CELEX: 62015CJ0286
Præjudiciel forelæggelse
fælles toldtarif
tarifering
kombineret nomenklatur
pos. 2711
jordoliegas og andre gasformige carbonhydrider
materiale, der er karaktergivende
jordoliegas i flydende tilstand

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af dels den kombinerede nomenklatur (herefter »KN«), der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (
EFT 1987, L 256, s. 1
), som affattet ved henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 (
EUT 2008, L 291, s. 1
) og Kommissionens forordning (EF) nr. 948/2009 af 30. september 2009 (
EUT 2009, L 287, s. 1
), og navnlig dette bilags pos. 2711, dels artikel 218, stk. 1, litra d), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (
EFT 1993, L 253, s. 1
).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem Valsts Ieņēmumu dienests (skatteforvaltningen, Letland) og SIA »Latvijas propāna gāze« vedrørende skyldig told for indførslen af jordoliegas i flydende tilstand (herefter »LPG«) fra Rusland til Letland.
EU-retten
Det fremgår af de for Domstolen fremlagte sagsakter, at de udgaver af KN, der finder anvendelse på de faktiske omstændigheder i hovedsagen, er de udgaver, der vedrører 2008 og 2009, og som hidrører fra henholdsvis forordning nr. 1031/2008 og nr. 948/2009. De i denne nomenklatur indeholdte bestemmelser, som finder anvendelse på hovedsagen, er imidlertid identiske i begge udgaver.
KN’s første del vedrørende »Bestemmelser« indeholder afsnit I vedrørende »Almindelige bestemmelser«, hvis afdeling A med overskriften »Almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur« bl.a. fastsætter:
»Tariferingen af varer i [KN] sker efter følgende regler:
1.
Overskrifter til afsnit, kapitler og underkapitler tjener alene til orientering; tariferingen skal ske med hjemmel i positionsteksterne og de til afsnit og kapitler knyttede bestemmelser samt, for så vidt det ikke strider mod de nævnte tekster og bestemmelser, efter nedenstående regler.
2.
[…]
b)
Når et bestemt materiale nævnes i en positionstekst, henhører materialet under positionen såvel i ren tilstand som blandet med eller i forbindelse med andre materialer. Når varer fremstillet af et bestemt materiale nævnes, tages der herved sigte på varer fremstillet såvel helt som delvis af det pågældende materiale. Den nærmere fremgangsmåde ved tariferingen af blandinger og af sammensatte varer er angivet i punkt 3 nedenfor.
3.
Såfremt varer ved anvendelse af ovennævnte punkt 2 b) eller af andre årsager kan henføres under to eller flere positioner, afgøres tariferingen efter følgende regler:
[…]
b)
Når den foran under a) nævnte regel ikke kan anvendes ved tariferingen af blandinger eller sammensatte varer, bestående af forskellige materialer eller forskellige bestanddele, eller af varer i sæt til detailsalg, tariferes de pågældende varer, som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig.
c)
Når hverken den foran under a) eller den foran under b) angivne regel kan anvendes ved tariferingen, henføres varen under den position, som har det højeste nummer blandt de positioner, der i lige grad kan komme i betragtning.
[…]
6.
Tariferingen af varer i underpositionerne inden for en position skal ske med hjemmel i underpositionsteksterne og de dertil hørende bestemmelser samt – med de fornødne tillempninger – efter ovennævnte bestemmelser, idet kun underpositioner på samme niveau er sammenlignelige. For denne bestemmelse gælder, at også relevante afsnits- og kapitelbestemmelser finder anvendelse, medmindre andet følger af sammenhængen.«
KN’s anden del, der vedrører »Toldtariffen«, indeholder afsnit V med overskriften »Mineralske produkter«, som bl.a. omfatter kapitel 27 i KN, der har overskriften »Mineralske brændselsstoffer, mineralolier og destillationsprodukter deraf; bituminøse stoffer; mineralsk voks«.
Pos. 2711 i dette kapitel er affattet og opbygget således:
»2711
Jordoliegas og andre gasformige carbonhydrider

– I flydende tilstand
[…]
[…]
2711 12
‐ ‐ Propan
[…]
[…]

– – – Andre varer
[…]
[…]

– – – – Til anden anvendelse
2711 12 97
– – – – – I andre tilfælde […]
2711 13
– – Butan
[…]
[…]

– – – Til anden anvendelse
[…]
[…]
2711 13 97
‐ ‐ ‐ ‐ I andre tilfælde […]
[…]
[…]
2711 19 00
– – Andre varer […]«
Artikel 62, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (
EFT L 302, s. 1
) fastsætter:
»Med [told]angivelsen skal følge samtlige dokumenter, som er nødvendige for anvendelsen af de bestemmelser, der gælder for den toldprocedure, som varerne angives til.«
Artikel 218, stk. 1, i forordning nr. 2454/93 har følgende ordlyd:
»De dokumenter, der skal vedlægges en toldangivelse til overgang til fri omsætning, er følgende:
[…]
d)
ethvert andet dokument, der måtte være nødvendigt for anvendelse af de bestemmelser, der gælder for de angivne varers overgang til fri omsætning.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Det fremgår af de for Domstolen fremlagte sagsakter, at Latvijas propāna gāze tariferede den LPG, som selskabet indførte fra Rusland til Letland i perioden mellem den 20. marts 2009 og den 15. januar 2010, i underposition 2711 19 00 og som følge heraf pålagde denne vare en importtold på 0% af dens toldværdi. På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i selskabets dokumenter, fandt skatteforvaltningen imidlertid, at hovedbestanddelene i denne LPG var propan og butan, med en overvægt af propan, og tariferede derfor den nævnte LPG i underposition 2711 12 97.
Som anført af den forelæggende ret indeholder den i hovedsagen omhandlede LPG metan, ethan, ethylen, propan, propylen, butan og butylen. I kvalitetscertifikatet for denne LPG (herefter »kvalitetscertifikatet«), der er blevet udstedt af producenten, dvs. AAS »GAZPROM« med hjemsted i Orenburg (Rusland), angives hver af disse bestanddeles procentvise massefylde imidlertid ikke særskilt, men alene den samlede mængde af metan, ethan og ethylen (0,32% af den nævnte LPG’s massefylde), den samlede mængde af propan og propylen (58,32%) samt den samlede mængde af butan og butylen (ikke mere end 39,99%).
Den forelæggende ret har anført, at det tekniske universitet i Riga (Letland) inden for rammerne af tvisten i hovedsagen afgav en udtalelse, hvorefter det ikke på baggrund af kvalitetscertifikatet er muligt at fastslå, at en af de bestanddele, som den i hovedsagen omhandlede LPG består af, i sig selv er karaktergivende for denne som energikilde, dvs. brændværdien og overtrykket. Det fremgår af denne udtalelse, at propanet og propylenet giver denne LPG overtryk, men at dennes brændværdi bestemmes af alle dens bestanddele tilsammen.
Skatteforvaltningen fandt, at den i hovedsagen omhandlede LPG i henhold til regel 2, litra b), regel 3, litra b), og regel 6 i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN skulle tariferes på grundlag af det materiale, der er karaktergivende.
Skatteforvaltningen fastslog, at den bestanddel, der under omstændighederne i den foreliggende sag er karaktergivende for varen, er bestanddelen med den største procentvise andel af varens massefylde. Efter at have anført, at det fremgik af kvalitetscertifikatet, at den i hovedsagen omhandlede LPG svarede til en gas i flydende tilstand af typen CΠБT (SPBT), og at det fulgte af den nationale russiske standard ΓOCT 20448-90 (GOST 20448-90), at de gasser i flydende tilstand, hvis væsentlige bestanddele er propan og butan, kan anses for gasser i flydende tilstand af typen CΠБT (SPBT), konkluderede skatteforvaltningen følgelig, at disse to bestanddele er karaktergivende for denne LPG, uden at de øvrige bestanddele, dvs. metan, ethan, ethylen, propylen og butylen, kunne ændre denne karakter.
Latvijas propāna gāze har anlagt sag ved Administratīvā apgabaltiesa (appeldomstol i forvaltningsretlige sager, Letland) til prøvelse af skatteforvaltningens afgørelse.
I sin dom af 10. april 2014 henviste Administratīvā apgabaltiesa (appeldomstol i forvaltningsretlige sager, Letland) indledningsvis til Domstolens praksis, hvorefter det ved tariferingen af en vare skal fastslås, hvilket af de materialer, som den består af, der er karaktergivende, hvilket kan opnås ved at undersøge, om varen bevarer de karaktergivende egenskaber, såfremt man fjerner en af bestanddelene. Den karaktergivende faktor kan f.eks. – afhængigt af varens art – bestemmes af materialets eller bestanddelenes art, omfang, mængde, vægt eller værdi eller af den betydning, som et af materialerne har for varens anvendelse (dom af 18.6.2009, Kloosterboer Services,
C-173/08
,
EU:C:2009:382
, præmis
og
).
Under anvendelse af disse betragtninger i tvisten i hovedsagen anførte Administratīvā apgabaltiesa (appeldomstol i forvaltningsretlige sager) derefter, at skatteforvaltningen hverken havde redegjort for karakteren af den i hovedsagen omhandlede LPG eller godtgjort, at propan eller butan skulle anses for at være den bestanddel, der gav denne en sådan karakter. Efter at have fremhævet, at den procentvise mængde af propan eller butan i sammensætningen af denne LPG ikke var angivet særskilt i kvalitetscertifikatet, henviste den nævnte ret i denne henseende til udtalelsen fra Rigas tekniske universitet, hvorefter det ikke var muligt at fastslå, at en af de bestanddele, som den nævnte LPG består af, i sig selv er karaktergivende for denne. Efter en gennemgang af de af Latvijas propāna gāze fremlagte kvalitetscertifikater vedrørende LPG købt ved en anden lejlighed i Litauen bemærkede Administratīvā apgabaltiesa (appeldomstol i forvaltningsretlige sager) endelig, at den procentvise andel af propylen i sammensætningen af LPG’en i visse tilfælde kunne være større end den procentvise andel af propan.
Som anført af den forelæggende ret, for hvilken skatteforvaltningen har iværksat kassationsanke, fremgår det af omstændighederne i tvisten i hovedsagen, at selv om det antages, at propan i massefylde udgør hovedbestanddelen af den i hovedsagen omhandlede LPG, er det de forskellige bestanddele, som denne LPG består af, der tilsammen giver gassen dens brændværdi som energikilde. Den forelæggende ret er derfor i tvivl om berettigelsen af den lettiske skatteforvaltnings argumentation, hvorefter det er den bestanddel, som udgør den største procentvise andel, der er karaktergivende for den nævnte LPG, og har tilføjet, at såfremt en sådan argumentation forkastes, vil en LPG, som overvejende består af propan eller af butan, stadig skulle tariferes i underposition 2711 19 00, der pålægges en importtold på 0% af toldværdien.
Ifølge den forelæggende ret fremgår det desuden af artikel 218, stk. 1, litra d), i forordning nr. 2454/93, at en person, der ønsker at indføre LPG og henføre den under en toldposition, for hvilken der pålægges en for personen gunstig toldsats, ved indførslen skal fremlægge beviser for toldmyndighederne, som gør det muligt at fjerne enhver tvivl om berettigelsen af denne tarifering. I det foreliggende tilfælde har den nævnte ret anført, at det er vigtigt at fastlægge, om denne bestemmelse indebærer en forpligtelse for en importør af LPG, såsom den i hovedsagen omhandlede, til nøje at angive den procentvise andel af den bestanddel, som denne LPG hovedsagelig består af.
Den forelæggende ret har endelig fastslået, at det ikke længere er muligt at udtage prøver af den i hovedsagen omhandlede LPG og dermed foretage en analyse af denne LPG i den lettiske skatteforvaltnings toldlaboratorium med henblik på at fastlægge sammensætningen heraf. Følgelig skal der med henblik på en korrekt fastlæggelse af den gældende toldposition tages hensyn til de faktiske omstændigheder, som allerede er blevet afklaret i hovedsagen.
Henset til ovenstående betragtninger har Augstākās tiesa, Administratīvo lietu departaments (Letlands øverste domstol, afdeling for forvaltningsretlige sager) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal de almindelige tariferingsbestemmelser 2 b) og 3 b) vedrørende [KN] fortolkes således, at såfremt alle bestanddele af gasblandingen tilsammen er karaktergivende for varen (LPG), og såfremt det ikke er muligt at udskille den bestanddel af gassen, som er karaktergivende for denne, skal det antages, at den bestanddel, som er karaktergivende for varen i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i den [nævnte] almindelige tariferingsbestemmelse 3 b), er den, som udgør den største procentvise andel af blandingen?
2)
Indebærer artikel 218, stk. 1, litra d), i [forordning nr. 2454/93] en forpligtelse for den, der angiver varen (LPG), til præcist at angive den procentvise andel af blandingen, som hovedbestanddelen udgør?
3)
Såfremt den, der angiver varerne, ikke præcist har angivet den procentvise andel af blandingen for den bestanddel, som blandingen hovedsagelig består af, skal en gas, der er sammensat af 0,32% metan, ethan og ethylen, 58,32% propan og propylen og ikke mere end 39,99% butan og butylen, tariferes i underposition 2711 19 00 i Den Europæiske Unions kombinerede nomenklatur, der er anvendt af den, der har angivet varen i den foreliggende sag, eller i underposition 2711 12 97, der er anvendt af Valsts ieņēmumu dienests [(den lettiske skatteforvaltning)]?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål skal besvares først, derefter det tredje spørgsmål og endelig det andet.
Om det første spørgsmål vedrørende fastlæggelsen af den bestanddel, der er karaktergivende for varen
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om regel 2, litra b), og regel 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN skal fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en LPG’s bestanddele tilsammen er karaktergivende for denne, og hvor det ikke er muligt at udskille den af bestanddelene, der i sig selv er karaktergivende for denne, skal det antages, at den bestanddel, som er karaktergivende for denne LPG som omhandlet i den nævnte regel 3, litra b), er den med den største procentvise andel af LPG’ens massefylde.
Det bemærkes, at det fremgår af regel 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, at »blandinger eller sammensatte varer, bestående af forskellige materialer eller forskellige bestanddele […] tariferes […], som om de bestod af det materiale eller den bestanddel, der er karaktergivende, for så vidt udøvelsen af et skøn herover forekommer mulig«.
I den foreliggende sag har den forelæggende ret anført, at den i hovedsagen omhandlede LPG indeholder metan, ethan, ethylen, propan, propylen, butan og butylen. Det fremgår af udtalelsen fra det tekniske universitet i Riga, hvortil den forelæggende ret har henvist i anmodningen om præjudiciel afgørelse, at det ikke er muligt at fastslå, at en af disse bestanddele i sig selv giver denne vare dens væsentlige karakter, dvs. brændværdien og overtrykket. Det fremgår tværtimod af denne udtalelse, at varens brændværdi bestemmes af alle gasblandingens bestanddele tilsammen, og ikke af en bestanddel alene.
Såfremt der kan tages hensyn til denne videnskabelige udtalelse, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, må det heraf konkluderes, at det ikke er muligt at fastlægge i overensstemmelse med regel 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN, hvilken bestanddel i LPG’en der giver blandingen dens fysisk-kemiske karakteristika og nærmere bestemt dens brændværdi.
Under alle omstændigheder fremgår det af forelæggelsesafgørelsen, at det ikke er muligt at fastlægge den nøjagtige mængde af hver bestanddel i den omhandlede LPG, for så vidt som procentdelen af gasserne i LPG’en i varernes kvalitetscertifikat er angivet for hver gasgruppe, idet den første gruppe består af metan, ethan og ethylen, den anden gruppe af propan og propylen og den tredje gruppe af butan og butylen.
Det fremgår desuden af de af den forelæggende ret anførte beviser vedrørende erhvervelsen af LPG med en anden oprindelse, at mængden af propylen kan være større end mængden af propan i gruppen bestående af propan og propylen. Når den største gasgruppe er den, der består af propan og propylen, kan det derfor ikke lægges til grund, at propanet skal anses for hovedbestanddelen i blandingen.
Endelig indeholder de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN regel 3, litra c), der finder anvendelse, når hverken regel 3, litra a) eller b), i de nævnte tariferingsbestemmelser kan anvendes ved tariferingen af den pågældende vare, og hvorefter varen skal henføres under den position, som har det højeste nummer blandt de positioner, der i lige grad kan komme i betragtning.
Det følger heraf, at det ikke er nødvendigt at anvende en formodning, med hvilken det tilsigtes at fastlægge den for blandingen karaktergivende bestanddel.
Henset til ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at regel 2, litra b), og regel 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN skal fortolkes således, at for så vidt som alle bestanddele i en gasblanding såsom den i hovedsagen omhandlede LPG tilsammen er karaktergivende for denne, hvorved det ikke er muligt at fastlægge den for blandingen karaktergivende bestanddel, og for så vidt som det under alle omstændigheder ikke er muligt at fastlægge den nøjagtige mængde af hver af bestanddelene i den omhandlede LPG, skal en formodning om, at den bestanddel, der er karaktergivende for varen som omhandlet i regel 3, litra b), i disse almindelige tariferingsbestemmelser, er den med den største procentvise andel af blandingen, ikke anvendes.
Om det tredje spørgsmål vedrørende tariferingen af en blanding af LPG
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om KN i det tilfælde, hvor toldklarereren ikke nøjagtigt har angivet den procentvise andel af den bestanddel, der er hovedbestanddelen i en LPG som den i hovedsagen omhandlede, der indeholder 0,32% metan, ethan og ethylen, 58,32% propan og propylen og ikke mere end 39,99% butan og butylen, skal fortolkes således, at denne LPG skal tariferes i underposition 2711 19 00 som »jordoliegas og andre gasformige carbonhydrider, i flydende tilstand, andre varer«, eller i underposition 2711 12 97 som »jordoliegas og andre gasformige carbonhydrider, i flydende tilstand, propan, andre varer, til anden anvendelse, i andre tilfælde«.
Det fremgår af Domstolens faste praksis, at med henblik på at sikre retssikkerheden og lette kontrollen skal det afgørende kriterium for tarifering af varer normalt søges i disses objektive karakteristika og egenskaber, således som de er beskrevet i ordlyden af den pågældende position i KN og de til afsnit eller kapitler knyttede bestemmelser (dom af 1.7.1982, Wünsche,
145/81
,
EU:C:1982:254
, præmis
, af 20.11.1997, Wiener SI,
C-338/95
,
EU:C:1997:552
, præmis
, af 15.9.2005, Intermodal Transports,
C-495/03
,
EU:C:2005:552
, præmis
, af 20.11.2008, Heuschen & Schrouff Oriëntal Foods Trading,
C-375/07
,
EU:C:2008:645
, præmis
, og af 10.12.2015, TSI,
C-183/15
,
EU:C:2015:808
, præmis
).
Disse objektive karakteristika for og egenskaber ved varerne skal kunne kontrolleres på tidspunktet for fortoldningen (dom af 12.12.1996, Foods Import,
C-38/95
,
EU:C:1996:488
, præmis
, af 27.9.2007, Medion og Canon Deutschland,
C-208/06 og C-209/06
,
EU:C:2007:553
, præmis
, og af 23.4.2015, ALKA,
C-635/13
,
EU:C:2015:268
, præmis
).
I det foreliggende tilfælde vedrører underposition 2711 12 i KN propan. Som det imidlertid fremgår af svaret til det første spørgsmål, kan det ikke antages, at propanet er karaktergivende for en LPG som den, der er beskrevet af den forelæggende ret, heller ikke selv om propanet er den gas, som udgør den procentvise største andel af LPG’en.
Det samme gør sig gældende for de andre gasser, som denne LPG består af, hvorfor denne heller ikke kan tariferes i underposition 2711 13 (»Butan«) eller 2711 14 00 (»Ethylen, propylen, butylen og butadien«).
Da regel 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende KN ikke gør det muligt at tarifere en gasblanding såsom LPG’en som beskrevet af den nationale retsinstans, skal disse bestemmelsers regel 3, litra c), der er nævnt i denne doms præmis 28, og hvorefter varen skal henføres under den position, som har det højeste nummer blandt de positioner, der i lige grad kan komme i betragtning, hvilket i det foreliggende tilfælde, og således som foreslået af Kommissionen, vil sige underposition 2711 19 00 i KN som »anden jordoliegas i flydende tilstand«, anvendes.
Det tredje spørgsmål skal således besvares med, at KN skal fortolkes således, at en LPG som den i hovedsagen omhandlede, der indeholder 0,32% metan, ethan og ethylen, 58,32% propan og propylen og ikke mere end 39,99% butan og butylen, og for hvilken det ikke er muligt at fastlægge den af bestanddelene heri, der er karaktergivende, skal tariferes i underposition 2711 19 00 som »jordoliegas og andre gasformige carbonhydrider, i flydende tilstand, andre varer«.
Om det andet spørgsmål
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om artikel 218, stk. 1, litra d), i forordning nr. 2454/93 skal fortolkes således, at bestemmelsen indebærer en forpligtelse for den, der angiver en LPG som den i hovedsagen omhandlede, til nøjagtigt at angive den procentvise andel af den bestanddel, som denne LPG hovedsagelig består af.
Som det fremgår af svaret til det første spørgsmål, er det ikke muligt at antage, at i det tilfælde, hvor en LPG, såsom den i hovedsagen omhandlede LPG, udgøres af flere bestanddele, er det den af disse bestanddele med den største procentvise andel, der er karaktergivende for denne LPG.
Som det fremgår af svaret til det tredje spørgsmål, og som anført af Kommissionen, er den omstændighed, at der ikke foreligger nogen nøjagtig angivelse af den procentvise andel af bestanddelene i en LPG som den i hovedsagen omhandlede LPG, endvidere ikke til hinder for, at tariferingsbestemmelserne finder anvendelse.
Det andet spørgsmål skal derfor besvares med, at artikel 218, stk. 1, litra d), i forordning nr. 2454/93 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke indebærer en forpligtelse for den, der angiver en LPG som den i hovedsagen omhandlede, til nøjagtigt at angive den procentvise andel af den bestanddel, som denne LPG hovedsagelig består af.
Sagens omkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Syvende Afdeling) for ret:

1)
Regel 2, litra b), og regel 3, litra b), i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur, der er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som affattet ved henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008 og Kommissionens forordning (EF) nr. 948/2009 af 30. september 2009, skal fortolkes således, at for så vidt som alle bestanddele i en gasblanding såsom den i hovedsagen omhandlede jordoliegas i flydende tilstand tilsammen er karaktergivende for denne, hvorved det ikke er muligt at fastlægge den for blandingen karaktergivende bestanddel, og for så vidt som det under alle omstændigheder ikke er muligt at fastlægge den nøjagtige mængde af hver af bestanddelene i den omhandlede jordoliegas i flydende tilstand, skal en formodning om, at den bestanddel, der er karaktergivende for varen som omhandlet i regel 3, litra b), i disse almindelige tariferingsbestemmelser, er den med den største procentvise andel af blandingen, ikke anvendes.

2)
Den nævnte kombinerede nomenklatur skal fortolkes således, at en jordoliegas i flydende tilstand som den i hovedsagen omhandlede, der indeholder 0,32% metan, ethan og ethylen, 58,32% propan og propylen og ikke mere end 39,99% butan og butylen, og for hvilken det ikke er muligt at fastlægge den af bestanddelene heri, der er karaktergivende, skal tariferes i underposition 2711 19 00 som »jordoliegas og andre gasformige carbonhydrider, i flydende tilstand, andre varer«.

3)
Artikel 218, stk. 1, litra d), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke indebærer en forpligtelse for den, der angiver en jordoliegas i flydende tilstand som den i hovedsagen omhandlede, til nøjagtigt at angive den procentvise andel af den bestanddel, som denne jordoliegas i flydende tilstand hovedsagelig består af.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: lettisk.