CELEX: 62020TJ0326
Közösségi formatervezési minta
Megsemmisítési eljárás
Italpalackot ábrázoló, lajstromozott közösségi formatervezési minta
Korábbi nemzetközi formatervezési minta
Megsemmisítési ok
Korábbi formatervezési mintával való ütközés
Egyéni jelleg
Tájékozott használó
Az alkotói szabadság foka
Eltérő összbenyomás
A 6/2002/EK rendelet 6. cikke és 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának iii. alpontja

)
A jogvita előzményei
2017. március 13‑án a Benkomers OOD a közösségi formatervezési mintáról szóló, 2001. december 12‑i 6/2002/EK tanácsi rendelet (
HL 2002. L 3., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 13. fejezet, 27. kötet, 142. o.) alapján közösségi formatervezési minta lajstromozása iránti kérelmet nyújtott be az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalához (EUIPO).
A lajstromoztatni kért és a jelen ügyben vitatott közösségi formatervezési minta az alábbi nézetekből került ábrázolásra:
Azok a termékek, amelyekre a vitatott formatervezési mintát alkalmazni kívánták, az ipari minták nemzetközi osztályozásának létrehozásáról szóló, 1968. október 8‑i, módosított locarnói megállapodás 09–01. osztályába tartozó és az alábbi leírásnak megfelelő termékek: „Italpalackok”.
[omissis]
2017. július 24‑én a felperes Bibita Group a 6/2002 rendelet 52. cikke alapján a vitatott formatervezésiminta‑oltalommegsemmisítése iránti kérelmeket nyújtott be.
A megsemmisítési kérelem alátámasztásaként a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának iii. alpontjára hivatkozott.
A felperes a megsemmisítési kérelmében arra hivatkozott, hogy mivel a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének d) pontja keretében ugyanazon kritériumokat kell alkalmazni, mint amelyek az egyéni jellegnek az e rendelet 6. cikkével összefüggésben értelmezett 25. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján történő értékelésére vonatkoznak, a vitatott formatervezési minta nem rendelkezik egyéni jelleggel a 095336. számon lajstromozott korábbi nemzetközi formatervezési mintához képest, amelynek ő a jogosultja, és amely a vitatott formatervezési minta bejelentését megelőző időpontban oltalom alatt állt. A korábbi nemzetközi formatervezési minta ábrája a következő:
[omissis]
A felek kérelmei
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot és ebből következően állapítsa meg a vitatott formatervezésiminta‑oltalom semmisségét;
–
a Törvényszék eljárási szabályzatának 190. cikke alapján az alperest és az EUIPO előtti eljárásban részt vevő másik felet kötelezze a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatos eljárási költségek viselésére;
–
az EUIPO‑t kötelezze a jelen eljárással összefüggésben felmerült összes költség viselésére.
Az EUIPO azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
utasítsa el a keresetet;
–
a felperest kötelezze a költségek viselésére.
A jogkérdésről
[omissis]
Az ügy érdeméről
A fellebbező keresete alátámasztásául egyetlen, a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdése d) pontja iii. alpontjának megsértésére alapított jogalapra hivatkozott.
Az OHIM a felperes minden érvét vitatja.
A megsemmisítési kérelem alátámasztásaként hivatkozott formatervezésiminta‑oltalom elsőbbségéről és az „ütközik” 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának iii. alpontja szerinti fogalmáról
[omissis]
Másodszor, mivel a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának iii. alpontja értelmében vett ütközés fogalmát e rendelet nem határozza meg, e fogalom ítélkezési gyakorlat általi értelmezését kell figyelembe venni.
A 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének d) pontja értelmezése céljából emlékeztetni kell arra, hogy a 6/2002 rendelet 10. cikke alapján a formatervezésiminta‑oltalom kiterjed mindazokra a formatervezési mintákra, amelyek a tájékozott használóra nem tesznek eltérő összbenyomást, és az oltalom terjedelmének megállapításakor figyelembe kell venni, hogy a szerző milyen fokú alkotói szabadsággal alakíthatta ki a mintát.
Következésképpen a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének d) pontját úgy kell értelmezni, hogy a formatervezési minta akkor ütközik egy korábbi formatervezési mintával, ha – figyelembe véve azt is, hogy a szerző milyen alkotói szabadsággal alakíthatta ki az említett mintát – a tájékozott használóra nem tesz a hivatkozott korábbi formatervezési mintától eltérő összbenyomást (2010. március 18‑iGrupo Promer Mon Graphic kontra OHIM– PepsiCo [Kör alakú promóciós termék ábrázolása] ítélet,
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
,
52.
pont).
A 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának csak ezen értelmezése mellett biztosítható az ebben a rendelkezésben leírtak szerint korábbi formatervezésiminta‑oltalom jogosultjának védelme azzal szemben, hogy az említett mintát egy későbbi, a tájékozott használóban ugyanolyan összbenyomást keltő formatervezési minta párhuzamos fennállása bármely módon sértse. Ha ugyanis nem így értelmeznénk a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdésének d) pontját, akkor a korábbi formatervezésiminta‑oltalom jogosultjának nem lenne lehetősége az ilyen későbbi formatervezési minta megsemmisítését kérni, és meg lenne fosztva a 6/2002 rendelet 10. cikkében a formatervezési mintája számára biztosított hatékony védelemtől (2010. március 18‑iKör alakú promóciós termék ábrázolása ítélet,
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
,
53.
pont).
Ezért a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 23. pontjában helyesen értelmezte így e rendelkezést, és – a megsemmisítési osztályhoz hasonlóan – ítélte meg úgy, hogy két formatervezési minta akkor ütközik egymással, ha a tájékozott használóra ugyanolyan összbenyomást tesznek, és e tekintetben figyelembe kell venni, hogy a szerző milyen alkotói szabadságfokkal alakíthatta ki a vitatott formatervezési mintát.
A korábbi formatervezési minta állítólagosan „különösen széles” oltalmáról
Először is a felperes arra hivatkozik, hogy a korábbi formatervezési minta a 6/2002 rendelet (14) preambulumbekezdésével együttesen értelmezett 6. cikke értelmében különösen széles oltalmat élvez.
[omissis]
A 6/2002 rendelet (14) preambulumbekezdésében szereplő, a szóban forgó formatervezési minták által keltett „eltérő” összbenyomásra való hivatkozás ellenére rá kell mutatni, hogy e rendelet 6. cikkének szövege világos és egyértelmű. Az e rendelkezésre vonatkozó ítélkezési gyakorlatnak megfelelően az említett rendelet 25. cikke (1) bekezdése d) pontjának alkalmazása és a szóban forgó formatervezési minták közötti ütközés fennállásának értékelése céljából azt kell figyelembe venni, hogy a vonatkozó szabályozás értelmében valamely formatervezési minta akkor részesülhet közösségi formatervezésiminta‑oltalomban, ha a tájékozott használóban a korábbi formatervezési mintától eltérő összbenyomást kelt (lásd ebben az értelemben: 2018. november 22‑iBuck‑Chemie kontra EUIPO – Henkel [WC frissítő blokk] ítélet,
T‑296/17
, nem tették közzé,
EU:T:2018:823
,
29.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Másodszor a felperes arra hivatkozik, hogy a korábbi formatervezési minta bejelentésének időpontjában teljes egészében új jellegű volt. Állítása szerint egy súlyzóhoz hasonló, italpalackra alkalmazott forma egyedi jellege igazolja a korábbi formatervezési minta fokozott oltalmát.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a felperes azzal, hogy a korábbi formatervezési mintát megillető „különösen széles oltalomra” hivatkozik, valójában olyan új, a korábbi formatervezésiminta‑oltalomra vonatkozó kritériumot próbál bevezetni, amely e minta azon iparág fennálló, állítólagosan innovatív és újszerű jellegére vonatkozik, amelyhez a szóban forgó termékek tartoznak.
Márpedig egyrészt, még ha feltételezzük is, hogy bizonyított volt az, hogy a lajstromozásának időpontjában a súlyzóhoz hasonló forma teljesen új volt az érintett iparágban, az ilyen forma egyedi jellege nem biztosít szélesebb körű oltalmat a korábbi formatervezési mintának, mint amelyben a 6/2002 rendelet alapján részesül. Másrészt a formatervezési minta lajstromozásához szükséges egyéni jelleg a vitatott formatervezési mintára a korábbi formatervezési mintához képest alkalmazandó, anélkül hogy annak állítólagosan újszerű jellege vagy megjelenésének eredetisége bármilyen hatással lenne a vitatott formatervezési minta egyéni jellegének értékelésére. A felperes erre irányuló kifogásait tehát el kell utasítani.
Így azt kell megvizsgálni, hogy a vitatott formatervezési minta a korábbi formatervezési mintával ütközik‑e abban az értelemben, hogy – a vitatott formatervezési minta kialakítása során élvezett alkotói szabadság fokára tekintettel – a tájékozott használóra ugyanolyan összbenyomást tett‑e e vizsgálatot négy szakaszban kell lefolytatni. E vizsgálat abból áll, hogy elsőként meg kell határozni azon termékek ágazatát, amelyekben a formatervezési minta majd megtestesül vagy amelyek tekintetében azt alkalmazni kívánják, másodszor felhasználási területük szerint az említett termékek tájékozott használóját és – e tájékozott használót véve alapul – a korábbi iparág ismeretének fokát, valamint a minták összehasonlításánál a hasonlóságokat és az eltéréseket illetően fennálló figyelmi szintet, harmadszor a minta kialakításánál rendelkezésre álló alkotói szabadság fokát, amelynek az egyéni jellegre gyakorolt hatása fordítottan arányos, negyedszer pedig, mindezt figyelembe véve, a tájékozott használóban a vitatott formatervezési minta és bármely korábban nyilvánosságra jutott, egyedileg vizsgált formatervezési minta által keltett összbenyomások – lehetőleg közvetlen – összehasonlításának eredményét (lásd: 2019. június 13‑iVisi/one kontra EUIPO – EasyFix [Járművekhez szánt adatlaptartó tok] ítélet,
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
,
66.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A formatervezési minta egyéni jellege a tájékozott használó szempontjából a hivatkozott korábbi formatervezési mintától eltérő összbenyomáson vagy a „déjà vu” hiányán alapul, és nem veszi figyelembe az említett összbenyomást nem érintő, nem kellően feltűnő különbségeket, és bár figyelmen kívül hagyja a jelentéktelen részleteket, azonban tekintettel van az eltérő összbenyomást eredményező, kellően markáns különbségekre (lásd ebben az értelemben: 2017. február 16‑iAntrax It kontra EUIPO [Fűtőberendezésekhez szolgáló termoszifonok] ítélet,
T‑828/14 és T‑829/14
,
EU:T:2017:87
,
53.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
[omissis]
Az alkotói szabadság fokáról
[omissis]
A [felperes] ugyanakkor arra hivatkozik, hogy a fellebbezési tanács hibákat követett el a 6/2002 rendelet 6. cikkében foglalt elvek értelmezése és alkalmazása során, mivel a korábbi formatervezési minta kialakításánál az alkotói szabadság foka korlátlan a súlyzóhoz hasonló forma alkalmazásakor. Álláspontja szerint ugyanis nem volt az ilyen formát szükségessé tevő funkciókból vagy mennyiségi szabványokból eredő korlátozás. E tekintetben hangsúlyozza, hogy ilyen formájú palackot megjelenítő formatervezési minta nem létezett a korábbi formatervezési mintát megelőzően. Egyébiránt az említett formának nem pusztán műszaki rendeltetése van, hanem a sporttal kapcsolatos benyomást és imázst biztosít az áru számára azáltal, hogy a vékonyabb középső része miatt eltér a piacon jelen lévő többi palacktól.
A formatervezési minta megtervezésénél érvényesülő alkotói szabadság fokát többek között a terméknek vagy a termék valamely elemének műszaki funkciója által megkövetelt jellegzetességekhez társuló kötöttségek, illetve a termékre vonatkozó jogszabályi előírások határozzák meg. E kötöttségek bizonyos jellegzetességek szabványosodását eredményezik, amelyek így az érintett termék tekintetében alkalmazott formatervezési mintákban közössé válnak (2010. március 18‑iKör alakú promóciós termék ábrázolása ítélet,
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
,
67.
pont).
Ennélfogva, minél nagyobb az alkotó szabadsága a minta kialakításakor, annál kevesebb apró eltérésre van szükség az ütköző minták között ahhoz, hogy a tájékozott használóra eltérő összbenyomást tegyenek. Ezzel szemben minél korlátozottabb az alkotó szabadsága a minta kialakításakor, annál több apró eltérésre van szükség az ütköző minták között ahhoz, hogy a tájékozott használóra eltérő összbenyomást tegyenek. Következésképpen a minta kialakításánál rendelkezésre álló nagy fokú alkotói szabadság megerősíti azon megállapítást, miszerint az olyan formatervezési minták, amelyek nem mutatnak jelentős eltéréseket, azonos összbenyomást tegyenek a tájékozott használóra (lásd: 2017. július 18‑iDísz ítélet,
T‑57/16
,
EU:T:2017:517
,
30.
pont, és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
[omissis]
A szóban forgó formatervezési minták által a tájékozott használóra tett összbenyomásról
[omissis]
A felperes ezzel szemben arra hivatkozik, hogy a vitatott formatervezési minta nem rendelkezik egyéni jelleggel, mivel nincs eltérés az általa a tájékozott használóra tett összbenyomás és a korábbi formatervezési minta által e használóra tett összbenyomás között. A szóban forgó formatervezési minták közvetlen összehasonlítása során ugyanis a fellebbezési tanács a vitatott formatervezési minta nem jelentős jellemzőire összpontosított. Az e mintán szereplő, a fellebbezési tanács által említett fekete vonalakat továbbá az e formatervezési minta tárgyát képező palackokon nem ábrázolták feketével, hanem azok a forma alig észrevehető megváltoztatását jelentik.
Az ítélkezési gyakorlat szerint a szóban forgó formatervezési minták által keltett összbenyomás összehasonlításának szintetikusnak kell lennie, és nem korlátozódhat pusztán a hasonlóságok és az eltérések felsorolásának analitikus összehasonlítására. Ezen összehasonlításnak a vitatott formatervezési minta nyilvánosságra jutott jellemzőit kell alapul vennie, és kizárólag az oltalom alatt álló jellemzőkre kell vonatkoznia, figyelmen kívül hagyva az oltalom hatálya alá nem tartozó – különösen a műszaki – jellemzőket (lásd: 2019. június 13‑iJárművekhez szánt adatlaptartó tok ítélet,
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
,
84.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Amennyiben a szóban forgó formatervezési minták közötti hasonlóságok a terméknek vagy a termék valamely elemének műszaki funkciója által megkövetelt jellegzetességekhez társuló kötöttséget érintenek, e hasonlóságoknak csak csekély jelentőségük van az említett formatervezési minták által a tájékozott használóra tett összbenyomás szempontjából (lásd ebben az értelemben: 2010. március 18‑iKör alakú promóciós termék ábrázolása ítélet,
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
,
72.
pont).
Egyébiránt az eltérések akkor jelentéktelenek az ütköző formatervezési minták által tett összbenyomás szempontjából, ha nem elég markánsak ahhoz, hogy a szóban forgó árukat a tájékozott használó képzetében megkülönböztethetővé tegyék, vagy hogy ellensúlyozzák az említett formatervezési minták közötti hasonlóságokat (lásd ebben az értelemben: 2013. november 21‑iEl Hogar Perfecto del Siglo XXI kontra OHIM – Wenf International Advisers [Dugóhúzó] ítélet,
T‑337/12
,
EU:T:2013:601
,
53.
pont).
Először is, amint az a fenti 31. pontban megállapításra került, a formatervezési minta akkor rendelkezik egyéni jelleggel, ha a tájékozott használóra tett összbenyomás eltér attól, amelyet a korábbi formatervezési minta tette az ilyen használóra. A felperes állításával szemben az e tekintetben elvégzendő értékelés során a szóban forgó formatervezési minták közötti valamennyi megkülönböztető elemet figyelembe kell venni, kivéve azokat, amelyek nem kellően markánsak ezen összbenyomás befolyásolásához.
[omissis]
A korábbi formatervezési mintán szereplő címkét illetően a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 35. pontjában megállapította, hogy az nem játszik jelentős szerepet a szóban forgó formatervezési minták által keltett összbenyomások összehasonlításában. A Törvényszék előtt a felperes a korábbi formatervezési mintának az említett címkén szereplő szóelemek nélküli bemutatására szorítkozott, az említett megállapítást azonban nem megkérdőjelezte meg. Márpedig a szóban forgó formatervezési minták – még címke hiányában is – jelentős eltéréseket mutatnak, amint az a fenti 66–69. pontban megállapításra került.
Következésképpen a fellebbezési tanács nem követett el értékelési hibát, amikor a megtámadott határozat 36. és 37. pontjában úgy ítélte meg, hogy a megtámadott és a korábbi formatervezési minta eltérő összbenyomást tesz a tájékozott használóra, illetve amikor megállapította, hogy a megtámadott formatervezési minta nem ütközik a 6/2002 rendelet 25. cikke (1) bekezdés d) pontja iii. alpontja értelemében a korábbi formatervezési mintával.
[omissis]
A költségekről
[omissis]
A felperest, mivel pervesztes lett, az EUIPO kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére. Egyébiránt, ami a fellebbezési tanács előtti eljárással kapcsolatos költségeket illeti, elegendő rámutatni arra, hogy mivel a jelen ítélet elutasítja a megtámadott határozat ellen benyújtott keresetet, annak rendelkező része az, amely továbbra is a szóban forgó költségeket rendezi (lásd ebben az értelemben: 2019. február 28‑iLotte kontra EUIPO – Générale Biscuit‑Glico France [PEPERO original] ítélet,
T‑459/18
, nem tették közzé,
EU:T:2019:119
,
194.
pont).

A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (ötödik tanács)
a következőképpen határozott:

1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2)
A Törvényszék a Bibita Groupot kötelezi a költségek viselésére.

Spielmann
Spineanu‑Matei
Mastroianni
Kihirdetve Luxembourgban, a 2021. április 21‑i nyilvános ülésen.
E. Coulon
hivatalvezető
elnök
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.
(
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.