CELEX: 62017TJ0082
Ochranná známka Európskej únie
Konanie o vyhlásenie neplatnosti
Slovná ochranná známka Európskej únie Exxtra Deep
Absolútny dôvod zamietnutia
Opisný charakter
Článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 23. septembra 2013 podal vedľajší účastník konania, spoločnosť Intersnack Group GmbH & Co. KG, prihlášku ochrannej známky Európskej únie na Úrade Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1
) v znení zmien [nahradené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1
)].
Ochranná známka, ktorej zápis sa žiada, je slovné označenie Exxtra Deep.
Tovary, pre ktoré sa zápis žiada, patria do tried 29, 30 a 31 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú pre každú z týchto tried tomuto opisu:
–
trieda 29: „V extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny; Restované, sušené, solené, korenené, obalené a spracované orechy, kešú orechy, pistácie, mandle, arašidy, kokosové orechy (sušené); Konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina; Výťažky z rias na potravinárske účely; Produkty zo zázvoru ako sušené ovocie“;
–
trieda 30: „V extrudovacom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené výrobky z manioky, ryže, kukurice, pšenice alebo iných obilninových výrobkov, ako aj zázvorové produkty ako sladkosti a ovocie v želé ako pochutiny; Slané a lúhované pečivo; Müsli tyčinky pozostávajúce najmä z orechov, sušeného ovocia, upravených obilninových zŕn; Čokoláda a čokoládové výrobky; Omáčky“;
–
trieda 31: „Nespracované oriešky, cashew oriešky, pistácie, mandle, arašidy a semená; Riasy určené pre konzumáciu ľuďmi“.
Slovné označenie Exxtra Deep bolo zapísané ako ochranná známka Európskej únie 3. februára 2014 pod číslom 012161981 pre výrobky uvedené v bode 3 vyššie (ďalej len „napadnutá ochranná známka“).
Dňa 24. novembra 2014 podala žalobkyňa, spoločnosť PepsiCo, Inc., návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky na základe článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] z dôvodu, že táto ochranná známka bola zapísaná v rozpore s článkom 7 ods. 1 písm. b) a c) tohto nariadenia [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia 2017/1001].
Rozhodnutím z 11. februára 2016 zrušovacie oddelenie vyhovelo návrhu na vyhlásenie neplatnosti pre „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny; restované, sušené, solené, korenené, obalené a spracované orechy, kešú orechy, pistácie, mandle, arašidy, kokosové orechy (sušené)“ patriace do triedy 29 a pre „v extrudovacom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené výrobky z manioky, ryže, kukurice, pšenice alebo iných obilninových výrobkov; slané a lúhované pečivo“ patriace do triedy 30.
Zrušovacie oddelenie okrem iného uviedlo, že slovo „deep“, ktoré znamená „hlboký“, bolo použité na označenie hlbokého zvlnenia čipsov, čo je tvar, ktorú mnohí výrobcovia čipsov používajú na svojich výrobkoch. Zastávalo preto názor, že výraz „exxtra deep“ by príslušná skupina verejnosti chápala ako opis zvlneného tvaru čipsov. Usudzovalo však, že táto úvaha platí len pre čipsy a výrobky podobné čipsom, ktoré sa môžu predávať vo zvlnenom tvare. Pre iné výrobky podľa neho napadnutá ochranná známka nemala opisný charakter. Okrem iného uviedlo, že sušené ovocie a zelenina sa nepredávali nakrájané vo zvlnenom tvare ako čipsy. Dospelo preto k záveru, že zápis napadnutej ochrannej známky by sa mal zachovať pre „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“ patriace do triedy 29.
Dňa 11. marca 2016 žalobkyňa podala odvolanie na EUIPO proti rozhodnutiu zrušovacieho oddelenia. Žiadala, aby bolo toto rozhodnutie zrušené v rozsahu, v akom sa vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky netýkalo „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“ patriacich do triedy 29.
Rozhodnutím z 24. novembra 2016 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) štvrtý odvolací senát EUIPO zamietol odvolanie žalobkyne. Dospel k záveru, že napadnutá ochranná známka nemala opisný charakter a mala rozlišovaciu spôsobilosť pre „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“ patriace do triedy 29. V tejto súvislosti na úvod uviedol, že na rozdiel od zemiakových čipsov nemá ovocie a zelenina vo všeobecnosti zvlnený tvar. Ďalej pripomenul, že zemiakové čipsy alebo iné pochutiny sa môžu vyrábať aj zo zeleniny, ale pritom nie sú zelenina. V dôsledku toho môže príslušná skupina verejnosti o to viac vnímať napadnutú ochrannú známku ako odkaz na osobitný druh rezu ovocia a zeleniny, ale nie ako opis vlastností týchto výrobkov. Nič teda nenasvedčuje, že výraz „deep“ opisuje vnútornú vlastnosť zeleniny alebo ovocia. Na to, aby príslušná skupina verejnosti zistila, že tento výraz označuje osobitný rez konzervovaného, sušeného a vareného ovocia alebo zeleniny, je teda potrebná druhá logická operácia.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil EUIPO a vedľajšiemu účastníkovi konania povinnosť nahradiť trovy konania.
EUIPO navrhuje, aby Všeobecný súd uložil každému účastníkovi konania povinnosť znášať jeho vlastné trovy konania.
Vedľajší účastník konania navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
O prípustnosti príloh, ktoré žalobkyňa predložila Všeobecnému súdu
Medzi účastníkmi konania je nesporné, že prílohy A.7 až A.17 pripojené k žalobe, boli po prvýkrát predložené pred Všeobecným súdom.
Prípustnosť prílohy A.7, ktorá pozostáva z rozhodnutia námietkového oddelenia EUIPO, účastníci konania nespochybnili. Prípustnosť rôznych výňatkov z internetovej stránky Wikipédia (prílohy A.10, A.13 a A.16), z blogu venovaného vareniu (príloha A.15), z internetového diskusného fóra (príloha A.14) a z internetovej stránky venovanej potravinám (príloha A.17) však spochybnil vedľajší účastník aj EUIPO. Z pohľadu vedľajšieho účastníka konania je to tak, aj pokiaľ ide o prípustnosť troch výňatkov z internetových slovníkov „dictionary.com“ (prílohy A.9 a A.12) a z
Cambridge English Dictionary
(príloha A.11), ktoré predložila žalobkyňa. A napokon to tak je, aj pokiaľ ide o prílohu A.8, pozostávajúcu z výňatku z internetovej stránky EUIPO, ktorý predložila žalobkyňa a ktorý ilustruje prax EUIPO pri uplatňovaní článku 28 ods. 8 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 33 ods. 8 nariadenia 2017/1001).
Po prvé, prílohu A.7 treba vyhlásiť za prípustnú, pretože nepredstavuje dôkaz v pravom zmysle slova, ale sa týka rozhodovacej praxe EUIPO, na ktorú má účastník konania právo poukazovať. Tento záver platí aj pre prílohu A.8, ktorá hovorí o vykonávaní článku 28 ods. 8 nariadenia č. 207/2009 zo strany EUIPO, v prejednávanej veci prostredníctvom uverejnenia druhého neúplného zoznamu pojmov, pri ktorých sa usudzovalo, že sa na ne jednoznačne nevzťahoval doslovný význam názvov tried na účely vyhlásení stanovených v uvedenom článku [pozri v tomto zmysle rozsudky z 2. júla 2015, BH Stores/ÚHVT – Alex Toys (ALEX),
T‑657/13
,
EU:T:2015:449
, bod
, a z 18. marca 2016, Karl‑May‑Verlag/ÚHVT – Constantin Film Produktion (WINNETOU),
T‑501/13
,
EU:T:2016:161
, bod
].
Po druhé, ostatné prílohy žaloby, ktoré boli po prvýkrát predložené až v konaní pred Všeobecným súdom, nemožno zohľadniť. Podanie žaloby na Všeobecný súd totiž smeruje ku kontrole zákonnosti rozhodnutí odvolacích senátov EUIPO v zmysle článku 65 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 72 nariadenia 2017/1001), takže úlohou Všeobecného súdu nie je znovu skúmať skutkové okolnosti z hľadiska dokumentov, ktoré sú po prvýkrát predložené až pred ním. Vyššie uvedené dokumenty teda treba odmietnuť bez toho, aby bolo potrebné skúmať ich dôkaznú silu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 2. júla 2015, ALEX,
T‑657/13
,
EU:T:2015:449
, bod
).
Tento záver nemôže byť vyvrátený okolnosťou, na ktorú sa odvoláva žalobkyňa, že dôkazy predložené po prvýkrát pred Všeobecným súdom slúžia iba na doplnenie dôkazov, ktoré už boli predložené EUIPO a majú ilustrovať všeobecne známe skutočnosti.
Po prvé, skutočnosť, že predmetné prílohy prípadne len „dopĺňajú“ už skôr predložené dôkazy, nemá vplyv na to, že odvolací senát nemal k dispozícii informácie obsiahnuté v uvedených dokumentoch [rozsudok z 26. júla 2017, Staatliche Porzellan‑Manufaktur Meissen/EUIPO,
C‑471/16 P
, neuverejnený,
EU:C:2017:602
, body
a
; pozri tiež v tomto zmysle rozsudky z 23. marca 2017, Vignerons de la Méditerranée/EUIPO – Bodegas Grupo Yllera (LE VAL FRANCE),
T‑216/16
, neuverejnený,
EU:T:2017:201
, bod
, a zo 14. decembra 2017, GeoClimaDesign/EUIPO – GEO (GEO),
T‑280/16
, neuverejnený,
EU:T:2017:913
, body
a
].
Ďalej, pokiaľ ide o tvrdenie založené na všeobecne známej povahe skutočností uvádzaných žalobkyňou v konaní pred Všeobecným súdom, z judikatúry vyplýva, že na jednej strane útvary EUIPO môžu zakladať svoje rozhodnutia na všeobecne známych skutočnostiach, ktoré neboli uvádzané prihlasovateľom, bez toho, aby bola preukázaná správnosť takých skutočností, a na druhej strane prihlasovateľ, voči ktorému EUIPO uplatní takéto skutočnosti, môže ich správnosť napadnúť pred Všeobecným súdom (rozsudok z 22. júna 2006, Storck/ÚHVT,
C‑25/05 P
,
EU:C:2006:422
, body
až
), pričom EUIPO v takejto situácii a vzhľadom na zásadu rovnosti zbraní má právo predložiť Všeobecnému súdu dokumenty na podporu správnosti všeobecne známej skutočnosti, ktorá nebola preukázaná v napadnutom rozhodnutí (rozsudok z 10. novembra 2011, LG Electronics/ÚHVT,
C‑88/11 P
, neuverejnený,
EU:C:2011:727
, bod
). Naopak, prihlasovateľovi nemožno priznať právo predložiť po prvýkrát Všeobecnému súdu dokumenty len z toho dôvodu, že majú poukázať na všeobecne známe skutočnosti, v súvislosti s ktorými sa nenamietalo, že boli uvedené v napadnutom rozhodnutí [pozri v tomto zmysle uznesenie zo 17. júla 2014, MOL/ÚHVT,
C‑468/13 P
, neuverejnené,
EU:C:2014:2116
, bod
, a rozsudok z 5. februára 2016, Kicktipp/ÚHVT – Italiana Calzature (kicktipp),
T‑135/14
,
EU:T:2016:69
, body
a
]. Uznanie takéhoto práva by totiž malo za následok obmedzenie rozsahu povinnosti, ktorá spočíva na prihlasovateľovi, a to poskytnúť už v štádiu konania pred EUIPO všetky dôkazy na podporu svojich dôvodov a tvrdení. V prejednávanej veci, ako žalobkyňa sama pripustila, údajne všeobecne známa skutočnosť, že zemiakové čipsy sú sušenou, varenou a konzervovanou zeleninou, už bola uvedená pred odvolacím senátom, a dokumenty prvýkrát uvedené pred Všeobecným senátom z väčšej časti a podľa slov žalobkyne „dopĺňajú“ dôkazy, ktoré už boli predložené.
Preto treba odmietnuť prílohy A.9 až A.17.
O veci samej
Na úvod je potrebné uviesť, že pred Všeobecným súdom, ako to už bolo pred odvolacím senátom, sa spor obmedzuje na výrobky, v súvislosti s ktorými útvary EUIPO nevyhlásili neplatnosť napadnutej ochrannej známky, konkrétne „konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina“ patriace do triedy 29.
Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza dva žalobné dôvody. Prvý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009. Druhý žalobný dôvod sa zakladá na porušení článku 28 ods. 2, 4 a 5 nariadenia č. 207/2009 (teraz článok 33 ods. 2, 4 a 5 nariadenia 2017/1001).
Na podporu svojho prvého žalobného dôvodu žalobkyňa na úvod tvrdí, že je „úplne nekoherentný a jednoznačne nesprávny“ záver, že výraz „exxtra deep“ opisuje zemiakové čipsy a ostatné zeleninové čipsy, ale nie „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“. Tieto produkty zodpovedajú všeobecnému označeniu uvedenému v názve triedy 29 niceského triedenia, ktorá sa vždy považovala za zahŕňajúcu aj zemiakové čipsy a ostatné zeleninové čipsy.
Dodáva, že v roku 1999 námietkové oddelenie EUIPO v rámci námietkového konania medzi žalobkyňou a vedľajším účastníkom konania usudzovalo, že výraz „zemiakové čipsy“ spadá pod pojem „sušená zelenina“, a tieto výrobky sú teda rovnaké. Toto rozhodnutie potvrdil aj odvolací senát EUIPO a Súd prvého stupňa vo svojom rozsudku z 21. apríla 2005, PepsiCo/ÚHVT – Intersnack Knabber‑Gebäck (RUFFLES) (
T‑269/02
,
EU:T:2005:138
). Prostredníctvom dôkazu predloženého pred ukončením ústnej časti konania upozorňuje aj na rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. marca 2017 (vec R 1659/2016‑4), v ktorom sa v rámci odvolania podaného vedľajším účastníkom konania proti zamietnutiu zápisu konštatovalo, že „konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina“ môžu mať podobu čipsov.
Žalobkyňa okrem toho uvádza, že na jednej strane zemiakové čipsy sú uvedené osobitne v abecednom zozname triedy 29 niceského triedenia, a na druhej strane nie sú zahrnuté do žiadneho zo zoznamov uverejnených EUIPO týkajúcich sa výrazov tohto abecedného zoznamu, na ktoré sa nevzťahujú všeobecné označenia uvedené v názvoch tried niceského triedenia. Žalobkyňa v tejto súvislosti spomína oznámenie výkonného riaditeľa EUIPO č. 1/2016 z 8. februára 2016, dokument s názvom „Vyhlásenia v súlade s článkom 28 ods. 8 nariadenia č. 207/2009“, uvedené na internetovej stránke EUIPO, ako aj zoznamy výrazov, ktoré sú k nemu pripojené, považované za také, ktoré nie sú jednoznačne zahrnuté v doslovnom význame príslušných názvov tried.
Podľa žalobkyne skutočnosť, že zemiakové čipsy neboli zaradené do žiadneho z uvedených zoznamov, znamená, že EUIPO ich považuje za „jednoznačne zahrnuté“ pod všeobecné označenia v názve triedy 29 niceského triedenia.
Opätovne s cieľom preukázať, že zemiakové čipsy spadajú pod „konzervované, sušené a varené ovocie alebo zeleninu“ patriace do triedy 29, žalobkyňa tvrdí, po prvé, že zemiakové čipsy sú zelenina, po druhé, že čipsy s hlbokým zvlnením alebo krekery možno vyrobiť aj z inej zeleniny ako zemiakov alebo z ovocia, a po tretie, že čipsy môžu byť smažené, sušené alebo varené podľa toho, či ide o čipsy zo zemiakov, inej zeleniny alebo ovocia.
Podľa žalobkyne preto neexistuje žiadna pochybnosť o tom, že zemiakové čipsy sú sušenou a varenou zeleninou. Preto treba záver odvolacieho senátu, podľa ktorého napadnutá ochranná známka je opisná pre zemiakové čipsy, uplatňovať aj na sušenú a varenú zeleninu. Žalobkyňa dodáva, že sušenie a pečenie sú konzervačné metódy a že výraz „konzervované“ sa nemá chápať tak, že sa vzťahuje výlučne na výraz „konzervy“ v zmysle potravín v konzervách alebo džemu.
V dôsledku toho rozlíšenie, ktoré urobil odvolací senát na jednej strane medzi „čipsami a pochutinami vyrobenými zo zeleniny“ a na druhej strane „ovocím a zeleninou“, je ťažké pochopiť. Žalobkyňa v tejto súvislosti uvádza, že „konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina“ patriace do triedy 29 sú výrobky spracované, a nie sú teda čerstvým ovocím a čerstvou zeleninou, ktoré patria do triedy 31. Podľa žalobkyne, ak sú zemiakové čipsy rovnaké ako „konzervovaná, sušená a varená zelenina“ a ak je hlboké, či dokonca veľmi hlboké zvlnenie, relevantnou vlastnosťou zemiakových čipsov, ako to uznal odvolací senát, nemožno tvrdiť, že „hlboké“ zvlnenie nie je charakteristickou vlastnosťou „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“. Omyl odvolacieho senátu by zredukoval tieto výrobky na ich prvotné suroviny, hoci sa majú zohľadniť ako hotové výrobky.
Žalobkyňa napokon tvrdí, že samotná skutočnosť, že napadnutá ochranná známka sa vzťahuje aj na špecifické pochutiny, neznamená, že tieto produkty nespadajú pod všeobecné označenia názvu triedy 29 niceského triedenia. Do zoznamu výrobkov, pre ktoré sa zápis ochrannej známky žiada, sa pravidelne zahŕňa tak všeobecné označenie, ako aj špecifické výrobky, na ktoré sa tieto všeobecné označenia vzťahujú. V takomto prípade, ak je ochranná známka jednoznačne opisná pre špecifické výrobky, nie je možné ju zapísať pre všeobecné označenie zahŕňajúce tieto výrobky.
EUIPO na úvod pripomína svoju ustálenú prax, podľa ktorej sa námietka založená na opisnom charaktere uplatňuje nielen na výrobky a služby, pre ktoré sú výrazy, ktoré tvoria prihlasovanú ochrannú známku, priamo opisné, ale aj na širšiu kategóriu, ktorá obsahuje prinajmenšom potenciálne identifikovateľnú podkategóriu alebo špecifické výrobky a služby, pre ktoré je prihlasovaná ochranná známka priamo opisná. Ak neexistuje primerané obmedzenie prihlasovateľom ochrannej známky, námietka založená na opisnom charaktere sa nevyhnutne vzťahuje na širšiu kategóriu ako ona samotná. Súd Európskej únie túto prax konštantne potvrdzuje.
EUIPO ďalej uvádza, že základnou otázkou v prejednávanej veci je, či všeobecná kategória výrobkov „konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina“ patriacich do triedy 29 zahŕňa aj špecifické „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny; restované, sušené, solené, korenené, obalené a spracované orechy, kešú orechy, pistácie, mandle, arašidy, kokosové orechy (sušené)“ patriace do tej istej triedy, pre ktoré bola napadnutá ochranná známka vyhlásená za neplatnú z dôvodu, že je opisná, a teda nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
Podľa EUIPO:
–
Všeobecný súd buď zastáva názor, že „konzervovaná, sušená a varená zelenina“ patriaca do triedy 29 nezahŕňa „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ patriace do tej istej triedy, a ak je to tak, napadnuté rozhodnutie by sa malo potvrdiť a žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009 by sa mal zamietnuť,
–
alebo Všeobecný súd zastáva názor, že „konzervovaná, sušená a varená zelenina“ patriaca do triedy 29 zahŕňa „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ patriace do tej istej triedy, a v tomto prípade sa musí napadnuté rozhodnutie zrušiť a žalobný dôvod založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia č. 207/2009 sa musí prijať.
Vedľajší účastník konania na úvod pripomína, že napadnutá ochranná známka bola zapísaná pre „zemiakové produkty ako pochutiny“ a „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“. Ďalej tvrdí, že medzi jedným a druhým existuje rozdiel v ich povahe a výrobe. Po prvé, zelenina a výrobky zo zeleniny sa svojou povahou líšia. Po druhé, „zemiakové produkty ako pochutiny“ sa vyrábajú „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené“, zatiaľ čo „ovocie a zelenina“ sa „konzervujú, sušia alebo varia“.
Zemiakové čipsy jednoznačne patria do kategórie zemiakových výrobkov vyrobených v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobených alebo upravených produktov. Ako správne uviedol aj odvolací senát v bode 17 napadnutého rozhodnutia, zemiakové čipsy nie sú zelenina, ale skôr výrobky vyrobené zo zeleniny. Je preto nesprávne tvrdenie, že zemiakové čipsy patria do kategórie „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“.
V dôsledku toho vedľajší účastník konania tvrdí, že odvolací senát správne usudzoval, že relevantná skupina verejnosti nemôže napadnutú ochrannú známku okamžite a bez ďalšieho uvažovania vnímať ako opisnú pre dotknuté výrobky. Zemiaky, či už konzervované, sušené alebo varené, sa môžu krájať, mlieť alebo pripravovať rôznymi spôsobmi, ale ako zelenina nemôžu byť samy osebe opísané ako „hlboké“. Je potrebné vykonať druhú logickú operáciu – v žiadnom prípade nie okamžitú – aby sme mohli dospieť k záveru, že výraz „deep“ opisuje špecifický rez sporných výrobkov. Výraz „exxtra deep“ je vzhľadom na dotknuté výrobky nepresný a osobitný spôsob rezu zeleniny alebo ovocia nanajvýš len naznačuje.
Prostredníctvom dôkazu predloženého na pojednávaní vedľajší účastník konania preukazuje, že rozhodnutie námietkového oddelenia EUIPO z 30. augusta 2004 (vec 2940/2004), v ktorom toto oddelenie v rámci skúmania podobnosti v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (
Ú. v. ES L 11, 1994, s. 1
; Mim. vyd. 17/001, s. 146) [neskôr článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, teraz článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001] zastáva názor, že sušená zelenina a ovocie na jednej strane a zemiakové čipsy na druhej strane sa odlišujú svojou povahou a svojím účelom.
Podľa znenia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 sa zamietne zápis „ochrann[ých] znám[ok], ktoré tvoria výlučne označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných vlastností tovarov alebo služieb“.
Podľa ustálenej judikatúry má ustanovenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 za cieľ všeobecný záujem, ktorý vyžaduje, aby označenia alebo údaje opisujúce vlastnosti tovarov alebo služieb, pre ktoré sa požaduje zápis, mohol voľne používať každý [pozri rozsudok z 12. júna 2007, MacLean‑Fogg/ÚHVT (LOKTHREAD),
T‑339/05
, neuverejnený,
EU:T:2007:172
, bod
a citovanú judikatúru].
Okrem toho označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v oblasti obchodu na označenie vlastností výrobku alebo služby, ktorých zápis sa požaduje, sa na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 považujú za nespôsobilé plniť základnú funkciu ochrannej známky, čiže identifikovať obchodný pôvod výrobku alebo služby, aby tak spotrebiteľovi, ktorý získa výrobok alebo službu označenú ochrannou známkou, umožnili pri ich ďalšom získaní uskutočniť rovnakú voľbu, ak bola jeho skúsenosť pozitívna, alebo inú voľbu, ak bola jeho skúsenosť negatívna (pozri rozsudok z 12. júna 2007, LOKTHREAD,
T‑339/05
, neuverejnený,
EU:T:2007:172
, bod
a citovanú judikatúru).
Z toho vyplýva, že na to, aby sa na označenie vzťahoval zákaz uvedený v tomto ustanovení, je potrebné, aby toto označenie malo dostatočne priamy a konkrétny vzťah k sporným tovarom alebo službám, ktorý umožní dotknutej verejnosti hneď a bez ďalšieho uvažovania pochopiť opis predmetných tovarov a služieb alebo niektorú z ich charakteristických vlastností [rozsudky z 12. júna 2007, LOKTHREAD,
T‑339/05
, neuverejnený,
EU:T:2007:172
, bod
; zo 7. júla 2011, Cree/ÚHVT (TRUEWHITE),
T‑208/10
, neuverejnený,
EU:T:2011:340
, bod
, a zo 14. januára 2016, Zitro IP/ÚHVT (TRIPLE BONUS),
T‑318/15
, neuverejnený,
EU:T:2016:1
, bod
].
Vzhľadom na ustanovenia a judikatúru uvedené v bodoch 39 až 41 možno posúdenie opisného charakteru označenia vykonať na jednej strane iba vo vzťahu k príslušným tovarom alebo službám a na druhej strane vo vzťahu k jeho vnímaniu zo strany príslušnej skupiny verejnosti (pozri rozsudok z 15. januára 2015, MEM/ÚHVT (MONACO),
T‑197/13
,
EU:T:2015:16
, bod
a citovanú judikatúru).
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že z ustálenej judikatúry vyplýva, že uznanie opisného charakteru ochrannej známky sa neuplatní len vo vzťahu k výrobkom, v súvislosti s ktorými je priamo opisná, ale aj na širšiu kategóriu, do ktorej tieto výrobky patria, pokiaľ prihlasovateľ ochrannej známky nevykonal príslušné obmedzenie (pozri v tomto zmysle rozsudky z 15. septembra 2009, Wella/ÚHVT (TAME IT),
T‑471/07
,
EU:T:2009:328
, bod
; zo 16. decembra 2010, Fidelio/ÚHVT (Hallux),
T‑286/08
,
EU:T:2010:528
, bod
, a z 15. júla 2015, Australian Gold/ÚHVT – Effect Management & Holding (HOT),
T‑611/13
,
EU:T:2015:492
, bod
].
Napokon treba pripomenúť, že existuje určité prekrývanie pôsobností článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 a článku 7 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia v tom zmysle, že opisné označenia pre niektoré výrobky a služby uvedené v článku 7 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia rovnako nemajú rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) toho istého nariadenia vzhľadom na tieto výrobky a služby [pozri rozsudok z 3. júla 2013, Airbus/ÚHVT (NEO),
T‑236/12
,
EU:T:2013:343
, body
a
a citovanú judikatúru].
Na úvod treba konštatovať, že žalobkyňa nespochybňuje posúdenie odvolacieho senátu uvedené v bode 14 napadnutého rozhodnutia, týkajúce sa príslušnej skupiny verejnosti, ktorou je – vzhľadom na dotknuté výrobky a slovné prvky anglického jazyka tvoriace spornú ochrannú známku – široká, anglicky hovoriaca skupina verejnosti v rámci Únie, v ktorej sa preukáže nízka úroveň pozornosti. Nespochybňuje ani zmysel výrazu „exxtra deep“, ako vyplýva z bodu 14 napadnutého rozhodnutia, ktorý znamená „výnimočne hlboký“.
Žalobkyňa vytýka odvolaciemu senátu, že uznal opisný charakter napadnutej ochrannej známky pre „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ patriace do triedy 29, ale vylúčil ho pre „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“ patriace do tej istej triedy, napriek tomu, že výrobky uvedené ako prvé spadajú pod všeobecnú kategóriu tvorenú výrobkami uvedenými ako druhé. Žalobkyňa tak v podstate vytýka odvolaciemu senátu, že z uznania opisného charakteru spornej ochrannej známky pre niektoré špecifické výrobky nevyvodil dôsledky pre uznanie jej opisného charakteru. pre výrobky patriace do všeobecnej kategórie výrobkov.
Ako výslovne uvádza EUIPO, ústrednou otázkou, na ktorú treba odpovedať v prejednávanej veci, je to, či „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ patria do kategórie „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“.
Z opisu výrobkov triedy 29, pre ktoré bola napadnutá ochranná známka zapísaná (pozri bod 3 vyššie), nemožno
a

priori
usudzovať, že „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ spadajú pod kategóriu „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“. V prvom rade tieto dve kategórie výrobkov sú oddelené bodkočiarkou. Bodkočiarka pritom rozlišuje medzi dvomi rozdielnymi kategóriami výrobkov, ktoré patria do tej istej triedy, na rozdiel od čiarok, ktoré slúžia na oddelenie výrobkov v rámci tej istej kategórie výrobkov (rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT,
C‑97/12 P
, neuverejnený,
EU:C:2014:324
, bod
). V druhom rade žiadne slovo alebo výraz, ako napríklad „najmä“, „vrátane“ alebo „konkrétne“, neumožňujú dospieť k záveru, že jedna kategória je zahrnutá do druhej [pokiaľ ide o pojem „najmä“, pozri rozsudok z 15. júla 2015, HOT,
T‑611/13
,
EU:T:2015:492
, bod
; pokiaľ ide o pojem „konkrétne“, pozri rozsudky z 8. júna 2005, Wilfer/ÚHVT(ROCKBASS),
T‑315/03
,
EU:T:2005:211
, body
a
, a z 12. novembra 2008, Scil proteins/ÚHVT – Indena (affilene),
T‑87/07
, neuverejnený,
EU:T:2008:487
, body
a
; a napokon, pokiaľ ide o pojem „vrátane“, pozri rozsudok z 15. mája 2014, Louis Vuitton Malletier/ÚHVT,
C‑97/12 P
, neuverejnený,
EU:C:2014:324
, bod
].
Ďalej, ako tvrdí žalobkyňa, treba konštatovať, že kategória „konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina“ zodpovedá jednému zo všeobecných označení v názve triedy 29 niceského triedenia („Mäso, ryby, hydina a divina; mäsové výťažky; konzervované, mrazené, sušené a varené ovocie a zelenina; ovocné rôsoly, džemy, kompóty; vajcia; mlieko a mliečne výrobky; potravinárske oleje a tuky“).
Samotná táto úvaha však nestačí na to, aby sa prijal záver, že „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ spadajú pod kategóriu „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“.
V tejto súvislosti treba totiž uviesť, že v deň podania návrhu na zápis napadnutej ochrannej známky už oznámenie výkonného riaditeľa EUIPO č. 4/03 zo 16. júna 2003 o používaní názvov tried v zoznamoch výrobkov a služieb na účely prihlášok a zápisov ochranných známok Spoločenstva nebolo platné, pričom podľa neho okrem iného „použitie určitého všeobecného označenia nachádzajúceho sa v názve triedy sa [týkalo] všetkých výrobkov alebo služieb, ktoré spadajú pod toto všeobecné označenie a sú správne zaradené do tej istej triedy“ (bod IV druhý odsek uvedeného oznámenia).
Oznámenie výkonného riaditeľa EUIPO č. 2/12 z 20. júna 2012 o používaní názvov tried v zoznamoch výrobkov a služieb na účely prihlášok a zápisov ochranných známok Spoločenstva, ktoré zrušilo oznámenie č. 4/03, zadefinovalo doslovný prístup vo svojom bode VIII, ktorý spočíva v tom, že výrazom všeobecného označenia sa pripísal ich prirodzený a obvyklý význam. Bod II písm. i) druhý odsek oznámenia výkonného riaditeľa EUIPO č. 1/13 z 26. novembra 2013 potvrdil, že tento prístup sa uplatní aj v prípade, ak žiadosť o zápis označuje iba niektoré všeobecné označenia názvu triedy. Normotvorca napokon potvrdil tento tzv. doslovný prístup zmenou zavedenou do článku 28 ods. 5 nariadenia č. 207/2009 prostredníctvom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2015/2424 zo 16. decembra 2015, ktorým sa mení nariadenie č. 207/2009 a nariadenie Komisie (ES) č. 2868/95, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 40/94 o ochrannej známke Spoločenstva, a zrušuje nariadenie Komisie (ES) č. 2869/95 o poplatkoch splatných Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (
Ú. v. EÚ L 341, 2015, s. 21
), ktoré stanovuje, že „používanie... všeobecných označení názvov tried v rámci triedenia podľa Niceskej dohody sa vykladá tak, že zahŕňa všetky tovary... zahrnuté v doslovnom význame označenia“.
Preto pokiaľ ide o napadnutú ochrannú známku, použitie všeobecného označenia názvu triedy 29 sa konkrétne nemôže vykladať tak, že zahŕňa všetky výrobky alebo služby uvedené v abecednom zozname triedy 29 znenia Niceskej dohody platného v okamihu podania prihlášky, ktoré patria pod toto všeobecné označenie. Naopak, práve v rámci prístupu uvedeného v bode 52 vyššie treba posúdiť, či „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ spadajú pod kategóriu „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“ označenej napadnutou ochrannou známkou.
Po prvé, ako sa výslovne uvádza v opise tovarov patriacich do triedy 29 označených napadnutou ochrannou známkou, pochutiny (okrem iného čipsy) sa vyrábajú zo zemiakov, ktoré sú jednoznačne zelenina, ako to dokazuje aj definícia v
Oxford English Dictionary
, ktorú žalobkyňa predložila EUIPO a podľa ktorej zelenina je „akýkoľvek živý organizmus, ktorý nie je živočíchom; patriaci do rastlinnej ríše“. Vedľajší účastník túto skutočnosť nespochybnil.
Po druhé, ako žalobkyňa zdôrazňuje, čipsy sa môžu vyrábať aj z inej zeleniny ako zemiakov alebo z ovocia.
Po tretie, nič nevylučuje, aby sa zeleninové alebo ovocné čipsy považovali za sušené alebo varené ovocie alebo zeleninu. Ako uvádza žalobkyňa, čipsy môžu byť smažené, sušené alebo varené.
Po štvrté, ako správne uvádza žalobkyňa, ovocie a zelenina patriace do triedy 29 sú „konzervované, sušené alebo varené“. Nejde o čerstvé ovocie, ktoré patrí do triedy 31. Ale práve z konzervovaného, sušeného alebo vareného ovocia a zeleniny sa vyrábajú čipsy, alebo širšom zmysle „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“.
Z dôvodov, ktoré uviedla žalobkyňa a ktoré EUIPO nespochybňuje, teda treba usudzovať, že „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ patriace do kategórie 29 spadajú pod kategóriu „konzervované, sušené a varené ovocie a zelenina“ uvedené v tej istej triede.
Zákonnosť rozhodnutí odvolacieho senátu sa okrem iného síce musí posudzovať výlučne na základe nariadenia č. 207/2009 a nie na základe skoršej rozhodovacej praxe EUIPO [pozri v tomto zmysle rozsudky z 26. apríla 2007, Alcon/ÚHVT,
C‑412/05 P
,
EU:C:2007:252
, bod
; z 2. mája 2012, Universal Display/ÚHVT (UniversalPHOLED),
T‑435/11
, neuverejnený,
EU:T:2012:210
, bod
, a z 22. marca 2017, Intercontinental Exchange Holdings/EUIPO (BRENT INDEX),
T‑430/16
, neuverejnený,
EU:T:2017:198
, bod
], treba však pripomenúť, že vzhľadom na zásady rovnosti zaobchádzania a riadnej správy vecí verejných je EUIPO povinný zohľadňovať už prijaté rozhodnutia a s mimoriadnou pozornosťou skúmať, či je, alebo nie je potrebné rozhodnúť v rovnakom zmysle [pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. mája 2017, Bammer/EUIPO — mydays (MÄNNERSPIELPLATZ),
T‑372/16
, neuverejnený,
EU:T:2017:331
, bod
].
V prejednávanej veci patrí rozhodnutie námietkového oddelenia z 23. novembra 1999 (pozri bod 24), na ktoré žalobkyňa poukazuje, do skutkového rámca veľmi podobného tomu, ktorý existuje aj v prejednávanej veci. Po prvé, tak ako v prejednávanej veci išlo o konanie medzi žalobkyňou a vedľajším účastníkom konania. Po druhé, tak ako v prejednávanej veci išlo o otázku, či zemiakové čipsy patria do všeobecnejšej kategórie sušenej zeleniny.
Námietkové oddelenie pritom uviedlo, že „zemiakové čipsy“ spadajú pod sušenú zeleninu, a tieto produkty sú preto rovnaké. Ako uvádza žalobkyňa – a EUIPO jej neodporuje –, toto rozhodnutie námietkového oddelenia nezrušil ani odvolací senát, ani Všeobecný súd vo svojom rozsudku z 21. apríla 2005, RUFFLES (
T‑269/02
,
EU:T:2005:138
).
Pokiaľ ide o rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. marca 2017 (pozri bod 24 vyššie), ktoré bolo vydané po napadnutom rozhodnutí, treba nepochybne uviesť, ako to už uviedol EUIPO na pojednávaní, že nedáva odpoveď na otázku, či „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ spadajú pod kategóriu „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“. Obsahuje naopak záver, že označenie #CHIPS má opisný charakter, okrem iného, pokiaľ ide o „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“, pretože môžu mať podobu čipsov. Práve vzhľadom na to, ako príslušná skupina verejnosti vníma narážku na osobitný druh rezu dotknutého ovocia a zeleniny, t. j. vo forme čipsov, odvolací senát potvrdil opisný charakter označenia #CHIPS, zatiaľ čo v napadnutom rozhodnutí ten istý odvolací senát vylúčil, že by tento osobitný druh rezu mohol predstavovať „vlastnosť“ dotknutých výrobkov podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009. Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu EUIPO z 22. marca 2017, na ktoré poukazuje žalobkyňa, teda odhaľuje prinajmenšom istú nekoherentnosť novšej rozhodovacej praxe EUIPO v oblasti „konzervovaného, sušeného a vareného ovocia a zeleniny“.
Pokiaľ ide o rozhodnutie námietkového oddelenia z 30. augusta 2004, na ktoré vedľajší účastník poukazuje po prvýkrát na pojednávaní (pozri bod 37 vyššie), to bolo zrušené rozhodnutím prvého odvolacieho senátu EUIPO z 1. júla 2005 (vec R 804/2004‑1), konkrétne z toho dôvodu, že námietkové oddelenie nesprávne posúdilo podobnosť sušeného ovocia a zeleniny a zemiakových čipsov tým, že ju vylúčilo.
Vzhľadom na vyššie uvedené preto treba usudzovať, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia, keď nevyvodil dôsledky z uznania opisného charakteru napadnutej ochrannej známky pre „v extrudovanom a peletovacom procese, ako aj inak vyrobené alebo upravené zeleninové a zemiakové produkty ako pochutiny“ patriace do triedy 29, pre posúdenie jej opisného charakteru pre „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“ patriace do tej istej triedy.
Okrem toho, ako sa pripomenulo v bode 44 tohto rozsudku, opisné označenia uvedené v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 takisto nemajú rozlišovaciu spôsobilosť v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia.
V dôsledku toho treba prvému žalobnému dôvodu vyhovieť v plnom rozsahu a bez toho, aby bolo potrebné rozhodnúť o druhom žalobnom dôvode, treba zrušiť napadnuté rozhodnutie v rozsahu, v akom sa v ňom zamieta odvolanie žalobkyne smerujúce k zrušeniu rozhodnutia zrušovacieho oddelenia v rozsahu, v akom sa v ňom napadnutá ochranná známka nevyhlásila za neplatnú pre „konzervované, sušené a varené ovocie a zeleninu“ patriace do triedy 29.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže EUIPO nemal úspech vo veci v rozsahu, v akom bolo napadnuté rozhodnutie zrušené, a žalobkyňa navrhla uložiť mu povinnosť nahradiť trovy konania, treba mu uložiť povinnosť znášať vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila žalobkyňa.
Vedľajší účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, znáša vlastné trovy konania.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (štvrtá komora)
rozhodol takto:

1.
Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) z 24. novembra 2016 (vec R 482/2016‑4) sa zrušuje.

2.
EUIPO znáša svoje vlastné trovy konania a je povinný nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti PepsiCo, Inc.

3.
Intersnack Group GmbH & Co. KG znáša svoje vlastné trovy konania.

Kanninen
Schwarcz
Iliopoulos
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 21. novembra 2018.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.