CELEX: 62019CJ0191
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Gaisa pārvadājumi
Regula (EK) Nr. 261/2004
Kompensācija aviopasažieriem iekāpšanas atteikuma gadījumā
Iekāpšanas atteikums
Atcelšana
Savienotais reiss
Izmaiņas, kas kāda gaisa pārvadājuma savienotā reisa rezervācijā veiktas pret pasažiera gribu
Pasažiera ierašanās galamērķī bez kavēšanās

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 4. panta 3. punktu, 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktu un 7. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar kuru paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (
OV 2004, L 46, 1. lpp.
).
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar strīdu starp OI un
Air Nostrum Líneas Aéreas del Mediterráneo SA
(turpmāk tekstā – “
Air
Nostrum
”) par lūgumu izmaksāt kompensāciju, pamatojoties uz Regulu Nr. 261/2004, ko OI iesniegusi, ņemot vērā izmaiņas, kuras pret viņas gribu veiktas viņas rezervācijā.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Saskaņā ar Regulas Nr. 261/2004 1.–4., kā arī 9. un 10. apsvērumu:
“(1)
Kopienas rīcībai gaisa satiksmes nozarē cita starpā ir jābūt vērstai uz to, lai nodrošinātu augsta līmeņa pasažieru aizsardzību. Turklāt ir jāņem vērā vispārējās patērētāju aizsardzības prasības.
(2)
Iekāpšanas atteikums un lidojumu atcelšana vai ilga kavēšanās rada nopietnas problēmas un sarežģījumus pasažieriem.
(3)
Lai gan Padomes 1991. gada 4. februāra Regulā (EEK) Nr. 295/91, ar ko nosaka kopīgus noteikumus iekāpšanas atteikuma kompensācijas sistēmai regulārajā gaisa satiksmē [(
OV 1991, L 36, 5. lpp.
)], paredzēja pamatprasības pasažieru aizsardzībai, tādu pasažieru skaits, kam ir atteikta iekāpšana pret to gribu, joprojām ir pārāk augsts, tāpat kā to pasažieru skaits, kuru lidojumi ir atcelti bez iepriekšēja brīdinājuma un kuru lidojumi ir ilgi kavējušies.
(4)
Tādēļ Kopienai ir jāpaaugstina ar minēto regulu noteiktie aizsardzības standarti, lai pastiprinātu pasažieru tiesības un nodrošinātu, ka gaisa pārvadātāji strādā liberalizētā tirgū atbilstīgi saskaņotiem nosacījumiem.
[..]
(9)
To pasažieru skaits, kam pret to gribu ir atteikta iekāpšana, ir jāsamazina, prasot gaisa pārvadātājiem, lai tie aicina brīvprātīgos atteikties no rezervētajām biļetēm un saņemt atlīdzinājumu, nevis atsaka pasažieriem iekāpšanu, un lai izmaksā pilnu kompensāciju tiem pasažieriem, kas tomēr saņēmuši iekāpšanas atteikumu.
(10)
Pasažieriem, kam pret to gribu ir atteikta iekāpšana, ir jābūt iespējai vai nu atcelt savu lidojumu, saņemot biļešu cenas atmaksu, vai to turpināt apmierinošos apstākļos, un par šiem pasažieriem, kamēr viņi gaida vēlāku lidojumu, ir attiecīgi jārūpējas.”
Šīs regulas 1. panta 1. punktā ir paredzēts:
“Šī regula saskaņā ar tajā precizētajiem nosacījumiem paredz pasažieru tiesību minimumu gadījumos, kad:
a)
pasažieriem pret to gribu atsaka iekāpšanu gaisa kuģī;
b)
lidojums ir atcelts;
c)
lidojums kavējas.”
Minētās regulas 2. panta h), j) un l) punktā ir noteikts:
“Šajā regulā:
[..]
h)
“galamērķis” ir galamērķis, kas norādīts uz biļetes, kuru uzrāda pie reģistrācijas letes, vai, tieši savienoto reisu gadījumā, pēdējā reisa galamērķis; pieejamus alternatīvus reisus ar pārsēšanos neņem vērā, ja ievēro sākotnēji plānoto ielidošanas laiku;
[..]
j)
“iekāpšanas atteikums” ir atteikums uzņemt pasažierus reisā, lai gan viņi saskaņā ar 3. panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem ir ieradušies uz iekāpšanu, izņemot gadījumus, kad ir pamats iekāpšanu atteikt, piemēram, veselības stāvokļa, drošības vai nepiemērotu ceļojuma dokumentu dēļ;
[..]
l)
“atcelšana” ir tāda lidojuma neveikšana, kurš ir bijis iepriekš plānots un uz kuru ir rezervēta vismaz viena vieta.”
Saskaņā ar Regulas Nr. 261/2004 3. panta 1. un 2. punktu:
“1.   Šo regulu piemēro:
a)
pasažieriem, kas izlido no lidostas kādas dalībvalsts teritorijā, uz kuru attiecas Līgums;
b)
pasažieriem, kas izlido no trešās valsts lidostas uz lidostu kādas dalībvalsts teritorijā, uz kuru attiecas Līgums, ja vien viņi šajā trešā valstī nav saņēmuši atlīdzinājumu vai kompensāciju un par viņiem nav rūpējušies un ja attiecīgo reisu apkalpojošais gaisa pārvadātājs ir Kopienas pārvadātājs.
2.   Šā panta 1. punktu piemēro ar noteikumu, ka:
a)
pasažieriem ir apstiprināta rezervācija uz konkrēto lidojumu un viņi, izņemot 5. pantā minēto atcelšanu, ierodas uz reģistrāciju:
–
kā paredzēts un laikā, ko iepriekš rakstveidā (tostarp elektroniski) norādījis gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojuma aģents,
vai, ja laiks nav norādīts,
–
ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika; vai arī
b)
gaisa pārvadātājs vai ceļojuma rīkotājs pasažierus tā lidojuma vietā, uz kuru tie bija rezervējuši biļetes, ir pārcēlis uz citu lidojumu neatkarīgi no iemesla.”
Šīs regulas 4. panta 3. punkts ir formulēts šādi:
“Ja pasažieriem atsaka iekāpšanu pret to gribu, apkalpojošais gaisa pārvadātājs nekavējoties izmaksā tiem kompensāciju atbilstīgi 7. pantam un sniedz tiem atbalstu atbilstīgi 8. un 9. pantam.”
Minētās regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunktā ir paredzēts:
“Ja atceļ lidojumu, attiecīgajiem pasažieriem:
[..]
c)
ir tiesības saskaņā ar 7. pantu no apkalpojošā gaisa pārvadātāja saņemt kompensāciju, ja vien:
i)
pasažieri nav informēti par atcelšanu vismaz divas nedēļas pirms paredzētā izlidošanas laika vai
ii)
pasažieri nav informēti par atcelšanu laika posmā no divām nedēļām līdz septiņām dienām pirms paredzētā izlidošanas laika un viņiem nav piedāvāta maršruta maiņa, sakarā ar kuru viņi var izlidot ne vairāk kā divas stundas pirms paredzētā izlidošanas laika un sasniegt savu galamērķi mazāk nekā četras stundas pēc iepriekš paredzētā ielidošanas laika, vai arī
iii)
pasažieri nav informēti par atcelšanu mazāk nekā septiņas dienas pirms paredzētā izlidošanas laika un viņiem nav piedāvāta maršruta maiņa, sakarā ar kuru viņi var izlidot ne vairāk kā vienu stundu pirms iepriekš paredzētā izlidošanas laika un sasniegt savu galamērķi mazāk nekā divas stundas pēc paredzētā ielidošanas laika.”
Regulas Nr. 261/2004 7. pants ir formulēts šādi:
“1.   Ja ir izdarīta atsauce uz šo pantu, pasažieri saņem kompensāciju šādā apmērā:
a)
EUR 250 par visiem lidojumiem 1500 kilometru vai mazākā attālumā;
b)
EUR 400 par visiem lidojumiem Kopienas iekšienē vairāk nekā 1500 kilometru attālumā un par visiem citiem lidojumiem 1500 līdz 3500 kilometru attālumā;
c)
EUR 600 par visiem lidojumiem, uz ko neattiecas a) vai b) apakšpunkts.
Nosakot attālumu, ņem vērā pēdējo galamērķi, kurā iekāpšanas atteikums vai lidojuma atcelšana ir par iemeslu tam, ka pasažieris ielido ar kavēšanos pēc paredzētā laika.
[..]
4.   Attālumus, kas norādīti 1. un 2. punktā, mēra pēc lielā loka maršruta metodes.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Prasītāja pamatlietā ar ceļojumu rīkotāja
L’TUR Tourismus AG
starpniecību rezervēja savienoto reisu, kas viņai ļāva no Heresas Delafronteras [
Jerez de la Frontera
] (Spānija) caur Madridi (Spānija) ierasties Frankfurtē pie Mainas (Vācija). Šo savienoto reisu, par kuru tika veikta vienota rezervācija, veidoja pirmais lidojums ar numuru IB 8505 no Heresas Delafronteras uz Madridi, ko nodrošināja
Air Nostrum
un kura izlidošana bija paredzēta 2015. gada 3. oktobrī plkst. 13.35 un ielidošana – tajā pašā dienā plkst. 14.45, pēc tam otrais lidojums ar numuru AB 5325 no Madrides uz Frankfurti pie Mainas, kura izlidošana bija paredzēta 2015. gada 3. oktobrī plkst. 20.00 un ielidošana – tajā pašā dienā plkst. 22.40.
Prasītājas pamatlietā rezervācija pret viņas gribu tika mainīta, līdz ar to pirmā lidojuma ar numuru IB 8505 vietā viņai tika piešķirta vieta citā lidojumā ar numuru IB 8507, kas no Heresas Delafronteras izlidoja 2015. gada 3. oktobrī ap plkst. 17.55 un Madridē ielidoja tajā pašā dienā ap plkst. 19.05.
Prasītāja pamatlietā no Madrides plkst. 20.00 izlidoja ar sākotnēji paredzēto savienoto lidojumu un Frankfurtē pie Mainas ieradās desmit minūtes agrāk, nekā sākotnēji bija paredzēts.
Viņa vērsās
Amtsgericht Frankfurt am Main
(Frankfurtes pie Mainas pirmās instances tiesa, Vācija) ar prasību piespriest
Air Nostrum
viņai samaksāt kompensāciju, pamatojoties uz Regulu Nr. 261/2004, tāpēc, ka izmaiņas rezervācijā tika veiktas vienpusēji. Šī tiesa prasītājas pamatlietā prasību noraidīja, jo viņa galamērķī esot nonākusi Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktā paredzētajā termiņā.
Prasītāja pamatlietā par minēto nolēmumu iesniedza apelācijas sūdzību
Landgericht Frankfurt am Main
(Frankfurtes pie Mainas apgabaltiesa, Vācija), uzskatīdama, ka saskaņā ar Regulu Nr. 261/2004 viņai pienākas kompensācija par iekāpšanas atteikumu un ka šīm tiesībām nevar piemērot nevienu no ierobežojumiem, kas saistībā ar lidojuma atcelšanas gadījumiem ir paredzēti šīs regulas 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktā.
Šī tiesa norāda, ka tajā izskatāmā strīda risinājums ir atkarīgs no atbildes, ko Tiesa sniegs uz uzdotajiem jautājumiem. Tā uzskata, pirmkārt, ka prasītāja pamatlietā uz kompensāciju saskaņā ar Regulu Nr. 261/2004 varētu pretendēt tikai tad, ja izmaiņas viņas rezervācijā būtu izraisījušas iekāpšanas atteikumu. Taču šajā lietā runa nav par lidojuma atcelšanas gadījumu, jo lidojums, ar kuru prasītājai pamatlietā sākotnēji bija jālido, tika veikts. Iesniedzējtiesa uzskata, ka izmaiņām pasažiera rezervācijā pret viņa gribu, kas izraisa to, ka viņam tiek piešķirta vieta vēlākā lidojumā, ir piemērojams Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts, ja sākotnējais lidojums ir veikts. Tā uzskata, ka atšķirīga šīs tiesību normas interpretācija varētu likt gaisa pārvadātājiem apiet šīs regulas juridiskās sekas.
Otrkārt, tā vaicā, vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punktu pēc analoģijas varētu piemērot iekāpšanas atteikumiem, kas ir paredzēti šīs regulas 4. panta 3. punktā.
Šādos apstākļos
Landgericht Frankfurt am Main
(Frankfurtes pie Mainas apgabaltiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai pasažiera, kurš lidostā ieradies uz reģistrāciju un kuram ir apstiprināta rezervācija konkrētam lidojumam, pārreģistrācija uz vēlāku lidojumu pret viņa gribu ir iekāpšanas atteikums Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkta izpratnē, ja lidojums, uz kuru attiecas pasažiera apstiprinātā rezervācija, tomēr tiek veikts?
2)
Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) punkts pēc analoģijas ir piemērojams iekāpšanas atteikuma gadījumiem, kas ir paredzēti šīs regulas 4. panta 3. punktā?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Par pirmo jautājumu
Ar pirmo jautājumu iesniedzējtiesa vaicā, vai Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iekāpšanas atteikumu šīs tiesību normas izpratnē veido izmaiņas tāda pasažiera rezervācijā pret viņa gribu, kuram ir apstiprināta rezervācija konkrētam lidojumam un kuram tiek piešķirta vieta vēlākā lidojumā, lai gan viņš ir ieradies lidostā, lai veiktu “reģistrāciju”, un lidojums, attiecībā uz kuru viņam ir minētā rezervācija, tiek veikts.
Vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru ar LESD 267. pantu iedibinātajā sadarbības starp valstu tiesām un Tiesu procedūrā otrai minētajai ir jāsniedz valsts tiesai lietderīga atbilde, kas atļautu izlemt tās izskatīšanā esošo lietu. Šajā nolūkā Tiesai vajadzības gadījumā ir jāpārformulē tai iesniegtie jautājumi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2015. gada 17. septembris, van der Lans,
C‑257/14
,
EU:C:2015:618
,
32.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šī iespēja ir jāizmanto attiecībā uz šo lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu.
No lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu neizriet, ka prasītāja pamatlietā faktiski būtu ieradusies uz reģistrāciju Regulas Nr. 261/2004 3. panta 2. punktā paredzētajos termiņos.
Tiesa tādējādi nevar spriest, vai uz tādu situāciju, kāda ir aplūkota šajā lietā, var attiekties Regulas Nr. 261/2004 4. panta 3. punkts.
Savukārt skaidrs ir tas, ka prasītāja pamatlietā savu gaisa pārvadājumu īstenoja, izmantojot savienoto reisu, jo, lai gan pirmajā šo pārvadājumu veidojošajā lidojumā tika veiktas izmaiņas, viņa galamērķī nonāca ar otro lidojumu, kas veidoja minēto pārvadājumu, kuru viņa bija rezervējusi.
Turklāt ir skaidrs, ka uzdotais jautājums iekļaujas strīdā par gaisa pārvadātāja kompensācijas piešķiršanu saskaņā ar Regulas Nr. 261/2004 7. pantu.
Tādējādi, ņemot vērā šos elementus un lai iesniedzējtiesai sniegtu noderīgu atbildi tajā izskatāmā strīda atrisināšanai, tās pirmais jautājums ir jāpārformulē un ir jāuzskata, ka tā būtībā vaicā, vai Regula Nr. 261/2004 un it īpaši tās 7. pants ir interpretējami tādējādi, ka kompensācija ir jāizmaksā pasažierim, kam ir vienota rezervācija attiecībā uz savienoto reisu, ja viņa rezervācija ir tikusi mainīta pret viņa gribu, kā rezultātā, pirmkārt, viņš nav iekāpis lidmašīnā pirmajam lidojumam, kurš veido viņa rezervēto pārvadājumu, kaut gan šis lidojums tika veikts, un, otrkārt, viņam tika piešķirta vieta vēlākā lidojumā, kas viņam ļāva iekāpt lidmašīnā otrajam lidojumam, kurš veido viņa rezervēto pārvadājumu, un tādējādi nokļūt savā galamērķī sākotnēji plānotajā ielidošanas laikā.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka reiss ar vienu vai vairākkārtēju pārsēšanos, par kuru ir veikta vienota rezervācija, veido kopību Regulā Nr. 261/2004 paredzēto pasažieru tiesību saņemt kompensāciju vajadzībām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2018. gada 31. maijs, Wegener,
C‑537/17
,
EU:C:2018:361
,
18.
un
19.
punkts).
Tādējādi Tiesa izdarīja juridiskus secinājumus no attiecīgā pasažiera situācijas, kāda pastāvēja viņa gaisa pārvadājuma beigās, proti, pēc ierašanās galamērķī, kas definēts Regulas Nr. 261/2004 2. panta h) punktā (šajā nozīmē skat. spriedumus, 2018. gada 31. maijs, Wegener,
C‑537/17
,
EU:C:2018:361
,
17.
punkts, kā arī 2013. gada 26. februāris, Folkerts,
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
,
34.
un
35.
punkts).
Savienoto reisu gadījumā šī interpretācija izriet no paša šī 2. panta h) punkta teksta, saskaņā ar kuru “pieejamus alternatīvus reisus ar pārsēšanos neņem vērā, ja ievēro sākotnēji plānoto ielidošanas laiku”.
Konkrētāk, runājot par tiesībām uz kompensāciju savienoto reisu gadījumā, Tiesa ir atzinusi, ka Regulas Nr. 261/2004 7. pants ir interpretējams tādējādi, ka kompensācija ir jāmaksā pasažierim, kas savā galamērķī ir nonācis ar trīs vai vairāk stundu kavēšanos salīdzinājumā ar paredzēto ielidošanas laiku (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 26. februāris, Folkerts,
C‑11/11
,
EU:C:2013:106
,
47.
punkts).
Šajā gadījumā ir skaidrs, ka prasītāja pamatlietā sava gaisa pārvadājuma beigās galamērķī nonāca bez kavēšanās salīdzinājumā ar sākotnēji plānoto ielidošanas laiku.
Tādējādi viņai nevar būt tiesību uz kompensāciju, pamatojoties uz Regulas Nr. 261/2004 7. pantu.
Protams, pirmkārt, kā izriet no Regulas Nr. 261/2004 1. un 2. apsvēruma, tās mērķis ir novērst nopietnas problēmas un sarežģījumus pasažieriem gaisa pārvadājuma laikā, un, otrkārt, izmaiņas lidojuma rezervācijā, kas veido pārvadājumu, attiecīgajam pasažierim rada sarežģījumus. Šādus sarežģījumus nevar uzskatīt par “nopietniem” šīs regulas izpratnē, ja šis pasažieris savā galamērķī ir nonācis sākotnēji plānotajā ielidošanas laikā.
Šādos apstākļos Regulas Nr. 261/2004 mērķim būtu pretrunā tādam pasažierim kā prasītāja pamatlietā izmaksāt kompensāciju saskaņā ar tās 7. pantu.
Ņemot vērā visus iepriekš izklāstītos apsvērumus, uz pirmo jautājumu ir jāatbild, ka Regula Nr. 261/2004 un it īpaši tās 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācija nav jāizmaksā pasažierim, kam ir vienota rezervācija attiecībā uz savienoto reisu, ja viņa rezervācija ir tikusi mainīta pret viņa gribu, kā rezultātā, pirmkārt, viņš nav iekāpis lidmašīnā pirmajam lidojumam, kurš veidoja viņa rezervēto pārvadājumu, kaut gan šis lidojums tika veikts, un, otrkārt, viņam tika piešķirta vieta vēlākā lidojumā, kas viņam ļāva iekāpt lidmašīnā otrajam lidojumam, kurš veidoja viņa rezervēto pārvadājumu, un tādējādi savā galamērķī nonākt sākotnēji plānotajā ielidošanas laikā.
Par otro jautājumu
Ņemot vērā atbildi uz pirmo jautājumu, uz otro jautājumu nav jāatbild.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (astotā palāta) nospriež:

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar kuru paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, un it īpaši tās 7. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka kompensācija nav jāizmaksā pasažierim, kam ir vienota rezervācija attiecībā uz savienoto reisu, ja viņa rezervācija ir tikusi mainīta pret viņa gribu, kā rezultātā, pirmkārt, viņš nav iekāpis lidmašīnā pirmajam lidojumam, kurš veidoja viņa rezervēto pārvadājumu, kaut gan šis lidojums tika veikts, un, otrkārt, viņam tika piešķirta vieta vēlākā lidojumā, kas viņam ļāva iekāpt lidmašīnā otrajam lidojumam, kurš veidoja viņa rezervēto pārvadājumu, un tādējādi savā galamērķī nonākt sākotnēji plānotajā ielidošanas laikā.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – vācu.