).
Ginčijamuose aktuose nėra aiškios nuostatos, kurioje būtų numatytas jų padarinių taikymas atgaline data. Todėl reikia patikrinti, ar dėl savo turinio jie tikrai galioja atgaline data.
Pirma, dėl 2021 m. aktų reikia pažymėti, kad šių aktų 2 konstatuojamojoje dalyje teigiama, jog informacija apie asmenį, kurio pavardė įtraukta į nagrinėjamus sąrašus, šiuo atveju – 36 eilutėje nurodytą asmenį, turi būti atnaujinta. Vadinasi, kalbama ne apie pradinį įtraukimą į sąrašą ar apie pakartotinį įtraukimą į sąrašus, o apie aktų, kuriais norima užtikrinti ankstesnių aktų, kurie keičiami, tęstinumą.
Be to, reikia pažymėti, kad kabutės, į kurias paimtas 2021 m. aktų priede esantis tekstas, atsidaro prieš skaičių 36 ir užsidaro po pradinio įtraukimo į sąrašą datos, t. y. 2011 m. rugpjūčio 23 d. Taigi, tas tekstas pakeičia visą 36 eilutę. Todėl, priešingai, nei teigia Taryba, 2021 m. aktuose aiškiai siekta nurodyti, kad pradinė ieškovo pavardės įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus data yra 2011 m. rugpjūčio 23 d.
Galiausiai, siekiant įvertinti 2021 m. aktų galiojimą atgaline data, taip pat būtina palyginti situaciją, buvusią prieš juos priimant, ir situaciją po jų priėmimo. Šiuo klausimu reikia konstatuoti, kad 2021 m. aktai buvo priimti po to, kai Taryba konstatavo, jog padarė klaidą dėl asmens, nurodyto nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, ir ieškovo tapatybės. Tai matyti iš 2021 m. vasario 12 d. rašto, kuriame ji teigia, kad: „Council considers, after reviewing the information on its file, that [the applicant] is indeed the person listed under entry no 36 in the annexes to the [Decision 2013/255 and Regulation No 36/2012]“ (iš naujo įvertinusi jos bylos medžiagoje esančią informaciją, Taryba mano, kad [ieškovas] iš tikrųjų yra asmuo, įrašytas [Sprendimo 2013/255 ir Reglamento Nr. 36/2012] priedų 36 eilutėje), ir kuriame ji nustato ieškovo atstovams terminą pateikti savo kliento pastabas dėl naujų jo įrašymo į sąrašą motyvų, ir būtent tokie įrašymo motyvai yra nurodyti 2021 m. aktuose.
Iš to matyti, kad iš dalies pakeisdami nagrinėjamų sąrašų 36 eilutę tam, kad būtų aišku, jog pakeitimas susijęs su ieškovu, ir atsižvelgiant į jų priėmimo aplinkybes, 2021 m. aktai turi atgalinio poveikio ieškovo teisinei situacijai.
Tai patvirtina Tarybos nurodytas ketinimas, primintas tiek atsiliepime į ieškinį, tiek per teismo posėdį, 2021 m. aktais ištaisyti su ieškovo tapatybe susijusią painiavą.
Šio sprendimo 194 punkte padarytos išvados negali paneigti Tarybos argumentai.
Pirma, Taryba teigia, kad 2021 m. aktai negalioja atgaline data, nes lėšos negali būti įšaldytos atgaline data.
Tiesa, iš principo asmens ar subjekto lėšos gali būti įšaldytos tik ateities atžvilgiu, lygiai taip pat leidimo atvykti į valstybių narių teritoriją apribojimai gali būti nustatyti tik ateities atžvilgiu. Vis dėlto, pirma, šiuo atveju 2021 m. aktų poveikį apribojus vien ieškovo lėšų ir ekonominių išteklių įšaldymu ar net leidimo atvykti į valstybių narių teritoriją apribojimais, klaidingai neatsižvelgiama į padarinius, kurių šių aktų priėmimas turėjo bendrai ieškovo teisinei situacijai, visų pirma jo reputacijai ir garbei.
Šiuo klausimu buvo pripažinta, kad ribojamosios priemonės sukelia didelių neigiamų padarinių ir daro didelį poveikį atitinkamų asmenų teisėms ir laisvėms. Be paties lėšų įšaldymo ar leidimo atvykti į valstybių narių teritoriją apribojimų, dėl kurių plačios apimties ypač paveikiamas atitinkamų asmenų profesinis ir šeiminis gyvenimas, reikia atsižvelgti į tai, kokią negarbę ir nepasitikėjimą užtraukia viešas paskelbimas, kad atitinkami asmenys susiję su Sirijos režimu (šiuo klausimu ir pagal analogiją žr. 2013 m. birželio 6 d. Sprendimo Ayadi / Komisija,
C‑183/12 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2013:369
,
punktą).
2021 m. aktais nustačiusi, kad ieškovo pavardė įtraukta į nagrinėjamus sąrašus nuo 2011 m. aktų priėmimo, Taryba teigia, kad nuo šios datos ieškovas palaikė ryšius su Sirijos režimu ir atliko įvairius veiksmus, pateisinusius jo pavardės įtraukimą į tuos sąrašus ir palikimą juose nuo to laiko. Tokio teiginio pakanka, kad atgaline data būtų pakeista ieškovo teisinė situacija, nepaisant to, ar yra įšaldomos jo lėšos.
Kita vertus, šiuo atveju negalima teigti, kad 2021 m. aktai neturėjo jokio atgalinio poveikio ieškovo lėšų įšaldymui. Kaip per teismo posėdį iš esmės nurodė Taryba, vienas iš 2021 m. aktų priėmimo tikslų buvo ieškovo situaciją, buvusią iki jų priėmimo, padaryti aiškią visų pirma dėl to, kad remiantis 2019 m. aktais 2020 m. vasario 12 d. priimtas Prancūzijos sprendimas įšaldyti ieškovo lėšas. Nors neįmanoma techniškai įšaldyti lėšų praeityje, vis dėlto galima patvirtinti praeityje atliktą lėšų įšaldymą pakeičiant ankstesnę asmens teisinę situaciją. Todėl 2021 m. aktais patvirtinus, kad ieškovas nuo 2011 m. rugpjūčio 23 d. yra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, atgaline data pakeista jo teisinė situacija, kad atitiktų situaciją, leidžiančią 2020 m. vasario 12 d. Prancūzijos sprendimui sukelti padarinių.
Antra, triplike ir per teismo posėdį Taryba teigė, kad Dokumente WK 4069/2019 INIT, kuris taip pat leido pagrįsti 2019 m. aktų įtraukimo į sąrašą motyvus, jau buvo ieškovo nuotraukos, leidžiančios jį aiškiai identifikuoti. Todėl, jos teigimu, ieškovui 2019 m. jau buvo taikomos ribojamosios priemonės.
Vis dėlto Tarybos teiginys, kad ieškovui 2019 m. jau buvo taikomos ribojamosios priemonės, prieštarauja aplinkybei, kad priimdama 2019 m. klaidų ištaisymą Taryba siekė pakeisti sąrašų 36 eilutėje nurodyto asmens pavardę arabų kalba, kad ji atitiktų 2011 m. aktuose, iš dalies pakeistuose 2011 m. lapkričio mėn. aktais, nurodytą pavardę. Remiantis tuo, darytina išvada, kad priimdama 2019 m. aktus Taryba vis dar manė, jog ieškovas, kurio arabiška pavardė skyrėsi nuo tame klaidų ištaisyme pateiktos pavardės, nėra asmuo, kuris nurodytas toje eilutėje. Be to, taip buvo ir priimant Sprendimą 2020/719, ir Įgyvendinimo reglamentą 2020/716, kuriuose pakartota ta pati pavardė arabų kalba.
Taigi, nors Dokumente WK 4069/2019 INIT, kuriame pagrįsti 2019 m. aktų įtraukimo į sąrašus motyvai, buvo informacijos, leidžiančios identifikuoti ieškovą kaip asmenį, nurodytą nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, juos priimdama ir iki 2021 m. aktų priėmimo Taryba manė, kad ieškovas nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje. Priimdama 2021 m. aktus Taryba siekė ištaisyti savo klaidą ir aiškiai konstatavo, kad ieškovas nuo pat 2011 m. rugpjūčio 23 d. yra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Taigi Taryba negali tvirtinti, kad, išskyrus jos padarytą klaidą, reikia manyti, jog ieškovui ribojamosios priemonės jau buvo taikomos prieš priimant 2021 m. aktus. Be to, tokia teisinė pozicija neatitinka tikrovės, nes, kaip matyti iš ieškinio priede pateiktų 2011 m. lapkričio 2 d. ir 2015 m. balandžio 21 d. Šveicarijos ekonomikos sekretoriato raštų, Šveicarijos bankas, kuriame ieškovas turėjo sąskaitų, atblokavo lėšas, kurias jis įšaldė priėmus 2011 m. ir paskesnius aktus, atsižvelgdamas į gautas garantijas, kad ieškovas nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Be to, per teismo posėdį Taryba nurodė, kad gavusi 2020 m. birželio 23 d. raštą ji atliko tyrimą, siekdama gauti papildomos informacijos apie ieškovą. Reikia pažymėti, kad ieškovas išsiuntė tą raštą, siekdamas, kad Taryba patvirtintų, kad jis nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje. Šis patvirtinimas buvo būtinas ieškovui dėl 2020 m. vasario 12 d. Prancūzijos sprendimo, kuriuo buvo prašoma įšaldyti jo lėšas Prancūzijoje esančiuose bankuose. Kaip matyti iš 2021 m. vasario 12 d. laiško (to šalys neginčija), Taryba suvokė savo klaidą, gavusi iš Prancūzijos valdžios institucijų papildomos informacijos, kuri buvo pateikta Dokumente WK 985/2021 INIT.
Taigi būtent priimdama 2021 m. aktus Taryba siekė pakeisti iki tol buvusią ieškovo situaciją, t. y. tai, kad jis nebuvo laikomas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodytu asmeniu. Tais aktais Taryba norėjo aiškiai įvardyti ieškovą kaip asmenį, kurio pavardė buvo įrašyta į tą eilutę nuo 2011 m. rugpjūčio 23 d., taigi nuo šios datos nustatė jo ir Sirijos režimo veiksmų ryšį, kurį siekė pasmerkti Sąjunga, nustatydama ribojamųjų priemonių sistemą.
Vadinasi, 2021 m. aktai galioja atgaline data.
Antra, dėl 2022 m. aktų dėl palikimo sąrašuose reikia pažymėti, kad, kaip iš esmės matyti iš Sprendimo 2022/849 3 konstatuojamosios dalies, jais ieškovui buvo siekiama tik pratęsti jam nustatytų ribojamųjų priemonių taikymą iki 2023 m. birželio 1 d.
Be to, reikia konstatuoti, kad tik priimdama 2021 m. aktus Taryba norėjo paaiškinti asmens, nurodyto nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, situaciją, ir pažymėti, kad tas asmuo yra ieškovas. Kitaip tariant, tik šie aktai rodo pasikeitusią ligtolinę Tarybos poziciją. 2022 m. aktais dėl palikimo sąrašuose siekiama tik palikti ieškovo pavardę nagrinėjamuose sąrašuose. Negalima teigti, kad priimdama tuos aktus Taryba ketino ištaisyti klaidą.
Vadinasi, 2022 m. aktai dėl palikimo sąrašuose negalioja atgaline data, todėl reikia atmesti su jais susijusius antrąjį ir trečiąjį ieškinio pagrindus.
b)

Dėl teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių principų pažeidimo
Reikia priminti, kad pagal bendrą taisyklę teisinio saugumo principas draudžia nustatyti Sąjungos teisės akto galiojimo pradžią anksčiau, nei tas aktas buvo paskelbtas, nors gali būti ir kitaip: šio principo išimtis gali būti taikoma tuomet, kai to reikalauja bendrojo intereso tikslai ir yra tinkamai atsižvelgiama į suinteresuotųjų asmenų teisėtus lūkesčius, taip pat, kai iš atitinkamų Sąjungos normų turinio, tikslo ar struktūros aiškiai matyti, kad joms turi būti priskirtas toks poveikis (žr. 2009 m. kovo 19 d. Sprendimo Mitsui & Co. Deutschland,
C‑256/07
,
EU:C:2009:167
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Kadangi šio sprendimo 208 punkte nustatyta, kad iš 2021 m. aktų turinio ir tikslo aiškiai matyti, kad jie galioja atgaline data, reikia patikrinti, ar tenkinami kiti du šio sprendimo 212 punkte nurodytoje jurisprudencijoje nustatyti reikalavimai norint pripažinti Sąjungos teisės aktų taikymą atgaline data.
Taigi reikia išnagrinėti, pirma, ar siekiant užtikrinti bendrojo intereso tikslą 2021 m. aktus reikėjo taikyti atgaline data, ir, antra, ar buvo tinkamai atsižvelgta į ieškovo teisėtus lūkesčius.
1)

Dėl bendrojo intereso buvimo
Dėl bendrojo viešosios tvarkos intereso buvimo Taryba iš esmės remiasi tuo, kad ribojamosiomis priemonėmis siekiama bendrojo intereso tikslų, visų pirma tikslo įtvirtinti ir remti žmogaus teises ir tarptautinę humanitarinę teisę. Savo rašytinėse pastabose ir per posėdį Taryba taip pat tvirtino, kad priimdama 2021 m. aktus ir aiškindamasi, kokia buvo ieškovo situacija iki jų priėmimo, ji užtikrino teisinį saugumą.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad Sąjungos teismas pripažino, jog ypatinga tarptautinės taikos ir saugumo palaikymo svarba pateisina ribojamųjų priemonių nustatymą (žr. 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Ezz ir kt. / Taryba,
T‑256/11
,
EU:T:2014:93
,
punktą).
Be to, kaip, beje, teigia ieškovas, pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, kad būtų galima aiškiai nustatyti, kam taikomos ir kam netaikomos Sąjungos nustatytos ribojamosios priemonės. 2018 m. gegužės 4 d. Tarybos rekomendacijose „Europos Sąjungos geriausia ribojančių priemonių veiksmingo įgyvendinimo praktika“ kaip tik pabrėžiama šio reikalavimo svarba.
Tik jei asmenys ir subjektai yra aiškiai nurodyti, galima užtikrinti nustatytų ribojamųjų priemonių teisinį saugumą ir veiksmingumą, taigi, ir pasiekti šio sprendimo 216 punkte nurodytus tikslus.
Tokiomis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į tai, kad valstybių narių nacionalinės valdžios institucijos remiasi Tarybos priimtais aktais, kad nuspręstų dėl asmenų ir subjektų lėšų įšaldymo, reikia pripažinti, kad teisėta ir būtina yra tai, kad Taryba gali ištaisyti klaidą dėl asmens tapatybės, ir kad taip ji galėtų išsiaiškinti asmens ar subjekto situaciją. Tai padeda pasiekti ribojamųjų priemonių tikslus ir leidžia, pirma, administracinėms institucijoms ir tretiesiems asmenims aiškiai žinoti, kam taikomos ribojamosios priemonės, ir, antra, asmeniui ar subjektui, kuriam taikomas ribojamosios priemonės, suteikia galimybę pareikšti ieškinį dėl su juo susijusių aktų.
2)

Dėl ieškovo teisėtų lūkesčių egzistavimo
Pirma, svarbu pabrėžti, kad, priešingai, nei teigia Taryba, ieškovas remiasi ne tiek savo teisėtų lūkesčių pažeidimu dėl to, kad Taryba 2021 m. aktais jam nustatė ribojamąsias priemones, o dėl to, kad priėmusi 2021 m. aktus Taryba tvirtina, jog nuo pat 2011 m. aktų priėmimo jis yra tas asmuo, kuris nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Ieškovas netvirtina, kad Taryba niekada neturėjo teisės įtraukti jo pavardės į nagrinėjamus sąrašus, tačiau teigia, kad dešimt metų tvirtinusi, kad jis nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, Taryba negalėjo teigti priešingai.
Dėl to ieškovo situacija skiriasi nuo bylų, kuriose priimtas 2018 m. lapkričio 29 d. Sprendimas National Iranian Tanker Company / Taryba (
C‑600/16 P
,
EU:C:2018:966
) ir 2016 m. gegužės 3 d. Sprendimas Iran Insurance / Taryba (
T‑63/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:264
), kuriais remiasi Taryba ir kuriuose Teisingumo Teismas ir Bendrasis Teismas atitinkamai nurodė, kad tai, jog Sąjungos teismas panaikino Tarybos asmens ar subjekto atžvilgiu priimtas ribojamąsias priemones, nesukelia jo teisėtų lūkesčių, kad Taryba, laikydamasi teismo panaikinimo sprendimo, nebegali priimti sprendimo ateityje vėl įrašyti jį į sąrašą (2018 m. lapkričio 29 d. Sprendimo National Iranian Tanker Company / Taryba,
C‑600/16 P
,
EU:C:2018:966
,
punktas; šiuo klausimu taip pat žr. 2016 m. gegužės 3 d. Sprendimo Iran Insurance / Taryba,
T‑63/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:264
,
ir
punktus).
Antra, šalys nesutaria dėl to, ar šiuo atveju ieškovas gali remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu.
Nors remdamasis jurisprudencija administracinių aktų atšaukimo srityje ieškovas mano, kad jis yra Tarybos priimtų aktų, kuriais ji patvirtino, kad jis nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, adresatas, Taryba tai ginčija ir mano, kad ieškovo nurodyta jurisprudencija netaikytina šios bylos faktinėms aplinkybėms.
Šiuo klausimu, pirma, reikia priminti, kad teisėtų lūkesčių apsaugos principas yra bendrasis Sąjungos teisės principas, kurio turi laikytis Taryba (šiuo klausimu žr. 2015 m. gruodžio 10 d. Sprendimo Veloserviss,
C‑427/14
,
EU:C:2015:803
,
ir
punktus).
Antra, iš šio sprendimo 212 punkte primintos jurisprudencijos matyti, kad teisėtų lūkesčių paisymas yra viena iš sąlygų, kurią reikia įvykdyti, kad laikantis teisinio saugumo principo Sąjungos teisės aktas galėtų galioti atgaline data.
Galiausiai, remiantis jurisprudencija, joje nustatytos sąlygos, susijusios su tikslių, besąlyginių ir tarpusavyje derančių garantijų buvimu siekiant įrodyti teisėtų lūkesčių buvimą, taikomos tik situacijai, kurioje asmuo yra tada, kai aktas taikomas nedelsiant, o ne atgaline data (šiuo klausimu žr. 2010 m. lapkričio 10 d. Sprendimo VRDT / Simões Dos Santos,
T‑260/09 P
,
EU:T:2010:461
,
punktą). Taip yra todėl, kad Sąjungos teisės akto galiojimas atgaline data leidžiamas tik išimtiniais atvejais, vadinasi, iš privataus asmens negalima reikalauti įrodyti, kad gavo garantijų, kad jo teisinė situacija nebus pakeista atgaline data.
Taigi, priešingai, nei teigia Taryba, tam, kad ieškovas galėtų remtis teisėtų lūkesčių apsauga, nebūtina, kad jis būtų akto, kuriuo suteikiamos subjektinės teisės, adresatas.
Grįsdama savo poziciją Taryba negali remtis 2017 m. rugsėjo 14 d. Sprendimu Petrea (
C‑184/16
,
EU:C:2017:684
, 31 ir paskesni punktai) ir generalinio advokato M. Szpunar išvada byloje Petrea (
C‑184/16
,
EU:C:2017:324
, 61 ir paskesni punktai).
Toje byloje Teisingumo Teismui buvo pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl to, ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios [d]irektyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (
OL L 158, 2004, p. 77
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46 ir klaidų ištaisymas
OL L 274, 2009, p. 47
), 8 straipsnio 2 dalyje numatytas registracijos sertifikato atšaukimas gali pažeisti asmens, kuriam išduotas toks sertifikatas, teisėtus lūkesčius.
Iš esmės Teisingumo Teismas, patvirtindamas generalinio advokato M. Szpunar poziciją, nusprendė, kad deklaratyvus aktas, kaip antai registracijos sertifikatas, savaime negali pagrįsti suinteresuotojo asmens teisėtų lūkesčių dėl jo teisės gyventi atitinkamos valstybės narės teritorijoje (2017 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Petrea,
C‑184/16
,
EU:C:2017:684
,
punktas).
Pagal analogiją Taryba mano, kad informacija, susijusi su asmens, kurio pavardė įtraukta į nagrinėjamus sąrašus, tapatybe, yra deklaruojamojo pobūdžio ir pati savaime negali sukurti subjektinių teisių.
Taip manydama Taryba remiasi klaidinga prielaida, jog tam, kad būtų taikomas teisėtų lūkesčių apsaugos principas, visada reikia priimti subjektines teises suteikiančius aktus. Ši sąlyga neišplaukia iš jurisprudencijos, konkrečiai – iš 2017 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Petrea (
C‑184/16
,
EU:C:2017:684
). Iš tiesų, nors Teisingumo Teismas jame nurodo, kad registracijos sertifikatas savaime negali pagrįsti suinteresuotojo asmens teisėtų lūkesčių, nes jis yra deklaratyvus aktas, reikia konstatuoti, kad to sprendimo 36 punkte jis priduria, jog pagrindinėje byloje nė viena iš sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodytų aplinkybių neleidžia manyti, kad kompetentingos valdžios institucijos dėl savo pateiktų konkrečių patikinimų būtų sukėlusios suinteresuojama asmeniui lūkesčių dėl teisės gyventi šalyje. Taigi iš to darytina išvada, kad nors ir neatmesdamas galimybės, jog suinteresuotasis asmuo galėjo kažkokia forma gauti kompetentingų institucijų patikinimų, dėl kurių jam galėjo kilti tam tikrų lūkesčių, Teisingumo Teismas pripažino tokią galimybę ir patikrino, ar tuo atveju taip buvo.
Trečia, dėl to reikia patikrinti, ar Taryba paisė ieškovo teisėtų lūkesčių.
Šiuo klausimu remiantis šio sprendimo 227 punkte nurodyta jurisprudencija darytina išvada, kad ieškovas neprivalo įrodyti, jog gavo tikslių, besąlyginių ir tarpusavyje derančių garantijų, galinčių patvirtinti, kad jis turėjo teisėtų lūkesčių, kad Taryba nepriims atgaline data galiojančius aktus, bet teismas turi patikrinti, ar 2021 m. aktai buvo priimti paisant ieškovo teisėtų lūkesčių.
Atliekant šią analizę reikia atsižvelgti į visas bylos aplinkybes.
Iš 2011 m. spalio 28 d., 2011 m. lapkričio 15 d. ir 2013 m. gegužės 6 d. Tarybos ieškovo atstovams išsiųstų raštų ir byloje, kurioje priimta 2012 m. gegužės 24 d. Nutartis Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
), Tarybos pateikto nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo matyti, kad Taryba be išlygų patvirtino, jog ieškovas nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje. Šį teiginį patvirtino priimti 2011 m. lapkričio mėn. aktai ir 2013 m. (žr. šio sprendimo 24 punktą) bei 2019 m. klaidų ištaisymai. Šiuo klausimu svarbu pabrėžti, kad Taryba niekada neprašė ieškovo atstovų pateikti daugiau jo tapatybę patvirtinančios informacijos ir kad ji netvirtina, jog ieškovas nuslėpė informaciją. Kitaip tariant, iki 2021 m. vasario 12 d. laiško išsiuntimo Taryba nereiškė jokių abejonių dėl to, kad ieškovas nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Taigi, Taryba ne kartą teigė ieškovui, kad jis nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Taryba bando teigti, kad bet kokia išvada dėl asmens, kuriam taikomos ribojamosios priemonės, tapatybės yra deklaruojamojo pobūdžio, ir siekia nustatyti analogiją tarp šios situacijos ir situacijos byloje, kurioje priimtas 2017 m. sausio 25 d. Sprendimas Almaz-Antey Air and Space Defence / Taryba (
T‑255/15
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2017:25
,
ir
punktai). Vis dėlto toje byloje Bendrasis Teismas turėjo nagrinėti prašymų patikslinti reikalavimus, ieškovo pateiktus dėl Tarybos rašto, kuriame ji nurodė patvirtinanti savo poziciją dėl to, kad ieškovas ir toliau atitinka 2014 m. kovo 17 d. Tarybos sprendime 2014/145/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (
OL L 78, 2014, p. 16
), ir 2014 m. kovo 17 d. Tarybos reglamente (ES) Nr. 269/2014 dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų atsižvelgiant į veiksmus, kuriais kenkiama Ukrainos teritoriniam vientisumui, suverenitetui ir nepriklausomybei arba į juos kėsinamasi (
OL L 78, 2014, p. 6
), nustatytus kriterijus, ir kad ribojamosios priemonės jo atžvilgiu turėtų būti paliktos galioti, priimtinumą. Jis atmetė šiuos prašymus dėl patikslinimo kaip nepriimtinus ir konstatavo, kad tas raštas tik patvirtino Tarybos vertinimą ir juo nesiekta nei pakeisti, nei modifikuoti įtraukimo į sąrašą motyvų, nurodytų 2015 m. kovo 13 d. Sprendime (BUSP) 2015/432, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/145 (
OL L 70, 2015, p. 47
) ir iki 2015 m. rugsėjo 15 d. pratęsiamos ribojamosios priemonės, ir 2015 m. kovo 13 d. Įgyvendinimo reglamente (ES) 2015/427, kuriuo įgyvendinamas 2015 m. kovo 13 d. Reglamentas Nr. 269/2014 (
OL L 70, 2015, p. 1
).
Šiuo atveju ieškovas nesiekia, kad būtų panaikinti Tarybos jam atsiųsti raštai, tačiau jis jais remiasi siekdamas įrodyti, kad Taryba sukėlė jam teisėtų lūkesčių, jog ši institucija jo nelaiko asmeniu, nurodytu nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje. Taigi net manant, kad tie raštai tik patvirtina įvairius Tarybos priimtus aktus, vis dėlto jie kartu su tais aktais ieškovui leido pagrįstai manyti, kad jis nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje. Taigi dėl bendro šių raštų, kuriais patvirtinami Tarybos priimti aktai arba apie juos pranešama, poveikio ir dėl išimtinio Sąjungos aktų galiojimo atgaline data ieškovas galėjo pagrįstai tikėtis, kad nebus atgaline data siejamas su asmeniu, nurodytu nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad nustatydama ieškovui atgaline data veikiančias ribojamąsias priemones Taryba nepaisė ieškovo teisėtų lūkesčių.
Šios išvados negali paneigti kiti Tarybos argumentai.
Pirma, Taryba mano, kad bet kokia išvada dėl asmens, kurio pavardė įrašyta į sąrašus, tapatybės grindžiama byloje esančiais faktiniais įrodymais, kurie leidžia jai ir ribojamąsias priemones įgyvendinančioms institucijoms identifikuoti tą asmenį. Kitaip tariant, Tarybos teigimu, jos pozicija dėl asmens tapatybės gali pasikeisti, atsižvelgiant į jos turimą informaciją.
Žinoma, viena vertus, pripažįstama, kad Taryba gali pakankamai teisiškai nustatyti asmenų ir subjektų, dėl kurių ji priima ribojamąsias priemones, tapatybę (žr. 2016 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Tri Ocean Energy / Taryba,
T‑719/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2016:458
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Taip nuspręsdamas Sąjungos teismas atsižvelgė į tai, kad sudėtinga gauti tikslesnių įrodymų valstybėje, kurioje vyksta pilietinis karas ir valdo autoritarinis režimas. Tokiomis aplinkybėmis reikia pripažinti, kad Taryba gali pakeisti savo nuomonę dėl asmens ar subjekto tapatybės, atsižvelgdama į turimus įrodymus.
Antra, kaip nurodyta šio sprendimo 219 punkte, reikia pripažinti Tarybos galimybę ištaisyti jos padarytą klaidą dėl asmens tapatybės ir leisti jai padaryti asmens ar subjekto situaciją aiškią.
Vis dėlto šio sprendimo 219 punkte pripažintai Tarybos teisei taikomi apribojimai, t. y. ji turi laikytis teisėtų lūkesčių apsaugos principo, ir tų apribojimų svarbu paisyti dėl to, kad pasekmės asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, teisinei situacijai nėra nereikšmingas.
Be to, šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal jurisprudenciją, net jei ribojamosios priemonės nėra baudžiamoji sankcija, Taryba pagal šio sprendimo 70 ir 71 punktuose primintą jurisprudenciją turi pakankamai teisiškai įrodyti asmenų ir subjektų, kuriems ji nustato ribojamąsias priemones, tapatybę. Tai svarbu dėl to, kad ribojamųjų priemonių srityje Tarybos atliktas teisės požiūriu pakankamas aktų adresatų identifikavimas yra jų įtraukimo į sąrašą ir konkretaus ginčijamų faktinių aplinkybių nagrinėjimo sąlyga (šiuo klausimu žr. 2020 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Haikal / Taryba,
T‑189/19
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2020:607
,
punktą).
Be to, tokio pobūdžio klaidos turėtų likti kuo labiau apribotos, nes priešingu atveju gali būti pakenkta ribojamųjų priemonių veiksmingumui ir Sąjungos nustatytos teisinės sistemos tikslui daryti spaudimą Sirijos režimui, užkertant kelią jo finansavimui.
Taigi, nors Taryba turi teisę atgaline data ištaisyti klaidą, kurią padarė identifikuodama asmenį, kuriam taikomos ribojamosios priemonės, ji negali veikti nepaisydama teisėtų lūkesčių apsaugos principo. Todėl jos argumentą reikia atmesti.
Antra, Taryba nurodo, kad jos klaidingas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje nurodyto asmens tapatybės suvokimas buvo grindžiamas ne informacijos apie šio asmens tapatybę nebuvimu, o veikiau informacijos apie ieškovo tapatybę nebuvimu.
Vis dėlto, net jei būtų pritarta Tarybos argumentui, ji nenurodo jokio ieškovo atstovams išsiųsto rašto, skirto situacijai išsiaiškinti. Atsižvelgiant į tai, kad šiuo atveju Šveicarijos bankas ieškovo lėšas laikinai įšaldė 2011 m. ir vėliau 2015 m., kaip priminta šio sprendimo 205 punkte, Taryba turėjo taikyti jos tuo metu turėtas priemones, kad išsiaiškintų situaciją, jeigu manė, kad neturi pakankamai informacijos apie ieškovo tapatybę. Galiausiai tik gavusi 2020 m. birželio 23 d. raštą, kuriuo buvo informuota, kad 2020 m. vasario 12 d. Prancūzijos ekonomikos ir finansų ministras priėmė sprendimą įšaldyti ieškovo Prancūzijoje turimas lėšas, Taryba bandė gauti daugiau informacijos.
Be to, Prancūzijos valdžios institucijoms priėmus šį sprendimą, Taryba negali pagrįstai teigti, kad jos padaryta klaida buvo palanki ieškovui, nes jokia ribojamoji priemonė neturėjo poveikio iki 2021 m. aktų priėmimo. Be to, kad tai yra iš dalies netikslu, nes remdamosi 2019 m. aktais Prancūzijos valdžios institucijos iš tikrųjų įšaldė lėšas, kurių ieškovas turėjo Prancūzijoje, reikia pažymėti, kad Tarybos padaryta klaida, sukėlusi ieškovui teisėtų lūkesčių, kad jis nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, lėmė tai, kad per dešimt metų iki 2021 m. aktų priėmimo jis negalėjo pareikšti ieškinių dėl įvairių aktų, kuriais jo pavardė buvo įrašyta į sąrašus ir juose palikta, panaikinimo. Galimybė, kad ieškovas būtų pareiškęs ieškinius, jeigu būtų žinojęs, kad jam taikomi iki 2021 m. aktų priėmimo priimti aktai, šiuo atveju nėra vien hipotetinė, nes ieškovas pareiškė ieškinį dėl 2011 m. aktų ir reguliariai raštu kreipėsi į Tarybą, siekdamas gauti patvirtinimą, kad nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Taigi, Tarybos argumentą reikia atmesti.
Dėl to reikia pripažinti ieškovo teisėtų lūkesčių pažeidimą ir teisinio saugumo principo pažeidimą, o antrąjį ir trečiąjį ieškinio pagrindus pripažinti pagrįstais.
E.

Dėl ieškinio penktojo pagrindo, grindžiamo res judicata galios pažeidimu
Ieškovas iš esmės teigia, kad klausimas dėl asmens, nurodyto nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje, tapatybės buvo išspręstas 2012 m. gegužės 24 d. Nutartyje Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
). Be to, jis nurodo, kad Bendrasis Teismas šį sprendimą priėmė aiškiu Tarybos prašymu, nors jis kreipėsi į Bendrąjį Teismą, siekdamas trečiųjų asmenų atžvilgiu patikslinti, kad jam ribojamosios priemonės netaikomos. Jo teigimu, Taryba negali to kvestionuoti, priimdama ginčijamus aktus.
Taryba mano, kad Sąjungos teismo sprendimo atmesti ankstesnį ieškinį
res judicata
galia gali būti kliūtis tik antro ieškinio priimtinumui. Vadinasi, ieškovo argumentai, kurie grindžiami sprendimo dėl priimtinumo, susijusio su 2011 m. pradėtu procesu,
res judicata
galia ir kuriais jis siekia sukliudyti Bendrajam Teismui nagrinėti šią bylą iš esmės, turi būti atmesti.
Reikia priminti
res judicata
principo svarbą ir Sąjungos teisės, ir nacionalinės teisės sistemose. Siekiant užtikrinti teisės ir teisinių santykių stabilumą, taip pat gerą teisingumo administravimą, yra svarbu, kad dėl teismo sprendimų, kurie, išnaudojus visas galimas teismines priemones arba pasibaigus jų taikymui numatytiems terminams, tampa galutiniai, nebegalėtų būti pareikštas ieškinys (2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Köbler,
C‑224/01
,
EU:C:2003:513
,
punktas).
Pagrindinis tikslas yra išvengti priešingų ar net nesuderinamų sprendimų, kiek tai susiję su jų padariniais, Sąjungos teisinėje sistemoje. Todėl ieškinys laikomas nepriimtinu dėl ankstesnio teismo sprendimo, priimto išnagrinėjus ieškinį byloje tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir grindžiamą tuo pačiu pagrindu,
res judicata
galios (1985 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Hoogovens Groep / Komisija,
172/83 ir 226/83
,
EU:C:1985:355
,
punktas; 1996 m. birželio 5 d. Sprendimo NMB France ir kt. / Komisija,
T‑162/94
,
EU:T:1996:71
,
punktas ir 2010 m. birželio 25 d. Sprendimo Imperial Chemical Industries / Komisija,
T‑66/01
,
EU:T:2010:255
,
punktas).
Res judicata
galia taikoma ne tik sprendimo dėl panaikinimo rezoliucinei daliai, bet ir motyvams, kuriais remiantis priimtas tas sprendimas ir kurie yra būtinas jo pagrindas, nes motyvai būtini, kad būtų tiksliai nustatyta rezoliucinėje dalyje išdėstyto sprendimo esmė (šiuo klausimu žr. 2000 m. spalio 3 d. Sprendimo Industrie des poudres sphériques / Taryba,
C‑458/98 P
,
EU:C:2000:531
,
punktą ir 2009 m. liepos 1 d. Sprendimo ThyssenKrupp Stainless / Komisija,
T‑24/07
,
EU:T:2009:236
,
ir
punktus)
Šioje byloje šalys nesutaria dėl 2012 m. gegužės 24 d. Nutarties Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
)
res judicata
galios apimties.
Reikia pažymėti, kad šiuo atveju reikia nustatyti ne ieškinio, pareikšto dėl aktų, kurių teisėtumą iš dalies ar visiškai išnagrinėjo Bendrasis Teismas, nepriimtinumą, o tai, ar priimdama ginčijamus aktus Taryba buvo saistoma 2012 m. gegužės 24 d. Nutarties Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
).
Kaip priminta šio sprendimo 58 punkte, šiuo ieškiniu siekiama panaikinti ne 2011 m. aktus, o tik ginčijamus aktus, priimtus 2021 m. gegužės 6 d. ir 2022 m. gegužės 30 d.
Vis dėlto, kadangi 2021 m. aktai galioja atgaline data, o 2022 m. aktuose dėl palikimo sąrašuose ir toliau nurodyta, kad ieškovo pavardės pradinio įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus data yra 2011 m. rugpjūčio 23 d., tai yra prieštaravimas, nes, viena vertus, yra įsiteisėjęs teismo sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad ieškovas nėra asmuo, kuriam taikomi 2011 m. aktai, ir, kita vertus, yra vėliau priimti Tarybos aktai, kuriuose nurodyta priešingai.
Ginčijamuose aktuose tvirtindama, kad ieškovui taikomi 2011 m. aktai, Taryba pažeidė 2012 m. gegužės 24 d. Nutarties Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
)
res judicata
galios principą. Dėl to Sąjungos teisės sistemoje koegzistuoja sprendimas ir aktai, kurių padariniai prieštarauja vienas kitam arba net yra nesuderinami.
Šios išvados negali paneigti Tarybos argumentai, kuriuos ji grindžia 2003 m. vasario 13 d. Sprendimu Meyer / Komisija (
T‑333/01
,
EU:T:2003:32
).
Iš 2003 m. vasario 13 d. Sprendimo Meyer / Komisija (
T‑333/01
,
EU:T:2003:32
) 25 ir 27 punktų matyti, kad Bendrasis Teismas nusprendė: kadangi byloje, kurioje priimta 2000 m. balandžio 10 d. Nutartis Meyer / Komisija ir EIB (
T‑361/99
,
EU:T:2000:107
), nenagrinėjo bylos esmės, jis neišsprendė jokio fakto ar teisės klausimo, kuris galėtų jį saistyti toje byloje, todėl reikia atmesti argumentą grindžiamą
res judicata
galia.
Remdamasi tuo, Taryba daro išvadą, kad analogiškai reikėtų neatsižvelgti į 2012 m. gegužės 24 d. Nutartį Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
), nes joje nagrinėtas tik ieškovo pareikšto ieškinio dėl 2011 m. aktų priimtinumas.
Vis dėlto vien tai, kad klausimas dėl ieškovo tapatybės buvo išspręstas nagrinėjant ieškinio priimtinumą, o ne nagrinėjant bylą iš esmės, neturi reikšmės. Iš tiesų, vertinant Sąjungos teismo sprendimo
res judicata
galią, svarbu yra tik tai, ar Bendrasis Teismas į tam tikrą klausimą pateikė galutinį atsakymą. Vadinasi, 2012 m. gegužės 24 d. Nutarties Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
)
res judicata
galios negalima atmesti vien dėl to, kad tai nutartis dėl nepriimtinumo.
Reikia pažymėti, kad Taryba pažeidė 2012 m. gegužės 24 d. Nutarties Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
)
res judicata
galią tik tiek, kiek tai susiję su 2011 m. aktais. Juk tik dėl šių aktų Bendrasis Teismas nusprendė, kad ieškovas nėra asmuo, nurodytas nagrinėjamų sąrašų 36 eilutėje.
Reikia priminti, kad, kaip teisingai teigia Taryba,
res judicata
galios principas negali būti išplėstas taip, kad nutartis reguliuotų klausimus, susijusius su kita teisės aktų, priimtų remiantis kitais įrodymais ir dėl skirtingų bazinių aktų, visuma (šiuo klausimu žr. 2018 m. lapkričio 29 Sprendimo Bank Tejarat / Taryba,
C‑248/17 P
,
EU:C:2018:967
,
punktą ir 2020 m. rugsėjo 23 d. Sprendimo Kaddour / Taryba,
T‑510/18
,
EU:T:2020:436
,
punktą).
Vadinasi, ieškovas nepagrįstai teigia, kad ginčijami aktai priimti pažeidžiant
res judicata
galios principą, išskyrus kiek tai susiję su 2011 m. aktais.
Nors tiesa, kad, kaip teigia ieškovas, klausimas dėl asmens tapatybės iš principo gali turėti tik vieną atsakymą ir jis negali keistis bėgant laikui, reikia priminti, kad, kaip minėta šio sprendimo 244 punkte, ribojamųjų priemonių Sirijai srityje Taryba gali teisiškai nustatyti asmenų ir subjektų, kuriems ji nustato ribojamąsias priemones, tapatybę. Be to, kadangi šio sprendimo 219 punkte nustatyta, kad Taryba turi galimybę ištaisyti klaidą, kurią padarė dėl asmens tapatybės, reikia patvirtinti, kad 2012 m. gegužės 24 d. Nutarties Assaad / Taryba (
T‑550/11
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2012:266
)
res judicata
galia negali būti išplėsta aktams, pagrįstiems įrodymais, kurių Taryba neturėjo, kai priėmė 2011 m. aktus.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, darytina išvada, kad penktajam pagrindui reikia pritarti tiek, kiek ginčijamuose aktuose nustatyta, kad ieškovas yra nurodytas 2011 m. aktuose.
Kadangi pirmasis, antrasis ir trečiasis ieškinio pagrindai pripažinti pagrįstais, reikia panaikinti ginčijamus aktus, nesant reikalo nagrinėti ketvirtojo pagrindo, grindžiamo „piktnaudžiavimu įgaliojimais“.
F.

Dėl ginčijamų aktų panaikinimo padarinių laiko atžvilgiu
Trečiajame reikalavime Taryba prašė, kad tuo atveju, jei Bendrasis Teismas panaikintų ginčijamus aktus, kiek jie susiję su ieškovu, jis taip pat nurodytų palikti galioti Sprendimo 2022/849 padarinius, kiek tai susiję su ieškovu, kol įsigalios Įgyvendinimo reglamento 2022/840 panaikinimas iš dalies.
Visų pirma dėl Įgyvendinimo reglamento Nr. 2022/840 reikia priminti, kad pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 60 straipsnio antrą pastraipą, nukrypstant nuo SESV 280 straipsnio, Bendrojo Teismo sprendimai, skelbiantys reglamentą negaliojančiu, įsigalioja tik pasibaigus šio statuto 56 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytam apeliacinio skundo pateikimo terminui arba, jeigu per šį laikotarpį paduodamas apeliacinis skundas, nuo apeliacinio skundo atmetimo dienos.
Šiomis aplinkybėmis, kadangi apeliacinis skundas nebuvo paduotas, Taryba nuo šio sprendimo įteikimo turi dviejų mėnesių ir dešimties dienų, pridedamų dėl nuotolio, terminą, kad ištaisytų konstatuotus pažeidimus ir prireikus nustatytų naujas ribojamąsias priemones ieškovui.
Dėl Sprendimo 2022/849 reikia konstatuoti, kad iš principo jį panaikinus ieškovo pavardė turėtų būti išbraukta iš Sprendimo 2013/255 I priede pateikto sąrašo.
Vis dėlto skirtingos Įgyvendinimo reglamento 2022/840 ir Sprendimo 2022/849 panaikinimo padarinių įsigaliojimo datos galėtų labai pakenkti teisiniam saugumui, nes abiem šiais aktais ieškovui nustatomos identiškos priemonės (šiuo klausimu žr. 2022 m. rugsėjo 28 d. Sprendimo LAICO / Taryba,
T‑627/20
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2022:590
,
punktą).
Darytina išvada, kad Sprendimo 2022/849 padariniai ieškovo atžvilgiu turi likti galioti iki apeliacinio skundo pateikimo termino pabaigos arba, jei per šį terminą jis bus pateiktas, – kol galimai bus priimtas sprendimas atmesti apeliacinį skundą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jeigu laimėjusi šalis to reikalavo.
Šiuo atveju, kadangi Taryba pralaimėjo bylą, iš jos priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal ieškovo pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji išplėstinė kolegija)
nusprendžia:

1.
Panaikinti 2021 m. gegužės 6 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą (BUSP) 2021/751, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai, 2021 m. gegužės 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2021/743, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, 2022 m. gegužės 30 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2022/849, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir 2022 m. gegužės 30 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2022/840, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, tiek, kiek jie susiję su Nizar Assaad.

2.
Sprendimo 2022/849 padariniai ieškovo atžvilgiu lieka galioti iki apeliacinio skundo pateikimo termino pabaigos arba, jei per šį terminą jis bus pateiktas, – kol galimai bus priimtas sprendimas atmesti apeliacinį skundą.

3.
Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

Gervasoni
Madise
Nihoul
Frendo
Martín y Pérez de Nanclares
Paskelbta 2023 m. kovo 8 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
Turinys

I. Ginčo aplinkybės ir aplinkybės, susiklosčiusios po ieškinio pareiškimo

II. Šalių reikalavimai

III. Dėl teisės

A. Dėl šio ieškinio dalyko ir apimties

B. Dėl ieškovo dublike pateiktų įrodymų priimtinumo

C. Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo vertinimo klaida

1. Pirminės pastabos

2. Dėl įtraukimo į sąrašą motyvų ir įtraukimo kriterijų nustatymo

3. Dėl įrodymų

4. Dėl įrodymų patikimumo ir reikšmingumo

5. Dėl įtraukimo į sąrašą motyvų

a) Dėl Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko statuso

1) Dėl ieškovo ekonominių interesų

2) Dėl ieškovo pareigų tam tikrose su prekyba susijusiuose įstaigose

3) Išvada dėl ieškovo, kaip Sirijoje veiklą vykdančio įtakingo verslininko, statuso

b) Dėl ryšių su Assad ir Makhlouf šeimų nariais

1) Dėl ryšių su Makhlouf šeimos nariais

2) Dėl ieškovo ryšių su Assad šeimos nariais

3) Išvada dėl ieškovo ryšių su Makhlouf ir Assad šeimos nariais

c) Dėl sąsajos su Sirijos režimu

6. Išvada dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo vertinimo klaidomis

D. Dėl ieškinio antrojo pagrindo, grindžiamo teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, ir dėl trečiojo pagrindo, grindžiamo teisinio saugumo principo pažeidimu

1. Dėl ieškinio trečiojo pagrindo priimtinumo

2. Dėl ieškinio antrojo ir trečiojo pagrindų pagrįstumo

a) Dėl ginčijamų aktų galiojimo atgaline data

b) Dėl teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių principų pažeidimo

1) Dėl bendrojo intereso buvimo

2) Dėl ieškovo teisėtų lūkesčių egzistavimo

E. Dėl ieškinio penktojo pagrindo, grindžiamo
res judicata
galios pažeidimu

F. Dėl ginčijamų aktų panaikinimo padarinių laiko atžvilgiu

Dėl bylinėjimosi išlaidų
(
*1
)	Proceso kalba: anglų k.