CELEX: 62015TJ0386
Euroopa Liidu kaubamärk
Vastulausemenetlus
Euroopa Liidu kujutismärgi BADTORO taotlus
Euroopa Liidu varasemad kujutis- ja sõnamärgid TORO
Suhteline keeldumispõhjus
Segiajamise tõenäosus
Tähiste sarnasus
Kaupade ja teenuste sarnasus
Määruse (EÜ) nr 207/2009 artikli 8 lõike 1 punkt b
Haldusmenetluse peatamine
Määruse (EÜ) nr 2868/95 eeskirja 20 lõike 7 punkt c

)
[…]
Poolte nõuded
Hageja palub Üldkohtul:
–
tühistada vaidlustatud otsus;
–
mõista kohtukulud välja EUIPO-lt.
EUIPO ja menetlusse astuja paluvad Üldkohtul:
–
jätta hagi rahuldamata;
–
mõista kohtukulud välja hagejalt.
Õiguslik käsitlus
[…]
Küsimust, kas apellatsioonikoda tegi vea, kui ta ei peatanud pooleliolevat menetlust, tuleb kontrollida enne taotletava kaubamärgi ja varasema kaubamärgi segiajamise tõenäosuse analüüsimist (kohtuotsus, 25.11.2014, Royalton Overseas vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – S.C. Romarose Invest (KAISERHOFF),
T‑556/12
, ei avaldata,
EU:T:2014:985
, punkt
). Seetõttu tuleb kõigepealt analüüsida esimest väidet.
Esimene väide, mille kohaselt oli apellatsioonikoja menetluse peatamisest keeldumine õigusvastane
[…]
Käesolevas menetlusstaadiumis tuleb märkida, et hageja taotles nii vastulausete osakonnas kui ka apellatsioonikojas menetluse peatamist, et oodata ära Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Alicante kaubanduskohus nr 1) kohtuotsus. Nimetatud kohus kui Euroopa Liidu kaubamärkide kohus oli menetlemas kehtetuks tunnistamise vastuhagi, mis oli esitatud menetlusse astujale kuuluvate, numbritega 2844264 ja 1722362 registreeritud ELi varasemate sõnamärkide TORO suhtes. Hageja esitas asjaomase vastuhagi vastusena menetlusse astuja esitatud hagile, millega viimane palus tühistada Hispaania sõnamärgi BADTORO, mis on numbriga 2782026 registreeritud klassidesse 25 ja 35 kuuluvate kaupade ja teenuste jaoks.
Siinkohal tuleb märkida, et vastuhagi, mille hageja esitas menetlusse astuja esitatud hagi peale, ei puudutanud ühtki varasemat kaubamärki, millele menetlusse astuja tugines vastulauses, mille ta oli esitanud vaidlusaluse kaubamärgi registreerimise suhtes klassi 32 kuuluvate kaupade jaoks. Vastav siseriiklik menetlus ei mõjuta seega vastulause analüüsimist, mille menetlusse astuja on esitanud taotletava kaubamärgi registreerimisele klassi 32 kuuluvate kaupade jaoks.
Seetõttu ei muuda menetluse peatamisest keeldumise õigusvastasus, isegi kui see oleks tõendatud, vaidlusalust otsust tühiseks niivõrd, kuivõrd viimane puudutab taotletava kaubamärgi klassi 32 kuuluvate kaupade jaoks registreerimise suhtes esitatud vastulauset. Seetõttu tuleb väide selles küsimuses edutuna tagasi lükata.
Küll aga tuleb analüüsida väite erinevaid osi niivõrd, kuivõrd need puudutavad otsust taotletava kaubamärgi registreerimise kohta klassi 35 kuuluvate teenuste jaoks. Üldkohus leiab, et kõigepealt tuleb kontrollida esimese väite neljandat osa, mis puudutab peatamisest keeldumist mõjutavaid faktivigu.
Siinkohal olgu märgitud, et komisjoni 13. detsembri 1995. aasta määruse (EÜ) nr 2868/95, millega rakendatakse nõukogu määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (
EÜT 1995, L 303, lk 1
; ELT eriväljaanne 17/01, lk 189) eeskirja 20 lõike 7 punkt c, mis on määruse eeskirja 50 lõike 1 alusel kohaldatav apellatsioonikoja menetlusele, näeb ette, et EUIPO võib vastulausemenetluse peatada juhul, kui peatamine on asjaolusid arvestades asjakohane.
Kohtupraktika kohaselt on apellatsioonikoja kaalutlusõigus apellatsioonimenetlus peatada või peatamata jätta lai. Menetluse peatamine on seega apellatsioonikoja õigus, mida ta kasutab vaid siis, kui peab seda põhjendatuks. Seega ei peatata apellatsioonikoja menetlust selle menetluse ühe poole vastavasisulise taotluse korral automaatselt (kohtuotsus, 25.11.2014, KAISERHOFF,
T‑556/12
, ei avaldata,
EU:T:2014:985
, punkt
).
Asjaolu, et apellatsioonikojal on oma menetluse peatamise otsustamise üle lai kaalutlusõigus, ei jäta tema antud hinnangut Euroopa Liidu kohtu kontrolli alt välja. Siiski piirab apellatsioonikoja lai kaalutlusõigus kohtu kontrolli sisulistes küsimustes kontrollimisega, kas ei ole tehtud ilmset hindamisviga või kuritarvitatud võimu (kohtuotsused, 25.11.2014, KAISERHOFF,
T‑556/12
, ei avaldata,
EU:T:2014:985
, punkt
, ja 21.10.2015, Petco Animal Supplies Stores vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Gutiérrez Ariza (PETCO),
T‑664/13
,
EU:T:2015:791
, punkt
).
Sellega seoses nähtub kohtupraktikast, et isegi kui oleks tõendatud, et siseriiklikus kohtus on menetlemisel vaidlustatud otsuse aluseks oleva varasema kaubamärgi vaidlustamine, ei piisaks üksnes sellisest tõendist selleks, et kvalifitseerida apellatsioonikoja poolt menetluse peatamisest keeldumine ilmse hindamisveana. Apellatsioonikoda peab menetluse peatamise osas kaalutluspädevuse teostamisel järgima õigusel põhinevas ühenduses õiglast menetlust reguleerivaid üldpõhimõtteid. Seetõttu peab ta seda pädevust teostades mitte üksnes arvestama selle poole huvidega, kelle ELi kaubamärgi taotlus on vaidlustatud, vaid ka teiste poolte huvidega. Otsus menetlus peatada või peatamata jätta peab olema tehtud asjaomaste huvide kaalumise tulemusel (vt kohtuotsus, 25.11.2014, KAISERHOFF,
T‑556/12
, ei avaldata,
EU:T:2014:985
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Käesoleval juhul nähtub vaidlustatud otsuse sõnastusest, et apellatsioonikoda märkis, et vastulausete osakond jättis menetluse peatamise taotluse rahuldamata, kuna vastulause põhines kahel muul varasemal ELi kaubamärgil ja varasemal Hispaania kaubamärgil, mida ei ole siseriiklikul tasandil vaidlustatud. Peale selle leidis apellatsioonikoda, et menetlust ei ole enam vaja peatada, kuna Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Alicante kaubanduskohus nr 1) oli menetlusse astuja väidete kohaselt, millele ei ole vastu vaieldud, lõpliku kohtuotsusega jätnud hageja esitatud vastuhagi rahuldamata. Menetlusse astuja oli oma 30. mai 2014. aasta avalduses teavitanud apellatsioonikoda nimetatud kohtuotsuse olemasolust, märkides samas, et ta edastab tõendi selle otsuse jõustumise kohta hiljem.
Vastab tõele, et Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Alicante kaubanduskohus nr 1) jättis 15. mai 2014. aasta kohtuotsusega numbriga 2782026 registreeritud Hispaania sõnamärgi BADTORO kehtetuks tunnistamise taotluse ja ka hageja esitatud vastuhagi rahuldamata, kuid see otsus kaevati edasi. Asjaomane otsus jäeti Audiencia Provincial de Alicante (Alicante provintsi apellatsioonikohus, Hispaania) 15. jaanuari 2015. aasta otsusega jõusse, mille peale esitasid mõlemad pooled Tribunal Supremole (Hispaania kõrgeim kohus) kassatsioonkaebuse; vaidlustatud otsuse tegemise seisuga oli nimetatud kassatsioonimenetlus pooleli.
Sellest nähtub, et apellatsioonikoda põhjendas menetluse peatamise taotluse rahuldamata jätmist asjaoluga, et Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Alicante kaubanduskohus nr 1) kohtuotsus on lõplik, olgugi et see kaevati tegelikult edasi.
Nagu EUIPO väidab, oleks hageja kui menetluse peatamise taotluse esitaja pidanud teavitama siseriikliku menetluse arengust. Nii kahetsusväärne kui see ka ei ole, ei lükka selle tegemata jätmine ümber asjaolu, et menetluse peatamisest keeldumist mõjutab faktiviga, ega muuda hageja viga selliseks, mis võtab talt võimaluse sellele õigusrikkumisele tugineda.
Neil asjaoludel saab hageja põhjendatult väita, et menetluse peatamise kohta tehtud apellatsioonikoja otsus põhineb vääradel faktilistel asjaoludel.
EUIPO ja menetlusse astuja väidavad aga, et see faktiviga ei muuda vaidlustatud otsust tühiseks, kuna see ei mõjuta nimetatud otsust. Nad väidavad seega, et kuna vastulause põhineb ka kolmel muul kaubamärgil, mida vastuhagis ei ole vaidlustatud, siis ei oleks vaidlustatud otsuses võetud seisukoht olnud teistsugune, kui asjaomase ELi kaubamärgi kehtetuks tunnistamise taotlus oleks rahuldatud.
Olgu siinkohal meenutatud, et menetlusökonoomia põhjustel hindas apellatsioonikoda klassi 35 kuuluvate teenuste jaoks registreeritud vastandatud tähiste segiajamise tõenäosust üksnes varasema ELi sõnamärgi nr 1722362 suhtes. See kaubamärk oli aga vaidlustatud otsuse tegemise aja seisuga Tribunal Supremo (kõrgeim kohus) pooleliolevas menetluses käsitletava kehtetuks tunnistamise vastuhagi ese. See asjaolu andis apellatsioonikojale aluse teostada kaalutlusõigust ning kaaluda vastanduvaid huvisid, et otsustada, kas menetluse peatamise õigust kasutada. Kuna ta leidis aga vääralt, et Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Alicante kaubanduskohus nr 1) kohtuotsus oli lõplik, siis ei viinud ta seda analüüsi läbi.
Kuna Üldkohus kontrollib EUIPO talituste otsuste õiguspärasust, ei saa ta asendada vaidlustatud otsuse teinud EUIPO pädeva talituse põhjendust enda omaga (kohtuotsus, 9.9.2010, Axis vs. Siseturu Ühtlustamise Amet – Etra Investigación y Desarrollo (ETRAX),
T‑70/08
,
EU:T:2010:375
, punkt
). Seega ei saa ta hinnata segiajamise tõenäosuse olemasolu kaubamärgi suhtes, mida EUIPO ei ole arvesse võtnud.
Sellest tulenevalt ei tõenda asjaolu, et klassi 35 kuuluvate teenuste osas põhines vastulause ka varasemal Hispaania kujutismärgil nr 2919417, olukorras, kus vaidlustatud otsuses puudub segiajamise tõenäosuse hinnang, et apellatsioonikoja poolt asjaomases otsuses tehtud faktiviga ei mõjuta konkreetselt seda otsust.
Seetõttu ja ilma et Üldkohtul oleks vaja teha otsust esimese väite muude osade kohta ning arvestades, nagu eespool punktis 14 märgitud, et menetluse peatamise küsimust tuleb kontrollida enne taotletava kaubamärgi ja varasema kaubamärgi segiajamise tõenäosuse analüüsimist, tuleb esimese väitega nõustuda ning seega tühistada vaidlustatud otsus taotletava kaubamärgi kohta niivõrd, kuivõrd see kaubamärk tähistab klassi 35 kuuluvaid teenuseid.
[…]

Esitatud põhjendustest lähtudes
ÜLDKOHUS (seitsmes koda)
otsustab:

1.
Tühistada Euroopa Liidu Intellektuaalomandi Ameti (EUIPO) teise apellatsioonikoja 17. aprilli 2015. aasta otsus (asi R 2570/2013-2).

2.
Jätta EUIPO kohtukulud tema enda kanda ning mõista Jordi Nogues, SL-i kohtukulud välja EUIPO-lt.

3.
Jätta Grupo Osborne, SA kohtukulud tema enda kanda.

Van der Woude
Ulloa Rubio
Marcoulli
Kuulutatud avalikul kohtuistungil 20. septembril 2017 Luxembourgis.
Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: hispaania.
(
)	Esitatud on üksnes käesoleva kohtuotsuse punktid, mille avaldamist peab Üldkohus otstarbekaks.