CELEX: 62021CJ0815
Apellatsioonkaebus
Konkurents
ELTL artikkel 102
Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine
Veebimüük
Määrus (EÜ) nr 773/2004
Artikli 2 lõige 1
Euroopa Komisjoni otsus algatada uurimine
Uurimise territoriaalne ulatus
Itaalia väljajätmine
Komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste vaheline pädevuse jaotus
Määrus (EÜ) nr 1/2003
Artikli 11 lõige 6
Liikmesriikide konkurentsiasutuste pädevuse kaotus
Kaitse liikmesriikide konkurentsiasutuste ja komisjoni paralleelselt toimetatava uurimise vastu
Tühistamishagi
Vaidlustamatu akt
Akt, mis ei tekita kolmandatele isikutele õiguslikke tagajärgi
Ettevalmistav akt
Vastuvõetamatus

Amazon.com Inc., Amazon Services Europe Sàrl, Amazon EU Sàrl ja Amazon Europe Core Sàrl (edaspidi koos „Amazon“) paluvad oma apellatsioonkaebuses tühistada Euroopa Liidu Üldkohtu 14. oktoobri 2021. aasta kohtumääruse Amazon.com jt
vs.
komisjon (T‑19/21, edaspidi „vaidlustatud kohtumäärus“, EU:T:2021:730), millega Üldkohus jättis vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata nende hagi, milles paluti osaliselt tühistada komisjoni 10. novembri 2020. aasta otsus C(2020) 7692 (final), millega algatati ELTL artikli 102 kohaldamise menetlus asjas AT.40703 – Amazon – Buy Box (edaspidi „vaidlusalune otsus“).

Õiguslik raamistik

Määrus (EÜ) nr 1/2003
Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1/2003 [ELTL artiklites 101 ja 102] sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205) põhjendustes 17 ja 32 on märgitud:
„(17)      Selleks, et tagada konkurentsieeskirjade järjekindel kohaldamine ja samal ajal võrgu haldamine parimal võimalikul viisil, on oluline säilitada reegel, et kui [Euroopa K]omisjon algatab oma menetluse, kaotavad liikmesriikide konkurentsiasutused automaatselt oma pädevuse. Kui liikmesriigi konkurentsiasutus on juba alustanud konkreetse juhtumi käsitlemist ja komisjon kavatseb algatada oma menetluse, peaks ta püüdma seda teha võimalikult kiiresti. Enne menetluse algatamist peaks komisjon konsulteerima asjaomase riigiasutusega.
[…]
(32)      Asjaomastel ettevõtjatel peab olema õigus olla komisjoni poolt ära kuulatud, kolmandatele isikutele, kelle huve otsus võib mõjutada, tuleb anda võimalus eelnevalt oma märkusi esitada ning tehtud otsused tuleb laialdaselt avaldada. Asjaomaste ettevõtjate kaitseõiguste ning eelkõige toimikutele juurdepääsu õiguse tagamisel on oluline kaitsta ärisaladusi. Samuti tuleb tagada võrgusisese teabevahetuse konfidentsiaalsus.“
Selle määruse artikli 11 lõikes 6 on sätestatud:
„Kui komisjon algatab menetluse otsuse vastuvõtmiseks III peatüki alusel, kaotavad liikmesriikide konkurentsiasutused pädevuse kohaldada [ELTL artikleid 101 ja 102]. Kui liikmesriigi konkurentsiasutus on juba alustanud juhtumi käsitlemist, algatab komisjon menetluse alles pärast konsulteerimist kõnealuse siseriikliku konkurentsiasutusega.“

Määrus nr 773/2004
Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb [ELTL artiklite 101 ja 102] kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT 2004, L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81; muudetud komisjoni 30. juuni 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 622/2008; ELT 2008, L 171, lk 3) (edaspidi „määrus nr 773/2004“), põhjenduses 10 on sätestatud:
„Et austada ettevõtjate õigust kaitsele, peaks komisjon andma asjaomastele pooltele võimaluse esitada oma seisukohad enne, kui komisjon teeb otsuse.“
Määruse nr 773/2004 artikli 2 lõige 1 näeb ette:
„Komisjon võib otsustada algatada menetluse määruse [nr 1/2003] III peatüki kohase otsuse vastuvõtmiseks igal ajal, kuid peab seda tegema hiljemalt kuupäeval, mil ta esitab esialgse hinnangu vastavalt nimetatud määruse artikli 9 lõikele 1 või vastuväited või palub pooltel teatada, kas nad on huvitatud osalemisest arutelus kokkuleppe sõlmimiseks, või kuupäeval, mil avaldatakse nimetatud määruse artikli 27 lõike 4 kohane teatis, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.“

Vaidluse taust
Vaidluse tausta on vaidlustatud kohtumääruse punktides 1–5 kirjeldatud järgmiselt:
„1.      Hagejad […] kuuluvad ettevõttesse Amazon. Eelkõige tegutseb Amazon internetis ning tegeleb muu hulgas veebipõhise jaemüügiga ja erinevate veebipõhiste teenuste osutamisega.
2.      Euroopa Komisjon tegi 10. novembril 2020 [vaidlusaluse] otsuse […].
3.      Komisjoni arvates võivad Amazoni teatavad kaubandustavad kunstlikult soodustada tema enda jaemüügipakkumisi ja tema e-turul nende müüjate pakkumisi, kes kasutavad Amazoni logistika- ja tarneteenuseid.
4.      Komisjon leidis, et kui kõnealune tegevus leiab kinnitust, võib see olla vastuolus ELTL artikliga 102.
5.      [Vaidlusaluses] otsuses kinnitas komisjon, et uurimine hõlmas kogu Euroopa Majanduspiirkonda (EMP), välja arvatud Itaalia, mida ta põhjendas selle otsuse vastuvõtmisega kaasnevas pressiteates asjaoluga, et Itaalia konkurentsiasutus alustas osaliselt sarnaste probleemide uurimist aprillis 2019, keskendudes Itaalia turule.“

Menetlus Üldkohtus ja vaidlustatud kohtumäärus
Amazon esitas 19. jaanuaril 2021 Üldkohtu kantseleile hagiavalduse, milles ta palus tühistada vaidlusalune otsus osas, milles sellega jäeti Itaalia välja uurimise ja määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6 ette nähtud sellega kaasnevate õiguslike tagajärgede kohaldamisalast.
Üldkohtu kantseleile 29. märtsil 2021 esitatud eraldi dokumendis vaidles komisjon vastu hagi vastuvõetavusele, väites eelkõige, et vaidlusalune otsus ei ole vaidlustatav akt ELTL artikli 263 tähenduses, kuna see ei tekita niisuguseid siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis mõjutaksid Amazoni huve tema õiguslikku seisundit selgelt muutval viisil. Amazon esitas vastuvõetamatuse vastuväite kohta oma seisukohad 14. mail 2021.
Vaidlustatud kohtumäärusega jättis Üldkohus Amazoni hagi vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata, leides, et vaidlusalusel otsusel on üksnes menetlusdokumendile omased tagajärjed ja see ei mõjuta seega Amazoni õiguslikku seisundit väljaspool tema menetluslikku seisundit.
Lisaks otsustas Üldkohus vastavalt oma kodukorra artikli 144 lõikele 3, et puudub vajadus otsustada menetlusse astumise avalduste, sealhulgas Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Itaalia konkurentsi- ja turujärelevalveamet, edaspidi „AGCM“) menetlusse astumise avalduse üle.

Menetlus Euroopa Kohtus ja poolte nõuded
Amazon esitas käesolevas asjas apellatsioonkaebuse Euroopa Kohtu kantseleile 21. detsembril 2021.
AGCM palus 13. aprillil 2022 esitatud dokumendis Euroopa Liidu Kohtu põhikirja artikli 40 teise lõigu ning Euroopa Kohtu kodukorra artiklite 129 ja 130 alusel luba astuda menetlusse komisjoni nõuete toetuseks.
Euroopa Kohtu president rahuldas selle avalduse oma 14. juuli 2022. aasta kohtumäärusega Amazon.com jt
vs.
komisjon (C‑815/21 P, ei avaldata, EU:C:2022:596). Kuna avaldus esitati pärast kodukorra artiklis 130 ette nähtud tähtaja möödumist, kuid enne menetluse suulise osa avamise otsust, lubati AGCM‑l vastavalt kodukorra artikli 129 lõikele 4 astuda menetlusse komisjoni nõuete toetuseks ja esitada oma seisukohad kohtuistungil, kui see toimub.
Amazon palub apellatsioonkaebuses Euroopa Kohtul:
–        tühistada vaidlustatud kohtumäärus;
–        lükata tagasi vastuvõetamatuse vastuväide, mille komisjon esitas Üldkohtus, ja
–        saata asi tagasi Üldkohtule sisulise otsuse tegemiseks.
Komisjon palub Euroopa Kohtul:
–        jätta apellatsioonkaebus rahuldamata ja
–        mõista kõik käesoleva menetluse kohtukulud välja Amazonilt.

Apellatsioonkaebus
Amazon esitab oma apellatsioonkaebuse põhjendamiseks üheainsa väite, mis jaguneb kolmeks osaks, millest esimene puudutab Üldkohtu poolt ELTL artikli 263 rikkumist, teine määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 väära tõlgendamist ning kolmas seda, et Üldkohtu põhjenduses lähtutakse ammendavuse huvides esitatud järeldustest, mis on ekslikud ja tulemusetud.

Ainsa väite teine osa

Poolte argumendid
Ainsa väite teises osas, mida tuleb analüüsida esimesena, väidab Amazon, et Üldkohus tõlgendas vaidlustatud kohtumääruses vääralt määruse nr 1/2003 artikli 11 lõiget 6.
Nii tõlgendas Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse punktides 28–50 seda sätet väidetavalt vastuoluliselt, märkides ühelt poolt selle kohtumääruse punktis 41, et viidatud sätte eesmärk on võimaldada ettevõtjatel ennast kaitsta liikmesriikide konkurentsiasutuste ja komisjoni paralleelsete menetluste eest, tunnistades samas teiselt poolt, et komisjon võib omal äranägemisel selle kaitse andmisest keelduda.
See väär tõlgendus tuleneb sellest, et vaidlustatud kohtumääruse punktides 26–28 on segi aetud mõisted „geograafiline turg“, „geograafiline ulatus“ ja „menetluse geograafiline ulatus“. Amazon väidab sellega seoses, et vaidlusaluses otsuses ei piiritletud mingit „geograafilist turgu“, vaid piirduti Itaalia väljajätmisega komisjoni uurimise territoriaalsest kohaldamisalast üksnes selleks, et hoida kõrvale määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikest 6 tulenevatest kohustustest.
Lõpuks väidab Amazon, et vaidlustatud kohtumääruse punktis 28 seab Üldkohus määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikega 6 antud kaitse sõltuvusse komisjoni kaalutlusõigusest. Põhimõtteliselt ei saa aga haldusasutus üheski liidu õiguse valdkonnas kasutada oma kaalutlusõigust nii, et ta kaotab seadusega antud kaitse.
Komisjon vaidleb vastu nende argumentide põhjendatusele.

Euroopa Kohtu hinnang
Määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 tõlgendamisega seoses tuleb rõhutada, et vaidlustatud kohtumääruse punktis 23 märkis Üldkohus, et akt, millega komisjon alustab ELTL artikli 102 kohaldamise menetlust, tekitab üldjuhul vaid menetlusdokumendile ainuomaseid tagajärgi ega mõjuta apellantide õiguslikku olukorda väljaspool nende menetluslikku olukorda. Seejärel järeldas Üldkohus nimetatud kohtumääruse punktis 38, et selles kohtuasjas olid otsusel jätta Itaalia välja selle menetluse ulatusest, mille komisjon algatas pärast vaidlusaluse otsuse tegemist, üksnes menetlusdokumendile omased tagajärjed ja see ei mõjutanud Amazoni õiguslikku olukorda väljaspool tema menetluslikku olukorda.
Ta lisas selle kohtumääruse punktis 39, et seda järeldust ei sea kahtluse alla Amazoni argumendid, mille kohaselt tekitab vaidlusalune otsus – mis oli küll menetluslikku laadi – õiguslikke ja siduvaid tagajärgi, kuna Itaalia territooriumi väljajätmisega selle otsuse kohaldamisalast jäeti Amazon ilma kaitsest paralleelsete menetluste eest, mis on ette nähtud määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6.
Niisiis leidis Üldkohus pärast seda, kui ta oli vaidlustatud kohtumääruse punktis 41 rõhutanud, et viimati nimetatud sättest tulenev liikmesriikide konkurentsiasutuste pädevuse kaotamine võimaldab ettevõtjatel end kaitsta nende asutuste ja komisjoni paralleelsete menetluste eest, selle kohtumääruse punktides 45–48, et see kaitse ei anna ettevõtjale mingit õigust nõuda, et juhtumit käsitleks tervikuna komisjon. Seetõttu leidis Üldkohus selle kohtumääruse punktis 49, et Amazonil ei olnud alust väita, et vaidlusaluse otsuse vaidlustatud osa jättis ta ilma määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6 ette nähtud kaitsest, kuna see kaitsev toime ei tähenda, et komisjon on kohustatud algatama menetluse, et jätta liikmesriikide konkurentsiasutused ilma nende pädevusest kohaldada ELTL artikleid 101 ja 102.
Vastupidi Amazoni väidetule ei ole määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 selline tõlgendus väär.
Määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 esimese lause kohaselt kaotavad nimelt liikmesriikide konkurentsiasutused pädevuse kohaldada ELTL artikleid 101 ja 102, kui komisjon algatab selle määruse III peatüki alusel menetluse niisuguse otsuse vastuvõtmiseks, mille eesmärk on kas tuvastada ELTL artiklite 101 ja 102 rikkumine, kohustada asjaomaseid ettevõtjaid lõpetama kõnealused rikkumised, määrata pärast selliste rikkumiste
prima facie
tuvastamist ajutiste meetmete kohaldamine, muuta ettevõtjate võetud kohustused siduvaks või tuvastada, et ELTL artiklid 101 ja 102 ei ole kohaldatavad.
Sellest tuleneb, et kui komisjon algatab määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 esimese lause alusel ühe või mitme ettevõtja suhtes menetluse ELTL artiklite 101 või 102 võimaliku rikkumise tõttu, kaotavad liikmesriikide konkurentsiasutused pädevuse algatada menetlus samade ettevõtjate suhtes seoses sama väidetavalt konkurentsivastase tegevusega, mida viidi läbi samal või samadel perioodidel, samal või samadel kauba- või geograafilistel turgudel (25. veebruari 2021. aasta kohtuotsus Slovak Telekom, C‑857/19, EU:C:2021:139, punkt 30).
Selline pädevuse kaotamine on põhjendatud asjaoluga, et paralleelselt komisjoniga on liidu konkurentsieeskirju õigus kohaldada ka liikmesriikide konkurentsiasutustel, mistõttu – nagu nähtub määruse nr 1/2003 põhjendusest 17 – on määruse eesmärk muu hulgas tagada liidu konkurentsieeskirjade järjekindel kohaldamine ja nende eeskirjade rakendamise eest vastutavate ametiasutuste võrgu haldamine parimal võimalikul viisil. Lisaks, kuna nende reeglite selline paralleelne kohaldamine ei tohi toimuda ettevõtjaid kahjustavalt, võimaldab liikmesriikide konkurentsiasutuste pädevuse kaotamine ettevõtjatel ka ennast kaitsta nende asutuste ja komisjoni paralleelselt läbi viidavate menetluste eest (vt selle kohta 25. veebruari 2021. aasta kohtuotsus Slovak Telekom, C‑857/19, EU:C:2021:139, punkt 32 ja seal viidatud kohtupraktika).
Sellega seoses tuleb meenutada, et menetluse algatamise otsus määruse nr 773/2004 artikli 2 lõike 1 tähenduses ei võta selle adressaatidelt nende menetlusõigusi. Vastupidi, see menetlus on ette nähtud sellisena, et puudutatud ettevõtjatel oleks võimalik teha teatavaks oma seisukoht ja anda komisjonile võimalikult palju teavet enne, kui komisjon teeb nende huve mõjutava otsuse. Selle eesmärk on seega luua neile menetluslikud tagatised ja nagu nähtub määruse nr 1/2003 põhjendusest 32 ja määruse nr 773/2004 põhjendusest 10, anda ettevõtjatele õigus olla komisjoni poolt ära kuulatud (29. jaanuari 2020. aasta kohtumäärus Silgan Closures ja Silgan Holdings
vs.
komisjon, C‑418/19 P, ei avaldata, EU:C:2020:43, punkt 48).
Seega põhinevad Amazoni poolt tema ainsa väite selle osa põhjendamiseks esitatud argumendid – mille kohaselt annab määruse nr 1/2003 artikli 11 lõige 6 ettevõtjatele liikmesriikide konkurentsiasutuste ja komisjoni paralleelsete menetluste eest kaitse, millest see institutsioon ta ilma jättis, sest Itaalia jäeti õigusvastaselt välja vaidlusaluse otsusega algatatud uurimise territoriaalsest kohaldamisalast – selle sätte ilmselgelt vääral tõlgendusel.
Nimelt on määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikest 6 tulenev kaitse kohaldatav vaid juhul, kui liikmesriikide konkurentsiasutused ja komisjon algatavad paralleelselt menetluse samade ettevõtjate suhtes sama väidetava konkurentsivastase tegevuse eest samal või samadel perioodidel samal või samadel kauba- või geograafilistel turgudel.
Nagu komisjon oma vastuses apellatsioonkaebusele õigesti väidab, sõltub see kaitse ELTL artikli 101 või 102 kohaldamise menetluse algatamise otsuse kohaldamisalast.
Järelikult ei saa ettevõtjad sellele kaitsele tugineda, kui komisjon ei ole menetlust algatanud või kui ta ei ole menetlust algatanud teatava territooriumi suhtes.
Kuna käesolevas asjas vaidlusaluse otsuse alusel algatatud menetluse territoriaalne kohaldamisala ei hõlmanud Itaaliat, ei saanud selles olla kohaldatav ka määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6 ette nähtud kaitse paralleelsete menetluste eest.
Lisaks, nagu Üldkohus vaidlustatud kohtumääruse punktis 45 viga tegemata märkis, ei anna see kaitse paralleelsete menetluste eest ettevõtjale mingit õigust sellele, et juhtumit käsitleks tervikuna komisjon.
Nimelt, kui asuda Amazoniga sarnasele seisukohale, et komisjoni otsus algatada menetlus otsuse vastuvõtmiseks määruse nr 1/2003 III peatüki sätete alusel hõlmab tingimata kogu EMPd, võtaks see nimetatud institutsioonilt ulatusliku kaalutlusruumi, mis tal on sellise otsuse vastuvõtmisel vastavalt määruse nr 773/2004 artikli 2 lõikele 1.
Eespool esitatud põhjendustest tuleneb, et Üldkohus ei ole teinud viga määruse nr 1/2003 artikli 11 lõike 6 tõlgendamisel. Järelikult on tulemusetu Amazoni argument, mille kohaselt ajas Üldkohus segamini mõisted „geograafiline turg“, „geograafiline ulatus“ ja „menetluse geograafiline ulatus“.
Seega tuleb ainsa väite teine osa põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.

Ainsa väite esimene osa

Poolte argumendid
Amazon väidab, et Üldkohus rikkus ELTL artikli 263 esimest ja neljandat lõiku sellega, et ta pidas vääralt tühistamishagi vastuvõetamatuks põhjusel, et vaidlusalune otsus ei tekita Amazonile õiguslikke tagajärgi.
Vaidlusaluse otsuse tagajärgi ja õiguslikku laadi oleks tulnud hinnata selle otsuse funktsiooni seisukohast. Amazon heidab Üldkohtule ette seda, et viimane piirdus oma otsuses vaid selle tuvastamisega, et kohtupraktika kohaselt tekitab ELTL artikli 102 kohaldamise menetluse algatamise akt üldjuhul üksnes menetlusdokumendile omaseid tagajärgi ega mõjuta väljaspool selle adressaatidest ettevõtjate menetluslikku olukorda nende õiguslikku olukorda, jättes aga selle otsuse täpsemalt analüüsimata.
Amazon leiab, et kui Üldkohus oleks seda otsust sisuliselt analüüsinud, oleks ta tuvastanud, et see ei piirdunud menetluse algatamisega, vaid tekitas eraldiseisva õigusliku tagajärje, jättes ta õigusvastaselt ilma määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6 ette nähtud kaitsest paralleelsete menetluste eest, mille võivad läbi viia kaks konkurentsiasutust sama ettevõtja suhtes.
Komisjon vaidleb Amazoni argumentidele vastu, leides esimese võimalusena, et ainsa väite esimene osa on vastuvõetamatu, kuna ei ole täpsustatud, millised on vaidlustatud kohtumääruse kritiseeritavad osad, ning teise võimalusena, et see väiteosa on sisuliselt põhjendamatu.

Euroopa Kohtu hinnang
Mis puudutab käesoleva väiteosa vastuvõetavust, siis piisab, kui tõdeda, et vastupidi komisjoni hinnangule määratles Amazon piisavalt täpselt vaidlustatud kohtumääruse osad, mida tema argumendid kritiseerisid. Apellatsioonkaebusest nähtub nimelt selgelt, et Amazon heidab Üldkohtule ette viimase otsust, et vaidlusalune otsus on ELTL artikli 102 kohaldamise menetluse algatamise akt, millel on üksnes menetlusdokumendile omased tagajärjed ja mis ei mõjuta selle adressaatidest ettevõtjate õiguslikku olukorda väljaspool nende menetluslikku olukorda, jättes aga selle otsuse täpsemalt analüüsimata.
Sellest järeldub, et ainsa väite käesolev osa on vastuvõetav.
Mis puudutab väiteosa sisu, siis on Amazoni apellatsioonkaebuse punktides 27 ja 28 sõnaselgelt märgitud, et Amazoni hinnangul rikkus Üldkohus käesolevas asjas ELTL artiklit 263, piirdudes vaidlusaluse otsuse formaalse kirjeldusega, viimata läbi sisulist analüüsi, mis oleks võimaldanud tuvastada, et see otsus ei piirdunud menetluse algatamisega otsuse vastuvõtmiseks määruse nr 1/2003 III peatüki sätete alusel, nagu on ette nähtud määruse nr 773/2004 artikli 2 lõikes 1, vaid sellel oli teistsugune õiguslik mõju, kuna see lõpetas määruse nr 1/2003 artikli 11 lõikes 6 ette nähtud kaitse.
Need argumendid põhinevad eeldusel, et Amazonil on õigus tugineda viidatud sättes ette nähtud kaitsele. Ainsa väite teise osa analüüsist nähtub aga, et selline eeldus on väär.
Järelikult tuleb ainsa väite esimene osa, mis põhineb täielikult sellel vääral eeldusel, põhjendamatuse tõttu tagasi lükata.

Ainsa väite kolmas osa

Poolte argumendid
Oma ainsa väite kolmandas osas, mis on suunatud vaidlustatud kohtumääruse punktide 32–50 vastu, väidab Amazon, et kohtumäärus põhineb „ammendavuse huvides esitatud järeldustel, mis on ekslikud ja tulemusetud“. Kõigepealt viitas Üldkohus oma põhjenduses ekslikult Amazoni argumentidele, mille kohaselt võib ta olla sunnitud end kaitsma kahe erineva konkurentsiasutuse menetluses, kuna Üldkohus ei võtnud Amazoni õiguste rikkumist arvesse. Järgmiseks ei oma vaidlusaluse otsuse ajutine laad käesoleva hagi seisukohast tähtsust. Lõpuks on väär samastada hagi taotlusega, et komisjon algataks menetluse Itaalia turu suhtes.
Komisjon vaidleb sellele argumentatsioonile vastu.

Euroopa Kohtu hinnang
Tuleb märkida, et kuna ainsa väite kaks esimest osa lükati tagasi, ei saa Üldkohtu järeldust, et Amazoni hagi on vastuvõetamatu, kahtluse alla seada selle väite kolmanda osaga, milles Amazon piirdub Üldkohtu „täiendavate järelduste“ vaidlustamisega nende ekslikkuse ja tulemusetuse tõttu, ning seetõttu tuleb väite kolmas osa tulemusetuse tõttu tagasi lükata.
Eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb ainsa väite kõik osad tagasi lükata ja seega apellatsioonkaebus tervikuna rahuldamata jätta.

Kohtukulud
Euroopa Kohtu kodukorra artikli 184 lõige 2 näeb ette, et kui apellatsioonkaebus on põhjendamatu, otsustab Euroopa Kohus kohtukulude jaotuse. Vastavalt sama kodukorra artikli 138 lõikele 1, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, on kohtuvaidluse kaotanud pool kohustatud hüvitama kohtukulud, kui vastaspool on seda nõudnud.
Kuna komisjon on nõudnud kohtukulude väljamõistmist Amazonilt ja viimase apellatsioonkaebus tuleb jätta rahuldamata, tuleb kohtukulud välja mõista Amazonilt.
Vastavalt kodukorra artikli 140 lõikele 3, mida kodukorra artikli 184 lõike 1 alusel kohaldatakse apellatsioonkaebuste suhtes, võib Euroopa Kohus otsustada, et muu kui kodukorra artikli 140 lõigetes 1 ja 2 nimetatud menetlusse astuja kannab ise oma kohtukulud. Käesolevas asjas tuleb otsustada, et AGCM kannab ise oma apellatsioonimenetlusega seotud kohtukulud.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (seitsmes koda) otsustab:
1.
Jätta apellatsioonkaebus rahuldamata.
2.
Jätta Amazon.com Inc., Amazon Services Europe Sàrl
‑
i, Amazon EU Sàrl
‑
i ja Amazon Europe Core Sàrl
‑
i kohtukulud nende endi kanda ja mõista neilt välja Euroopa Komisjoni kohtukulud.
3.
Jätta Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Itaalia konkurentsi- ja turujärelevalveamet) apellatsioonimenetluse kohtukulud tema enda kanda.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: inglise.