CELEX: 62020TJ0326
Yhteisömalli
Mitättömyysmenettely
Rekisteröity yhteisömalli, joka esittää juomapullon muotoa
Aikaisempi kansainvälinen malli
Mitättömyysperuste
Ristiriita aikaisemman mallin kanssa
Yksilöllinen luonne
Asiantunteva käyttäjä
Mallin luoneen vapauden aste
Erilainen kokonaisvaikutelma
Asetuksen (EY) N:o 6/2002 6 artikla ja 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohta

)
Asian tausta
Benkomers OOD jätti 13.3.2017 yhteisömallin rekisteröintihakemuksen Euroopan unionin teollisoikeuksien virastolle (EUIPO) yhteisömallista 12.12.2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 (
EYVL 2002, L 3, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna, nojalla.
Yhteisömalli, jonka rekisteröintiä on haettu ja joka on riitautettu käsiteltävässä asiassa, on esitetty seuraavissa kuvissa:
Tavarat, joissa mallia on tarkoitus käyttää, kuuluvat teollisuusmallien kansainvälisen luokituksen perustamisesta 8.10.1968 tehdyn Locarnon sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, mukaiseen luokkaan 09-01 ja vastaavat seuraavaa kuvausta: ”Juomapullot”.
[– –]
Kantaja Bibita Group teki 24.7.2017 asetuksen N:o 6/2002 52 artiklan nojalla vaatimuksen riidanalaisen mallin mitättömäksi julistamisesta.
Mitättömyysvaatimuksen tueksi vedottiin asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohdan mukaiseen perusteeseen.
Kantaja väitti mitättömyysvaatimuksessaan, että koska asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan yhteydessä on sovellettava samoja arviointiperusteita kuin arvioitaessa yksilöllistä luonnetta kyseisen asetuksen 25 artiklan 1 kohdan b alakohdan, luettuna yhdessä 6 artiklan kanssa, nojalla, riidanalaiselta mallilta puuttuu yksilöllinen luonne siihen malliin nähden, joka on rekisteröity kansainväliseksi malliksi nro 095336 ja jonka haltija kantaja on ja joka on suojattu riidanalaisen mallin hakemispäivää aikaisemmasta päivästä alkaen. Aikaisempi kansainvälinen malli esitetään seuraavassa:
[– –]
Asianosaisten vaatimukset
Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
kumoaa riidanalaisen päätöksen ja toteaa riidanalaisen mallin mitättömäksi
–
velvoittaa EUIPO:n ja muun osapuolen EUIPO:n menettelyssä korvaamaan valituslautakunnan menettelyyn liittyvät kulut unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 190 artiklan mukaisesti
–
velvoittaa EUIPO:n korvaamaan tästä menettelystä aiheutuvat oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.
EUIPO vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin
–
hylkää kanteen
–
velvoittaa kantajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudellinen arviointi
[– –]
Asiakysymys
Valittaja vetoaa kanteensa tueksi yhteen kanneperusteeseen, joka koskee asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohdan virheellistä soveltamista.
EUIPO kiistää kaikki kantajan perustelut.
Mitättömyysvaatimuksen tueksi esitetyn mallin aiemmuus ja asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohdassa tarkoitettu ristiriidan käsite
[– –]
Toiseksi on todettava, että koska asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohdassa tarkoitettua ristiriidan käsitettä ei ole määritelty sellaisenaan tässä asetuksessa, on otettava huomioon oikeuskäytännössä siitä esitetty tulkinta.
Asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan tulkitsemista varten on huomattava, että mainitun asetuksen 10 artiklan nojalla mallin antaman suojan piiriin kuuluvat kaikki mallit, joista asiantunteva käyttäjä ei saa erilaista yleisvaikutelmaa, ja suojan laajuutta arvioitaessa on otettava huomioon mallin luojan vapaus mallin kehittelyssä.
Näin ollen asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava niin, että yhteisömalli on ristiriidassa aikaisemman mallin kanssa, kun otetaan huomioon mallin luojan vapaus kyseisen yhteisömallin kehittelyssä, kun asiantunteva käyttäjä ei saa yhteisömallista erilaista yleisvaikutelmaa kuin aikaisemmasta yhteisömallista, johon vedotaan (tuomio 18.3.2010, Grupo Promer Mon Graphic v. SMHV – PepsiCo (Pyöreä mainostarvike),
T-9/07
,
EU:T:2010:96
,
kohta).
Tämä asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan tulkinta on ainoa tulkinta, jolla voidaan varmistaa, että mallin, joka on tässä säännöksessä kuvatun kaltainen aikaisempi malli, haltijan oikeuksia suojataan kaikilta kyseiseen malliin kohdistuvilta loukkauksilta, jotka johtuvat siitä, että samanaikaisesti on olemassa myöhempiä yhteisömalleja, joista asiantunteva käyttäjä saa saman yleisvaikutelman. Jos asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohtaa ei tulkittaisi näin, aikaisemman oikeuden haltijalla ei olisi mahdollisuutta vaatia tällaisen myöhemmän yhteisömallin mitättömäksi julistamista eikä hän myöskään saisi mallilleen asetuksen N:o 6/2002 10 artiklan mukaista tosiasiallista suojaa (tuomio 18.3.2010, Pyöreä mainostarvike,
T-9/07
,
EU:T:2010:96
,
kohta).
Valituslautakunta esitti siis riidanalaisen päätöksen 23 kohdassa perustellusti tällaisen tulkinnan ja katsoi mitättömyysosaston tavoin, että kahden mallin välinen ristiriita syntyy, kun asiantunteva käyttäjä saa niistä saman yleisvaikutelman, ja tältä osin on otettava huomioon vapaus, joka mallin luojalla on ollut riidanalaisen mallin kehittelyssä.
Aikaisemman mallin väitetty ”erityisen laaja” suoja
Kantaja väittää ensiksi, että aikaisempi malli saa erityisen laajaa suojaa asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan, luettuna yhdessä saman asetuksen johdanto-osan 14 perustelukappaleen kanssa, nojalla.
[– –]
Vaikka asetuksen N:o 6/2002 johdanto-osan 14 perustelukappaleessa viitataan kyseisten mallien luomien yleisvaikutelmien väliseen ”selvään” eroon, on todettava, että asetuksen 6 artiklan sanamuoto on selvä ja yksiselitteinen. Tätä säännöstä koskevan oikeuskäytännön mukaan mainitun asetuksen 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamiseksi ja sen arvioimiseksi, onko kyseisten mallien välillä ristiriita, on otettava huomioon, että malli voi saada yhteisömallin tarjoaman suojan merkityksellisen lainsäädännön nojalla, jos asiantunteva käyttäjä saa tästä mallista erilaisen yleisvaikutelman kuin aikaisemmasta mallista (ks. vastaavasti tuomio 22.11.2018, Buck-Chemie v. EUIPO – Henkel (WC-raikastin),
T-296/17
, ei julkaistu,
EU:T:2018:823
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Toiseksi kantaja väittää, että aikaisempi malli oli täysin uusi sen hakemispäivänä. Se väittää, että juomapullon käsipainon rakennetta muistuttava omaleimainen muoto oikeuttaa aikaisemman mallin laajan suojan.
Tältä osin on huomautettava, että vedotessaan aikaisemmalla mallilla olevaan ”erityisen laajaan suojaan” kantaja pyrkii todellisuudessa ottamaan käyttöön uuden aikaisemman mallin suojaa koskevan arviointiperusteen, joka perustuu sen väitettyyn innovatiivisuuteen ja uutuuteen sillä teollisuudenalalla, johon kyseiset tuotteet kuuluvat.
Vaikka yhtäältä oletettaisiin toteen näytetyksi, että käsipainon rakennetta muistuttava juomapullon muoto olisi ollut rekisteröinnin ajankohtana täysin uusi kyseisellä teollisuudenalalla, tällaisen muodon omaleimaisuus ei anna aikaisemmalle mallille laajempaa suojaa kuin suoja, joka sillä on asetuksen N:o 6/2002 nojalla. Toisaalta mallin rekisteröinnin edellyttämää yksilöllistä luonnetta sovelletaan riidanalaiseen malliin aikaisempaan malliin nähden, eikä aikaisemman mallin väitetyllä uudenlaisuudella tai omaperäisyydellä ole mitään vaikutusta riidanalaisen mallin yksilöllisen luonteen arviointiin. Kantajan tätä koskevat väitteet on siis hylättävä.
Näin ollen on tutkittava, onko riidanalainen malli ristiriidassa aikaisemman mallin kanssa sillä tavoin, että asiantunteva käyttäjä saa niistä saman yleisvaikutelman, kun otetaan huomioon mallin luojan vapaus riidanalaisen mallin kehittelyssä, ja tarkastelemalla tätä neljässä vaiheessa. Tässä tarkastelussa määritellään ensiksi se sektori, johon kuuluviin tuotteisiin malli aiotaan sisällyttää tai sitä aiotaan soveltaa, toiseksi mainittujen tuotteiden käyttötarkoituksen mukainen asiantunteva käyttäjä ja tämän asiantuntevan käyttäjän tuntemus aikaisemmasta muotoilusta sekä tarkkaavaisuuden aste mallien samankaltaisuuksien ja erojen vertailussa, kolmanneksi mallin luoneen vapaus mallin suunnittelussa, minkä vaikutus on käänteisessä suhteessa mallin yksilölliseen luonteeseen, ja neljänneksi, viimeksi mainittu yksilöllinen luonne huomioon ottaen, kyseisten mallien – jos mahdollista suoran – vertailun tuloksena asiantuntevalle käyttäjälle riidanalaisesta mallista ja yleisön tuntemasta aikaisemmasta mallista erikseen tarkasteltuina syntyvä yleisvaikutelma (ks. tuomio 13.6.2019, Visi/one v. EUIPO – EasyFix (Ajoneuvoissa käytettävä ilmoituskotelo),
T-74/18
,
EU:T:2019:417
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Mallilla on yksilöllinen luonne, kun asiantunteva käyttäjä saa siitä erilaisen yleisvaikutelman kuin kyseisestä aikaisemmasta mallista tai hänelle ei synny ”déjà vu ‑vaikutelmaa”, jolloin hän ei ota huomioon eroja, jotka eivät ole riittäviä vaikuttamaan mainittuun yleisvaikutelmaan, vaikka ne eivät olekaan merkityksettömiä yksityiskohtia, vaan ottaa huomioon riittävät erot, jotka luovat erilaiset yleisvaikutelmat (ks. vastaavasti tuomio 16.2.2017, Antrax It v. EUIPO – Vasco Group (Luonnollisen kierron vedenlämmittimet, joita käytetään lämpöpattereissa),
T-828/14 ja T-829/14
,
EU:T:2017:87
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
[– –]
Mallin luoneen vapaus
[– –]
Kantaja väittää kuitenkin, että valituslautakunta teki virheitä tulkitessaan ja soveltaessaan asetuksen N:o 6/2002 6 artiklan mukaisia periaatteita, koska mallin luoneen vapaus aikaisemman mallin kehittelyssä on ollut rajaton käsipainon rakennetta muistuttavan muodon valinnan osalta. Sen mukaan ei nimittäin ollut olemassa toiminnallista tai määrän standardoinnista johtuvaa rajoitusta, jonka vuoksi tällainen muoto olisi ollut välttämätön. Tältä osin se korostaa, ettei tällaista pullonmuotoa koskevaa mallia ollut olemassa ennen aikaisempaa mallia. Lisäksi mainitulla muodolla ei ole pelkästään teknistä käyttötarkoitusta vaan sillä annetaan tuotteelle urheilullinen vaikutelma ja mielikuva ja erotetaan se muista sellaisista markkinoilla olevista pulloista, joissa on kapeampi keskiosa.
Mallin luojan vapaus mallin kehittelyssä määräytyy erityisesti tavaran tai tavaran osan teknisestä käyttötarkoituksesta johtuvien rajoitusten tai tavaraan sovellettavien lakisääteisten vaatimusten perusteella. Nämä rajoitukset johtavat tiettyjen piirteiden standardointiin, jolloin ne ovat yhteisiä kyseiseen tuotteeseen sovellettaville malleille (tuomio 18.3.2010, Pyöreä mainostarvike,
T-9/07
,
EU:T:2010:96
,
kohta).
Mitä laajempi mallin luojan vapaus siis on sen kehittelyssä, sitä vähemmän pienet erot kyseisten mallien välillä riittävät, jotta asiantunteva käyttäjä saa niistä erilaisen yleisvaikutelman. Käänteisesti mitä rajoittuneempi mallin luojan vapaus on sen kehittelyssä, sitä enemmän pienet erot kyseisten mallien välillä riittävät, jotta asiantunteva käyttäjä saa niistä erilaisen yleisvaikutelman. Näin ollen mallin luojan suuri vapaus mallin kehittelyssä tukee päätelmää, jonka mukaan asiantunteva käyttäjä saa malleista, joissa ei ole merkittäviä eroja, saman yleisvaikutelman (ks. tuomio 18.7.2017, Koriste,
T-57/16
,
EU:T:2017:517
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
[– –]
Yleisvaikutelma, jonka asiantunteva käyttäjä saa kyseessä olevista malleista
[– –]
Kantaja väittää sitä vastoin, että riidanalaiselta mallilta puuttuu yksilöllinen luonne, koska asiantuntevan käyttäjän siitä ja aikaisemmasta mallista saamien yleisvaikutelmien välillä ei ole selvää eroa. Valituslautakunta nimittäin keskittyi riidanalaisen mallin vähemmän merkityksellisiin piirteisiin, kun se vertaili suoraan kyseisiä malleja. Lisäksi riidanalaisessa mallissa olevia mustia viivoja, jotka valituslautakunta on maininnut, ei ole piirretty mustalla kyseisen mallin kohteena oleviin pulloihin, vaan ne merkitsevät tuskin näkyvää muodon muutosta.
Oikeuskäytännön mukaan kyseisten mallien luomien kokonaisvaikutelmien vertailun on oltava synteettinen, eikä siinä voida rajoittua samankaltaisuuksien ja eroavuuksien analyyttiseen luettelemiseen. Tämän vertailun perusteeksi on otettava riidanalaisessa mallissa julkisiksi tulleet ominaispiirteet ja sen on koskettava pelkästään suojattuja ominaispiirteitä ottamatta huomioon suojan ulkopuolelle jätettyjä – erityisesti teknisiä – ominaispiirteitä (ks. tuomio 13.6.2019, Ajoneuvoissa käytettävä ilmoituskotelo,
T-74/18
,
EU:T:2019:417
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Kun kyseessä olevien mallien samankaltaisuudet koskevat ristiriitoja, jotka liittyvät erityisesti tavaran tai sen osan tekniseen käyttötarkoitukseen, näillä samankaltaisuuksilla on vain vähäinen merkitys sen yleisvaikutelman osalta, jonka asiantunteva käyttäjä saa näistä malleista (ks. vastaavasti tuomio 18.3.2010, Pyöreä mainostarvike,
T-9/07
,
EU:T:2010:96
,
kohta).
Lisäksi erot ovat vailla merkitystä kyseisistä malleista saatavan yleisvaikutelman osalta, kun ne eivät ole niin selkeitä, että niiden avulla voitaisiin erotella kyseiset tuotteet toisistaan asiantuntevan käyttäjän saamassa yleisvaikutelmassa tai tasapainottaa näiden mallien välillä todettuja samankaltaisuuksia (ks. vastaavasti tuomio 21.11.2013, El Hogar Perfecto del Siglo XXI v. SMHV – Wenf International Advisers (Korkkiruuvi),
T-337/12
,
EU:T:2013:601
,
kohta).
Ensiksi kuten edellä 31 kohdassa on todettu, malli on luonteeltaan yksilöllinen, jos asiantuntevan käyttäjän siitä saama yleisvaikutelma eroaa yleisvaikutelmasta, jonka tällainen käyttäjä saa aikaisemmasta mallista. Toisin kuin kantaja väittää, tältä osin tehtävässä arvioinnissa on otettava huomioon kaikki muut kyseisten mallien erottavat tekijät kuin ne, jotka ovat riittämättömiä vaikuttamaan mainittuun yleisvaikutelmaan.
[– –]
Aikaisemmassa mallissa olevasta etiketistä valituslautakunta totesi riidanalaisen päätöksen 35 kohdassa, ettei sillä ole merkitystä kyseessä olevista malleista saatavien yleisvaikutelmien vertailussa. Kantaja tyytyi unionin yleisessä tuomioistuimessa esittämään aikaisemman mallin ilman mainitussa etiketissä olevia sanaosia kuitenkaan mainittua toteamusta kyseenalaistamatta. Vaikka etikettiä ei olisi, kyseessä olevissa malleissa on kuitenkin merkittäviä eroja, kuten edellä 66–69 kohdassa on todettu.
Näin ollen valituslautakunta ei ole tehnyt virhettä katsoessaan riidanalaisen päätöksen 36 ja 37 kohdassa, että asiantunteva käyttäjä saa riidanalaisesta mallista ja aikaisemmasta mallista erilaisen yleisvaikutelman, eikä todetessaan, ettei riidanalaisen mallin voida katsoa olevan ristiriidassa aikaisemman mallin kanssa asetuksen N:o 6/2002 25 artiklan 1 kohdan d alakohdan iii alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
[– –]
Oikeudenkäyntikulut
[– –]
Koska kantaja on hävinnyt asian ja koska EUIPO on vaatinut oikeudenkäyntikulujensa korvaamista, kantaja on velvoitettava korvaamaan EUIPO:n oikeudenkäyntikulut. Valituslautakunnassa käytyyn menettelyyn liittyvistä kuluista on riittävää todeta, että koska tässä tuomiossa hylätään riidanalaisesta päätöksestä tehty valitus, kyseessä olevista kuluista määrätään edelleen kyseisen päätöksen päätösosassa (ks. vastaavasti tuomio 28.2.2019, Lotte v. EUIPO – Générale Biscuit-Glico France (PEPERO original),
T-459/18
, ei julkaistu,
EU:T:2019:119
,
kohta).

Näillä perusteilla
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN (viides jaosto)
on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Kanne hylätään.

2)
Bibita Group velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Spielmann
Spineanu-Matei
Mastroianni
Julistettiin Luxemburgissa 21 päivänä huhtikuuta 2021.
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: englanti.
(
)	Tästä tuomiosta on otettu tähän vain kohdat, joiden julkaisemista unionin yleinen tuomioistuin pitää aiheellisena.