CELEX: 62021CJ0122
Řízení o předběžné otázce
Směrnice 87/357/EHS
Článek 1 odst. 2
Rozsah působnosti
Výrobky, které nejsou potravinami a mohou být zaměněny s potravinami
Pojem
Riziko udušení, otravy nebo perforace či zablokování zažívacího ústrojí
Domněnka nebezpečnosti
Neexistence
Důkaz

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 1 směrnice Rady 87/357/EHS ze dne 25. června 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výrobků, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, a které proto ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů (
Úř. věst. 1987, L 192, s. 49
; Zvl. vyd. 13/08, s. 283).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností Get Fresh Cosmetics Limited a Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba (Národní úřad pro ochranu práv spotřebitelů, Litva) (dále jen „úřad na ochranu spotřebitelů“), jehož předmětem je zákaz uložený společnosti Get Fresh Cosmetics dodávat na trh určité kosmetické přípravky.
Právní rámec
Unijní právo
Směrnice 87/357
První až sedmý bod odůvodnění směrnice 87/357 zní:
„vzhledem k tomu, že v řadě členských států jsou v platnosti právní předpisy týkající se některých výrobků, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná a které proto ohrožují bezpečnost nebo zdraví spotřebitelů; že se však tyto předpisy liší obsahem, dosahem a oblastí působnosti; že se tyto předpisy v některých členských státech týkají zejména všech výrobků, které se podobají potravinám, ač nejsou potravinami, zatímco v jiných členských státech se vztahují pouze na výrobky, které lze zaměnit s potravinami, zejména s cukrářským zbožím;
vzhledem k tomu, že tato situace vytváří závažná narušení volného pohybu zboží a nerovné podmínky hospodářské soutěže uvnitř Společenství, aniž by byla zajištěna účinná ochrana spotřebitelů, zejména dětí;
vzhledem k tomu, že tyto překážky vytvoření a fungování společného trhu musí být odstraněny a spotřebitelům musí být zajištěna náležitá ochrana v souladu s usneseními Rady ze dne 14. dubna 1975 a 19. května 1981 o prvním [
Úř. věst. 1975, C 92, s. 1
] a druhém [
Úř. věst. 1981, C 133, s. 1
] programu Evropského hospodářského společenství o politice ochrany a informování spotřebitele a s usnesením Rady ze dne 23. června 1986 o novém podnětu pro politiku ochrany spotřebitele [
Úř. věst. 1986, C 167, s. 1
];
vzhledem k tomu, že zdraví a bezpečnost spotřebitelů by měla požívat rovnocenný stupeň ochrany v různých členských státech;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné zakázat uvádění na trh, dovoz a výrobu i vývoz výrobků, které mohou být zaměněny za potraviny a tím ohrozit zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů;
vzhledem k tomu, že by měly být upraveny kontroly, které by prováděly příslušné orgány členských států;
vzhledem k tomu, že v souladu se zásadami o ochraně spotřebitelů obsaženými v usneseních Rady musí být nebezpečné výrobky staženy z trhu“.
Článek 1 této směrnice stanoví:
„1.   Tato směrnice se vztahuje na výrobky uvedené v odstavci 2, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná a které proto ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů.
2.   Výrobky uvedené v odstavci 1 jsou výrobky, které nejsou potravinami, mají však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, což by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.“
Článek 2 uvedené směrnice stanoví:
„Členské státy učiní veškerá opatření nezbytná pro zákaz uvádění na trh, dovozu a výroby i vývozu výrobků uvedených v této směrnici.“
Článek 3 téže směrnice uvádí:
„Členské státy zejména zajistí, aby byly prováděny kontroly výrobků na trhu k ověření, že na trh není uváděn žádný výrobek, na který se vztahuje tato směrnice, a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby jejich příslušné orgány stáhly z trhu jakýkoli výrobek, na který se vztahuje tato směrnice, nebo zařídily jeho stažení.“
Nařízení (ES) č. 1223/2009
Body 9 a 10 odůvodnění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích (
Úř. věst. 2009, L 342, s. 59
) zní takto:
„(9)
Kosmetické přípravky by měly být za běžných nebo rozumně předvídatelných podmínek použití bezpečné. Zejména by z hodnocení rizik a prospěšnosti neměla vyplynout přípustnost rizika pro lidské zdraví.
(10)
Obchodní úprava kosmetického přípravku, zejména pokud jde o jeho formu, pach, barvu, vzhled, balení, označení, objem či velikost, by neměla ohrozit zdraví a bezpečnost spotřebitelů tím, že by došlo k záměně s potravinami, v souladu se [směrnicí 87/357]“
Článek 3 písm. a) tohoto nařízení, nadepsaný „Bezpečnost“, stanoví:
„Kosmetický přípravek dodávaný na trh musí být bezpečný pro lidské zdraví, je-li používán za obvyklých nebo rozumně předvídatelných podmínek použití, s přihlédnutím zejména
a)
k obchodní úpravě, včetně souladu se [směrnicí 87/357];
[…]“
Litevské právo
Článek 6 Lietuvos Respublikos Maisto įstatymas (zákon Litevské republiky o potravinách) upravuje omezení uvádění potravin a jiných výrobků, které se podobají potravinám, na trh. Odstavec 2 tohoto ustanovení zakazuje uvádět na trh výrobky, které se tvarem, vůní, barvou, vzhledem, označením, obalem, rozměry nebo jiným způsobem podobají potravině natolik, že se spotřebitelé, zejména děti, mohou zmýlit a konzumovat je stejně jako potravinu, přičemž taková konzumace může ohrozit jejich zdraví nebo život.
Podle článku 9 Lietuvos Respublikos produktų saugos įstatymas (zákon Litevské republiky o bezpečnosti výrobků, dále jen „zákon o bezpečnosti výrobků“):
„Prodávající musí:
uvádět na trh pouze bezpečné výrobky.
[…]“
Článek 3 odst. 5 zákona o bezpečnosti výrobků stanoví:
„ ‚Bezpečným výrobkem‘ se rozumí každý výrobek, který, použitý za běžných podmínek používání, definovaných výrobcem nebo rozumně předvídatelnými, včetně doby trvání, nepředstavuje žádné riziko nebo nepředstavuje riziko pro život nebo zdraví spotřebitelů vyšší, než je prahová hodnota povolená zákonodárcem jako odpovídající vysoké úrovni ochrany spotřebitele s ohledem na:
1)
parametry výrobku, jeho složení, balení, způsoby sestavení a používání, jakož i údržbu;
2)
jeho účinek na jiné výrobky, pokud lze důvodně předpokládat, že bude používán s jinými výrobky;
3)
prezentaci výrobku, nápisy na výrobku nebo jeho obalu, pokyny týkající se jeho použití a zničení po něm, jakož i všechny další informace poskytnuté výrobcem;
4)
kategorie spotřebitelů, které může užívání výrobku vystavit vyššímu riziku, zejména dětem.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
Get Fresh Cosmetics je společností založenou podle anglického práva, která vyrábí kosmetické přípravky, jako jsou šumivé koule do koupele. Tyto výrobky jsou distribuovány v Litvě zejména prostřednictvím internetových stránek.
Dopisem ze dne 2. května 2018 se úřad na ochranu spotřebitelů obrátil na distributora výrobků společnosti Get Fresh Cosmetics v Litvě a uvedl, že provede kontrolu kosmetických přípravků prodávaných na dotyčných internetových stránkách. Vyzval tohoto distributora, aby mu poskytl namátkově vybrané kosmetické přípravky – a sice různé druhy šumivých koulí do koupele (dále jen „dotčené výrobky“) – jméno a adresu výrobce, etikety v původním a litevském jazyce, další identifikační údaje, mezinárodní nomenklaturu kosmetických přísad (InCI) (
International nomenklatury of Cosmetic Ingredients
), jakož i další informace nezbytné pro tuto kontrolu.
Elektronickou poštou ze dne 3. května 2018 tento distributor informoval úřad na ochranu spotřebitelů, že několik týdnů předtím dotčené výrobky poté, co byl informován o jejich podobnosti s potravinami, odstranil z uvedených internetových stránek. Rovněž uvedl, že všechny výrobky byly uvedeny na portálu pro oznamování kosmetických přípravků (
Cosmetic product portal
), byly zaregistrovány v Unii a byly opatřeny etiketou, která uvádí, že se nesmí vkládat do úst ani polykat. Nakonec poskytl úřadu na ochranu spotřebitelů požadované dokumenty.
Po provedení kontroly souladu dotčených výrobků s požadavky nařízení č. 1223/2009, jakož i zákona o bezpečnosti výrobků a na základě zprávy o kontrole přijal úřad na ochranu spotřebitelů dne 29. srpna 2018 rozhodnutí, v nichž konstatoval, že tyto výrobky nesplňují požadavky čl. 3 písm. a) a čl. 20 odst. 1 nařízení č. 1223/2009, jelikož svým vzhledem, vůní, tvarem a velikostí napodobují potraviny a tím, že jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, ohrožují bezpečnost nebo zdraví spotřebitelů, zejména dětí a starších osob. Těmito rozhodnutími úřad na ochranu spotřebitelů zakázal uvádění dotčených výrobků na trh a nařídil dotčenému distributorovi, aby je stáhl z trhu, upozornil spotřebitele na riziko spojené s těmito výrobky, informoval spotřebitele o možnosti vrátit uvedené výrobky prodávajícímu a poskytl informace o dalším postupu.
Vilniaus apygardos administracinis teismas (Krajský správní soud ve Vilniusu, Litva) žalobě společnosti Get Fresh Cosmetics částečně vyhověl tím, že uvedená rozhodnutí zrušil a uložil úřadu na ochranu spotřebitelů, aby znovu posoudil otázku souladu dotčených výrobků s požadavkem čl. 3 písm. a) nařízení č. 1223/2009.
Předkládající soud, k němuž uvedený úřad podal odvolání, tento rozsudek zrušil a vrátil věc Vilniaus apygardos administracinis teismas (Krajský správní soud ve Vilniusu). Posledně uvedený soud zamítl žalobu společnosti Get Fresh Cosmetics, která podala proti tomuto rozsudku odvolání k předkládajícímu soudu, zejména z důvodu, že se Vilniaus apygardos administracinis teismas (Krajský správní soud ve Vilniusu) dopustil nesprávného právního posouzení při výkladu článku 1 směrnice 87/357.
Společnost Get Fresh Cosmetics tvrdí, že čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357 ukládá povinnost prokázat, že dotčené výrobky jsou nepotravinářskými výrobky, které mají tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami, a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, což by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.
V této souvislosti uvádí, že úřad na ochranu spotřebitelů se nemohl omezit na prokázání toho, že dotčené výrobky mohou být zaměněny s potravinářskými výrobky, ale musí rovněž prokázat nebezpečnost vyplývající z takové záměny. Má za to, že za tímto účelem měl úřad na ochranu spotřebitelů provést laboratorní testy a zkoušky, aby určil, zda se dotčené výrobky mohou rozbít a zda představují nebezpečí otravy, jsou-li vloženy do úst, cucány nebo spolknuty.
Úřad na ochranu spotřebitelů tvrdí, že vzhledem k tomu, že kosmetické přípravky nejsou určeny ke konzumaci, postačuje existence podobnosti mezi takovým nepotravinářským výrobkem a potravinářským výrobkem, z níž je zřejmé, že lze předpokládat, že kosmetický přípravek bude vložen do úst, k domněnce, že tento výrobek představuje riziko pro zdraví spotřebitelů.
Předkládající soud má za to, že z výkladu nařízení č. 1223/2009 a směrnice 87/357, který byl objasněn v rámci přípravných prací, jež vedly k přijetí uvedeného nařízení, vyplývá, že podobnost kosmetického přípravku s potravinou je faktorem, který
ipso facto
vyvolává přinejmenším potenciální riziko pro zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů, zejména dětí.
V tomto ohledu uvádí, že čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357 vymezuje rozsah působnosti této směrnice tak, že se vztahuje rovněž na potenciální rizika. V tomto rámci má pochybnosti o nezbytnosti předložit důkaz o tom, že výrobky uvedené v tomto ustanovení skutečně představují nebezpečí. Nicméně v případě, že by uvedené ustanovení mělo být vykládáno tak, že vyžaduje, aby riziko pro zdraví nebo bezpečnost bylo doloženo objektivními a podloženými údaji, předkládající soud si přeje vědět, kdo by nesl důkazní břemeno.
V tomto ohledu předkládající soud zdůrazňuje, že podle nařízení č. 1223/2009 musí odpovědná osoba zaručit soulad kosmetických přípravků se směrnicí 87/357 ještě před uvedením těchto výrobků na trh a musí mít zejména k dispozici údaje prokazující tento soulad.
Za těchto podmínek se Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Nejvyšší správní soud Litvy) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 1 odst. 2 [směrnice 87/357] vykládán v tom smyslu, že výrobky uvedené v odstavci 1 tohoto článku jsou výrobky, které nejsou potravinami, mají však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami, a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, což by mohlo být, jak je prokázáno na základě objektivních a podložených údajů, nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí?
2)
Je-li odpověď na první otázku kladná, má důkazní břemeno nést příslušný orgán dozoru členského státu?“
K předběžným otázkám
K první otázce
Podstatou první otázky předkládajícího soudu je, zda musí být čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357 vykládán v tom smyslu, že je nezbytné na základě objektivních a podložených údajů prokázat, že vložení do úst, cucání nebo spolknutí výrobků, které nejsou potravinami, mají však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami, a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.
V projednávané věci se předkládající soud snaží zejména určit, zda čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357 zavedl domněnku nebezpečnosti výrobků, které mají vzhled potravin, nebo zda nebezpečnost takových výrobků musí být prokázána objektivními a podloženými údaji.
V tomto ohledu je třeba v prvé řadě konstatovat, že podle čl. 1 odst. 1 směrnice 87/357 se tato směrnice vztahuje na výrobky, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, a proto ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů.
Je třeba rovněž uvést, že v souladu s odstavcem 2 uvedeného ustanovení se za výrobky, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, a proto ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů, považují výrobky, které nejsou potravinami, mají však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami, a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, což by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.
Je však nutno konstatovat, že nic ve znění těchto ustanovení nenasvědčuje tomu, že by tato ustanovení zaváděla domněnku nebezpečnosti výrobků, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, nebo povinnost příslušných vnitrostátních orgánů na základě objektivních a podložených údajů prokázat, že vložení do úst, cucání nebo spolknutí takových výrobků by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.
Článek 1 směrnice 87/357 totiž nestanoví přímou příčinnou souvislost mezi okolností, že skutečná povaha výrobku není rozpoznatelná, a okolností, že tento výrobek ohrožuje zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů, ale omezuje se na to, že stanoví, že se na výrobek vztahuje zákaz uvádění na trh, dovozu, výroby nebo vývozu zavedený směrnicí 87/357, jsou-li splněny čtyři kumulativní podmínky.
Zaprvé výrobek musí být nepotravinářským výrobkem, který má tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry potraviny.
Zadruhé musí být charakteristiky uvedené v předchozím bodě takové, že mohou způsobit, že ho spotřebitelé, zejména děti, zamění s potravinou.
Zatřetí ho spotřebitelé v důsledku této záměny mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout.
Začtvrté vložení do úst, cucání nebo spolknutí takového výrobku by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.
Ve druhé řadě je třeba konstatovat, že směrnice 87/357 neobsahuje ustanovení, které by zakládalo domněnku, že výrobky, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, jsou nebezpečné, nebo zejména domněnku, že vložení takových výrobků do úst, jejich cucání nebo spolknutí s sebou nese taková rizika, ale že unijní normotvůrce naopak vyžaduje, aby na základě posledně uvedené podmínky byla tato rizika posuzována případ od případu.
Kromě toho vykládat čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357 v tom smyslu, že zavádí takovou domněnku, by
de facto
znamenalo zakázat uvádění takových výrobků na trh.
Cílem směrnice 87/357 přitom není v zásadě zakázat uvádění na trh všech výrobků, které sice nejsou potravinami, ale mohou být s nimi zaměněny.
Z druhého až pátého bodu odůvodnění této směrnice totiž vyplývá, že tato směrnice byla přijata s cílem odstranit překážky volnému pohybu vyplývající z vnitrostátních předpisů týkajících se určitých výrobků, které vzhledem k tomu, že jejich skutečná povaha není rozpoznatelná, ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů, a zároveň zajistit zdraví a bezpečnost spotřebitelů a zaručit, že v různých členských státech požívají rovnocenný stupeň ochrany.
Ve třetí řadě z článku 1 směrnice 87/357, a zejména ze čtyř podmínek připomenutých v bodech 31 až 34 tohoto rozsudku vyplývá, jak tvrdí Evropská komise, že se tato směrnice vztahuje na neurčitý počet výrobků, které vykazují určité vlastnosti a u nichž je třeba v každém jednotlivém případě a v závislosti na každém členském státě určit, zda mohou představovat rizika, na která se vztahuje uvedená směrnice.
Směrnice 87/357 tedy předpokládá, že příslušné vnitrostátní orgány budou v každém jednotlivém případě posuzovat, zda jsou splněny podmínky vyjmenované v článku 1 této směrnice, a odůvodní přijetí rozhodnutí o zákazu výrobku založeného na článku 2 uvedené směrnice, aby mohlo být předmětem správního nebo soudního přezkumu.
Za tímto účelem musí v případě, kdy má dotčený výrobek vzhled nebo vůni potraviny, posoudit nejen pravděpodobnost, že bude zaměněn s potravinou, a z tohoto důvodu vkládán do úst, cucán nebo spolknut, ale rovněž rizika takového jednání.
Toto posouzení musí být založeno na objektivních vlastnostech dotčených výrobků. Je tedy nepravděpodobné, že by výrobek, který jen vzdáleně napodobuje vzhled nebo vůni potraviny, byl za potravinu zaměněn. Takové vlastnosti, a zejména materiály a složení nepotravinářského výrobku, které případně musí sdělit osoba, která uvedený výrobek uvádí na trh, musí rovněž sloužit k určení, zda by vložení do úst, cucání nebo spolknutí takového výrobku mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí.
Uvedené posouzení musí rovněž zohlednit zranitelnost spojenou s kategoriemi osob a spotřebitelů, kteří mohou přijít do styku s výrobky, které mají vzhled potravin, včetně zejména dětí, jak vyplývá ze znění čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357.
Ve čtvrté řadě, ačkoli se toto posouzení musí zaměřit na ony čtyři podmínky stanovené v čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357, toto ustanovení ani žádné jiné ustanovení této směrnice nevyžaduje, aby příslušné vnitrostátní orgány na základě objektivních a podložených údajů prokázaly, že spotřebitelé budou tyto výrobky zaměňovat s potravinami a že je potvrzeno riziko dušení, otravy nebo perforace či zablokování zažívacího ústrojí.
Ze znění tohoto ustanovení totiž vyplývá, že stačí, že vložení dotyčného výrobku do úst, jeho cucání či spolknutí by mohlo být nebezpečné. Kromě toho by uložení požadavku prokázat s jistotou, že tato rizika nastanou, bylo v rozporu s potřebou ochrany jednotlivců a spotřebitelů, kterou sleduje směrnice 87/357, a nezajišťovalo by spravedlivou rovnováhu mezi touto potřebou a potřebou volného pohybu výrobků, což je cílem této směrnice, jak vyplývá z druhého až pátého bodu odůvodnění této směrnice.
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na první otázku odpovědět tak, že čl. 1 odst. 2 směrnice 87/357 musí být vykládán v tom smyslu, že není nezbytné na základě objektivních a podložených údajů prokázat, že vložení do úst, cucání nebo spolknutí výrobků, které nejsou potravinami, mají však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami, a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí. Příslušné vnitrostátní orgány však musí v každém jednotlivém případě posoudit, zda výrobek splňuje podmínky vyjmenované v tomto ustanovení, a odůvodnit, že tomu tak je.
K druhé otázce
S ohledem na odpověď danou na první otázku, není namístě na druhou otázku odpovídat.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (druhý senát) rozhodl takto:

Článek 1 odst. 2 směrnice Rady 87/357/EHS ze dne 25. června 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se výrobků, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, a proto ohrožují zdraví nebo bezpečnost spotřebitelů, musí být vykládán v tom smyslu, že není nezbytné na základě objektivních a podložených údajů prokázat, že vložení do úst, cucání nebo spolknutí výrobků, které nejsou potravinami, mají však tvar, vůni, barvu, vzhled, obal, označení, objem nebo rozměry, které mohou způsobit, že spotřebitelé, zejména děti, je zamění s potravinami, a v důsledku toho je mohou vložit do úst, cucat nebo spolknout, by mohlo být nebezpečné a způsobit například dušení, otravu nebo perforaci či zablokování zažívacího ústrojí. Příslušné vnitrostátní orgány však musí v každém jednotlivém případě posoudit, zda výrobek splňuje podmínky vyjmenované v tomto ustanovení, a odůvodnit, že tomu tak je.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: litevština.