CELEX: 62020CJ0499
Řízení o předběžné otázce
Sbližování právních předpisů
Směrnice 97/23/ES
Tlaková zařízení
Označení CE
Uvádění na trh a do provozu
Omezení, jejichž cílem je zajistit ochranu osob
Články 34 a 36 SFEU
Vnitrostátní právní úprava, která stanoví omezení týkající se způsobu instalace plynového potrubí

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu článku 2, čl. 4 odst. 1 bodu 1.1, čl. 7 odst. 4, článku 8 a přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se tlakových zařízení (
Úř. věst. 1997, L 181, s. 1
), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne 29. září 2003 (
Úř. věst. 2003, L 284, s. 1
) (dále jen „směrnice 97/23“).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi DIMCO Dimovasili M.I.K.E. (dále jen „Dimco“) a Ypourgos Perivallontos kai Energeias (ministr životního prostředí a energetiky, Řecko) ve věci legality ministerské vyhlášky ze dne 20. března 2012, kterou se schvaluje technický předpis o vnitřních zařízeních zemního plynu s tlakem do 500 mbar.
Právní rámec
Unijní právo
Body 3 a 6 odůvodnění směrnice 97/23 uvádějí:
„(3)
vzhledem k tomu, že harmonizace vnitrostátních právních předpisů představuje jediný prostředek pro odstranění těchto překážek volného obchodu; že tento cíl nemůže být uspokojivě dosažen jednotlivými členskými státy; že tato směrnice stanoví pouze nezbytné požadavky pro volný pohyb zařízení, na která se vztahuje;
[…]
(6)
[…] tato směrnice harmonizuje vnitrostátní právní předpisy, které se vztahují na nebezpečí vyplývající z působení tlaku; […] jiná nebezpečí, která tato zařízení mohou představovat, mohou proto spadat do oblasti působnosti jiných směrnic, které upravují tato nebezpečí; […] tlaková zařízení [však mohou být] zahrnuta mezi výrobky, které spadají do oblasti působnosti jiných směrnic založených na článku 100a Smlouvy [o ES]; […] ustanovení některých z těchto směrnic se týkají nebezpečí vyplývajícího z působení tlaku [a] tato ustanovení [se] považují za dostačující k zajištění náležité ochrany, jestliže je nebezpečí vyplývající z působení tlaku spojené s tlakovým zařízením malé; […] proto existují důvody pro vynětí takového zařízení z oblasti působnosti této směrnice“.
Článek 1 této směrnice, nadepsaný „Oblast působnosti a definice“, stanoví:
„1.   Tato směrnice se vztahuje na návrh, výrobu a posuzování shody tlakových zařízení a sestav s nejvyšším pracovním tlakem PS větším než 0,5 bar.
2.   Pro účely této směrnice se rozumí:
2.1
‚tlakovým zařízením‘ nádoby, potrubí, bezpečnostní výstroj a tlaková výstroj. Tlakové zařízení případně zahrnuje také prvky připojené k součástem vystaveným tlaku, jako jsou příruby, hrdla, spojky, podpory, závěsná oka atd.;
[…]
2.1.2
‚potrubím‘ potrubní části určené k přepravě tekutin, pokud jsou navzájem spojeny tak, že tvoří jeden tlakový systém. […]
[…]“
Článek 2 uvedené směrnice, nadepsaný „Dozor nad trhem“, v odstavcích 1 a 2 stanoví:
„1.   Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby tlaková zařízení a sestavy podle článku 1 mohly být uváděny na trh a do provozu pouze tehdy, neohrozí-li zdraví a bezpečnost osob, případně domácích zvířat nebo majetku, jsou-li náležitě instalovány a udržovány a jsou-li používány k určeným účelům.
2.   Ustanovení této směrnice se nedotýkají oprávnění členských států, v souladu se Smlouvou, ukládat takové požadavky, jež mohou pokládat za nezbytné, aby osoby, zvláště pak pracovníci, byly chráněny při používání těchto tlakových zařízení nebo sestav, za předpokladu, že to neznamená změnu těchto zařízení nebo sestav způsobem neuvedeným v této směrnici.“
Článek 3 směrnice 97/23, nadepsaný „Technické požadavky“, v odstavci 1 uvádí:
„Tlakové zařízení podle bodů 1.1, 1.2, 1.3 a 1.4 musí splňovat základní požadavky uvedené v příloze I. […]“
Článek 4 této směrnice, nadepsaný „Volný pohyb“, v odstavci 1 bodě 1.1 uvádí:
„Členské státy nesmějí z důvodů nebezpečí vyplývajícího z působení tlaku zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění tlakových zařízení nebo sestav podle článku 1 na trh nebo do provozu za podmínek specifikovaných výrobcem, jestliže jsou v souladu s touto směrnicí a jsou opatřeny označením CE, které udává, že byly podrobeny posouzení shody podle článku 10.“
Článek 7 uvedené směrnice, nadepsaný „Výbor pro tlaková zařízení“, stanoví, že jestliže má členský stát za to, že z velmi závažných bezpečnostních důvodů mají tlakové zařízení, sestava nebo skupina sestav těchto nařízení podléhat požadavkům článku 3 nebo přílohy II směrnice 97/23, požádá Evropskou komisi, které je nápomocen stálý výbor, aby přijala nezbytná opatření. Podle odstavce 4 tohoto článku 7 může tento výbor dále projednat jakoukoli jinou záležitost týkající se provádění a praktického používání této směrnice, kterou přednese jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost členského státu.
Článek 8 téže směrnice, nadepsaný „Ochranná doložka“, v odstavci 1 stanoví, že pokud členský stát zjistí, že by tlaková zařízení nebo sestavy podle článku 1, opatřené označením CE a užívané v souladu s jejich určeným účelem, mohly ohrozit bezpečnost osob, případně domácích zvířat nebo majetku, přijme veškerá vhodná opatření pro stažení těchto výrobků z trhu nebo pro zákaz jejich uvádění na trh nebo do provozu či omezení jejich volného pohybu. Členský stát neprodleně uvědomí Komisi o těchto opatřeních s uvedením důvodů svého rozhodnutí.
Příloha Ι směrnice 97/23, nadepsaná „Základní požadavky na bezpečnost“, v části 1, nadepsané „Úvodní poznámky“, uvádí:
„1.1
Tlakové zařízení musí být navrženo, vyrobeno a zkontrolováno, případně vybaveno a instalováno takovým způsobem, aby byla po jeho uvedení do provozu v souladu s návodem výrobce nebo za důvodně předvídatelných podmínek zajištěna jeho bezpečnost.
[…]“
Řecké právo
Vyhláškou D3/Α’/oik.6598 ze dne 20. března 2012 státní tajemník pro životní prostředí, energii a změnu klimatu schválil předpis o vnitřních zařízeních zemního plynu s provozním tlakem do 500 mbar a stanovil pokyny týkající se studie, materiálu, instalace, inspekce, zkoušek, bezpečnosti a provozu vnitřních sítí a zařízení odběratelů zemního plynu (FEK B’ 976/28.3.2012) (dále jen „předpis ze dne 20. března 2012“).
Odstavec 1.2.4 tohoto předpisu uvádí:
„Způsoby instalace plynového potrubí nespadají pod [směrnici 97/23] nebo jiné směrnice a jsou upraveny tímto předpisem s přihlédnutím k zvláštnostem země (například zemětřesení).“
Příloha 9 uvedeného předpisu, nadepsaná „Specifikace potrubního systému“, v bodě P.9.5.6.9 uvádí:
„Vedení potrubí přes volné prostory staveb
Pokud je potrubí instalováno ve volných prostorech stavby, jako jsou například podhledy, musí být volný prostor odvětráván, například prostřednictvím
–
postranních otvorů ve zdi,
–
dvou diagonálně umístěných větracích otvorů, každý o velikosti 20 cm
.
Doporučuje se, aby byl potrubní systém svařen a pokud možno chráněn pláštěm.“
Bod P.9.5.8.2 přílohy 9 téhož předpisu stanoví:
„Plynové potrubí nesmí být instalováno do betonových desek ani do země. Může být instalováno v kabelovodech, ve volných prostorech uvnitř podhledu nebo ve zvukové (či podobné) izolaci v podhledu, přičemž je třeba přijmout ochranná opatření proti korozi stanovená pro potrubí v zemi.“
Spor v původním řízení a předběžné otázky
Společnost Dimco se zabývá obchodováním s výrobky špičkové technologie používanými při zavádění zařízení zemního plynu v budovách, dovozem těchto výrobků a jejich distribucí. Tato společnost ze Spojeného království dováží a v Řecku uvádí na trh ohebné trubky z nerezavějící oceli.
Dne 16. května 2012 podala společnost Dimco k Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada, Řecko) žalobu znějící na zrušení různých ustanovení předpisu ze dne 20. března 2012 a mimo jiné tvrdila, že tato ustanovení podporuje používání konvenčního ocelového a měděného plynového potrubí na úkor plynového potrubí, které tato společnost uvádí na trh, a prakticky znemožňuje používání plynového potrubí, které dováží, a tudíž jeho uvádění na trh. Domnívá se tedy, že odstavec 1.2.4 tohoto předpisu a body P.9.5.6.9 a P.9.5.8.2 jeho přílohy 9 jsou v rozporu s čl. 4 odst. 1 bodem 1.1 směrnice 97/23.
Společnost Dimco v tomto ohledu zdůrazňuje, že potrubí, které uvádí na trh, je opatřeno označením CE. Z přílohy I a z čl. 4 odst. 1 bodu 1.1 směrnice 97/23 podle jejího názoru vyplývá, že dodatečné podmínky a omezení stanovené z důvodů ochrany proti zemětřesení se nemohou vztahovat na plynové potrubí, které je opatřeno označením CE a jehož výrobce v návodu potvrdil, že jeho instalace a používání jsou bezpečné.
Předkládající soud má za to, že ustanovení předpisu ze dne 20. března 2012, která stanoví podmínky a omezení stran způsobů instalace plynového potrubí s ohledem na zvláštnosti země a zejména seismické jevy, vycházejí článku 2 směrnice 97/23 a jsou v souladu s ustanoveními tohoto článku. Podle uvedeného soudu jsou tyto podmínky a omezení v souladu s článkem 36 SFEU v rozsahu, v němž se uplatní bez rozdílu na všechny druhy potrubí bez ohledu na materiál, z nějž jsou vyrobeny, nebo zemi jejich původu, byly příslušným vnitrostátním orgánem považovány za nezbytné k zajištění zdraví a bezpečnosti osob, dodržují zásadu proporcionality a nenesou s sebou žádnou změnu materiálu uváděného žalobkyní v původním řízení na trh. Předkládající soud má tudíž za to, že žalobní důvod zněnící na zrušení, který podala žalobkyně v původním řízení a který směřuje proti těmto ustanovením, by mohl být zamítnut jako neopodstatněný. Předkládající soud má nicméně pochybnosti o souladu některých ustanovení předpisu ze dne 20. března 2012 s ustanoveními čl. 4 odst. 1 bodu 1.1, čl. 7 odst. 4, článku 8 a přílohy I směrnice 97/23 ve vzájemném spojení.
Za těchto podmínek se Symvoulio tis Epikrateias (Státní rada) rozhodla přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být čl. 4 [odst. 1 bod 1.1], čl. 7 odst. 4 a článek 8 ve spojení s přílohou I směrnice 97/23 […] vykládány v tom smyslu, že brání takovým vnitrostátním právním ustanovením, jako jsou ustanovení odstavce 1.2.4 a bodů P.9.5.6.9 a P.9.5.8.2 přílohy 9 předpisu [ze dne 20. března 2012] o vnitřních zařízeních zemního plynu s provozním tlakem do 500 mbar, která z důvodu ochrany osob především před zemětřesením stanoví podmínky a omezení (povinnost větrání, zákaz vedení potrubí pod zemí) stran způsobů instalace tlakových zařízení (plynových potrubí), a to s ohledem na skutečnost, že se tyto podmínky a omezení vztahují bez rozdílu také na potrubí, která jsou – stejně jako v projednávané věci – opatřena označením CE a jejichž výrobce zaručil, že jejich používání a instalace jsou bezpečné i bez dodržení uvedených podmínek a omezení?
2)
Musí být naopak výše uvedená ustanovení směrnice 97/23 ve spojení s jejím článkem 2 vykládána v tom smyslu, že nebrání podmínkám a omezením, která jsou dotčena v projednávané věci a týkají se způsobů instalace tlakových zařízení (plynových potrubí)?“
K předběžným otázkám
Podstatou dvou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda čl. 4 odst. 1 bod 1.1 a příloha I směrnice 97/23, ve spojení s jejím článkem 2, musí být vykládány v tom smyslu, že brání vnitrostátní právní úpravě, která za účelem zajištění bezpečnosti osob, zejména proti zemětřesení, stanoví určité podmínky pro instalaci tlakových zařízení, včetně zařízení opatřených označením CE.
Zaprvé je třeba připomenout, že čl. 1 odst. 1 směrnice 97/23 stanoví, že tato směrnice se vztahuje na návrh, výrobu a posuzování shody tlakových zařízení, a že článek 3 této směrnice uvádí, že tato zařízení musí splňovat určité základní technické požadavky uvedené v příloze I dané směrnice.
Z těchto ustanovení, ve spojení s bodem 6 odůvodnění směrnice 97/23, vyplývá, že cílem této směrnice je harmonizovat základní požadavky týkající se návrhu a výroby tlakových zařízení, pokud jde o nebezpečí vyplývající z působení tlaku, aby tato zařízení mohla být opatřena označením CE (obdobně viz rozsudek ze dne 17. prosince 2020, Německo v. Komise,
C‑475/19 P a C‑688/19 P
,
EU:C:2020:1036
, bod
), a nikoli podmínky instalace uvedených zařízení.
Je pravda, že příloha I směrnice 97/23, která uvádí základní technické požadavky, které musí splňovat tlaková zařízení podle článku 3 této směrnice, v bodě 1.1 části nazvané „Obecně“ uvádí, že „[t]lakové zařízení musí být navrženo, vyrobeno a zkontrolováno, případně vybaveno a instalováno takovým způsobem, aby byla zajištěna jeho bezpečnost“. Nicméně podmínky instalace těchto zařízení jsou v tomto ustanovení zmíněny pouze prostřednictvím odkazu na jiné předpisy použitelné v této oblasti. Tato příloha tedy nestanoví žádnou konkrétní podmínku v oblasti instalace uvedených zařízení.
Totéž platí pro odkaz na běžné podmínky instalace a používání učiněný v čl. 2 odst. 1 směrnice 97/23, který členským státům ukládá povinnost přijmout veškerá nezbytná opatření, aby tlaková zařízení mohla být uváděna na trh a do provozu pouze tehdy, neohrozí-li zdraví a bezpečnost osob, „jsou-li náležitě instalován[a] a udržován[a] a jsou-li používán[a] k určeným účelům“. Toto ustanovení nestanoví žádnou podmínku týkající se instalace těchto zařízení.
Pokud jde zadruhé o čl. 4 odst. 1 bod 1.1 směrnice 97/23, z tohoto ustanovení vyplývá, že členské státy nesmějí z důvodů nebezpečí vyplývajícího z působení tlaku zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění tlakových zařízení na trh nebo do provozu za podmínek specifikovaných výrobcem, jestliže jsou v souladu s touto směrnicí a jsou opatřeny označením CE, aby nebyl dotčen cíl harmonizace vnitrostátních ustanovení, který sleduje tato směrnice, pokud jde o tato nebezpečí. Uvedené ustanovení naproti tomu nezakazuje členským státům přijmout opatření k předcházení jiným nebezpečím, než jaká vyplývají z působení tlaku, aby tato zařízení byla uvedena na trh a do provozu bez ohrožení zdraví a bezpečnosti osob.
Zatřetí čl. 2 odst. 2 směrnice 97/23 výslovně stanoví, že ustanovení této směrnice se nedotýkají oprávnění členských států, v souladu se Smlouvou, ukládat takové požadavky, jež mohou pokládat za nezbytné, aby osoby byly chráněny zejména při používání těchto zařízení, za předpokladu, že to neznamená změnu uvedených zařízení nebo sestav, pokud jsou v souladu s uvedenou směrnicí.
Mezi zvláštními ustanoveními Smlouvy, která jsou členské státy povinny dodržovat při využití možnosti, kterou jim přiznává čl. 2 odst. 2 směrnice 97/23, je třeba s ohledem na cíl sledovaný touto směrnicí, kterým je odstranit překážky volného pohybu tlakových zařízení na vnitřním trhu, vycházet z článků 34 a 36 SFEU, které upravují volný pohyb zboží a zakazují mezi členskými státy množstevní omezení dovozu, jakož i veškerá opatření s rovnocenným účinkem.
Z ustálené judikatury v tomto ohledu vyplývá, že za opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením dovozu, která jsou zakázána článkem 34 SFEU, musí být považována opatření přijatá členským státem, jejichž účelem nebo důsledkem je méně příznivé zacházení s produkty pocházejícími z jiných členských států, jakož i jakékoli jiné opatření, které brání v přístupu produktů pocházejících z jiných členských států na trh členského státu, ledaže mohou být objektivně odůvodněná jedním z důvodů obecného zájmu uvedených v článku 36 SFEU, nebo kategorickými požadavky obecného zájmu. V obou případech musí být uvedená vnitrostátní opatření způsobilá zaručit uskutečnění sledovaného cíle a nesmí jít nad rámec toho, co je k jeho dosažení nezbytné (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 10. února 2009, Komise v. Itálie,
C‑110/05
,
EU:C:2009:66
, body
a
a citovaná judikatura).
V projednávaném případě předkládající soud uvádí, že podmínky stanovené v předpisu ze dne 20. března 2012, a sice povinnost větrat prostory, kde jsou instalována potrubí zemního plynu, a zákaz instalovat tato potrubí do betonových desek a do země, aby zůstala dostupná, nevedou k žádné změně materiálu uváděného žalobkyní v původním řízení na trh, což ostatně účastníci původního řízení nezpochybnili, a mají zajistit bezpečnost osob s ohledem na nebezpečí vyvolaná faktory nesouvisejícími s tlakovými zařízeními, jako je zemětřesení.
Předkládající soud má kromě toho za to, že ustanovení předpisu ze dne 20. března 2012 jsou v souladu s článkem 36 SFEU, jelikož jsou použitelná na všechny typy potrubí bez ohledu na použitý materiál nebo zemi původu, byla příslušným vnitrostátním orgánem považována za nezbytná k zajištění zdraví a bezpečnosti osob a dodržují zásadu proporcionality.
S ohledem na výše uvedené je třeba na otázky položené předkládajícím soudem odpovědět, že čl. 4 odst. 1 bod 1.1 a příloha I směrnice 97/23, ve spojení s jejím čl. 2 odst. 2, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která za účelem zajištění bezpečnosti osob, zejména proti zemětřesení, stanoví určité podmínky pro instalaci takových tlakových zařízení, jako jsou potrubí určená k přepravě plynu, včetně těch, která jsou opatřena označením CE, pokud tato právní úprava nevede k žádné změně těchto zařízení a nepředstavuje překážku zakázanou články 34 a 36 SFEU.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (devátý senát) rozhodl takto:

Článek 4 odst. 1 bod 1.1 a příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/23/ES ze dne 29. května 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se tlakových zařízení, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 ze dne29. září 2003, ve spojení s jejím čl. 2 odst. 2, musí být vykládány v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která za účelem zajištění bezpečnosti osob, zejména proti zemětřesení, stanoví určité podmínky pro instalaci takových tlakových zařízení, jako jsou potrubí určená k přepravě plynu, včetně těch, která jsou opatřena označením CE, pokud tato právní úprava nevede k žádné změně těchto zařízení a nepředstavuje překážku zakázanou články 34 a 36 SFEU.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: řečtina.