CELEX: 62015TJ0386
Európai uniós védjegy
Felszólalási eljárás
A BADTORO európai uniós ábrás védjegy bejelentése
A korábbi TORO európai uniós ábrás és szóvédjegyek
Viszonylagos kizáró ok
Összetéveszthetőség
A megjelölések hasonlósága
Az áruk és szolgáltatások hasonlósága
A 207/2009/EK rendelet 8. cikke (1) bekezdésének b) pontja
A közigazgatási eljárás felfüggesztése
A 2868/95/EK rendelet 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontja

)
[omissis]
A felek kereseti kérelmei
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;
–
az EUIPO‑t kötelezze a költségek viselésére.
Az EUIPO és a beavatkozó fél azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
utasítsa el keresetet;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
A jogkérdésről
[omissis]
Annak a kérdésnek a vizsgálata, hogy a fellebbezési tanács hibát vétett‑e azzal, hogy nem függesztette fel az előtte folyó eljárást, megelőzi a bejelentett védjegy és a korábbi védjegy közötti összetéveszthetőség fennállásának vizsgálatát (2014. november 25‑iRoyalton Overseas kontra OHIM – S. C. Romarose Invest [KAISERHOFF] ítélet,
T‑556/12
, nem tették közzé,
EU:T:2014:985
,
52.
pont). Emiatt elsőként az első jogalapot kell megvizsgálni.
A fellebbezési tanács előtti eljárás felfüggesztése megtagadásának jogellenességére alapított, első jogalapról
[omissis]
Ebben a szakaszban hangsúlyozni kell, hogy a felperes azt kérte, mind a felszólalási osztály előtt, mind a fellebbezési tanács előtt, hogy függesszék fel az eljárást a Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság, Spanyolország) határozatának bevárásáig. E bírósághoz mint európai uniós védjegybírósághoz a korábbi TORO európai uniós szóvédjegyek törlése iránti viszontkeresettel fordultak, amely védjegyek 2844264. és 1722362. számon kerültek lajstromozásra a beavatkozó fél nevére. E viszontkeresetet a felperes nyújtotta be, azt követően, hogy a beavatkozó fél a 25. és 35. osztályba tartozó áruk és szolgáltatások tekintetében 2782026. számon lajstromozott, BADTORO spanyol szóvédjegy törlése iránt indított keresetet.
E tekintetben azt kell megállapítani, hogy a felperes által indított törlés iránti viszontkereset nem a beavatkozó fél által a 32. osztályba tartozó árukra vonatkozó, vitatott védjegy bejelentési kérelmével szemben hivatkozott korábbi védjegyekre vonatkozik. E nemzeti eljárásnak tehát semmiféle kihatása nem volt a beavatkozó fél által a bejelentett védjegynek a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében történő lajstromozásával szemben előterjesztett felszólalás vizsgálatára.
Ennélfogva, még ha megállapításra is kerülne a felfüggesztés megtagadásának jogellenessége, az akkor sem tenné hibássá a megtámadott határozatot abban a részében, amely a bejelentett védjegynek a 32. osztályba tartozó áruk tekintetében történő lajstromozásával szembeni felszólalásra vonatkozik. A jogalapot ily módon ennyiben, mint hatástalant, el kell utasítani.
Ezzel szemben meg kell vizsgálni a jogalap azon többi részét, amely a bejelentett védjegynek a 35. osztályba tartozó szolgáltatások tekintetében történő lajstromozásával szembeni felszólalással kapcsolatos határozatra vonatkozik. A Törvényszék úgy véli, hogy mindenekelőtt az első jogalapnak a felfüggesztés megtagadását érintő ténybeli tévedésekkel kapcsolatos negyedik részét kell megvizsgálni.
E tekintetben hangsúlyozni kell, hogy a közösségi védjegyről szóló 40/94/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 1995. december 13‑i 2868/95/EK bizottsági rendelet (
HL 1995. L 303., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 189. o.) 20. szabálya (7) bekezdésének c) pontja, amely az említett rendelet 50. szabályának (1) bekezdése értelmében a fellebbezési tanács előtti eljárásokra alkalmazandó, úgy rendelkezik, hogy az EUIPO felfüggesztheti a felszólalási eljárást, ha a körülmények e felfüggesztést indokolják.
Az ítélkezési gyakorlat szerint a fellebbezési tanács széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik a fellebbezési eljárás felfüggesztése kérdésének eldöntését illetően. A felfüggesztés tehát csupán egy lehetőség a fellebbezési tanács számára, amelyhez csak akkor folyamodik, ha azt indokoltnak látja. Az előtte folyó eljárás tehát nem kerül automatikusan felfüggesztésre a fellebbezési eljárás feleinek valamelyike által erre irányulóan előterjesztett kérelmet követően (2014. november 25‑iKAISERHOFF ítélet,
T‑556/12
, nem tették közzé,
EU:T:2014:985
,
30.
pont).
Az a körülmény, hogy a fellebbezési tanács széles mérlegelési jogkörrel rendelkezik az előtte folyamatban lévő eljárás felfüggesztését illetően, nem vonja ki az általa elvégzett értékelést az uniós bírósági felülvizsgálat hatálya alól. E körülmény ugyanakkor az említett felülvizsgálatot – érdemi részét illetően – annak ellenőrzésére korlátozza, hogy nem történt‑e nyilvánvaló értékelési hiba vagy hatáskörrel való visszaélés (2014. november 25‑iKAISERHOFF ítélet,
T‑556/12
, nem tették közzé,
EU:T:2014:985
,
31.
pont; 2015. október 21‑iPetco Animal Supplies Stores kontra OHIM – Gutiérrez Ariza [PETCO] ítélet,
T‑664/13
,
EU:T:2015:791
,
32.
pont).
E tekintetben az ítélkezési gyakorlatból az következik, hogy még ha feltételezzük is, hogy sikerül bizonyítani azt, hogy a megtámadott határozat alapját képező korábbi védjegy érvényességét vitató, nemzeti bíróság előtti eljárás volt folyamatban, ennek bizonyítása önmagában nem elegendő ahhoz, hogy az eljárás felfüggesztésének fellebbezési tanács által történt megtagadását nyilvánvaló értékelési hibában szenvedőnek minősítsük. A fellebbezési tanácsnak ugyanis az eljárás felfüggesztésére vonatkozó mérlegelési jogkörének gyakorlásakor tiszteletben kell tartania az általános elveket, amelyek egy jogon alapuló közösségben irányadóak a méltányos eljárásra. Következésképpen az említett jogkör gyakorlásakor a fellebbezési tanácsnak nemcsak annak a félnek az érdekét kell figyelembe vennie, akinek az európai uniós védjegyét megtámadják, hanem a többi fél érdekeit is. Az eljárás felfüggesztése tárgyában hozott határozatnak a szóban forgó érdekek egyensúlyba hozatalának eredményeként kell megszületnie (lásd: 2014. november 25‑iKAISERHOFF ítélet,
T‑556/12
, nem tették közzé,
EU:T:2014:985
,
33.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen esetben a megtámadott határozat szövegéből az derül ki, hogy a fellebbezési tanács kiemelte, hogy a felszólalási osztály azzal az indokkal utasította el a felfüggesztés iránti kérelmet, hogy a felszólalás két másik olyan korábbi európai uniós védjegyen, illetve egy korábbi spanyol védjegyen alapult, amelyeket a nemzeti eljárásban nem vitattak. Ezenfelül a fellebbezési tanács úgy vélte, hogy már nem szükséges felfüggeszteni az eljárást, hiszen a Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság) időközben jogerőssé vált ítélettel elutasította a felperes által indított viszontkeresetet, a beavatkozó fél nem vitatott állításai szerint. Ez utóbbi fél 2014. május 30‑i észrevételeiben tájékoztatta a fellebbezési tanácsot ezen ítéletről, jelezve, hogy később – bizonyítékokkal alátámasztva – arról is értesíteni fogja majd a fellebbezési tanácsot, ha ezen ítélet jogerőssé válik.
Márpedig, jóllehet nem vitás, hogy 2014. május 15‑i ítéletével a Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság) elutasította a mind a 2782026. számon lajstromozott BADTORO spanyol szóvédjegy törlése iránti kérelmet, mind a felperes által előterjesztett viszontkeresetet, ezen ítéletet fellebbezéssel megtámadták. Az ítéletet az Audiencia Provincial de Alicante (alicantei tartományi bíróság, Spanyolország) a 2015. január 15‑i ítéletével helybenhagyta, amellyel szemben mindkét fél jogorvoslati kérelmet terjesztett elő a Tribunal Supremóhoz (legfelsőbb bíróság, Spanyolország), amely kérelem elbírálása még folyamatban volt a megtámadott határozat meghozatala napján.
Ebből eredően a fellebbezési tanács a felfüggesztés iránti kérelem elutasítását arra a tényre alapította, hogy a Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság) ítélete már jogerőssé vált, miközben azt fellebbezéssel megtámadták.
Nem vitás, amint azt az EUIPO állítja, hogy a felperessel abban állapodott meg, hogy mivel a felperes kérelmezte a felfüggesztést, ő fogja az EUIPO‑t tájékoztatni a nemzeti eljárás fejleményeiről. Ugyanakkor, bármily sajnálatos is, a felperes hallgatása e tárgyban nem teszi kétségessé azt, hogy a felfüggesztés megtagadására kiható ténybeli tévedés merült fel, és azt sem, hogy az ilyen jellegű jogellenességre hivatkozni lehessen.
E körülményekre tekintettel a felperes megalapozottan állítja, hogy a fellebbezési tanács felfüggesztést megtagadó határozata ténybeli tévedésen alapul.
Ugyanakkor, az EUIPO és a beavatkozó fél arra hivatkozik, hogy e ténybeli tévedés nem teszi hibássá a megtámadott határozatot, hiszen e ténynek semmiféle kihatása nem volt e határozatra. Ily módon ők azt állítják, hogy mivel a felszólalás szintén három másik, a viszontkeresetben nem vitatott védjegyen alapult, a megtámadott határozat érdemi részében akkor sem lett volna más, ha helyt adtak volna a szóban forgó európai uniós védjegy törlése iránti kérelemnek.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a fellebbezési tanács – eljárásgazdaságossági okok miatt – a 35. osztályba tartozó szolgáltatásokat jelölő ütköző megjelölések közötti összetéveszthetőséget csak a 1722362. számú korábbi európai uniós szóvédjegyre figyelemmel értékelte. Márpedig e védjegy törlés iránti viszontkereset tárgyát képezte, amely kereset elbírálása a megtámadott határozat meghozatala napján még folyamatban volt a Tribunal Supremo (legfelsőbb bíróság) előtt. E körülmény indokolttá tette volna, hogy a fellebbezési tanács mérlegelési jogkörét akként gyakorolja, hogy egyensúlyba hozza egymással a szóban forgó érdekeket annak eldöntésekor, hogy él‑e azzal a lehetőséggel, hogy felfüggeszti az eljárását. Mindenesetre, mivel – tévesen – úgy vélte, hogy a Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (alicantei 1. sz. kereskedelmi bíróság) ítélete jogerőre emelkedett, e vizsgálatot nem végezte el.
Egyébként, mivel a Törvényszék az EUIPO szervezeti egységei által hozott határozatok jogszerűségi felülvizsgálatát végzi el, nem válthatja fel saját indokolásával az EUIPO illetékes szervezeti egységének mint a megtámadott aktus kibocsátójának indokolását (2010. szeptember 9‑iAxis kontra OHIM – Etra Investigación y Desarrollo [ETRAX] ítélet,
T‑70/08
,
EU:T:2010:375
,
29.
pont). Ily módon nem értékelheti az összetéveszthetőséget egy olyan védjegyre tekintettel, amelyet az EUIPO nem vett figyelembe.
Következésképpen az a körülmény, hogy a felszólalás a 35. osztályba tartozó szolgáltatásokat illetően szintén a 2919417. számú korábbi spanyol ábrás védjegyen alapult, mivel a megtámadott határozatban az összetéveszthetőségnek az e védjegyre tekintettel elvégzett vizsgálata nem szerepel, nem alkalmas annak bizonyítására, hogy a fellebbezési tanács ténybeli tévedésének nincs konkrét kihatása e határozatra.
Ennélfogva, anélkül, hogy a Törvényszéknek az első jogalap többi részét el kellene bírálnia, és mivel – amint az a fenti 14. pontban megállapításra került – az eljárás felfüggesztése kérdésének vizsgálata megelőzi a bejelentett védjegy és a korábbi védjegy közötti összetéveszthetőség fennállásának kérdését, az első jogalapnak helyt kell adni, és ennélfogva a bejelentett védjegyre mint a 35. osztályba tartozó szolgáltatásokat jelölő védjegyre vonatkozó megtámadott határozatot hatályon kívül kell helyezni.
[omissis]

A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (hetedik tanács)
a következőképpen határozott:

1)
A Törvényszék az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) második fellebbezési tanácsának 2015. április 17‑i határozatát (R 2570/2013‑2. sz. ügy) hatályon kívül helyezi.

2)
Az EUIPO maga viseli saját költségeit, valamint a Jordi Nogues, SL részéről felmerült költségeket.

3)
A Grupo Osborne, SA maga viseli saját költségeit.

Van der Woude
Ulloa Rubio
Marcoulli
Kihirdetve Luxembourgban, a 2017. szeptember 20‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: spanyol.
(
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.