CELEX: 62022CJ0099
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Poľnohospodárstvo
Nariadenie (EHS) č. 2062/92
Článok 3 ods. 3
Platnosť
Spoločná organizácia trhov
Surový tabak
Prémie poskytované nákupcom listového tabaku
Zníženie týchto prémií v závislosti od množstva nakúpeného tabaku nižších tried, kategórií alebo akostí
Zásady právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery

Návrh  na  začatie  prejudiciálneho  konania  sa  týka  platnosti  článku 3  ods. 3  nariadenia  Rady  (EHS)  č. 2062/92 z 30. júna  1992,  ktorým  sa  pre  zber  úrody v roku  1992  stanovujú  cieľové  ceny,  intervenčné  ceny a prémie  poskytované  nákupcom  listového  tabaku,  odvodené  intervenčné  ceny  baleného  tabaku,  referenčné  akosti a produkčné  oblasti  [
neoficiálny  preklad
]  (Ú. v. ES L 215,  1992,  s. 22).
Tento  návrh  bol  podaný v rámci  sporu  medzi  spoločnosťou  Kapniki  A. Michaïlidis  AE  na  jednej  strane a Organismos  Pliromon  kai  Elenchou  Koinotikon  Enischiseon  Prosanatolismou  kai  Engyiseon  (OPEKEPE)  (Orgán  pre  platbu a kontrolu  usmerňovacej a záručnej  pomoci  Spoločenstva,  Grécko) a Ypourgos  Agrotikis  Anaptyxis  kai  Trofimon  (minister  pre  poľnohospodársky  rozvoj a potraviny,  Grécko)  na  druhej  strane  vo  veci  zrušenia  rozhodnutia  Ethnikos Organismos Kapnou (Národný  úrad  pre  tabak, Grécko),  ktoré  bolo  prijaté  na  základe  nariadenia  č. 2062/92 a v ktorom  sa  požaduje,  aby  táto  spoločnosť  vrátila  prémiu z dôvodu,  že  táto  prémia  jej  bola  vyplatená  neoprávnene.

Právo Únie

Nariadenie

č.
727/70
Šieste  odôvodnenie  nariadenia  Rady  (EHS)  č. 727/70 z 21. apríla  1970 o vytvorení  spoločnej  organizácie  trhu  so  surovým  tabakom  [
neoficiálny  preklad
]  (Ú. v. ES L 94,  1970,  s. 1),  zmeneného  nariadením  Rady  (EHS)  č. 860/92 z 30. marca 1992  (Ú. v. ES L 91,  1992,  s. 1)  (ďalej  len  „nariadenie  č. 727/70“),  znelo:
„keďže  tieto  ciele  možno  dosiahnuť  intervenčnou  schémou  založenou  na  systéme  cieľových a intervenčných  cien,  ktorá  zahŕňa  jednak  povinnosť  nákupu  za  intervenčnú  cenu a jednak  poskytovanie  prémií  užívateľom,  ktorí  nakupujú  listový  tabak  priamo  od  výrobcov  Spoločenstva;  keďže  táto  schéma  sa  musí  uplatňovať  tak,  aby  podporovala  zlepšenie  kvality a prispôsobenie  produkcie,  najmä v zmysle  konverzie  plodín  na  odrody,  ktoré  sú  žiadanejšie  alebo  konkurencieschopnejšie.“  [
neoficiálny  preklad
]
Článok 2  ods. 3  tohto  nariadenia  stanovoval:
„3.      Cieľové a intervenčné  ceny  sa  stanovujú:
a)      pre  listový  tabak,  ktorý  nebol  predmetom  prvotného  spracovania a balenia,
b)      pre  každú z odrôd  produkcie  Spoločenstva  pestovaných v uznaných  produkčných  oblastiach,
c)      a pre  referenčnú  akosť  každej  odrody,  ktorá  je  definovaná  svojimi  vlastnosťami a dostatočne  reprezentatívna  pre  kvalitu  bežnej  úrody.
Tieto  ceny  však  môžu  byť  diferencované  pre  tú  istú  odrodu v konkrétnych  produkčných  oblastiach v zmysle  článku 4  ods. 5.“  [
neoficiálny  preklad
]
Článok 3  ods. 1 a 3  uvedeného  nariadenia  stanovoval:
„1.      Prémia  sa  poskytuje  fyzickým  alebo  právnickým  osobám,  ktoré  nakupujú  listový  tabak  priamo  od  pestovateľov  Spoločenstva.
Prémia  sa  poskytuje  len  nákupcom,  ktorí:
i)      uzatvorili  európske  pestovateľské  zmluvy s pestovateľmi  pred  dátumom,  ktorý  sa  určí v súlade s odsekom  3,
…
3.      Podrobné  pravidlá  uplatňovania  tohto  článku,  najmä  tie,  ktoré  stanovujú  administratívne  prostriedky  kontroly,  sa  prijmú v súlade s postupom  stanoveným v článku 17.
Tieto  pravidlá  stanovujú  doložky,  ktoré  musia  byť  obsiahnuté v zmluvách,  najmä  doložky  týkajúce  sa  uvedenia  ceny  poskytnutej  pestovateľovi a výšky  prémie,  na  ktorú  vzniká  nárok  na  základe  zmluvy.“  [
neoficiálny  preklad
]
V zmysle  článku 4  ods. 3 a 4  toho  istého  nariadenia:
„3.      Výška  prémie  sa  stanoví:
…
b)      pre  každú z odrôd  produkcie  Spoločenstva  pochádzajúcich z uznaných  produkčných  oblastí a pre  príslušnú  referenčnú  akosť.
Takto  stanovená  výška  prémie  platí  pre  každý  tabak  danej  odrody.  Pokiaľ  by  však v prípade  určitej  odrody  poskytnutie  prémie v rovnakej  sume  na  tabak  rôznych  akostí  tejto  odrody  mohlo  brániť  riadnemu  fungovaniu  spoločnej  organizácie  trhu a prispôsobeniu  výroby  potrebám  užívateľov,  môže  byť  výška  prémie  výnimočne  stanovená  pre  iné  ako  referenčné  akosti  vo  vyššej  alebo  nižšej  sume,  ako  je  suma  bežne  uplatniteľná  na  všetok  tabak  tejto  odrody.
Táto  suma  však  môže  byť  diferencovaná  pre  tú  istú  odrodu v konkrétnych  produkčných  oblastiach v zmysle  odseku  5.
4.      Každoročne  pred  1. novembrom  sa  výška  prémie  na  odrodu  platná  pre  zber  úrody v nasledujúcom  kalendárnom  roku  stanoví v súlade s postupom  stanoveným v článku 43  ods. 2  Zmluvy  [o EHS].“  [
neoficiálny  preklad
]
S cieľom  obmedziť  prípadný  nárast  produkcie  tabaku v Európskej  únii a zároveň  odradiť  od  produkcie  odrôd,  ktoré  predstavujú  problémy  pre  ich  odbyt,  bol  nariadením  Rady  (EHS)  č. 1114/88 z 25. apríla  1988,  ktorým  sa  mení a dopĺňa  nariadenie  (EHS)  č. 727/70 o vytvorení  spoločnej  organizácie  trhu  so  surovým  tabakom  [
neoficiálny  preklad
]  (Ú. v. ES L 110,  1988,  s. 35),  vložený  do  článku 4  tohto  posledného  uvedeného  nariadenia  odsek  5.  Toto  ustanovenie  stanovovalo:
„Rada  každoročne v súlade s postupom  uvedeným v článku 43  ods. 2  Zmluvy  [o EHS]  stanoví  pre  každú  odrodu  alebo  skupiny  odrôd  tabaku  produkcie  Spoločenstva,  pre  ktoré  sú  stanovené  ceny a prémie,  maximálne  garantované  množstvo,  najmä v závislosti  od  trhových  podmienok a sociálno‑ekonomických a agronomických  podmienok  príslušných  regiónov.  Celkové  maximálne  množstvo  pre  Spoločenstvo  je  stanovené  pre  každý  zber  úrody v rokoch  1988,  1989 a 1990  na  385 000  ton  listového  tabaku.
…“  [
neoficiálny  preklad
]

Nariadenie

č.
1726/70
Podmienky a požiadavky  týkajúce  sa  pestovateľských  zmlúv  uvedených v článku 3  ods. 1  nariadenia  č. 727/70  boli  definované  nariadením  Komisie  (EHS)  č. 1726/70 z 25. augusta  1970 o pravidlách  poskytovania  prémie  na  listový  tabak  [
neoficiálny  preklad
]  (Ú. v. ES L 191,  1970,  s. 1).
Článok 2b  ods. 1,  3 a 4  nariadenia  č. 1726/70,  zmeneného  nariadením  Komisie  (EHS)  č. 1413/91 z 29. mája  1991  (Ú. v. ES L 135,  1991,  s. 15)  (ďalej  len  „nariadenie  č. 1726/70“),  stanovoval:
„1.      Pestovateľská  zmluva…,  ktorá  musí  obsahovať  aspoň  náležitosti  uvedené v bodoch 1  až  12  prílohy,  sa  uzatvára  medzi:
a)      nákupcom  listového  tabaku,  ktorý  tento  tabak  podrobuje  prvotnému  spracovaniu a baleniu,  ďalej  len  ‚nákupca‘,
a
b)      pestovateľom  tabaku  alebo  združeniami  pestovateľov,  ďalej  len  ‚predávajúci‘.
…
3.      Pestovateľská  zmluva  môže  byť  ročná  alebo  viacročná. S výnimkou  prípadov  vyššej  moci  musí  byť  uzavretá  do  1. júna  roku, v ktorom  bola  prvýkrát  uplatnená.  …
4.      V pestovateľskej  zmluve  musia  byť  povinne  uvedené:
a)      základná  zmluvná  cena,
b)      kritériá  slúžiace  na  stanovenie  konečnej  nákupnej  ceny a najmä:
–        pevne  stanovená  cieľová  cena  pre  príslušný  zber  úrody,
–        výška  zodpovedajúcej  prémie.
…“  [
neoficiálny  preklad
]
Príloha  nariadenia  č. 1726/70  obsahovala  vzorovú  európsku  pestovateľskú  zmluvu,  ktorej  body 1,  4,  5 a 8  zneli:
„1.      Predávajúci  sa  zaväzuje  pestovať  na…  zber  úrody…  19…  tabak  takto:
…
Maximálny  výnos:  …  kg/ha
a pristúpiť k sušeniu v súlade s osobitnými  požiadavkami  danej  odrody.
…
4.      Predávajúci  sa  zaväzuje  dodať  nákupcovi v rámci  maximálnej  produkcie  stanovenej v bode 1  všetok  tabak  zozbieraný  na  ploche,  na  ktorú  sa  vzťahuje  táto  zmluva.
5.      Nákupca  sa  zaväzuje  kúpiť v rámci  maximálnej  produkcie  stanovenej v bode 1  všetok  tabak  zozbieraný  na  ploche,  na  ktorú  sa  vzťahuje  táto  zmluva, a spĺňajúci  minimálne  kvalitatívne  charakteristiky  stanovené v článku 6  ods. 2  [nariadenia  Komisie  (EHS)  č. 1727/70 z 25. augusta  1970,  ktorým  sa  ustanovujú  podrobné  pravidlá  intervencie v sektore  surového  tabaku  (Ú. v. ES L 191,  1970,  s. 5)].
…
8.      Zmluvná  cena  referenčnej  akosti  uvedená v právnych  predpisoch  Spoločenstva  sa  rovná…  za  kg.  …
Bez  toho,  aby  bolo  dotknuté  ustanovenie  predchádzajúceho  pododseku,  ak  sú  ceny  alebo  prémie  za  odrodu  tabaku  uvedenú v prvom  bode  tejto  zmluvy  zmenené  nariadením  Spoločenstva,  nákupca a predávajúci  opätovne  prerokujú  zmluvnú  cenu. V prípade,  že  sa  tieto  ceny  alebo  prémie  zmenia  uplatnením  ustanovení  článku 4  ods. 5  [nariadenia  č. 727/70],  zmluvná  cena  sa  upraví v závislosti  od  úpravy  cien a prémií.“  [
neoficiálny  preklad
]

Nariadenie

č.
2062/92
Prvé,  tretie a siedme  odôvodnenie  nariadenia  č. 2062/92  zneli:
„keďže  [Európska]  komisia  navrhla  reformu  spoločnej  organizácie  trhu s tabakom,  ktorá  sa  bude  uplatňovať  od  zberu  úrody v roku  1993;  keďže  je  preto  potrebné  zachovať  pre  zber  úrody v roku  1992  ustanovenia  uplatniteľné  na  predchádzajúci  zber  úrody s výhradou  zmien  nevyhnutných  na  zabezpečenie  prechodu  na  nový  režim;  keďže  na  tento  účel  sa  pre  zber  úrody v roku  1993  nevyžaduje  stanovenie  maximálneho  množstva  zaručeného  pre  odrody  alebo  skupiny  odrôd  podľa  článku 4  ods. 5  prvého  pododseku  [nariadenia  č. 727/70];
…
keďže  cieľové  ceny a intervenčné  ceny  listového  tabaku  musia  byť  stanovené v súlade s kritériami  uvedenými v článku 2  ods. 2  [nariadenia  č. 727/70],  aby  sa  podporila  orientácia  produkcie,  najmä v zmysle  konverzie  plodín  na  odrody,  ktoré  sú  najžiadanejšie,  najviac  konkurencieschopné a najmenej  škodlivé  pre  zdravie;
…
keďže  prémia  je  rovnaká  pre  každý  tabak  príslušnej  odrody  bez  ohľadu  na  akosť  dodaného  tabaku;  keďže  však z toho  vyplýva  motivácia  vyrábať  tabak  nízkej  kvality;  keďže  je  preto  potrebné  znížiť  výšku  prémie  pre  množstvá  nekvalitného  tabaku,  ktoré  spracovateľ  nakúpil v množstve  presahujúcom  percentuálny  podiel  zodpovedajúci  bežnému  množstvu  nekvalitného  tabaku v porovnaní s celkovou  úrodou“.  [
neoficiálny  preklad
]
Článok 3  tohto  nariadenia  uvádzal:
„1.      Pre  zber  úrody v roku  1992  sú  cieľové a intervenčné  ceny a sumy  prémie  poskytovanej  nákupcom  listového  tabaku  uvedené v článkoch 2 a 3  [nariadenia  č. 727/70],  ako  aj  odvodené  intervenčné  ceny  baleného  tabaku  uvedené v článku 6  uvedeného  nariadenia  stanovené v prílohe IV  tohto  nariadenia.
…
3.      Ak  množstvo  tabaku  nižších  tried,  kategórií  alebo  nižšej  akosti  nakúpené  spracovateľom  presahuje  vo  vzťahu k jeho  celkovým  nákupom  príslušnej  odrody  percentuálny  podiel  uvedený v prílohe IV,  prémia  sa  zníži o 30 % za  množstvo  presahujúce  uvedený  percentuálny  podiel.“  [
neoficiálny  preklad
]
Príloha  IV  uvedeného  nariadenia  pod  poradovým  číslom  18  stanovovala,  že  pokiaľ  ide o triedu  IV  odrody  „Katerini a podobné  odrody“,  percentuálny  podiel  uvedený v článku 3  ods. 3  toho  istého  nariadenia  predstavoval  20 %.

Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Žalobkyňa  vo  veci  samej  uzavrela  pred  1. júnom  1992  zmluvy o nákupe  tabaku  odrody  Katerini s pestovateľmi  tabaku,  pokiaľ  ide o zber  úrody v roku  1992.  Následne  získala  formou  preddavku  prémiu,  ktorá  bola  stanovená v článku 3  ods. 1  nariadenia  č. 727/70.
Rozhodnutím z 22. septembra  1995  Ethnikos Organismos Kapnou (Národný  úrad  pre  tabak)  vyzval  žalobkyňu  vo  veci  samej,  aby  ako  neoprávnene  získanú  sumu a na  základe  článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92  vrátila  časť  prémie  vo  výške  51 564 843  gréckych  drachiem  (GRD)  (približne  151 327 eur),  ktorá  jej  bola  priznaná, a to z dôvodu,  že  preddavok,  ktorý  získala z titulu  tejto  prémie,  bol  vyšší  ako  preddavok,  na  ktorý  mala  nárok.  Podľa  Ethnikos Organismos Kapnou (Národný  úrad  pre  tabak)  totiž  množstvo  tabaku  nižšej  kategórie,  ktoré  nakúpila  žalobkyňa  vo  veci  samej,  predstavovalo  percentuálny  podiel  vyšší  ako  20 % jej  celkových  nákupov.
Žalobkyňa  vo  veci  samej  podala  proti  tomuto  rozhodnutiu  žalobu o neplatnosť  na  Symvoulio  tis  Epikrateias  (Štátna  rada,  Grécko),  vnútroštátny  súd,  ktorý  podal  návrh  na  začatie  prejudiciálneho  konania,  ktorý  však  túto  žalobu  postúpil  Dioikitiko  Protodikeio  Athinon  (Správny  súd  prvej  inštancie  Atény,  Grécko),  aby o nej  rozhodol  ako o žalobe,  ktorá  sa  skúma v rámci  neobmedzenej  právomoci.  Pred  týmto  posledným  uvedeným  súdom  sa  žalobkyňa  vo  veci  samej  dovolávala  neplatnosti  článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92  najmä z dôvodu  retroaktívnej  povahy  tohto  ustanovenia a porušenia  zásady  ochrany  legitímnej  dôvery.  Dioikitiko  Protodikeio  Athinon  (Správny  súd  prvej  inštancie  Atény)  rozsudkom  zamietol  uvedenú  žalobu  ako  nedôvodnú.
Žalobkyňa  vo  veci  samej  podala  proti  tomuto  rozsudku  odvolanie  na  Dioikitiko  Efeteio  Athinon  (Odvolací  správny  súd  Atény,  Grécko),  ktorý  ho  rozsudkom  zamietol  jednak z dôvodu,  že  článok 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92  nemá  retroaktívny  účinok,  keďže  toto  ustanovenie  sa  netýkalo  dátumu  uzavretia  predmetných  pestovateľských  zmlúv,  ale  kvality  tabaku, a jednak z dôvodu,  že  toto  nariadenie  neporušuje  zásadu  ochrany  legitímnej  dôvery.
Žalobkyňa  vo  veci  samej  podala  proti  tomuto  rozsudku  kasačný  opravný  prostriedok  na  Symvoulio  tis  Epikrateias  (Štátna  rada).  Vnútroštátny  súd  sa  pýta  na  platnosť  uvedeného  ustanovenia v rozsahu, v akom  by  mohlo  byť v rozpore  so  zásadou  zákazu  retroaktivity  právnych  noriem a zásadou  ochrany  legitímnej  dôvery.
Tento  súd  sa  konkrétne  domnieva,  že  článok 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92  mal  retroaktívny  účinok,  keďže  toto  nariadenie  bolo  uverejnené  30. júla  1992,  teda  po  uplynutí  lehoty  stanovenej  nariadením  č. 1726/70  na  uzavretie  pestovateľských  zmlúv  medzi  pestovateľmi a spracovateľmi,  ktoré  sa  týkali  zberu  úrody v roku  1992. V tejto  súvislosti  sa  uvedený  súd  domnieva,  že  hoci  cieľom  zníženia  prémie  stanovenej v tomto  článku 3  ods. 3  bolo  zlepšiť  kvalitu  pestovaných  odrôd  tabaku a tým  aj  ich  konkurencieschopnosť,  takýto  cieľ,  ktorý  bol v súlade s cieľmi  spoločnej  organizácie  trhu s tabakom,  nemohol  byť  dosiahnutý  ku  dňu  nadobudnutia  účinnosti  nariadenia  č. 2062/92,  keďže k tomuto  dátumu  táto  lehota  už  uplynula a hospodárske  subjekty  na  relevantnom  trhu  sa  už  rozhodli o smerovaní  produkcie,  pričom  tento  cieľ  nebolo  možné  dosiahnuť v čase  zberu  úrody v roku  1992. V dôsledku  toho  sa  ten  istý  vnútroštátny  súd  pýta  na  platnosť  článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92.
Okrem  toho  sa  vnútroštátny  súd  domnieva,  že  nariadenie  č. 2062/92  tým,  že  stanovuje  zníženie  prémie  za  tabak  nižšej  kvality,  môže  porušiť  zásadu  ochrany  legitímnej  dôvery,  keďže  podľa  článku 4  ods. 4  nariadenia  č. 727/70  mala  byť  výška  prémie,  ktorá  bola  platná  pre  zber  úrody v príslušnom  roku,  stanovená  pred  1. novembrom  predchádzajúceho  roka a v každom  prípade  mali  byť  pestovateľské  zmluvy  uzavreté  pred  1. júnom  každého  roka.
Za  týchto  podmienok  Symvoulio  tis  Epikrateias  (Štátna  rada)  rozhodla  prerušiť  konanie a položiť  Súdnemu  dvoru  túto  prejudiciálnu  otázku:
„Je  článok 3  ods. 3  nariadenia  [č. 2062/92], v ktorom  sa  stanovuje,  že  ak  množstvo  listového  tabaku  nižšej  akosti  nakúpené  spracovateľom  presahuje  vo  vzťahu k jeho  celkovým  nákupom  príslušnej  odrody  percentuálny  podiel  uvedený v prílohe IV  [tohto  nariadenia],  prémia  sa  zníži o 30 % za  množstvo  presahujúce  daný  percentuálny  podiel, v rozpore  so  zásadou  zákazu  retroaktivity  právnych  noriem a zásadou  ochrany  legitímnej  dôvery?“

O prejudiciálnej otázke
Svojou  prejudiciálnou  otázkou  sa  vnútroštátny  súd v podstate  pýta,  či  je  článok 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92  platný z hľadiska  zásady  zákazu  retroaktivity  právnych  noriem a zásady  ochrany  legitímnej  dôvery.
Na  úvod  treba  pripomenúť,  že  hoci  vo  všeobecnosti  zásada  právnej  istoty  bráni  tomu,  aby  bola  časová  pôsobnosť  aktu  Únie  stanovená  odo  dňa,  ktorý  predchádza  dňu  jeho  uverejnenia,  výnimočne  to  môže  byť  inak,  ak  to  vyžaduje  všeobecný  záujem a ak  je  riadne  rešpektovaná  legitímna  dôvera  dotknutých  subjektov,  ako  aj  pokiaľ  zo  znenia,  účelu  alebo  systematiky  predmetných  predpisov  jasne  vyplýva,  že  takýto  účinok  im  má  byť  priznaný  [rozsudok z 30. apríla  2019,  Taliansko/Rada  (Celkové  povolené  výlovy  stredomorského  mečiara  veľkého),  C‑611/17,  EU:C:2019:332,  bod 106 a citovaná  judikatúra)].
Za  týchto  podmienok  je  potrebné v prvom  rade  určiť,  či  článok 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92,  podľa  ktorého,  ak  množstvo  tabaku  nižších  tried,  kategórií  alebo  nižšej  akosti  nakúpené  spracovateľom  presahuje  vo  vzťahu k jeho  celkovým  nákupom  príslušnej  odrody  percentuálny  podiel  uvedený v prílohe IV  tohto  nariadenia,  prémia  sa  zníži o 30 % za  množstvo  presahujúce  uvedený  percentuálny  podiel,  má  retroaktívny  účinok. V prípade  kladnej  odpovede  bude  potrebné v druhom  rade  overiť,  či v súlade s judikatúrou  citovanou v predchádzajúcom  bode  tohto  rozsudku  možno  pripustiť  retroaktívne  uplatnenie  tohto  ustanovenia.
V prvom  rade,  pokiaľ  ide o posúdenie  retroaktívneho  účinku  článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92,  treba  konštatovať,  že  toto  nariadenie  bolo  uverejnené  30. júla  1992. Z článku 2b  ods. 3  nariadenia  č. 1726/70  však  vyplýva,  že  na  vznik  nároku  na  prémiu  stanovenú v článku 3  ods. 1  nariadenia  č. 727/70,  pokiaľ  ide o zber  úrody v roku  1992,  museli  fyzické  alebo  právnické  osoby,  ktoré  nakupujú  listový  tabak  od  pestovateľov, s výnimkou  prípadu  vyššej  moci,  uzavrieť s týmito  pestovateľmi  pestovateľské  zmluvy  najneskôr  do  1. júna  1992.
Za  týchto  podmienok  treba  dospieť k záveru,  že  nariadenie  č. 2062/92  vrátane  jeho  článku 3  ods. 3  malo  retroaktívny  účinok,  keďže  bolo  prijaté v deň,  keď  už  fyzické  alebo  právnické  osoby,  ktoré  nakupujú  listový  tabak  od  pestovateľov,  museli  prijať  voči  nim  zmluvné  záväzky,  pokiaľ  ide o nákup  ich  produkcie  (pozri  analogicky  rozsudok z 11. júla  1991,  Crispoltoni, C‑368/89,  EU:C:1991:307,  body 14  až  16).
Okrem  toho  tento  retroaktívny  účinok  vyplýval  zo  skutočnosti,  že  podľa  tohto  ustanovenia  sa  ročné  stanovenie  výšky  prémie  za  zber  úrody v roku  1992  uskutočnilo v júni  1992,  zatiaľ  čo v súlade s článkom 4  ods. 4  nariadenia  č. 727/70  malo k nemu  dôjsť  pred  1. novembrom  1991.
V druhom  rade,  pokiaľ  ide o otázku,  či  retroaktívne  uplatnenie  článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92  možno  odôvodniť  cieľom  všeobecného  záujmu,  ktorý  by  si  to  vyžadoval,  treba  uviesť,  že  retroaktívne  uplatnenie  tohto  nariadenia  vrátane  jeho  článku 3  ods. 3  nevyhnutne  vyplýva z potreby  dosiahnuť  základný  cieľ  sledovaný  spoločnou  organizáciou  trhu s tabakom  na  rok  1992, a to  poskytnúť  finančnú  podporu  producentom a spracovateľom  tabaku.
Za  týchto  podmienok  treba v treťom  rade  zistiť,  či  bola  zásada  ochrany  legitímnej  dôvery  riadne  dodržaná. V tejto  súvislosti  treba  pripomenúť,  že  hoci  táto  zásada  patrí  medzi  základné  zásady  Únie,  hospodárske  subjekty  nemôžu  legitímne  očakávať,  že  bude  zachovaný  existujúci  stav,  ktorý  môže  byť  zmenený v rámci  voľnej  úvahy  inštitúcií  Únie, a to  najmä v oblasti,  akou  je  oblasť  spoločných  organizácií  trhov,  ktorej  cieľ  sa  neustále  prispôsobuje  zmenám  hospodárskej  situácie  (pozri v tomto  zmysle  rozsudky z 5. októbra  1994,  Crispoltoni a i., C‑133/93, C‑300/93 a C‑362/93,  EU:C:1994:364,  bod 57;  zo  17. septembra  1998,  Pontillo, C‑372/96,  EU:C:1998:412,  bod 22,  ako  aj z 26. júna  2012,  Poľsko/Komisia, C‑335/09 P,  EU:C:2012:385,  bod 180 a citovanú  judikatúru).
Z toho  vyplýva,  že  hospodárske  subjekty  sa  nemôžu  dovolávať  nadobudnutého  práva  na  zachovanie  výhody,  ktoré  im  vyplýva  zo  zavedenia  spoločnej  organizácie  trhov a z ktorého  mali v danom  čase  prospech  (rozsudky z 5. októbra  1994,  Crispoltoni a i., C‑133/93, C‑300/93 a C‑362/93,  EU:C:1994:364,  bod 58,  ako  aj  zo  17. septembra  1998,  Pontillo, C‑372/96,  EU:C:1998:412,  bod 23 a citovaná  judikatúra).
Platí  to o to  viac v prípade,  ako  je  to v spore  vo  veci  samej,  keď  uplatniteľná  právna  úprava  Únie, v tomto  prípade  nariadenie  č. 727/70,  ukladala  Rade  povinnosť  každoročne  určiť  ceny,  ako  aj  prémie  za  jednotlivé  odrody  tabaku,  najmä v závislosti  od  vývoja  trhu a škodlivosti  týchto  jednotlivých  odrôd  tabaku, a výslovne  stanovovala  možnosť  zníženia  týchto  cien a prémií  (pozri v tomto  zmysle  rozsudok  zo  17. septembra  1998,  Pontillo, C‑372/96,  EU:C:1998:412,  bod 24).
Od  uverejnenia  nariadenia  č. 1114/88  si  totiž  všetky  dotknuté  subjekty  boli  vedomé  neistoty  vyplývajúcej  zo  skutočnosti,  že  ešte  nedošlo k ročnému  stanoveniu  cien a prémií.  Predovšetkým  dovtedy,  kým  normotvorca  Únie  nestanovil  ceny a prémie  týkajúce  sa  zberu  tabaku v roku  1992,  nemohli  mať  tieto  subjekty  legitímnu  dôveru,  pokiaľ  ide o zachovanie  určitej  úrovne  cien a prémií.
Okrem  toho  je  potrebné  uviesť,  že  podľa  článku 4  ods. 3  nariadenia  č. 727/70  mohla  byť  výška  prémie  výnimočne  stanovená  pre  iné  ako  referenčné  akosti  vo  vyššej  alebo  nižšej  sume,  ako  je  suma  bežne  uplatniteľná  na  všetok  tabak  danej  odrody.  Navyše,  ako  vyplýva z článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92 v spojení s jeho  prvým,  tretím a siedmym  odôvodnením,  cieľom  tohto  nariadenia  bolo  odradiť  od  produkcie  nižších  tried,  kategórií  alebo  akostí  odrôd  tabaku,  ktoré  nejdú  ihneď  na  odbyt, s cieľom  obmedziť  produkciu  tabaku v rámci  Únie  vo  všeobecnosti.
Napokon  treba  pripomenúť,  že z článku 2b  ods. 1  nariadenia  č. 1726/70 v spojení s bodom 8  prílohy  tohto  nariadenia  vyplýva,  že  pestovateľské  zmluvy  uzavreté  medzi  nákupcami a pestovateľmi  obsahovali  doložku  stanovujúcu  opätovné  prerokovanie  zmluvnej  ceny  najmä v prípade  zmeny  prémie,  ktorá  sa  vypláca  nákupcom.
Preto  treba  konštatovať,  že  legitímna  dôvera  dotknutých  subjektov  nebola  porušená  článkom 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92.
Vzhľadom  na  predchádzajúce  úvahy  treba  dospieť k záveru,  že  preskúmanie  položenej  otázky  neodhalilo  žiadnu  skutočnosť,  ktorá  by  mohla  ovplyvniť  platnosť  článku 3  ods. 3  nariadenia  č. 2062/92 z hľadiska  zásady  zákazu  retroaktivity  právnych  noriem a zásady  ochrany  legitímnej  dôvery.

O trovách
Vzhľadom  na  to,  že  konanie  pred  Súdnym  dvorom  má  vo  vzťahu k účastníkom  konania  vo  veci  samej  incidenčný  charakter a bolo  začaté v súvislosti s prekážkou  postupu v konaní  pred  vnútroštátnym  súdom, o trovách  konania  rozhodne  tento  vnútroštátny  súd.  Iné  trovy  konania,  ktoré  vznikli v súvislosti s predložením  pripomienok  Súdnemu  dvoru a nie  sú  trovami  uvedených  účastníkov  konania,  nemôžu  byť  nahradené.
Z týchto  dôvodov  Súdny  dvor  (desiata  komora)  rozhodol  takto:
Preskúmanie položenej otázky neodhalilo žiadnu skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 3 ods. 3 nariadenia Rady (EHS) č. 2062/92 z 30. júna 1992, ktorým sa pre zber úrody v roku 1992 stanovujú cieľové ceny, intervenčné ceny a prémie poskytované nákupcom listového tabaku, odvodené intervenčné ceny baleného tabaku, referenčné akosti a produkčné oblasti, z hľadiska zásady zákazu retroaktivity právnych noriem a zásady ochrany legitímnej dôvery.
Podpisy
*
Jazyk konania: gréčtina.