CELEX: 62021CJ0656
Præjudiciel forelæggelse
direktiv 2008/7/EF
artikel 5, stk. 2, litra a)
kapitaltilførselsafgifter
stempelafgift på ydelser i form af markedsføring af andele i kollektive investeringsfonde, der foretager investeringer i værdipapirer, med variabel kapital

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 5, stk. 2, i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter (
EUT 2008, L 46 s. 11
).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem IM Gestão de Ativos (IMGA) – Sociedade Gestora de Organismos de Investimento Coletivo SA og 31 investeringsfonde administreret af denne, nemlig IMGA Rendimento Semestral, IMGA Ações Portugal Cat A, IMGA Ações América Cat A, IMGA Mercados Emergentes, IMGA Eurofinanceiras, IMGA Eurocarteira, IMGA Rendimento Mais, IMGA Investimento PPR, IMGA Alocação Moderada Cat A, IMGA Alocação Dinâmica Cat A, IMGA Global Equities Selection Cat A, IMGA Liquidez Cat A, IMGA Money Market Cat A, IMGA Euro Taxa Variável Cat A, IMGA Dívida Pública Europeia, IMGA Retorno Global Cat A, IMGA Poupança PPR, IMGA Alocação Conservadora Cat A, IMGA Iberia Equities ESG Cat A, IMGA Iberia Fixed Income ESG Cat A, IMGA Alternativo, CA Curto Prazo, IMGA Ações Europa, IMGA Flexível Cat A, CA Monetário, CA Rendimento, Eurobic PPR/OICVM Ciclo Vida 35-44, Eurobic PPR/OICVM Ciclo Vida 45-54, Eurobic PPR/OICVM Ciclo Vida + 55, Eurobic Seleção Top og IMGA European Equities Cat A på den ene side og Autoridade Tributária e Aduaneira (skatte- og toldmyndigheden, Portugal) på den anden side vedrørende pålæggelse af stempelafgift på markedsføringen af disse investeringsfonde.
Retsforskrifter
EU-retten
Følgende fremgår af første til tredje og niende betragtning til direktiv 2008/7:
»(1)
Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter [(EFT, den danske specialudgave: serie I kapitel 1969(II) s. 405)] er adskillige gange blevet ændret væsentligt. I forbindelse med nye ændringer af nævnte direktiv bør der af hensyn til klarheden foretages en omarbejdning af de pågældende bestemmelser.
(2)
Afgifterne på kapitaltilførsel, dvs. afgiften på kapitaltilførsel til selskaber, stempelafgiften på værdipapirer og afgiften på omstruktureringsdispositioner er, uanset om disse dispositioner indebærer en kapitalforhøjelse eller ej, årsag til forskelsbehandling, dobbeltbeskatning og uligheder, der hæmmer de frie kapitalbevægelser. Det samme gælder andre afgifter med samme karakteristika som kapitaltilførselsafgiften og stempelafgiften på værdipapirer.
(3)
Derfor er det i det indre markeds interesse at harmonisere lovgivningen om kapitaltilførselsafgifter for så vidt muligt at eliminere faktorer, som kan fordreje konkurrencevilkårene eller hæmme de frie kapitalbevægelser.
[…]
(9)
Bortset fra kapitaltilførselsafgiften bør der ikke opkræves nogen afgift af kapitaltilførsler. Navnlig bør der ikke opkræves stempelafgift af værdipapirer uden hensyn til værdipapirernes oprindelse og uden hensyn til, om de repræsenterer et selskabs egenkapital eller lånekapital.«
Artikel 1 i direktiv 2008/7 fastsætter:
»Dette direktiv regulerer opkrævningen af afgifter af følgende dispositioner:
a)
kapitaltilførsler til kapitalselskaber
b)
omstruktureringsdispositioner, hvori kapitalselskaber er impliceret
c)
udstedelse af visse værdipapirer og obligationer.«
Direktivets artikel 2 med overskriften »Kapitalselskab« bestemmer:
»1.   Ved »kapitalselskab« forstås i dette direktiv:
a)
ethvert selskab, der antager en af de i bilag I anførte former
b)
ethvert selskab, enhver sammenslutning eller enhver juridisk person, hvis kapital eller aktiver er omsættelige på børsen
c)
ethvert selskab, enhver sammenslutning eller enhver juridisk person med erhvervsformål, hvis medlemmer er berettigede til uden forudgående godkendelse at afhænde deres andele til tredjemand, og hvis medlemmer kun hæfter for selskabets, sammenslutningens eller den juridiske persons gæld med deres andele.
2.   Med henblik på dette direktiv anses alle andre selskaber, sammenslutninger eller juridiske personer, der har et erhvervsformål, for at være kapitalselskaber.«
Direktivets artikel 5 med overskriften »Dispositioner, som ikke er afgiftspligtige« bestemmer i stk. 2:
»Medlemsstaterne må ikke opkræve afgifter af nogen art af:
a)
udfærdigelse, udstedelse, optagelse til børsnotering, tilførsel til markedet af eller handel med aktier, andelsbeviser eller andre værdipapirer af lignende art samt certifikater for sådanne værdipapirer, uanset hvem emittenten måtte være
b)
lån, herunder statsobligationer, der, uanset hvem emittenten måtte være, optages ved udstedelse af obligationer eller andre omsættelige værdipapirer eller hermed forbundne formaliteter, samt af udfærdigelse, udstedelse eller optagelse til børsnotering, tilførsel til markedet af eller handel med sådanne obligationer eller andre omsættelige værdipapirer.«
Ifølge artikel 1, stk. 1-3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (
EUT 2009, L 302, s. 32
) kan institutter for kollektiv investering i værdipapirer (»investeringsinstitutter«), som dette direktiv finder anvendelse på, oprettes i henhold til aftale (investeringsfonde administreret af administrationsselskaber), som »trusts« (»unit trusts«) eller i henhold til vedtægter (investeringsselskaber).
Dette direktivs artikel 87, første punktum, har følgende ordlyd:
»Andele i et investeringsinstitut må kun emitteres, hvis der inden for den sædvanlige frist foretages en indbetaling til investeringsinstituttets aktiver svarende til nettoemissionsprisen.«
Portugisisk ret
Artikel 1, nr. 1, i Código do Imposto do Selo (lov om stempelafgift) fastsætter:
»Stempelafgift opkræves på alle akter, kontrakter, dokumenter, værdipapirer, papirer og andre retlige forhold eller situationer, der er omfattet af Tabela Geral do Imposto do Selo [(den almindelige tabel over stempelafgifter)], herunder vederlagsfri overdragelse af goder.«
Den almindelige tabel over stempelafgifter (herefter »TGIS«) indeholder en rubrik 17 vedrørende finansielle transaktioner, som har følgende ordlyd:
»Finansielle transaktioner,
[…]
17.3.
Transaktioner, som udføres af eller ved formidling af kreditinstitutter, finansielle selskaber eller andre enheder, der er retligt ligestillet hermed, og enhver anden finansiel enhed – på det opkrævede beløb:
[…]
17.3.4. Andre gebyrer og modydelser for finansielle tjenesteydelser, herunder gebyrer for betalingstransaktioner med kreditkort – [stempelafgiftssats:] 4%.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
IMGA er et administrationsselskab for institutter for kollektiv investering i værdipapirer med variabel kapital (herefter »investeringsfondene«). Det administrerer og repræsenterer de 31 investeringsfonde, der er nævnt i nærværende doms præmis 2.
For at informere om og markedsføre andele i de pågældende investeringsfonde henvendte IMGA sig til en række finansielle institutioner, primært kommercielle banker, som råder over et netværk af filialer, der dækker det portugisiske område, og med erfaring inden for finansiel formidling og investering af værdipapirer i offentligheden.
I perioden fra januar til december 2019 markedsførte fire banker andelsbeviser udstedt af de investeringsfonde, der er omhandlet i hovedsagen, i offentligheden. For markedsføringsydelserne, der muliggjorde yderligere tilførsler af rejst kapital, modtog disse banker gebyrer, som de fakturerede IMGA som administrationsselskab for investeringsfondene. Bankerne fastsatte ligeledes stempelafgiften, opkrævet hos IMGA, på de udstedte fakturaer i henhold til rubrik 17.3.4 i TGIS.
I 2019 fakturerede IMGA investeringsfondene administrationsgebyrer, hvoraf en del, dvs. 8752232,43 EUR, bestod af værdien af de opgjorte markedsføringsgebyrer for andelene tegnet af de banker, der er nævnt i foregående præmis, idet dette beløb dog ikke omfattede stempelafgifter fastsat af bankerne for de pågældende gebyrer. IMGA fastsatte ligeledes og betalte til staten et beløb på 350089,30 EUR i stempelafgifter til en sats på 4% som fastsat i rubrik 17.3.4 i TGIS, svarende til de samme markedsføringsgebyrer, som selskabet viderefakturerede til investeringsfondene.
Sagsøgerne i hovedsagen indgav en klage over denne pålæggelse af stempelafgift til Divisão de Serviço Central da Unidade dos Grandes Contribuintes (den centrale tjenestegren ved enheden for store skatteydere, Portugal).
Da sagsøgerne i hovedsagen ikke fik medhold i denne klage, har de anlagt sag ved Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (voldgiftsret i skatteretlige sager (center for forvaltningsvoldgift – CAAD), Portugal), den forelæggende ret, idet de bl.a. har nedlagt påstand om, at det fastslås, at fastsættelsen og egen beregning af den i hovedsagen omhandlede stempelafgift er ulovlig.
Til støtte for deres påstand har sagsøgerne i hovedsagen fremført to anbringender. Ifølge det første anbringende er opkrævningen af stempelafgift på den del af de administrationsgebyrer, som IMGA har faktureret investeringsfondene – svarende til de beløb for markedsføringsgebyrer og stempelafgifter, som bankerne tidligere har faktureret, og som bankerne allerede har pålagt den stempelafgift, der skal betales – en dobbelt afgiftsbelastning for én enkelt ydelse.
Ifølge det andet anbringende må markedsføringen af nye tegninger af andele i investeringsfonde i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 ikke pålægges afgifter af nogen art. Denne fritagelsesforpligtelse angår både bankernes fakturering af markedsføringsydelser til IMGA og viderefaktureringen af omkostningerne ved denne samme ydelse af IMGA til investeringsfondene.
Idet den ikke har tiltrådt det første anbringende, har den forelæggende ret anført, at der i forbindelse med behandlingen af det andet anbringende er opstået tvivl om, hvorvidt EU-retten er til hinder for opkrævning af stempelafgift på det vederlag, som bankerne oppebærer for ydelser i form af markedsføring af andele i investeringsfonde, uanset om opkrævningen sker, når disse ydelser faktureres administrationsselskabet for disse fonde eller ved overvæltningen af de beløb, der er betalt for de nævnte ydelser af administrationsselskabet, på de nævnte fonde.
På denne baggrund har Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (voldgiftsret i skatteretlige sager (center for forvaltningsvoldgift – CAAD)) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Er artikel 5, stk. 2, i direktiv 2008/7[…] til hinder for en national lovgivning som rubrik 17.3.4 i [TGIS], hvorefter denne stempelafgift pålægges gebyrer, som bankerne opkræver af organer, der forvalter åbne investeringsfonde i omsættelige værdipapirer, for at levere tjenesteydelser, der består i erhvervelse af nye aktietegninger, dvs. erhvervelse af nye kapitalindgange til investeringsfonde gennem erhvervelse af nye andele udstedt af investeringsfondene?
2)
Er artikel 5, stk. 2, i direktiv 2008/7[…] til hinder for en national lovgivning, hvorefter administrationsgebyrer, som forvaltningsorganerne opkræver hos åbne investeringsfonde i værdipapirer, pålægges stempelafgift, for så vidt som disse administrationsgebyrer omfatter gebyrer, som bankerne opkræver for ovennævnte virksomhed?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Med sine to spørgsmål, som skal behandles samlet, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der opkræves stempelafgift dels af det vederlag, som en finansiel institution modtager fra et administrationsselskab for investeringsfonde for levering af ydelser i form af markedsføring med henblik på ny kapitaltilførsel i forbindelse med tegning af nyudstedte andele i fonde, dels af de beløb, som dette administrationsselskab modtager fra investeringsfondene, for så vidt som disse beløb omfatter det vederlag, som dette selskab har betalt til de finansielle institutioner for disse markedsføringsydelser.
Det bemærkes indledningsvis, at direktiv 2008/7 ifølge artikel 1, litra a), heri regulerer opkrævningen af afgifter af kapitaltilførsler til kapitalselskaber. Blandt disse afgifter findes stempelafgiften af værdipapirer og andre afgifter med samme karakteristika som stempelafgiften af værdipapirer, således som det fremgår af anden betragtning til direktivet.
Direktivets artikel 2, stk. 2, fastsætter i øvrigt, at alle selskaber, sammenslutninger eller juridiske personer, der har et erhvervsformål, og som ikke er omfattet af de kategorier af kapitalselskaber, der er nævnt i samme artikels stk. 1, anses for at være kapitalselskaber.
I den foreliggende sag fremgår det forelæggelsesafgørelsen, at den i hovedsagen omhandlede afgift udgør en stempelafgift, som pålægges bankernes vederlag for ydelser i form af markedsføring af nytegninger af andele i investeringsfondene. Det fremgår ligeledes heraf, at i portugisisk ret omfatter begrebet »investeringsfond« en formue, som ikke er en juridisk person, der tilhører deltagerne under den almindelige formuefællesskabsordning.
Domstolen har allerede fastslået, at et samvirke mellem personer, som ikke er en juridisk person, og hvis medlemmer indskyder kapital i en særskilt formue med henblik på fortjeneste, skal anses for at være en »personsammenslutning, der har et erhvervsformål« som omhandlet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 2008/7, således at det i henhold til denne sidstnævnte bestemmelse er sidestillet med et kapitalselskab i dette direktivs forstand (jf. i denne retning dom af 12.11.1987, Amro Aandelen Fonds,
112/86
,
EU:C:1987:488
, præmis
).
Det følger af disse betragtninger, at investeringsfonde som dem, der er omhandlet i hovedsagen, skal sidestilles med kapitalselskaber, og er følgelig omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2008/7.
Efter disse indledende bemærkninger skal det nævnes, at artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 forbyder medlemsstaterne at opkræve afgifter af nogen art af udfærdigelse, udstedelse eller optagelse til børsnotering, tilførsel til markedet af eller handel med andelsbeviser eller andre værdipapirer af lignende art samt certifikater for sådanne værdipapirer, uanset hvem emittenten måtte være.
I lyset af de formål, der forfølges med dette direktiv, bør artikel 5 imidlertid fortolkes bredt for at undgå, at de forbud, som er fastsat heri, fratages deres effektive virkning. Forbuddet mod afgiftspålæggelse af transaktioner med henblik på kapitaltilførsel finder således anvendelse på transaktioner, der ikke udtrykkeligt er nævnt i dette forbud, idet en sådan afgiftspålæggelse svarer til beskatning af en transaktion, som er en integreret del af en samlet transaktion med henblik på kapitaltilførsel (jf. i denne retning dom af 19.10.2017, Air Berlin,
C-573/16
,
EU:C:2017:772
, præmis
og
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen har således fastslået, at idet en udstedelse af værdipapirer kun giver mening fra det øjeblik, hvor disse erhverves af en investor, er en afgift på den første erhvervelse af et nyudstedt værdipapir i realiteten en afgift på selve udstedelsen af dette værdipapir, for så vidt som den er en integreret del af en samlet transaktion med henblik på kapitaltilførsel. Formålet om at bevare den effektive virkning af artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 indebærer således, at »udstedelse« i denne bestemmelses forstand omfatter den første erhvervelse af værdipapirer, der finder sted i forbindelse med udstedelsen heraf (jf. analogt dom af 15.7.2004, Kommissionen mod Belgien,
C-415/02
,
EU:C:2004:450
, præmis
og
).
Tilsvarende har Domstolen fastslået, at overdragelsen af det juridiske ejerskab af aktier alene med henblik på en transaktion med aktiernes optagelse til notering på børsen, og uden at det har betydning for det reelle ejerskab til aktierne, skal anses for alene at være en accessorisk transaktion, der er integreret i denne transaktion med optagelse til notering, hvoraf der i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 ikke må opkræves skatter eller afgifter af nogen som helst art (jf. i denne retning dom af 19.10.2017, Air Berlin,
C-573/16
,
EU:C:2017:772
, præmis
og
).
Idet ydelserne i form af markedsføring af andele i investeringsfonde som dem, der er omhandlet i hovedsagen, har nær sammenhæng med transaktionerne vedrørende udstedelse og tilførsel til markedet af andelsbeviser som omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7, skal de anses for at være en integreret del af en samlet transaktion med henblik på kapitaltilførsel.
Med forbehold for den forelæggende rets efterprøvelse er disse fonde nemlig omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/65 i medfør af artikel 1, stk. 1-3, heri. I denne henseende knytter betalingen af prisen svarende til de købte andelsbeviser, som er det eneste formål med markedsføringstransaktionen, sig til indholdet af kapitaltilførslen og er, således som det fremgår af artikel 87 i direktiv 2009/65, en betingelse, som skal være opfyldt for, at andelsbeviserne i de pågældende fonde udstedes.
Det følger heraf, at den omstændighed, at offentligheden gøres bekendt med eksistensen af investeringsinstrumenter for at promovere tegning af andele i investeringsfonde, udgør et nødvendigt forretningsskridt, og skal som sådan anses for at være en accessorisk transaktion, der er integreret i udstedelsestransaktionen og transaktionen med tilførsel til markedet af andelsbeviser i de nævnte fonde.
Det skal endvidere bemærkes, at eftersom anvendelsen af artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 afhænger af den nære tilknytning mellem markedsføringsydelserne og sådanne transaktioner vedrørende udstedelse og tilførsel til markedet, har det ingen betydning for en sådan anvendelse, at det er blevet valgt, at disse markedsføringstransaktioner skal udføres af tredjepartsenheder, i stedet for at udføre dem direkte.
Det bemærkes i denne henseende for det første, at medlemsstaternes forpligtelse i henhold til denne bestemmelse til at fritage transaktioner med henblik på kapitaltilførsel ikke er betinget af, at den enhed, der er ansvarlig for at gennemføre disse dispositioner, har en særlig status. Om der gælder en retlig forpligtelse eller ej til at rekvirere en tredjeparts ydelser, er for det andet ikke en relevant betingelse, når det skal afgøres, om en transaktion skal anses for at være en integreret del af en samlet transaktion med henblik på kapitaltilførsel (jf. i denne retning dom af 19.10.2017, Air Berlin,
C-573/16
,
EU:C:2017:772
, præmis
).
Det følger heraf, at markedsføringsydelser som dem, der er omhandlet i hovedsagen, er en integreret del af en kapitaltilførsel, således at pålæggelse af stempelafgift herpå falder ind under forbuddet i artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7.
Det må endvidere fastslås, at den effektive virkning af denne bestemmelse ville blive bragt i fare, hvis det var tilladt at pålægge stempelafgift af det vederlag, som bankerne får for ydelser i form af markedsføring af nye andelsbeviser i investeringsfondene hos administrationsselskabet for disse fonde samtidig med, at der pålægges stempelafgift af disse vederlag, når beløbet herfor viderefaktureres af det nævnte administrationsselskab til de pågældende fonde.
Henset til ovenstående betragtninger skal de forelagte spørgsmål besvares med, at artikel 5, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/7 skal fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der opkræves stempelafgift dels af det vederlag, som en finansiel institution modtager fra et administrationsselskab for investeringsfonde for levering af ydelser i form af markedsføring med henblik på ny kapitaltilførsel i forbindelse med tegning af nyudstedte andele i fonde, dels af de beløb, som dette administrationsselskab modtager fra investeringsfondene, for så vidt som disse beløb omfatter det vederlag, som dette selskab har betalt til de finansielle institutioner for disse markedsføringsydelser.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Femte Afdeling) for ret:

Artikel 5, stk. 2, litra a), i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter skal fortolkes således, at

denne bestemmelse er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der opkræves stempelafgift dels af det vederlag, som en finansiel institution modtager fra et administrationsselskab for investeringsfonde for levering af ydelser i form af markedsføring med henblik på ny kapitaltilførsel i forbindelse med tegning af nyudstedte andele i fonde, dels af de beløb, som dette administrationsselskab modtager fra investeringsfondene, for så vidt som disse beløb omfatter det vederlag, som dette selskab har betalt til de finansielle institutioner for disse markedsføringsydelser.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: portugisisk.