CELEX: 62019CJ0191
Predhodno odločanje
Zračni prevoz
Uredba (ES) št. 261/2004
Plačilo odškodnine letalskim potnikom v primeru zavrnitve vkrcanja
Zavrnitev vkrcanja
Odpoved
Let s postankom
Sprememba rezervacije enega od letov, ki sestavljata zračni prevoz, proti volji potnika
Prispetje potnika v končni namembni kraj brez zamude

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 4(3), člena 5(1)(c)(iii) in člena 7 Uredbe (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 8, str. 10).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebo OI in družbo Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA (v nadaljevanju: Air Nostrum) zaradi odškodninskega zahtevka na podlagi Uredbe št. 261/2004, ki ga je oseba OI vložila zaradi sprememb rezervacije proti njeni volji.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodnih izjavah od 1 do 4 ter 9 in 10 Uredbe št. 261/2004 je navedeno:
„(1)
Ukrepanje Skupnosti na področju zračnega prevoza mora med drugim zagotavljati visoko raven varstva potnikov. Poleg tega je treba na splošno v celoti upoštevati zahteve o varstvu potrošnikov.
(2)
Zavrnitev vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov povzročajo potnikom velike težave in nevšečnosti.
(3)
Čeprav je Uredba Sveta (EGS) št. 295/91 z dne 4. februarja 1991 o vzpostavljanju skupnih pravil za sistem odškodnin za zavrnjeno vkrcanje v rednem zračnem prevozu [(UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 306)] uvedla osnovno varstvo potnikov, pa je število potnikov, ki jim je proti njihovi volji zavrnjeno vkrcanje, kakor tudi število potnikov, ki so prizadeti zaradi odpovedi brez predhodnega opozorila in zaradi velikih zamud, še vedno preveliko.
(4)
Zato mora Skupnost zvišati standarde varstva, ki jih določa navedena uredba, da okrepi pravice potnikov in zagotovi letalskim prevoznikom delovanje na liberaliziranem trgu pod usklajenimi pogoji.
[…]
(9)
Število potnikov, ki jim je zavrnjeno vkrcanje proti njihovi volji, je treba zmanjšati tako, da se od letalskih prevoznikov zahteva, naj predlagajo potnikom, da se prostovoljno odpovedo svoji rezervaciji v zameno za določene storitve, namesto da zavrnejo vkrcanje, in da v celoti povrnejo odškodnino tistim potnikom, ki jim je bilo končno zavrnjeno vkrcanje.
(10)
Potniki, ki jim je bilo proti njihovi volji zavrnjeno vkrcanje, bi morali imeti bodisi možnost odpovedati svoj let s povračilom plačila za vozovnice bodisi let nadaljevati pod zadovoljivimi pogoji in dobiti ustrezno oskrbo med čakanjem na poznejši let.“
Člen 1(1) te uredbe določa:
„Ta uredba pod določenimi pogoji, ki so opredeljeni v nadaljnjem besedilu, uvaja minimalne pravice potnikov ob:
(a)
zavrnitvi vkrcanja proti njihovi volji;
(b)
odpovedi njihovega leta;
(c)
zamudi njihovega leta.“
Člen 2(h), (j) in (l) navedene uredbe določa:
„V tej uredbi:
[…]
(h)
‚končni namembni kraj‘ pomeni namembni kraj, naveden na vozovnici, ki je predložena pri prijavi na let, ali v primeru vmesnih letov za zvezo namembni kraj zadnjega leta; razpoložljivi nadomestni vmesni leti za zvezo se ne upoštevajo, če je spoštovan prvotno načrtovani čas prihoda;
[…]
(j)
‚zavrnitev vkrcanja‘ pomeni zavrnitev prevoza potnikom na letu, čeprav se želijo vkrcati pod pogoji, določenimi v členu 3(2), razen kadar obstajajo upravičeni razlogi za zavrnitev vkrcanja, kot so zdravstveni in varnostni razlogi ter razlogi, ki so povezani z varovanjem, ali neustrezne potne listine;
[…]
(l)
,odpoved‘ pomeni dejstvo, da let, ki je bil prvotno predviden, in na katerem je bilo rezervirano najmanj eno mesto, ni bil opravljen.“
Člen 3(1) in (2) Uredbe št. 261/2004 določa:
„1.   Ta uredba se uporablja za:
(a)
potnike, ki odhajajo z letališča na ozemlju države članice, za katero se Pogodba uporablja;
(b)
potnike, ki odhajajo z letališča na ozemlju tretje države in so namenjeni na letališče na ozemlju države članice, za katero se Pogodba uporablja, razen če ti potniki prejmejo storitve ali odškodnino in pomoč v tej tretji državi, če je dejanski letalski prevoznik zadevnega leta iz Skupnosti.
2.   Odstavek 1 se uporablja pod pogojem, da:
(a)
imajo potniki potrjeno rezervacijo na zadevnem letu in, razen v primeru odpovedi leta iz člena 5, se prijavijo na let,
–
kakor je določeno in ob navedenem času vnaprej in pisno (vključno v elektronski obliki) z letalskim prevoznikom, organizatorjem potovanja ali pooblaščeno potovalno agencijo,
ali, če čas ni naveden,
–
najpozneje 45 minut pred objavljenim časom odhoda; ali
(b)
je potnike letalski prevoznik ali organizator potovanja premestil iz rezerviranega leta na drug let, ne glede na razlog.“
Člen 4(3) te uredbe določa:
„Kadar je vkrcanje potnikom zavrnjeno proti njihovi volji, jim dejanski letalski prevoznik takoj izplača odškodnino v skladu s členom 7 in ponudi pomoč v skladu s členoma 8 in 9.“
Člen 5(1)(c) navedene uredbe določa:
„V primeru odpovedi leta:
[…]
(c)
imajo zadevni potniki pravico do odškodnine, ki jim jo mora plačati dejanski letalski prevoznik v skladu s členom 7, razen če:
(i)
so o odpovedi obveščeni najmanj dva tedna pred odhodom po voznem redu; ali
(ii)
so o odpovedi obveščeni dva tedna do sedem dni pred odhodom po voznem redu in jim je ponujena sprememba poti, ki jim zagotavlja odhod največ dve uri pred odhodom po voznem redu in prihod v njihov končni namembni kraj manj kot štiri ure po prihodu po voznem redu; ali
(iii)
so o odpovedi obveščeni manj kot sedem dni pred odhodom po voznem redu in jim je ponujena sprememba poti, ki jim zagotavlja odhod največ eno uro pred odhodom po voznem redu in prihod v njihov končni namembni kraj manj kot dve uri po prihodu po voznem redu.“
Člen 7 Uredbe št. 261/2004 določa:
„1.   Pri sklicevanju na ta člen potniki prejmejo odškodnino v višini:
(a)
250 EUR za lete do vključno 1.500 kilometrov;
(b)
400 EUR za vse lete znotraj Skupnosti nad 1500 kilometrov in za vse druge lete med 1500 in 3500 kilometri;
(c)
600 EUR za lete, ki niso zajeti v točkah (a) ali (b).
Za določitev oddaljenosti, ki jo je treba upoštevati, se šteje zadnji kraj, na katerega bo potnik zaradi zavrnitve vkrcanja ali odpovedi leta prispel z zamudo glede na predvideni vozni red letov.
[…]
4.   Izračun razdalje iz odstavkov 1 in 2 se izvede po metodi najkrajše poti (letenja) med dvema točkama na zemlji.“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je prek organizatorja potovanj L’TUR Tourismus AG rezervirala let s postankom iz Jereza de la Frontera (Španija) v Frankfurt na Majni (Nemčija) prek Madrida (Španija). Ta let s postankom, ki je bil zajet z eno rezervacijo, je bil sestavljen iz prvega leta številka IB 8505 z vzletom 3. oktobra 2015 ob 13.35 iz Jereza de la Frontera in pristankom istega dne ob 14.45 v Madridu, ki ga je izvedla družba Air Nostrum, ter drugega leta številka AB 5325 z vzletom 3. oktobra 2015 ob 20.00 iz Madrida in pristankom istega dne ob 22.40 v Frankfurtu na Majni.
Rezervacija tožeče stranke v postopku v glavni stvari je bila proti njeni volji spremenjena, tako da ji je bil namesto sedeža na prvem letu IB 8505 dodeljen sedež na letu IB 8507 z vzletom 3. oktobra 2015 okoli 17.55 iz Jereza de la Frontera in pristankom istega dne okoli 19.05 v Madridu.
Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je Madrid zapustila ob 20.00 s prvotno načrtovanim vmesnim letom za zvezo in je v Frankfurt na Majni prispela deset minut pred načrtovanim prihodom.
Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je pri Amtsgericht Frankfurt am Main (okrajno sodišče v Frankfurtu na Majni, Nemčija) vložila tožbo, s katero je predlagala, naj se družbi Air Nostrum naloži plačilo odškodnine na podlagi Uredbe št. 261/2004 zaradi enostranskih sprememb. To sodišče je zahtevek tožeče stranke v postopku v glavni stvari zavrnilo, ker je ta v končni namembni kraj prispela v roku, določenem v členu 5(1)(c)(iii) Uredbe št. 261/2004.
Tožeča stranka v postopku v glavni stvari je zoper to odločbo vložila pritožbo pri Landgericht Frankfurt am Main (deželno sodišče v Frankfurtu na Majni, Nemčija), ker je menila, da je na podlagi Uredbe št. 261/2004 upravičena do odškodnine za zavrnitev vkrcanja in da ta pravica ni predmet nobene od omejitev, ki so za odpoved leta določene v členu 5(1)(c)(iii) te uredbe.
Navedeno sodišče navaja, da je rešitev spora, o katerem odloča, odvisna od odgovora Sodišča na postavljeni vprašanji. Meni, prvič, da tožeča stranka v postopku v glavni stvari lahko zahteva odškodnino na podlagi Uredbe št. 261/2004 le, če ji je bilo zaradi spremembe njene rezervacije zavrnjeno vkrcanje. V obravnavanem primeru naj namreč ne bi šlo za primer odpovedi leta, saj je bil let, s katerim bi morala tožeča stranka v postopku v glavni stvari prvotno potovati, izveden. Predložitveno sodišče meni, da sprememba rezervacije potnika proti njegovi volji, zaradi katere se mu dodeli mesto na poznejšem letu, spada na področje uporabe člena 4(3) Uredbe št. 261/2004, če je prvotni let izveden. Meni, da bi drugačna razlaga te določbe lahko povzročila, da bi se letalski prevozniki izognili pravnim učinkom te uredbe.
Drugič, sprašuje se, ali bi bilo mogoče člen 5(1)(c)(iii) Uredbe št. 261/2004 po analogiji uporabiti za zavrnitev vkrcanja iz člena 4(3) te uredbe.
V teh okoliščinah je Landgericht Frankfurt am Main (deželno sodišče v Frankfurtu na Majni) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali se sprememba rezervacije potnika, ki se na letališču želi prijaviti na let s potrjeno rezervacijo za določen let, proti njegovi volji na poznejši let šteje za zavrnitev vkrcanja v smislu člena 4(3) Uredbe [št. 261/2004], če se let, na katerega se nanaša potrditev rezervacije potnika, vseeno opravi?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: ali se določba člena 5(1)(c)(iii) Uredbe o pravicah potnikov po analogiji uporablja za primere zavrnitve vkrcanja v smislu člena 4(3) Uredbe [št. 261/2004]?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem sprašuje, ali je treba člen 4(3) Uredbe št. 261/2004 razlagati tako, da sprememba rezervacije proti volji potnika, ki ima potrjeno rezervacijo za določen let in ki se mu s to spremembo dodeli mesto na poznejšem letu, čeprav navedeni potnik pride na letališče, da bi opravil „formalnosti prijave“, in čeprav se let, za katerega ima navedeno rezervacijo, izvede, šteje za zavrnitev vkrcanja v smislu te določbe.
Najprej je treba opozoriti, da mora Sodišče v skladu z ustaljeno sodno prakso v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem iz člena 267 PDEU nacionalnemu sodišču dati koristen odgovor, ki mu omogoča rešitev spora, o katerem odloča. Sodišče mora zato po potrebi preoblikovati predložena vprašanja (glej v tem smislu sodbo z dne 17. septembra 2015, van der Lans,
C‑257/14
,
EU:C:2015:618
, točka
in navedena sodna praksa).
V okviru tega predhodnega odločanja je treba uporabiti to možnost.
Iz predložitvene odločbe namreč ne izhaja, da se je tožeča stranka iz postopka v glavni stvari dejansko želela prijaviti na let v rokih iz člena 3(2) Uredbe št. 261/2004.
Sodišče zato ne more odločiti o tem, ali položaj, kot je ta v obravnavani zadevi, lahko spada pod člen 4(3) Uredbe št. 261/2004.
Ni pa sporno, da je tožeča stranka v postopku v glavni stvari prejela storitev zračnega prevoza v okviru leta s postankom, pri čemer je kljub spremembi prvega od letov, ki sta sestavljala ta prevoz, prispela v končni namembni kraj z drugim od letov, ki sta sestavljala navedeni prevoz, ki ga je rezervirala.
Poleg tega ni sporno, da postavljeno vprašanje spada v okvir spora v zvezi s plačilom odškodnine s strani letalskega prevoznika na podlagi člena 7 Uredbe št. 261/2004.
Ob upoštevanju teh elementov in da bi se predložitvenemu sodišču dal koristen odgovor za rešitev spora, ki mu je predložen, je treba njegovo prvo vprašanje preoblikovati in šteti, da navedeno sodišče z njim v bistvu sprašuje, ali je treba Uredbo št. 261/2004 in zlasti njen člen 7 razlagati tako, da je potnik, ki ima enotno rezervacijo za let s postankom, upravičen od odškodnine, kadar je bila njegova rezervacija spremenjena proti njegovi volji, zaradi česar, prvič, se ni mogel vkrcati na prvi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, čeprav je bil ta let izveden, in drugič, mu je bil dodeljen sedež na poznejšem letu, s čimer mu je bilo omogočeno, da se je vkrcal na drugi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, in tako na končni namembni kraj prispel ob prvotno načrtovanem času.
V zvezi s tem je treba poudariti, da let z enim ali več vmesnimi leti za zvezo, ki je predmet enotne rezervacije, pomeni celoto za namene pravice potnikov do odškodnine iz Uredbe št. 261/2004 (glej v tem smislu sodbo z dne 31. maja 2018, Wegener,
C‑537/17
,
EU:C:2018:361
, točki
in
).
Sodišče je tako izpeljalo pravne posledice iz položaja zadevnega potnika, kakršen je ta ob koncu njegovega zračnega prevoza, torej ob prihodu v končni namembni kraj, opredeljen v členu 2(h) Uredbe št. 261/2004 (glej v tem smislu sodbi z dne 31. maja 2018, Wegener,
C‑537/17
,
EU:C:2018:361
, točka
, in z dne 26. februarja 2013, Folkerts,
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
, točki
in
).
V primeru vmesnih letov za zvezo ta razlaga izhaja iz samega besedila navedenega člena 2(h), v skladu s katerim se „razpoložljivi nadomestni vmesni leti za zvezo […] ne upoštevajo, če je spoštovan prvotno načrtovani čas prihoda“.
Natančneje, glede odškodnine v zvezi z vmesnimi leti za zvezo je Sodišče odločilo, da je treba člen 7 Uredbe št. 261/2004 razlagati tako, da se odškodnina plača potniku, ki je v končni namembni kraj prispel z najmanj triurno zamudo glede na načrtovani čas prihoda (glej v tem smislu sodbo z dne 26. februarja 2013, Folkerts,
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
, točka
).
V obravnavanem primeru ni sporno, da je tožeča stranka iz postopka v glavni stvari po končanem zračnem prevozu prispela v končni namembni kraj brez zamude glede na prvotno načrtovani čas prihoda.
Zato nima pravice do odškodnine iz člena 7 Uredbe št. 261/2004.
Res je, da je na eni strani namen Uredbe št. 261/2004, kot je razvidno iz njenih uvodnih izjav 1 in 2, odprava velikih težav in nevšečnosti, ki jih utrpijo potniki med letalskim prevozom, in da na drugi strani sprememba rezervacije leta, ki sestavlja prevoz, zadevnemu potniku povzroči nevšečnosti. Vendar kadar ta potnik na končni namembni kraj prispe ob prvotno načrtovanem času prihoda, ni mogoče šteti, da je taka nevšečnost „velika“ v smislu te uredbe.
V nasprotju z namenom Uredbe št. 261/2004 bi bilo, če bi se v teh okoliščinah potniku, kot je tožeča stranka v postopku v glavni stvari, dodelila odškodnina na podlagi člena 7 navedene uredbe.
Glede na vse zgornje preudarke je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba Uredbo št. 261/2004 in zlasti njen člen 7 razlagati tako, da potnik, ki ima enotno rezervacijo za let s postankom, ni upravičen do odškodnine, kadar je bila njegova rezervacija spremenjena proti njegovi volji, zaradi česar, prvič, se ni mogel vkrcati na prvi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, čeprav je bil ta let izveden, in drugič, mu je bil dodeljen sedež na poznejšem letu, s čimer mu je bilo omogočeno, da se je vkrcal na drugi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, in tako na končni namembni kraj prispel ob prvotno načrtovanem času.
Drugo vprašanje
Ob upoštevanju odgovora na prvo vprašanje na drugo vprašanje ni treba odgovoriti.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki iz postopka v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:

Uredbo (ES) št. 261/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o določitvi skupnih pravil glede odškodnine in pomoči potnikom v primerih zavrnitve vkrcanja, odpovedi ali velike zamude letov ter o razveljavitvi Uredbe (EGS) št. 295/91 in zlasti njen člen 7 je treba razlagati tako, da potnik, ki ima enotno rezervacijo za let s postankom, ni upravičen do odškodnine, kadar je bila njegova rezervacija spremenjena proti njegovi volji, zaradi česar, prvič, se ni mogel vkrcati na prvi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, čeprav je bil ta let izveden, in drugič, mu je bil dodeljen sedež na poznejšem letu, s čimer mu je bilo omogočeno, da se je vkrcal na drugi let, ki je sestavljal njegovo rezervirano potovanje, in tako na končni namembni kraj prispel ob prvotno načrtovanem času.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.