CELEX: 62017CJ0471
Eelotsusetaotlus
Tolliliit ja ühine tollitariifistik
Tariifi- ja statistikanomenklatuur
Kaupade klassifitseerimine
Frititud kiirnuudlid
Alamrubriik 1902 30 10

Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (
EÜT 1987, L 256, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisas asuva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN“) alamrubriiki 19023010 komisjoni 9. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusest (EL) nr 927/2012 (
ELT 2012, L 304, lk 1
) tulenevas versioonis.
Taotlus on esitatud Kreyenhop & Kluge GmbH & Co. KG ja Hauptzollamt Hannoveri (Hannoveri peatolliamet) vahelises kohtuvaidluses frititud kiirnuudlite tariifse klassifitseerimise üle KNi.
Õiguslik raamistik
KN
Määrusega nr 2658/87 kehtestatud KN tugineb kaupade kirjeldamise ja kodeerimise ülemaailmsele harmoneeritud süsteemile, mille töötas välja Tollikoostöö Nõukogu, nüüd Maailma Tolliorganisatsioon, ning mis jõustati 14. juunil 1983 Brüsselis sõlmitud rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooniga. Konventsioon kiideti koos selle 24. juuni 1986. aasta muutmisprotokolliga Euroopa Majandusühenduse nimel heaks nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (
EÜT 1987, L 198, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02, lk 288).
KNi tõlgendamise üldreeglid, mis asuvad selle esimese osa I jao punktis A, sätestavad:
„Kaupade klassifitseerimine [KNi] toimub järgmiste põhimõtete kohaselt.
1.
Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
[…]
6.
Kaupade ametlik klassifitseerimine iga rubriigi alamrubriikidesse toimub nende alamrubriikide kirjelduste ja alamrubriikide kohta käivate märkuste põhjal, kasutades eespool toodud reegleid vajalike muudatustega ning arvestades, et omavahel on võrreldavad vaid sama taseme alamrubriigid. Selle reegli kohaldamisel kasutatakse ka vastavaid märkusi jaotiste ja gruppide kohta, kui kontekst ei nõua teisiti.“
KNi teine osa pealkirjaga „Tollimaksude loend“ sisaldab I jaotist „Elusloomad; loomsed tooted“, mille märkus 2 näeb ette:
„Kogu nomenklatuuris tähendab termin „kuivatatud tooted“ veetustatud, aurustamise või külmutamise teel kuivatatud tooteid, kui kontekst ei nõua teisiti.“
KNi teises osas asub IV jaotis, milles paikneb muu hulgas grupp 19 „Tooted teraviljast, jahust, tärklisest või piimast; valikpagaritooted“.
KNi grupis 19 asub rubriik 1902, mis on sõnastatud järgmiselt:
„1902 Pastatooted, kuumtöödeldud või mitte, täidisega (näiteks liha- või muu täidisega) või täidiseta, või muul viisil toiduks valmistatud või mitte; spagetid, makaronid, nuudlid, lasanje, gnocchi, ravioolid, canneloni jms, kuskuss, valmistoiduna või mitte“.
Grupi 19 rubriik 1902 hõlmab ka järgmisi alamrubriike:

„‑ täidiseta pastatooted, kuumtöötlemata ja muul viisil toiduks valmistamata
1902 11 00
‑ ‑ muna sisaldavad
1902 19
‑ ‑ muud
[…]
[…]
1902 20
‑ täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte
[…]
[…]
1902 30
‑ muud pastatooted
1902 30 10
‑ ‑ kuivatatud
1902 30 90
‑ ‑ muud
[…]“

Määrus (EÜ) nr 635/2005
Komisjoni 26. aprilli 2005. aasta määruse (EÜ) nr 635/2005 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris (
ELT 2005, L 106, lk 10
) lisas asub kolmest tulbast koosnev tabel, millest esimeses on toodud iga asjaomase kauba määratlus, teises sellele KNis antud klassifikatsioon ja kolmandas selle klassifikatsiooni põhjendused.
Selle lisa punktist 1 nähtub, et toode, mis koosneb eelkeedetud ja kuivatatud nisujahunuudlitest (ligikaudu 80 g) ja maitseainetest (ligikaudu 11 g), mis on jaemüügiks pakendatud kaussi, milles on nuudlid ja pakike maitseainetega ning mis pärast maitseainete ja keeva vee (mitte üle 200 ml) lisamist on valmis, klassifitseeritakse KNi alamrubriiki 19023010. Selle klassifitseerimise põhjenduse kohaselt annavad tootele põhiomaduse nuudlid, arvestades nende suurt kogust selle toote koostises.
Komisjoni 2. veebruari 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/183 (
ELT 2015, L 31, lk 5
) artikli 1 kohaselt jäetakse nimetatud punkt 1 välja.
Rakendusmäärus (EL) nr 767/2014
Komisjoni 11. juuli 2014. aasta rakendusmääruse (EL) nr 767/2014 teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris (
ELT 2014, L 209, lk 11
) lisas asub kolmest tulbast koosnev tabel, millest esimeses on toodud iga asjaomase kauba määratlus, teises sellele KNis antud klassifikatsioon ja kolmandas selle klassifikatsiooni põhjendused.
Selle lisa kohaselt kuulub eelnevalt kuumtöödeldud kuivatatud nuudlite plokist koosnev toode KNi alamrubriiki 19023010. Toodete määratlust puudutavas tulbas on seda toodet kirjeldatud järgmiselt:
„Toode koosneb eelnevalt kuumtöödeldud kuivatatud nuudlite plokist (ligikaudu 65 g), kotikesest maitseainetega (ligikaudu 3,4 g), kotikesest toiduõliga (ligikaudu 2 g) ja kotikesest kuivatatud köögiviljadega (ligikaudu 0,8 g).
Toode esitatakse tollile jaemüügi komplektina (koos pakendatud) nuudliroa valmistamiseks.
Vastavalt pakendile trükitud tarvitamisõpetusele tuleb tootele enne tarbimist lisada keevat vett.“
KNi selgitavad märkused
Määruse (EMÜ) nr 2658/87 artikli 9 lõike 1 kohaselt võtab Euroopa Komisjon vastu KNi selgitavad märkused (edaspidi „KNi selgitavad märkused“).
KNi selgitavad märkused, mis avaldati Euroopa Liidu Teatajas 4. märtsil 2015 (
ELT 2015, C 76, lk 1
), on alamrubriigi 19023010 osas sõnastatud järgmiselt:
„Kuivatatud:
Selles alamrubriigis osutab mõiste „kuivatatud“ madala niiskusesisaldusega (kuni umbes 12%) kuivadele ja rabedatele toodetele, mida on kuivatatud kas otse päikese käes või tööstuslikult (näiteks tunnelkuivatus või röstimine või frittimine).“
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimus
Kreyenhop & Kluge deklareeris 4. veebruaril 2013 tollile KNi tariifikoodi 19023090 all, mida kohaldatakse muudele kui kuivatatud pastatoodetele, erinevaid kiirnuudliroogasid, mille ta oli importinud liidu tolliterritooriumile. Tegemist oli 60grammistesse plastpakenditesse pakendatud roogadega, mis koosnevad frititud kiirnuudlite plokist ja ühest või mitmest plastkotist, mis sisaldavad maitseaineid, pastat, õli või kuivatatud koostisaineid. Eelnevalt kuumtöödeldud nuudlite rasvainete sisaldus oli pärast frittimist umbes 20%. Pakendile märgitud „valmistamisjuhendi“ kohaselt tuli anumasse asetatud pakendi sisule lisada umbes 320 milliliitrit keevat vett. Eelotsusetaotluse esitanud kohus täpsustab, et isegi kui pakendile märgitud juhiste järgi valmistatakse nuudlitest vee lisamisega suppi, võib seda tarvitada ka täiendavalt prepareerimata, nagu kartulikrõpsusid.
Kuna toll ei olnud nõus Kreyenhop & Kluge taotletud tariifse klassifitseerimisega, määras ta 6. veebruari 2013. aasta otsusega tollimaksu KNi alamrubriiki 21041000„Supid ja puljongid, pooltooted nende valmistamiseks“ klassifitseerimise alusel.
Kreyenhop & Kluge esitasid selle otsuse peale vaide. Vaidemenetluse ajal võttis komisjon 11. juulil 2014 vastu rakendusmääruse nr 767/2014, mille kohaselt kiirnuudliroad, mis on sarnased käesolevas asjas käsitletutega, tuleb klassifitseerida mitte suppide või puljongitena (KNi rubriik 2104), vaid pastatoodetena, mis kuuluvad KNi rubriiki 1902. Viimati nimetatud rubriigis loeti selle rakendusmääruse kohaselt need kiirnuudlid „kuivatatuks“, mis kuuluvad KNi alamrubriiki 19023010. Pärast Saksa tolli ja komisjoni vahelise sellekohase arutelu lõppu avaldas viimane 4. märtsil 2015 KNi selgitavate märkuste uue versiooni. Selgitavatest märkustest nähtub, et frititud pastatooteid tuleb samuti käsitada „kuivatatutena“ alamrubriigi 19023010 tähenduses.
Seetõttu määras toll 27. augusti 2015. aasta otsusega kõnealustele toodetele KNi alamrubriiki 19023010 klassifitseerimise alusel tollimaksu.
Kuna Kreyenhop & Kluge vaie eelnimetatud otsuse peale jäeti rahuldamata, esitas ta 27. novembril 2015 kaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule, milles palus seda otsust muuta nii, et tollimaks määratakse KNi alamrubriiki 19023090 klassifitseerimise alusel.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab esiteks, et määrus nr 635/2005, millega kiirnuudliroog klassifitseeriti KNi alamrubriiki 19023010, ei ole
ratione materiae
kohaldatav, kuna puudub piisav sarnasus tootega, mis on kõne all põhikohtuasjas. Nimelt on kiirnuudliroa, mida see määrus käsitleb, klassifitseerimisel määrav asjaolu vee kogus, mis tuleb nuudlitele lisada. Põhikohtuasjas on aga nuudlite ja vee vahekord erinev.
Nimetatud kohus leiab lisaks, et kuigi määrust nr 767/2014 tuleks pidada kohaldatavaks
ratione materiae
, ei ole see kohaldatav
ratione temporis
, kuna import, mille kohta tollimaksu määramise otsused tehti, toimus enne nimetatud määruse jõustumist. Sama kehtib alamrubriigi 19023010 selgitava märkuse kohta, mis avaldati alles 2015. aastal.
Neil asjaoludel puudutab eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul tema menetletav vaidlus üksnes küsimust, kas niisuguseid frititud kiirnuudleid nagu põhikohtuasjas tuleb pidada „kuivatatuks“ KNi alamrubriigi 19023010 tähenduses. Mis puudutab selle alamrubriigi sõnastust, siis märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et mõistet „kuivatatud“ ei ole defineeritud. Tema hinnangul peetakse silmas selle all üldiselt toodet, millest on eemaldatud niiskus. Nii on see ka frititud pastatoodete puhul, kuna toiduained kaotavad frittimise ajal vältimatult vett.
Kui asuda seisukohale, et kuivatatud toiduained on läbinud kuivatamisprotsessi, siis tekib samas küsimus, kas frittimine kuulub sellise protsessi hulka. Eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et toiduainete kuivatamine on nende säilitamise üks viise, mida tuleb eristada niisugustest toiduvalmistamise meetoditest nagu frittimine.
Tema sõnul tuleb frittimise ja kuivatamise vaheliste fundamentaalsete erinevuste tõttu toiduainete keemia tähenduses lähtuda mõiste „kuivatatud“ kitsamast arusaamast. Kui frittimine on toiduvalmistamise viis, mis tekitab lisaks veekaotusele rea kompleksseid keemilisi reaktsioone, siis kuivatamise puhul on tegu protsessiga, mille käigus eraldatakse üksnes niiskus. Lisaks teeb KN mitmel puhul vahet valmistatud toiduainetel ja säilitatud toiduainetel.
Kuna Finanzgericht Hamburgil (Hamburgi maksukohus, Saksamaa) oli seetõttu kahtlusi, kuidas tõlgendada KNi alamrubriiki 19023010, otsustas ta menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmise eelotsuse küsimuse:
„Kas frititud nuudlid on „kuivatatud“ pastatooted KNi alamrubriigi 19023010 tähenduses?“
Eelotsuse küsimuse analüüs
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub sisuliselt selgitada, kas KNi tuleb tõlgendada nii, et selle alamrubriiki 19023010 kuuluvad sellised kiirnuudliroad nagu põhikohtuasjas, mis koosnevad peamiselt kuumtöödeldud ja frititud nuudliplokist.
Sissejuhatuseks tuleb märkida, et kiirnuudliroogade tariifne klassifitseerimine kuulub nii määruse nr 635/2005 kui ka rakendusmääruse nr 767/2014 kohaldamisalasse.
Need kaks klassifitseerimismäärust ei ole antud juhtumi puhul aga kohaldatavad.
Esiteks tuleneb määrusega nr 635/2005 seoses väljakujunenud kohtupraktikast, et klassifitseerimismäärus on üldkohaldatav, kuna seda ei kohaldata mitte üksikule ettevõtjale, vaid üldiselt selliste toodete suhtes, mis on identsed toodetega, mida tolliseadustiku komitee on uurinud. Selleks et klassifitseerimismääruse tõlgendamisel määratleda selle määruse kohaldamisala, tuleb muu hulgas arvesse võtta selle määruse põhjendusi (vt 22. märtsi 2017. aasta kohtuotsus GROFA jt,
C‑435/15 ja C‑666/15
,
EU:C:2017:232
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Sellega seoses tuleb märkida, et määrus nr 635/2005 ei ole vahetult kohaldatav põhikohtuasjas kõnealustele kiirnuudliroogadele, kuna – nagu märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus – need ei ole identsed nimetatud määrusega hõlmatud toodetega.
Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast nähtub, et kui klassifitseerimismäärus ei ole vahetult kohaldatav toodete suhtes, mis ei ole selle määruse esemeks oleva tootega identsed, vaid üksnes analoogsed, siis on see määrus nende toodete suhtes kohaldatav analoogia alusel (22. märtsi 2017. aasta kohtuotsus GROFA jt,
C‑435/15 ja C‑666/15
,
EU:C:2017:232
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Et klassifitseerimismäärus oleks analoogia alusel kohaldatav, on vaja, et klassifitseeritavad tooted ja selles määruses viidatud tooted oleksid piisavalt sarnased. Selles osas tuleb muu hulgas arvesse võtta ka nimetatud määruse põhjendusi (22. märtsi 2017. aasta kohtuotsus GROFA jt,
C‑435/15 ja C‑666/15
,
EU:C:2017:232
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Antud juhul ei saa kõnealuseid kaupu siiski pidada piisavalt sarnasteks, kuna määrus nr 635/2005 ei täpsusta, kas selle määruse punktis 1 märgitud toode koosneb nuudlitest, mida on nende valmistamise käigus frititud. Ent just see tunnusjoon on antud asjas määrav.
Teiseks, mis puudutab rakendusmäärust nr 767/2014, siis piisab, kui märkida, ilma et oleks vaja analüüsida selle kohaldatavust
ratione materiae
, et see võeti vastu alles pärast põhikohtuasjas kõnealuste kaupade importimist. Ent klassifitseerimismäärusel ei saa olla tagasiulatuvat toimet (17. juuli 2014. aasta kohtuotsus Panasonic Italia jt,
C‑472/12
,
EU:C:2014:2082
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Neid täpsustusi silmas pidades tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt on vaja, et kaupade tariifse klassifitseerimise otsustav kriteerium põhineks kauba objektiivsetel tunnustel ning omadustel selliselt, nagu need on kindlaks määratud KNi rubriigi ning jaotise või grupi märkuste sõnastuses (22. veebruari 2018. aasta kohtuotsus SAKSA,
C‑185/17
,
EU:C:2018:108
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Antud juhtumi puhul on selge, et kõnealused nuudlid on pastatoode KNi alamrubriigi 190230 tähenduses. Seega tuleb kindlaks määrata, kas alamrubriigi 19023010 raames saab eelnevalt kuumtöödeldud ja frititud nuudleid käsitada „kuivatatuna“.
Sellega seoses tuleb märkida, et mõistet „kuivatatud“, mida on kasutatud KNi alamrubriigis 19023010, ei ole defineeritud. Samas nimetab selle alamrubriigi selgitav märkus sõnastuses, mis tuleneb komisjoni poolt 4. märtsil 2015 avaldatud KNi selgitavatest märkustest, frittimist kui näidet „tööstuslikust kuivatusprotsessist“. Ent esiteks ei olnud see selgitav märkus põhikohtuasja asjaolude esinemise ajal veel kohaldatav (vt 22. mai 2008. aasta kohtuotsus Ecco Sko,
C‑165/07
,
EU:C:2008:302
, punkt
). Teiseks tuleneb väljakujunenud kohtupraktikast, et KNi selgitavad märkused aitavad olulisel määral kaasa tariifirubriikide reguleerimisala tõlgendamisele, olemata siiski õiguslikult siduvad (vt 15. detsembri 2016. aasta kohtuotsus LEK,
C‑700/15
,
EU:C:2016:959
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tuleb liidu õiguses määratlemata terminite tähenduse ja ulatuse kindlaksmääramisel lähtuda nende tähendusest tavakeeles, võttes samas arvesse terminite kasutamise konteksti ja nende sätete eesmärke, millesse need kuuluvad (2. märtsi 2017. aasta kohtuotsus J. D.,
C‑4/16
,
EU:C:2017:153
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Mõiste „kuivatatud“, nagu seda on kasutatud KNi alamrubriigis 19023010, on mineviku kesksõna tegusõnast „kuivatama“, mis tähendab eelkõige „kuivaks muutma“ või „kuivaks saama“. Omadussõna „kuiv“ viitab tavakeele tähenduses sellele, „mis ei ole või on natukene vedelikuga immutatud“, aga ka sellele, mis on „veetustatud“.
Võttes seega arvesse, et pastatoodete valmistamine hõlmab igal juhul kõigepealt vedeliku kasutamist, siis pastatooteid, millest nende valmistamise lõpuks on niiskus kuivaks muutmise eesmärgil ekstraheeritud, saab üldreeglina käsitada kuivatatud pastatoodetena. Samas ei ole selles osas määrav protseduur, kuidas kuivaks muutmiseni jõutakse.
Mis puudutab põhikohtuasjas kõnealuseid nuudleid, siis nähtub Euroopa Kohtu käsutuses olevatest dokumentidest, et tegu on nuudlitega, mida on eelnevalt (auruga) kuumtöödeldud ning seejärel frititud. Seejärel need nuudlid pakendatakse kuivalt väikeste plokkidena. Kuna tootmisprotsessi lõpus pakendatakse nuudlid kuivana, siis tuleb neid seetõttu käsitada „kuivatatud“ pastatoodetena KNi alamrubriigi 19023010 tähenduses.
Seevastu ei saa nõustuda väitega, mida toetavad eelotsusetaotluse esitanud kohus ja Kreyenhop & Kluge, mille kohaselt mõistet „kuivatatud“, mida on kasutatud KNi alamrubriigis 19023010, tuleb mõista nii, et see kirjeldab toodet, mis on valmistatud kuivatamisprotsessi tulemusel kitsamas tähenduses. Nende sõnul kujutab endast toiduainete kuivatamine säilitamisviisi, mille tulemuseks on üksnes niiskuse ekstraheerimine ja mida tuleks eristada küpsetusmeetoditest nagu frittimine, mis tekitab lisaks vee ekstraheerimisele ka rea kompleksseid keemilisi reaktsioone. See on välja toodud ka KNi erinevates alamrubriikides, mis teeb niisiis vahet säilitatud toiduainetel ja valmistatud või küpsetatud toiduainetel.
Siinkohal tuleb kõigepealt märkida, et mõiste „kuivatatud“ niisugune tõlgendus ei põhine KNi sõnastusel. Kuna eelotsusetaotluse esitanud kohus viitab selles kontekstis KNi I jaotise märkusele 2, siis tuleb sedastada – ilma et oleks vaja võtta seisukoht küsimuses, kas seda märkust kohaldatakse kogu KNi suhtes või mitte –, et igal juhul ei saa nimetatud märkusest tuletada, et eelnevalt kuumtöödeldud ja frititud pastatoodet ei peaks käsitama kuivatatuna.
Mis puudutab KNi ülesehitust, siis tuleb märkida, et KNi rubriigi 1902 raames tehakse vahet väljenditel „täidiseta pastatooted, kuumtöötlemata ja muul viisil toiduks valmistamata“ (alamrubriigid 190211 ja 190219) ja „täidisega pastatooted, kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud või mitte“ (alamrubriik1902 20) ja „muud pastatooted“ (alamrubriik 190230). Sellest nähtub, et viimati nimetatud alamrubriik, kuhu kuulub alamrubriik 19023010 („kuivatatud“ pastatooted), käsitleb igal juhul kuumtöödeldud või muul viisil toiduks valmistatud pastatooteid, mis ei ole täidetud. See kehtib just põhikohtuasjas kõnesolevate nuudlite puhul, mida on (eelnevalt) kuumtöödeldud ja frititud.
Nagu väidab komisjon, on lõpuks oluline ka see, et õiguskindluse huvides ja kontrolli lihtsustamise eesmärgil (vt selle kohta 19. oktoobri 2017. aasta kohtuotsus Lutz (
C‑556/16
,
EU:C:2017:777
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika)) ei piirataks KNi alamrubriigi 19023010 ulatust üksnes nende pastatoodetega, mille kuivus on saavutatud protsesside kaudu, mille ainus eesmärk on nende säilitamine ja millest eemaldatakse üksnes vesi, neid muul viisil muutmata.
Kõiki eelnevaid kaalutlusi silmas pidades tuleb esitatud küsimusele vastata, et KNi tuleb tõlgendada nii, et selle alamrubriiki 19023010 kuuluvad sellised kiirnuudliroad nagu põhikohtuasjas, mis koosnevad peamiselt eelnevalt kuumtöödeldud ja frititud nuudliplokist.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (kümnes koda) otsustab:

Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi‑ ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta I lisas asuva kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 19023010 komisjoni 9. oktoobri 2012. aasta rakendusmäärusest (EL) nr 927/2012 tulenevas versioonis tuleb tõlgendada nii, et selle alamrubriiki 19023010 kuuluvad sellised kiirnuudliroad nagu põhikohtuasjas, mis koosnevad peamiselt eelnevalt kuumtöödeldud ja frititud nuudliplokist.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: saksa.