CELEX: 62021CJ0815
Apelācija
Konkurence
LESD 102. pants
Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana
Tiešsaistes pārdošana
Regula (EK) Nr. 773/2004
2. panta 1. punkts
Eiropas Komisijas lēmums uzsākt izmeklēšanu
Izmeklēšanas teritoriālā piemērojamība
Itālijas izslēgšana
Pilnvaru sadalījums starp Komisiju un dalībvalstu konkurences iestādēm
Regula (EK) Nr. 1/2003
11. panta 6. punkts
Dalībvalstu konkurences iestāžu atteikšanās no to pilnvarām
Aizsardzība pret procedūrām, ko paralēli veic dalībvalstu konkurences iestādes un Komisija
Atcelšanas prasība
Nepārsūdzams akts
Akts, kas nerada tiesiskās sekas trešām personām
Sagatavojošs akts
Nepieņemamība

Ar apelācijas sūdzību
Amazon.com Inc
.,
Amazon Services Europe Sàrl
,
Amazon EU Sàrl
un
Amazon Europe Core Sàrl
(turpmāk tekstā visas kopā – “
Amazon
”) lūdz atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2021. gada 14. oktobra rīkojumu
Amazon.com
u.c./Komisija (T‑19/21, turpmāk tekstā – “pārsūdzētais rīkojums”,
EU:T:2021:730
), ar ko tā kā nepieņemamu noraidīja to prasību daļēji atcelt Komisijas 2020. gada 10. novembra Lēmumu C(2020) 7692 final, ar kuru uzsākta LESD 102. panta piemērošanas procedūra lietā AT.40703 –
Amazon – Buy Box
(turpmāk tekstā – “strīdīgais lēmums”).
Atbilstošās tiesību normas
Regula (EK) Nr. 1/2003
Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti [LESD 101. un 102. pantā] (
OV 2003, L 1, 1. lpp.
), 17. un 32. apsvērumā ir noteikts:
“(17)
Ja konkurences noteikumi jāpiemēro vienoti un, vienlaikus, tīkls jāpārvalda vislabākajā iespējamajā veidā, būtiski ir saglabāt noteikumu, ka dalībvalstu konkurences iestādes ir automātiski atbrīvotas no savas kompetences, ja [Eiropas] Komisija pati uzsāk lietas izskatīšanu. Ja dalībvalsts konkurences iestāde jau rīkojas attiecībā uz lietu un Komisija plāno uzsākt lietas izskatīšanu, to jācenšas izdarīt pēc iespējas ātrāk. Pirms lietas izskatīšanas uzsākšanas Komisijai jākonsultējas ar attiecīgo valsts iestādi.
[..]
(32)
Attiecīgajiem uzņēmumiem jāpiešķir tiesības paust savu viedokli Komisijai, trešām personām, kuru intereses var ietekmēt ar lēmumu, jādod iespēja iepriekš iesniegt savus apsvērumus, un pieņemtie lēmumi plaši jāpopularizē. Nodrošinot attiecīgo uzņēmumu aizstāvības tiesības, jo īpaši tiesības piekļūt lietas materiāliem, ir būtiski, lai tiktu aizsargāti komercnoslēpumi. Līdzīgi jānodrošina tīklā savstarpēji sniegtās informācijas konfidencialitāte.”
Šīs regulas 11. panta 6. punktā ir noteikts:
“Lietas izskatīšanas uzsākšana, ko veic Komisija, lai pieņemtu lēmumu saskaņā ar III nodaļu, atbrīvo dalībvalstu konkurences iestādes no to kompetences piemērot [LESD 101. un 102. pantu]. Ja dalībvalsts konkurences iestāde jau darbojas lietā, Komisija uzsāk lietas izskatīšanu vienīgi pēc konsultēšanās ar šo valsts konkurences iestādi.”
Regula Nr. 773/2004
Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 (2004. gada 7. aprīlis) par lietas izskatīšanu saskaņā ar [LESD 101. un 102. pantu], ko vada Komisija (
OV 2004, L 123, 18. lpp.
), kas grozīta ar Komisijas 2008. gada 30. jūnija Regulu (EK) Nr. 622/2008 (
OV 2008, L 171, 3. lpp.
) (turpmāk tekstā – “Regula Nr. 773/2004”), 10. apsvērumā ir paredzēts:
“Lai ievērotu uzņēmumu aizstāvības tiesības, Komisijai pirms lēmuma pieņemšanas jādod attiecīgajām pusēm tiesības tikt uzklausītām.”
Regulas Nr. 773/2004 2. panta 1. punktā ir noteikts:
“Komisija par lietas izskatīšanas ierosināšanu ar nolūku pieņemt lēmumu atbilstoši Regulas [Nr. 1/2003] III nodaļai var lemt jebkurā laikā, tomēr ne vēlāk par dienu, kurā tā izdod sākotnējo vērtējumu, kā noteikts minētās regulas 9. panta 1. punktā, paziņojumu par iebildumiem vai lūgumu pusēm izteikt savu ieinteresētību piedalīties izlīguma apspriešanā, vai dienu, kurā tiek publiskots paziņojums saskaņā ar minētās regulas 27. panta 4. punktu, atkarībā no tā, kura diena ir agrāk.”
Tiesvedības priekšvēsture
Tiesvedības priekšvēsture pārsūdzētā rīkojuma 1.–5. punktā ir apkopota šādi:
“1
Prasītājas [..] ietilpst uzņēmumā
Amazon
.
Amazon
galvenokārt darbojas internetā un veic tostarp mazumtirdzniecības darbības tiešsaistē un sniedz dažādus pakalpojumus tiešsaistē.
2020. gada 10. novembrī Eiropas Komisija pieņēma [strīdīgo] lēmumu.
Komisijas ieskatā, dažas no
Amazon
komercpraksēm varētu mākslīgi sekmēt pašas
Amazon
mazumtirdzniecības piedāvājumus un tās tirdzniecības vietas pārdevēju, kuri izmanto
Amazon
loģistikas un piegādes pakalpojumus, piedāvājumus.
Komisija uzskatīja, ka gadījumā, ja šī prakse apstiprinātos, tā varētu būt pretēja LESD 102. pantam.
[Strīdīgajā] lēmumā Komisija apliecināja, ka izmeklēšana aptvers visu Eiropas Ekonomikas zonu (EEZ), izņemot Itāliju, un paziņojumā presei, kas sekoja minētajam lēmumam, pamatoja to ar faktu, ka Itālijas konkurences iestāde 2019. gada aprīlī bija uzsākusi izmeklēšanu par daļēji līdzīgām problēmām, koncentrējoties uz Itālijas tirgu.”
Tiesvedība Vispārējā tiesā un pārsūdzētais rīkojums
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2021. gada 19. janvārī,
Amazon
cēla prasību daļēji atcelt strīdīgo lēmumu, ciktāl Itālija ar to ir izslēgta no izmeklēšanas tvēruma un Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta radītajām tiesiskajām sekām.
Ar atsevišķu dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2021. gada 29. martā, Komisija izvirzīja iebildi par šīs prasības nepieņemamību, it īpaši norādot, ka strīdīgais lēmums nav apstrīdams tiesību akts LESD 263. panta izpratnē, jo tas nerada saistošas tiesiskas sekas, kas varētu ietekmēt
Amazon
intereses, būtiski mainot tās tiesisko stāvokli.
Amazon
2021. gada 14. maijā iesniedza savus apsvērumus par šo iebildi par nepieņemamību.
Ar pārsūdzēto rīkojumu Vispārējā tiesa noraidīja
Amazon
prasību kā nepieņemamu, pamatojoties uz to, ka strīdīgajam lēmumam ir tikai tādas sekas, kas raksturīgas procesuālam dokumentam, un tātad tas – ārpus
Amazon
procesuālās situācijas – neietekmē tās tiesisko stāvokli.
Turklāt saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 144. panta 3. punktu tā nosprieda, ka nav jālemj par pieteikumiem par iestāšanos lietā, tostarp par
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
(Konkurences un tirgus uzraudzības iestāde, Itālija; turpmāk tekstā – “
AGCM
”) iesniegto pieteikumu.
Tiesvedība Tiesā un lietas dalībnieku prasījumi
Ar dokumentu, kas Tiesas kancelejā iesniegts 2021. gada 21. decembrī,
Amazon
iesniedza šo apelācijas sūdzību.
Ar dokumentu, kas iesniegts 2022. gada 13. aprīlī,
AGCM
, pamatojoties uz Eiropas Savienības Tiesas statūtu 40. panta otro daļu, kā arī Tiesas Reglamenta 129. un 130. pantu, lūdza atļauju iestāties apelācijas tiesvedībā Komisijas prasījumu atbalstam.
Ar Tiesas priekšsēdētāja 2022. gada 14. jūlija rīkojumu Amazon.com u.c./Komisija (
C‑815/21 P
, nav publicēts,
EU:C:2022:596
) šis lūgums tika apmierināts. Tā kā minētais lūgums tika iesniegts pēc šī reglamenta 130. pantā paredzētā termiņa beigām, bet pirms lēmuma sākt tiesvedības mutvārdu daļu,
AGCM
saskaņā ar minētā reglamenta 129. panta 4. punktu tika atļauts iestāties lietā Komisijas prasījumu atbalstam un iesniegt savus apsvērumus tiesas sēdē mutvārdu paskaidrojumu uzklausīšanai, ja tāda tiktu noturēta.
Apelācijas sūdzībā
Amazon
lūdz Tiesu:
–
atcelt pārsūdzēto rīkojumu;
–
noraidīt iebildi par nepieņemamību, ko Komisija izvirzījusi Vispārējā tiesā, un
–
nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai nolēmuma pieņemšanai pēc būtības.
Komisija lūdz Tiesu:
–
noraidīt apelācijas sūdzību un
–
piespriest
Amazon
atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā.
Par apelācijas sūdzību
Apelācijas sūdzības pamatojumam
Amazon
ir izvirzījusi vienu vienīgu pamatu, kas sastāv no trīs daļām, no kurām pirmā attiecas uz to, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 263. pantu, otrā – uz Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta kļūdainu interpretāciju un trešā – uz to, ka Vispārējās tiesas sniegtais pamatojums ir balstīts uz kļūdainiem un neefektīviem pakārtotiem secinājumiem.
Par vienīgā pamata otro daļu
Lietas dalībnieku argumenti
Ar vienīgā pamata otro daļu, kas ir jāizskata vispirms,
Amazon
apgalvo, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētajā rīkojumā ir kļūdaini interpretējusi Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktu.
Tā pārsūdzētā rīkojuma 28.–50. punktā Vispārējā tiesa esot sniegusi neloģisku šīs tiesību normas interpretāciju, šī rīkojuma 41. punktā, pirmkārt, norādīdama, ka minētās tiesību normas mērķis ir pasargāt uzņēmumus no lietas paralēlas izskatīšanas dalībvalstu konkurences iestādēs un Komisijā, vienlaikus atzīdama, otrkārt, ka Komisija var diskrecionāri atteikt šo aizsardzību.
Šī kļūdainā interpretācija izrietot no jēdzienu “ģeogrāfiskais tirgus”, “ģeogrāfiskais tvērums” un “procedūras ģeogrāfiskais tvērums” sajaukšanas pārsūdzētā rīkojuma 26.–28. punktā. Šajā ziņā
Amazon
apgalvo, ka strīdīgajā lēmumā nav noteikts nekāds “ģeogrāfiskais tirgus”, bet tajā no Komisijas izmeklēšanas teritoriālās piemērojamības ir tikusi vienīgi izslēgta Itālija, lai tādējādi apietu Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā paredzētos pienākumus.
Visbeidzot
Amazon
apgalvo, ka pārsūdzētā rīkojuma 28. punktā Vispārējā tiesa Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā piešķirto aizsardzību ir pakļāvusi Komisijas rīcības brīvībai. Taču principā neesot nevienas Savienības tiesību jomas, kurā administrācija ar diskrecionāru izvēli varētu atcelt tiesību aktā paredzētu aizsardzību.
Komisija apstrīd šo argumentu pamatotību.
Tiesas vērtējums
Saistībā ar Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta interpretāciju jānorāda, ka pārsūdzētā rīkojuma 23. punktā Vispārējā tiesa ir atzinusi, ka akts, ar kuru Komisija uzsāk LESD 102. panta piemērošanas procedūru, principā rada tikai tādas sekas, kas raksturīgas procesuālam dokumentam, un – ārpus to procesuālās situācijas – neietekmē prasītāju tiesisko stāvokli. Līdz ar to tā minētā rīkojuma 38. punktā secināja, ka lēmums izslēgt Itāliju no Komisijas uzsāktās procedūras tvēruma, pieņemot strīdīgo lēmumu, šajā lietā rada tikai tādas sekas, kas raksturīgas procesuālam dokumentam, un – ārpus
Amazon
procesuālās situācijas – neietekmē tās tiesisko stāvokli.
Minētā rīkojuma 39. punktā tā piebilda – šo secinājumu nevar atspēkot ar
Amazon
apgalvojumiem, ka strīdīgais lēmums, lai arī tas ir procesuāla rakstura, radītu saistošas tiesiskas sekas, jo Itālijas teritorijas izslēgšana no lēmuma piemērošanas jomas esot atņēmusi
Amazon
Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā paredzēto aizsardzību pret paralēlām procedūrām.
Līdz ar to Vispārējā tiesa, vispirms pārsūdzētā rīkojuma 41. punktā uzsvērdama, ka no šīs pēdējās minētās tiesību normas izrietošā dalībvalstu konkurences iestāžu atbrīvošana no kompetences ļauj pasargāt uzņēmumus no lietas paralēlas izskatīšanas šajās iestādēs un Komisijā, šī rīkojuma 45.–48. punktā nosprieda, ka šī pasargāšana no paralēliem procesiem neparedz uzņēmumam nekādas tiesības uz to, ka lietu pilnībā izskatīs Komisija. Minētā rīkojuma 49. punktā Vispārējā tiesa tādēļ atzina, ka
Amazon
nav pamata apgalvot, ka strīdīgā lēmuma daļa, kas ir tikusi apstrīdēta, ir tai atņēmusi Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā paredzēto aizsardzību, tādēļ ka šī aizsargājošā iedarbība nenozīmē, ka Komisijai būtu pienākums uzsākt procedūru, lai atņemtu dalībvalstu konkurences iestādēm to pilnvaras piemērot LESD 101. un 102. pantu.
Pretēji tam, ko apgalvo
Amazon
, šādā Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta interpretācijā nav pieļauta kļūda.
Saskaņā ar Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta pirmo teikumu dalībvalstu konkurences iestādes zaudē kompetenci piemērot LESD 101. un 102. pantu, ja Komisija ir uzsākusi lietas izskatīšanu, lai pieņemtu kādu no šīs regulas III nodaļā minētajiem lēmumiem, kuru mērķis ir konstatēt LESD 101. un 102. panta pārkāpumu, pieprasīt attiecīgajiem uzņēmumiem izbeigt minēto pārkāpumu, noteikt pagaidu pasākumus pēc šāda pārkāpuma sākotnējās atklāšanas, atzīt uzņēmumu saistību saistošo spēku vai konstatēt, ka LESD 101. un 102. pants nav piemērojams.
No tā izriet – ja Komisija atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta pirmajam teikumam uzsāk procedūru pret vienu vai vairākiem uzņēmumiem par iespējamu LESD 101. vai 102. panta pārkāpumu, dalībvalstu konkurences iestādes tiek atbrīvotas no to kompetences vērsties pret šiem pašiem uzņēmumiem par to pašu, iespējams, pret konkurenci vērstu rīcību, kas notikusi tajā vai tajos pašos laikposmos tajā vai tajos pašos preču un ģeogrāfiskajos tirgos (spriedums, 2021. gada 25. februāris, Slovak Telekom,
C‑857/19
,
EU:C:2021:139
,
30.
punkts).
Šāda atteikšanās no kompetences ir pamatota ar to, ka dalībvalstu konkurences iestādes ir tiesīgas piemērot Savienības konkurences tiesību normas paralēli Komisijai, līdz ar to, kā izriet no Regulas Nr. 1/2003 17. apsvēruma, tās mērķis tostarp ir nodrošināt Savienības konkurences noteikumu vienotu piemērošanu un par šo noteikumu īstenošanu atbildīgo valsts iestāžu tīkla optimālu pārvaldību. Turklāt, tā kā minēto noteikumu paralēla piemērošana nevar notikt, kaitējot uzņēmumiem, dalībvalstu konkurences iestāžu atbrīvošana no kompetences arī ļauj pasargāt šos uzņēmumus no lietas paralēlas izskatīšanas šajās iestādēs un Komisijā (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 25. februāris, Slovak Telekom,
C‑857/19
,
EU:C:2021:139
,
32.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā ziņā jāatgādina, ka lēmuma uzsākt procedūru Regulas Nr. 773/2004 2. panta 1. punkta izpratnē sekas nav procesuālo tiesību atņemšana šī lēmuma adresātiem. Tieši pretēji, šī procedūra ir izveidota, lai ļautu attiecīgajiem uzņēmumiem darīt zināmu savu viedokli un pēc iespējas labāk informēt Komisiju, pirms tā pieņem lēmumu, kas ietekmē šo uzņēmumu intereses. Tātad tās nolūks ir izveidot šo uzņēmumu labā procesuālās garantijas un, kā izriet no Regulas Nr. 1/2003 32. apsvēruma un Regulas Nr. 773/2004 10. apsvēruma, nostiprināt uzņēmumu tiesības tikt uzklausītiem Komisijā (rīkojums, 2020. gada 29. janvāris, Silgan Closures un Silgan Holdings,
C‑418/19 P
, nav publicēts,
EU:C:2020:43
,
48.
punkts).
Līdz ar to argumentācija, kuru
Amazon
ir izvirzījusi šīs vienīgā pamata daļas atbalstam un saskaņā ar kuru Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā uzņēmumiem ir piešķirta aizsardzība pret lietas paralēlu izskatīšanu dalībvalstu konkurences iestādēs un Komisijā, – aizsardzība, ko šī iestāde, prettiesiski izslēgdama Itāliju no tās izmeklēšanas teritoriālās piemērojamības, kas tika uzsākta ar strīdīgo lēmumu, tai esot liegusi, – ir balstīta uz acīmredzami kļūdainu šīs tiesību normas interpretāciju.
Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā nostiprinātā aizsardzība ir piemērojama tikai gadījumā, ja dalībvalstu konkurences iestādes un Komisija paralēli izskata lietu attiecībā uz tiem pašiem uzņēmumiem par to pašu, iespējams, pret konkurenci vērstu rīcību, kas īstenota tajā vai tajos pašos laikposmos tajā vai tajos pašos preču un ģeogrāfiskajos tirgos.
Kā Komisija pamatoti norādījusi atbildes rakstā, šī aizsardzība ir atkarīga no lēmuma par LESD 101. vai 102. panta piemērošanas procedūras uzsākšanu tvēruma.
Līdz ar to uzņēmumi nevar izmantot minēto aizsardzību, ja Komisija nav uzsākusi procedūru vai nav uzsākusi lietas izskatīšanu attiecībā uz konkrētu teritoriju.
Tā kā atbilstoši strīdīgajam lēmumam uzsāktās procedūras teritoriālā piemērojamība neietvēra Itāliju, Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā paredzētā aizsardzība pret paralēlu lietas izskatīšanu šajā gadījumā nevarēja tikt piemērota.
Turklāt, kā Vispārējā tiesa, nepieļaudama kļūdu, ir norādījusi pārsūdzētā rīkojuma 45. punktā, šī pasargāšana no paralēliem procesiem neparedz uzņēmumam nekādas tiesības uz to, ka lietu pilnībā izskatīs Komisija.
Apgalvojot – kā to dara
Amazon
–, ka Komisijas lēmumam par lietas izskatīšanas ierosināšanu, lai pieņemtu lēmumu atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 III nodaļas noteikumiem, noteikti būtu jāattiecas uz visu EEZ, šai iestādei tiktu liegta plašā rīcības brīvība, kas tai ir, pieņemot šādu lēmumu saskaņā ar Regulas Nr. 773/2004 2. panta 1. punktu.
No iepriekš minētā pamatojuma izriet, ka Vispārējā tiesa nav pieļāvusi kļūdu Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punkta interpretācijā. Līdz ar to
Amazon
argumentācija, ka Vispārējā tiesa esot sajaukusi jēdzienus “ģeogrāfiskais tirgus”, “ģeogrāfiskais tvērums” un “procedūras ģeogrāfiskais tvērums”, ir neefektīva.
Tādējādi vienīgā pamata otrā daļa ir jānoraida kā nepamatota.
Par vienīgā pamata pirmo daļu
Lietas dalībnieku argumenti
Amazon
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 263. panta pirmo un ceturto daļu, kļūdaini secinādama, ka atcelšanas prasība ir nepieņemama, jo strīdīgais lēmums neesot radījis tiesiskas sekas
Amazon
.
Strīdīgā lēmuma sekas un tiesiskais raksturs esot bijis jāvērtē, ņemot vērā tā nozīmi.
Amazon
pārmet Vispārējai tiesai, ka tā, neveikdama konkrētu šī lēmuma analīzi, ir vienīgi nospriedusi, ka saskaņā ar judikatūru akts, ar kuru tiek uzsākta LESD 102. panta piemērošanas procedūra, vispārīgi rada tikai tādas sekas, kas raksturīgas procesuālam dokumentam, un – ārpus to procesuālās situācijas – neietekmē uzņēmumu, kas ir lēmuma adresāti, tiesisko stāvokli.
Amazon
ieskatā – ja Vispārējā tiesa būtu pēc būtības izanalizējusi minēto lēmumu, tā būtu konstatējusi, ka ar to nav tikusi vienīgi ierosināta procedūra, bet gan ir radītas autonomas tiesiskas sekas, prettiesiski liedzot
Amazon
Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā paredzēto aizsardzību pret jebkādu paralēlu lietas izskatīšanu, ko attiecībā uz to pašu uzņēmumu īsteno divas konkurences iestādes.
Komisija apstrīd
Amazon
argumentāciju, galvenokārt apgalvojot, ka vienīgā pamata pirmā daļa ir nepieņemama, jo nav tikušas precizētas pārsūdzētā rīkojuma kritizētās daļas, un pakārtoti – ka pamata pirmā daļa nav pamatota.
Tiesas vērtējums
Saistībā ar šīs daļas pieņemamību pietiek konstatēt, ka pretēji tam, ko apgalvo Komisija,
Amazon
ir pietiekami precīzi identificējusi kritizētās pārsūdzētā rīkojuma daļas, uz kurām ir attiecināmi tās argumenti. Proti, no apelācijas sūdzības skaidri izriet, ka
Amazon
pārmet Vispārējai tiesai, ka tā, neveikdama konkrētu šī lēmuma analīzi, ir nospriedusi, ka strīdīgais lēmums ir akts, ar kuru tiek uzsākta LESD 102. panta piemērošanas procedūra un kurš rada tikai tādas sekas, kas raksturīgas procesuālam dokumentam, un – ārpus to procesuālās situācijas – neietekmē uzņēmumu, kas ir lēmuma adresāti, tiesisko situāciju.
No tā izriet, ka šī vienīgā pamata daļa ir pieņemama.
Attiecībā uz lietas būtību
Amazon
apelācijas sūdzības 27. un 28. punktā ir skaidri norādīts, ka tā apgalvo, ka Vispārējā tiesa šajā lietā ir pārkāpusi LESD 263. pantu, jo ir tikai formāli izklāstījusi strīdīgo lēmumu, neveikdama analīzi pēc būtības, kura būtu ļāvusi konstatēt, ka ar šo lēmumu nav tikusi vienīgi uzsākta procedūra, lai saskaņā ar Regulas Nr. 773/2004 2. panta 1. punktu pieņemtu lēmumu atbilstoši Regulas Nr. 1/2003 III nodaļas noteikumiem, bet ir radītas atsevišķas tiesiskas sekas, jo ar to tiek izbeigta Regulas Nr. 1/2003 11. panta 6. punktā paredzētā aizsardzība.
Šī argumentācija ir balstīta uz pieņēmumu, ka
Amazon
esot pamats atsaukties uz šajā tiesību normā paredzēto aizsardzību. No vienīgā pamata otrās daļas pārbaudes izriet, ka šāds pieņēmums ir kļūdains.
Līdz ar to vienīgā pamata pirmā daļa, kas pilnībā ir balstīta uz šo kļūdaino pieņēmumu, ir jānoraida kā nepamatota.
Par vienīgā pamata trešo daļu
Lietas dalībnieku argumenti
Vienīgā pamata trešajā daļā, kas ir vērsta pret pārsūdzētā rīkojuma 32.–50. punktu,
Amazon
apgalvo, ka šis rīkojums ir balstīts uz “kļūdainiem un neefektīviem pakārtotiem secinājumiem”. Vispirms Vispārējā tiesa savā pamatojumā esot kļūdaini atsaukusies uz
Amazon
argumentiem par to, ka tai varētu nākties aizstāvēties divās dažādās konkurences iestādēs, ja Vispārējā tiesa neņemtu vērā
Amazon
tiesību aizskārumu. Turpinājumā – strīdīgā lēmuma pagaidu raksturam neesot nozīmes šīs pārsūdzības ierosināšanā. Visbeidzot, būtu kļūdaini prasības pieteikumu pielīdzināt Komisijai adresētam lūgumam ierosināt procedūru attiecībā uz Itālijas tirgu.
Komisija apstrīd šo argumentāciju.
Tiesas vērtējums
Šajā ziņā jānorāda – tā kā vienīgā pamata pirmās divas daļas ir noraidītas, Vispārējās tiesas secinājumu, ka
Amazon
prasība ir nepieņemama, nevar atspēkot ar šī pamata trešo daļu, ar kuru
Amazon
ir vienīgi apstrīdējusi Vispārējās tiesas “pakārtotos secinājumus”, kuri esot kļūdaini un neefektīvi, un līdz ar to minētā pamata trešā daļa ir jānoraida kā neefektīva.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, ir jānoraida visas vienīgā pamata daļas un līdz ar to arī apelācijas sūdzība kopumā.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Tiesas Reglamenta 184. panta 2. punktam, ja apelācijas sūdzība nav pamatota, Tiesa lemj par tiesāšanās izdevumiem. Šī paša reglamenta 138. panta 1. punktā, kas ir piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz Reglamenta 184. panta 1. punktu, ir paredzēts, ka lietas dalībniekam, kuram spriedums nav labvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā Komisija ir prasījusi piespriest
Amazon
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus un tā kā tās apelācijas sūdzība ir noraidāma,
Amazon
ir jāpiespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Saskaņā ar Reglamenta 140. panta 3. punktu, kas, pamatojoties uz šā reglamenta 184. panta 1. punktu, ir piemērojams arī apelācijas tiesvedībā, Tiesa var nolemt, ka persona, kas iestājusies lietā un kas nav minētā reglamenta 140. panta 1. un 2. punktā minētā persona, savus tiesāšanās izdevumus sedz pati. Šajā lietā ir jānospriež, ka
AGCM
savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas sūdzību sedz pati.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (septītā palāta) nospriež:

1)
Apelācijas sūdzību noraidīt.

2)
Amazon.com, Inc
.,
Amazon Services Europe Sàrl
,
Amazon EU Sàrl
un
Amazon Europe Core Sàrl
sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus
.

3)
Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato
(Konkurences un tirgus uzraudzības iestāde, Itālija) savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar apelācijas tiesvedību sedz pati.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.