CELEX: 62021CJ0656
Begäran om förhandsavgörande
Direktiv 2008/7/EG
Artikel 5.2 a
Indirekta skatter på kapitalanskaffning
Stämpelskatt på marknadsföringstjänster av andelar i kollektiva investeringsfonder för överlåtbara värdepapper med rörligt kapital

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 5.2 i rådets direktiv 2008/7/EG av den 12 februari 2008 om indirekta skatter på kapitalanskaffning (
EUT L 46, 2008, s. 11
).
Begäran har framställts i ett mål mellan IM Gestão de Ativos (IMGA) – Sociedade Gestora de Organismos de Investimento Coletivo SA (nedan kallat IMGA) samt 31 investeringsfonder som förvaltas av detta bolag, nämligen IMGA Rendimento Semestral, IMGA Ações Portugal Cat A, IMGA Ações América Cat A, IMGA Mercados Emergentes, IMGA Eurofinanceiras, IMGA Eurocarteira, IMGA Rendimento Mais, IMGA Investimento PPR, IMGA Alocação Moderada Cat A, IMGA Alocação Dinâmica Cat A, IMGA Global Equities Selection Cat A, IMGA Liquidez Cat A, IMGA Money Market Cat A, IMGA Euro Taxa Variável Cat A, IMGA Dívida Pública Europeia, IMGA Retorno Global Cat A, IMGA Poupança PPR, IMGA Alocação Conservadora Cat A, IMGA Iberia Equities ESG Cat A, IMGA Iberia fixed income ESG Cat A, IMGA Alternativo, CA Curto Prazo, IMGA Ações Europa, IMGA Flexível Cat A, CA Monetário, CA Rendimento, Eurobic PPR/OICVM Ciclo Vida 35‑44, Eurobic PPR/OICVM Ciclo Vida 45‑54, Eurobic PPR/OICVM Ciclo Vida + 55, Eurobic Seleção Top och IMGA European Equities Cat A mot Autoridade Tributária e Aduaneira (skatte- och tullmyndigheten, Portugal). Målet avser uttag av stämpelskatt vid marknadsföring av dessa investeringsfonder.
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
Skälen 1–3 och 9 i direktiv 2008/7 har följande lydelse:
”(1)
Innehållsmässiga ändringar av rådets direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 om indirekta skatter på kapitalanskaffning [(
EGT L 249, 1969, s. 25
)] har gjorts vid flera tillfällen. Eftersom nya ändringar ska göras, bör det av tydlighetsskäl omarbetas.
(2)
De indirekta skatterna på kapitalanskaffning ger upphov till diskriminering, dubbelbeskattning och olikheter som stör kapitalets fria rörlighet; här avses skatt på kapitaltillskott (skatt på tillskott av kapital till företag och bolag), stämpelskatt på värdepapper och skatt på ombildningar, oberoende av om detta innebär en ökning av kapitalet. Det samma gäller andra indirekta skatter med samma egenskaper som skatt på kapitaltillskott och stämpelskatt på värdepapper.
(3)
Det gynnar därför den inre marknaden att harmonisera lagstiftningen om indirekta skatter på kapitalanskaffning, så att de faktorer som kan snedvrida konkurrensen eller hindra kapitalets fria rörlighet i möjligaste mån undanröjs.
…
(9)
Utöver skatt på kapitaltillskott bör inga andra indirekta skatter på kapitalanskaffning tas ut. I synnerhet bör stämpelskatt inte tas ut på värdepapper, oberoende av värdepapperens ursprung och oberoende av om de representerar ett bolags eget kapital eller dess främmande kapital.”
I artikel 1 i direktiv 2008/7 föreskrivs följande:
”Detta direktiv reglerar indirekt skatt på följande:
a)
Tillskott av kapital till kapitalassociationer.
b)
Ombildningar som rör kapitalassociationer.
c)
Emission av vissa värdepapper och obligationer.”
I artikel 2 i direktivet, med rubriken ”Kapitalassociationer”, föreskrivs följande:
”1.   I detta direktiv avses med kapitalassociationer följande:
a)
Alla företag med någon av de former som anges i bilaga I.
b)
Alla företag, bolag, föreningar eller juridiska personer vars andelar i deras kapital eller tillgångar kan köpas och säljas på en fondbörs.
c)
Alla företag, bolag, föreningar eller juridiska personer som bedriver verksamhet i vinstsyfte och vars delägare eller medlemmar har rätt att avyttra sina andelar till tredje part utan tillstånd i förväg och bara är ansvariga för företagens, bolagens, föreningarnas eller de juridiska personernas skulder i den utsträckning som motsvaras av deras andelar.
2.   I detta direktiv ska varje annan typ av företag, bolag, förening eller juridisk person som bedriver verksamhet i vinstsyfte anses vara en kapitalassociation.”
I artikel 5 i detta direktiv, med rubriken ”Transaktioner som inte får omfattas av indirekta skatter”, föreskrivs följande i punkt 2:
”Medlemsstaterna får inte ta ut någon som helst form av indirekt skatt på följande:
a)
Utfärdande, emission, börsnotering eller tillhandahållande på marknaden av eller handel med aktier, andelar eller andra värdepapper av samma typ, eller av certifikat som representerar sådana värdepapper, oavsett emittent.
b)
Lån, inbegripet statsobligationer, som tas upp genom emission av obligationer eller andra överlåtbara värdepapper, oavsett emittent, eller formaliteter i samband därmed, eller utfärdande, emission, börsnotering eller tillhandahållande på marknaden av eller handel med sådana obligationer eller andra överlåtbara värdepapper.”
Enligt artikel 1.1–1.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (
EUT L 302, 2009, s. 32
), kan de företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) som omfattas av detta direktiv ha bildats på kontraktsrättslig grund (som värdepappersföretag förvaltade av ett förvaltningsbolag), enligt trustlagstiftningen (unit trusts) eller på associationsrättslig grund (som investeringsbolag).
Artikel 87 första meningen i detta direktiv har följande lydelse:
”Ett fondföretags andelar får emitteras endast om fondtillgångarna inom sedvanlig tid tillförs betalning motsvarande emissionens nettopris.”
Portugisisk rätt
I artikel 1.1 i Código do Imposto do Selo (lagen om stämpelskatt) föreskrivs följande:
”Stämpelskatt tas ut på alla handlingar, avtal, dokument, värdepapper, papper och andra rättsliga situationer som föreskrivs i Tabela Geral do Imposto do Selo [(tabell om allmän stämpelskattesats)], inbegripet vederlagsfria överföringar av varor.”
Den allmänna stämpelskattesatsen (nedan kallad TGIS) innehåller en rubrik 17, avseende finansiella transaktioner, som har följande lydelse:
”17. Finansiella transaktioner
…
17.3.
Transaktioner som utförs av eller med förmedling av kreditinstitut, finansiella bolag eller andra enheter som är juridiskt likvärdiga med dem, och andra finansiella institut, till det fakturerade beloppet:
…
17.3.4. Andra avgifter och ersättningar för finansiella tjänster, inklusive avgifter för kortbaserade betalningstransaktioner – [skattesats för stämpelskatt] 4 %.”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
IMGA är ett bolag som förvaltar kollektiva investeringsfonder för värdepapper med rörligt kapital (nedan kallade investeringsfonder). Bolaget förvaltar och företräder de 31 investeringsfonder som anges i punkt 2 i förevarande dom.
IMGA anlitar finansinstitut, huvudsakligen kommersiella banker, som förfogar över ett nätverk av agenturer som täcker Portugal och som har erfarenhet av finansiell förmedling och placeringar av värdepapper till allmänheten för att informera om och marknadsföra investeringsfonderna.
Under perioden januari–december 2019 marknadsförde fyra banker till allmänheten de andelar som hade utställts av investeringsfonderna i det nationella målet. För tillhandahållandet av marknadsföringstjänsterna som möjliggjort de nya kapitaltillskotten uppbar dessa banker provisioner som de fakturerade IMGA i egenskap av förvaltare av investeringsfonderna. Bankerna angav även stämpelskatten, som tagits ut hos IMGA, på de utställda fakturorna, i enlighet med rubrik 17.3.4 i TGIS.
Under år 2019 fakturerade IMGA investeringsfonderna för förvaltningsavgifter, varav en del, nämligen 8752232,43 EUR, bestod i värdet av försäljningsprovisionerna för de andelar som tecknats av de banker som nämns i föregående punkt. Detta belopp omfattade emellertid inte den stämpelskatt som bankerna hade fastställt för de aktuella provisionerna. Även IMGA fastställde och betalade in en stämpelskatt på 350089,30 EUR till staten enligt den skattesats på 4 % som föreskrivs under rubrik 17.3.4 i TGIS, motsvarande samma marknadsföringsavgifter, som IMGA övervältrade på investeringsfonderna.
Klagandena i det nationella målet begärde omprövning av stämpelskatten hos Divisão de Serviço Central da Unidade dos Grandes Contributions (centrala avdelningen vid enheten för stora skattebetalare, Portugal).
Eftersom begäran om omprövning inte föranledde någon ändring väckte kärandena i det nationella målet talan vid Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (skiljedomstolen för skatterättsliga tvister (Centrum för skiljedomar i skatterättsliga mål – CAAD), Portugal), den hänskjutande domstolen, och yrkade bland annat att det skulle slås fast att fastställandet och egenberäkningen av stämpelskatt i det nationella målet var rättsstridig.
Till stöd för sin talan åberopade klagandena två grunder. Enligt den första grunden utgör påförandet av en stämpelskatt på den del av förvaltningsavgiften som IMGA debiterar investeringsfonderna, motsvarande de belopp för marknadsföringstjänster och stämpelskatter som bankerna tidigare har fakturerat, och som bankerna redan har påfört de stämpelskatter som ska betalas, dubbelbeskattning av en och samma tjänst.
Enligt den andra grunden ska marknadsföring av nya andelar i värdepappersfonder, med tillämpning av artikel 5.2 a i direktiv 2008/7, undantas från all indirekt beskattning. Denna skyldighet att medge befrielse avser såväl att bankerna fakturerar IMGA för marknadsföringstjänsterna som att IMGA övervältrar kostnaden för samma tjänst till investeringsfonderna.
Efter att ha underkänt den första grunden har den hänskjutande domstolen, inom ramen för prövningen av den andra grunden, uttalat tvivel om huruvida unionsrätten utgör hinder för att ta ut stämpelskatt på den ersättning som bankerna uppbär för tjänster avseende marknadsföring av andelar i investeringsfonder, oavsett om detta sker när dessa tjänster faktureras förvaltningsbolaget för nämnda fonder eller vid övervältringen av de belopp som förvaltningsbolaget erlagt för nämnda tjänster på nämnda fonder.
Mot denna bakgrund beslutade Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Skiljedomstolen för skatterättsliga tvister, Centrum för skiljedomar i förvaltningsrättsliga mål) att vilandeförklara målet och ställa följande frågor till domstolen:
”1)
Utgör artikel 5.2 i direktiv [2008/7] hinder för en nationell lagstiftning som punkt 17.3.4 i [TGIS] enligt vilken stämpelskatt ska tas ut med avseende på de avgifter som bankerna tar ut av de bolag som förvaltar kollektiva investeringsfonder för överlåtbara värdepapper med rörligt kapital för de tjänster som bankerna tillhandahåller fondförvaltarna i form av försäljning av nya andelar, det vill säga tillförsel av nytt kapital till investeringsfonderna genom att nya andelar som fonderna har utfärdat tecknas?
2)
Utgör artikel 5.2 i direktiv [2008/7] hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken stämpelskatt ska tas ut med avseende på de förvaltningsavgifter som förvaltningsbolagen debiterar öppna investeringsfonder för värdepapper, i den mån förvaltningsavgifterna innefattar de avgifter som bankerna tar ut av förvaltningsbolagen för den ovannämnda verksamheten?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den hänskjutande domstolen har ställt sina två frågor, vilka ska prövas tillsammans, för att få klarhet i huruvida artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning som föreskriver att stämpelskatt ska tas ut dels på den ersättning som ett finansinstitut mottar från ett bolag som förvaltar investeringsfonder för tillhandahållande av marknadsföringstjänster för kapitaltillskott i samband med tecknande av nyemitterade fondandelar, dels på de avgifter som detta förvaltningsbolag debiterar investeringsfonderna i den mån förvaltningsavgifterna innefattar den ersättning som nämnda förvaltningsbolag har betalat till finansinstituten för dessa marknadsföringstjänster.
Domstolen erinrar inledningsvis om att det av artikel 1 a i direktiv 2008/7 framgår att direktivet reglerar uttag av indirekta skatter på kapitaltillskott till kapitalassociationer. Bland dessa indirekta skatter ingår stämpelskatt på värdepapper och andra indirekta skatter med samma egenskaper som stämpelskatten på värdepapper, såsom framgår av skäl 2 i direktivet.
I artikel 2.2 i direktivet föreskrivs dessutom att varje annan typ av företag, bolag, förening eller juridisk person som bedriver verksamhet i vinstsyfte och som inte ingår i de kategorier av kapitalassociationer som nämns i punkt 1 i samma artikel, ska anses vara en kapitalassociation.
I förevarande fall framgår det av beslutet om hänskjutande att den skatt som är i fråga i det nationella målet utgör en stämpelskatt som tas ut på bankernas ersättning för marknadsföringstjänster av nytecknade andelar i värdepappersfonder. Det framgår även att enligt portugisisk rätt avser begreppet ”investeringsfond” en tillgång som inte är en juridisk person och som tillhör deltagarna enligt det allmänna systemet för gemensam förmögenhetsmassa.
Domstolen har redan slagit fast att en sammanslutning av personer som inte är juridiska personer och vars medlemmar tillskjuter kapital till egna tillgångar i syfte att uppnå ett vinstsyfte ska betraktas som en ”förening som driver verksamhet i vinstsyfte” i den mening som avses i artikel 2.2 i direktiv 2008/7, vilket innebär att den enligt sistnämnda bestämmelse ska anses vara en kapitalassociation i den mening som avses i detta direktiv (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 november 1987, Amro Aandelen Fonds,
112/86
,
EU:C:1987:488
, punkt
).
Av dessa överväganden följer att sådana investeringsfonder som de som är aktuella i det nationella målet ska anses vara kapitalassociationer och följaktligen omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2008/7.
Efter dessa inledande anmärkningar erinrar domstolen om att medlemsstaterna enligt artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 inte får ta ut någon som helst form av indirekt beskattning, oavsett form, på utfärdande, emission, börsnotering, tillhandahållande på marknaden av eller handel med aktier, andelar eller andra värdepapper av samma typ, eller av certifikat som representerar sådana värdepapper, oavsett emittent.
Mot bakgrund av ändamålet med direktivet bör artikel 5 i direktivet emellertid ges en vid tolkning för att undvika att de förbud som föreskrivs i artikeln fråntas sin ändamålsenliga verkan. EU-domstolen har funnit att förbudet mot beskattning av transaktioner för kapitalanskaffning även är tillämpligt på transaktioner som förbudet inte uttryckligen avser, när en sådan beskattning skulle innebära beskattning av en transaktion som är en del av en övergripande transaktion för kapitalanskaffning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 oktober 2017, Air Berlin,
C‑573/16
,
EU:C:2017:772
, punkterna
och
och där angiven rättspraxis).
Domstolen har således slagit fast att eftersom en emission av värdepapper är meningsfull först från och med den tidpunkt då dessa värdepapper förvärvas av en investerare, skulle en skatt som tas ut vid det första förvärvet av ett nyemitterat värdepapper i själva verket belasta själva emissionen av värdepapperen, eftersom den utgör en del av en helhetstransaktion för kapitalanskaffning. För att artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 ska ha en ändamålsenlig verkan måste således begreppet emission, i den mening som avses i bestämmelsen, inbegripa det första förvärvet av värdepapper som görs inom ramen för emissionen av desamma (se, analogt, dom av den 15 juli 2004, kommissionen/Belgien,
C‑415/02
,
EU:C:2004:450
, punkterna
och
).
Domstolen har även slagit fast att en övergång av den formella äganderätten av aktier, enbart i syfte att möjliggöra en börsnotering av aktierna och utan inverkan på den faktiska äganderätten till aktierna, endast ska anses utgöra en underordnad transaktion som är integrerad i transaktionen, vilken enligt artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 inte kan omfattas av för någon som helst form för beskattning, oavsett skattens form (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 oktober 2017, Air Berlin,
C‑573/16
,
EU:C:2017:772
, punkterna
och
).
Eftersom sådana tjänster avseende marknadsföring av andelar i investeringsfonder som de som är aktuella i det nationella målet har ett nära samband med transaktioner avseende emission och tillhandahållande på marknaden av andelar i den mening som avses i artikel 5.2 a i direktiv 2008/7, ska de anses utgöra en integrerad del av en övergripande transaktion för kapitalanskaffning.
Dessa investeringsfonder omfattas nämligen, med förbehåll för den hänskjutande domstolens prövning, av tillämpningsområdet för direktiv 2009/65, enligt artikel 1.1–1.3 i direktivet. Betalningen av priset för de köpta andelarna, som är det enda syftet med marknadsföringen, har samband med innehållet i kapitalanskaffningen och är, såsom framgår av artikel 87 i direktiv 2009/65, ett villkor som ska vara uppfyllt för att de aktuella andelarna i fonderna ska kunna emitteras.
Härav följer att den omständigheten att allmänheten får kännedom om att det finns investeringsinstrument, för att främja tecknandet av andelar i värdepappersfonder, utgör en nödvändig affärsåtgärd och ska som sådan anses utgöra en underordnad transaktion som är integrerad i emissionen och tillhandahållandet på marknaden av andelar i dessa fonder.
Det ska dessutom preciseras att eftersom tillämpningen av artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 beror på om det föreligger ett nära samband mellan marknadsföringstjänsterna och sådana transaktioner för emission och tillhandahållande på marknaden, saknar det betydelse för en sådan tillämpning att det har valts att anförtro dessa marknadsföringstransaktioner åt utomstående organ i stället för att utföra dem direkt.
Det ska i detta avseende erinras om att medlemsstaternas skyldighet enligt denna bestämmelse att undanta transaktioner avseende kapitalanskaffning inte är beroende av vilken ställning den enhet som ska genomföra dessa transaktioner har. Huruvida det föreligger en rättslig skyldighet att anlita en tredje mans tjänster eller ej är vidare inte ett relevant villkor när det gäller att avgöra huruvida en transaktion ska anses utgöra en integrerad del av en övergripande transaktion i samband med kapitalanskaffning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 oktober 2017, Air Berlin,
C‑573/16
,
EU:C:2017:772
, punkt
).
Härav följer att sådana marknadsföringstjänster som de som är i fråga i målet vid den nationella domstolen utgör en integrerad del av en transaktion för kapitalanskaffning, vilket innebär att de omfattas av förbudet i artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 och att stämpelskatt således inte kan tas ut.
Det ska dessutom konstateras att bestämmelsens ändamålsenliga verkan skulle äventyras om det var tillåtet att ta ut stämpelskatt på den ersättning som bankerna får för att marknadsföra nya andelar i investeringsfonder hos förvaltningsbolaget för dessa, samtidigt som det tas ut stämpelskatt på samma ersättningar när dessa belopp övervältras på fonderna av förvaltningsbolaget.
Mot denna bakgrund ska frågorna besvaras enligt följande. Artikel 5.2 a i direktiv 2008/7 ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs att stämpelskatt ska tas ut dels på den ersättning som ett finansinstitut mottar av ett bolag som förvaltar investeringsfonder för tillhandahållande av marknadsföringstjänster för nya kapitaltillskott i samband med tecknande av nyemitterade fondandelar, dels på de avgifter som detta förvaltningsbolag debiterar investeringsfonderna, i den mån förvaltningsavgifterna innefattar den ersättning som nämnda förvaltningsbolag har betalt till finansinstituten för dessa marknadsföringstjänster.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (femte avdelningen) följande:

Artikel 5.2 a i rådets direktiv 2008/7/EG av den 12 februari 2008 om indirekta skatter på kapitalanskaffning

ska tolkas så,

att den utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs att stämpelskatt ska tas ut dels på den ersättning som ett finansinstitut mottar av ett bolag som förvaltar investeringsfonder för tillhandahållande av marknadsföringstjänster för nya kapitaltillskott i samband med tecknande av nyemitterade fondandelar, dels på de belopp som detta förvaltningsbolag debiterar investeringsfonderna, i den mån dessa belopp innefattar den ersättning som nämnda förvaltningsbolag har betalt till finansinstituten för dessa marknadsföringstjänster.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: portugisiska.