CELEX: 62020CJ0460
Predhodno odločanje
Varstvo posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov
Direktiva 95/46/ES
Člen 12(b)
Člen 14, prvi odstavek, točka (a)
Uredba (EU) 2016/679
Člen 17(3)(a)
Upravljavec spletnega iskalnika
Iskanje na podlagi imena osebe
Prikaz povezave do člankov, ki vsebujejo domnevno netočne informacije, na seznamu zadetkov iskanja
Prikaz v obliki predoglednih sličic (thumbnails) fotografij, s katerimi je ilustriran ta članek, na seznamu zadetkov slikovnega iskanja
Zahteva za odstranitev povezav, naslovljena na upravljavca iskalnika
Tehtanje temeljnih pravic
Členi 7, 8, 11 in 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah
Obveznosti in odgovornosti upravljavca iskalnika pri obravnavi zahteve za odstranitev povezav
Dokazno breme, ki ga nosi vlagatelj zahteve za odstranitev povezav

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 17(3)(a) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (
UL 2016, L 119, str. 1
, v nadaljevanju: SUVP) ter člena 12(b) in člena 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 15, str. 355) v povezavi s členi 7, 8, 11 in 16 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (v nadaljevanju: Listina).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebama TU in RE na eni strani ter družbo Google LLC na drugi strani v zvezi z zahtevo, prvič, da se članki, v katerih sta identificirani, odstranijo iz zadetkov iskanja, opravljenega na podlagi njunih imen, in drugič, naj se fotografije, na katerih sta, prikazane v obliki predoglednih sličic („
thumbnails
“), odstranijo iz zadetkov slikovnega iskanja.
Pravni okvir
Direktiva 95/46
Člen 1 Direktive 95/46, naslovljen „Namen direktive“, je v odstavku 1 določal:
„V skladu s to direktivo države članice varujejo temeljne pravice in svoboščine fizičnih oseb in predvsem njihovo pravico do zasebnosti pri obdelavi osebnih podatkov.“
Člen 2 te direktive, naslovljen „Opredelitev pojmov“, je določal:
„V tej direktivi:
(a)
‚osebni podatek‘ pomeni katero koli informacijo, ki se nanaša na določeno ali določljivo fizično osebo (‚posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki‘); […]
(b)
‚obdelava osebnih podatkov‘ (‚obdelava‘) pomeni kakršen koli postopek ali niz postopkov, ki se izvajajo v zvezi z osebnimi podatki z avtomatskimi sredstvi ali brez njih; […]
[…]
(d)
‚upravljavec‘ pomeni fizično ali pravno osebo, javni organ, agencijo ali kateri koli drug organ, ki sam ali skupaj z drugimi določa namene in sredstva obdelave osebnih podatkov; […]
[…]“.
Člen 6, ki je v oddelku I poglavja II navedene direktive, naslovljenem „Načela v zvezi s kakovostjo podatkov“, je določal:
„1.   Države članice določijo, da morajo biti osebni podatki:
[…]
(d)
točni in po potrebi ažurirani; uporabiti je treba vse primerne ukrepe za zagotovitev, da se podatki, ki so netočni ali nepopolni, zbrišejo ali popravijo, ob upoštevanju namenov, za katere so bili zbrani ali za katere se naprej obdelujejo;
[…]“.
V oddelku V poglavja II te direktive, naslovljenem „Pravica posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do dostopa do podatkov“, je člen 12, naslovljen „Pravica do dostopa“, določal:
„Države članice jamčijo vsakemu posamezniku, na katerega se osebni podatki nanašajo, pravico, da pridobi od upravljavca:
[…]
(b)
po potrebi popravke, izbris ali blokiranje podatkov, katerih obdelava ni v skladu z določbami te direktive, predvsem zaradi nepopolnih ali netočnih podatkov;
[…]“.
Člen 14, prvi odstavek, ki je v oddelku VII poglavja II Direktive 95/46, naslovljenem „Pravica posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do ugovora“, je določal:
„Države članice priznavajo posamezniku, na katerega se osebni podatki nanašajo, pravico:
(a)
da vsaj v primerih iz člena 7(e) in (f) na podlagi zakonitih in nujnih razlogov, povezanih z njegovim posebnim položajem kadar koli ugovarja obdelavi podatkov, ki se nanašajo nanj, razen kjer nacionalna zakonodaja določa drugače. Kadar obstaja utemeljen ugovor, obdelava, ki jo uvede upravljavec, ne sme več vključevati teh podatkov;
[…]“.
SUVP
SUVP je v skladu s svojim členom 94(1) Direktivo 95/46 razveljavila z učinkom od 25. maja 2018. V skladu s členom 99(2) SUVP se ta uredba uporablja od istega datuma.
V uvodnih izjavah 4, 39 in 65 te uredbe je navedeno:
„(4)
Obdelava osebnih podatkov bi morala biti oblikovana tako, da služi ljudem. Pravica do varstva osebnih podatkov ni absolutna pravica; v skladu z načelom sorazmernosti jo je treba obravnavati glede na vlogo, ki jo ima v družbi, in jo uravnotežiti z drugimi temeljnimi pravicami. Ta uredba spoštuje vse temeljne pravice in upošteva svoboščine in načela, priznana z Listino, kakor so zajeta v Pogodbah, zlasti spoštovanje zasebnega in družinskega življenja, stanovanja in komunikacij, varstvo osebnih podatkov, svobodo misli, vesti in vere, svobodo izražanja in obveščanja, svobodo gospodarske pobude, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča ter kulturno, versko in jezikovno raznolikost.
[…]
(39)
[…] Sprejeti bi bilo treba vse smiselne ukrepe za popravek ali izbris netočnih osebnih podatkov. […]
[…]
(65)
Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, bi moral imeti pravico do popravka osebnih podatkov v zvezi z njim in ,pravico do pozabe‘, kadar hramba takih podatkov krši to uredbo ali pravo Unije ali pravo države članice, ki velja za upravljavca. […] Vendar bi morala biti nadaljnja hramba osebnih podatkov zakonita, če je to potrebno za uresničevanje pravice do svobode izražanja in obveščanja […]“.
V poglavju I navedene uredbe, naslovljenem „Splošne določbe“, člen 4, naslovljen „Opredelitev pojmov“, določa:
„V tej uredbi:
,osebni podatki‘ pomeni katero koli informacijo v zvezi z določenim ali določljivim posameznikom (v nadaljnjem besedilu: posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki); […];
,obdelava‘ pomeni vsako dejanje ali niz dejanj, ki se izvaja v zvezi z osebnimi podatki ali nizi osebnih podatkov z avtomatiziranimi sredstvi ali brez njih […];
[…]
(7)
,upravljavec‘ pomeni fizično ali pravno osebo, javni organ, agencijo ali drugo telo, ki samo ali skupaj z drugimi določa namene in sredstva obdelave; […]
[…]“.
V poglavju II te uredbe, naslovljenem „Načela“, člen 5, naslovljen „Načela v zvezi z obdelavo osebnih podatkov“, določa:
„1.   Osebni podatki morajo biti:
[…]
(d)
točni in, kadar je to potrebno, posodobljeni; sprejeti je treba vse razumne ukrepe za zagotovitev, da se netočni osebni podatki brez odlašanja izbrišejo ali popravijo ob upoštevanju namenov, za katere se obdelujejo (,točnost‘);
[…]
2.   Upravljavec je odgovoren za skladnost z odstavkom 1 in je to skladnost tudi zmožen dokazati (,odgovornost‘).“
Oddelek 3 poglavja III SUVP, naslovljen „Popravek in izbris“, med drugim vsebuje člena 16 in 17 te uredbe.
Člen 16 te uredbe, naslovljen „Pravica do popravka“, določa:
„Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ima pravico doseči, da upravljavec brez nepotrebnega odlašanja popravi netočne osebne podatke v zvezi z njim. Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ima ob upoštevanju namenov obdelave, pravico do dopolnitve nepopolnih osebnih podatkov, vključno s predložitvijo dopolnilne izjave.“
Člen 17 navedene uredbe, naslovljen „Pravica do izbrisa (,pravica do pozabe‘)“, določa:
„1.   Posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ima pravico doseči, da upravljavec brez nepotrebnega odlašanja izbriše osebne podatke v zvezi z njim, upravljavec pa ima obveznost osebne podatke brez nepotrebnega odlašanja izbrisati, kadar velja eden od naslednjih razlogov:
(a)
osebni podatki niso več potrebni v namene, za katere so bili zbrani ali kako drugače obdelani;
(b)
posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, prekliče privolitev, na podlagi katere poteka obdelava v skladu s točko (a) člena 6(1) ali točko (a) člena 9(2), in kadar za obdelavo ne obstaja nobena druga pravna podlaga;
(c)
posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, obdelavi ugovarja v skladu s členom 21(1), za njihovo obdelavo pa ne obstajajo nobeni prevladujoči zakoniti razlogi, ali pa posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, obdelavi ugovarja v skladu s členom 21(2);
(d)
osebni podatki so bili obdelani nezakonito;
(e)
osebne podatke je treba izbrisati za izpolnitev pravne obveznosti v skladu s pravom Unije ali pravom države članice, ki velja za upravljavca;
(f)
osebni podatki so bili zbrani v zvezi s ponudbo storitev informacijske družbe iz člena 8(1).
2.   Kadar upravljavec objavi osebne podatke in je v skladu z odstavkom 1 osebne podatke obvezan izbrisati, ob upoštevanju razpoložljive tehnologije in stroškov izvajanja sprejme razumne ukrepe, vključno s tehničnimi, da upravljavce, ki obdelujejo osebne podatke, obvesti, da posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, od njih zahteva, naj izbrišejo morebitne povezave do teh osebnih podatkov ali njihove kopije.
3.   Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata, če je obdelava potrebna:
(a)
za uresničevanje pravice do svobode izražanja in obveščanja;
[…]“.
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
TU je član upravnega odbora in edini delničar investicijske družbe ter predsednik njene hčerinske družbe, ki skupaj in z drugimi družbami tvorita skupino družb. Je tudi edini družbenik tretje družbe, ki je edina družbenica četrte družbe, ta pa ima v lasti 60 % deležev pete družbe.
RE je bila partnerka TU in do maja 2015 prokuristka te četrte družbe.
Trije članki, v katerih je bil kritiziran naložbeni model, ki sta ga izvajali peta družba in skupina družb, navedeni v točki 15 te sodbe, so bili 27. aprila, 4. junija in 16. junija 2015 objavljeni na spletnem mestu www.g…net (v nadaljevanju: spletno mesto g-net). Članek z dne 4. junija 2015 je bil poleg tega ilustriran s tremi fotografijami TU, in sicer za volanom luksuznega avtomobila, v helikopterju in pred letalom, ter z eno fotografijo RE v kabrioletu.
Upravljavec spletnega mesta g-net je po pravnih navedbah („
Impressum
“) G LLC s sedežem v New Yorku (Združene države). Poslovni cilj družbe G LLC je po njenih navedbah „trajnostno prispevati k preprečevanju goljufije v gospodarstvu in družbi, z dejavnim informiranjem in zagotavljanjem stalne preglednosti“. V različnih publikacijah je bil kritiziran poslovni model družbe G LLC, zlasti s tem, da ji je bilo očitano izvajanje „izsiljevanja“ nad podjetji, tako da je najprej objavila negativna poročila o teh podjetjih in nato v zameno za denarni znesek predlagala izbris teh poročil ali preprečitev njihove objave.
Družba Google je članka z dne 4. junija 2015 in 16. junija 2015 uvrstila na seznam zadetkov iskanja, ki je bil prikazan, če so bili v njen iskalnik vneseni priimka in imeni tožečih strank iz postopka v glavni stvari – tako ločeno kot tudi v povezavi z imeni nekaterih podjetij – medtem ko je bil članek z dne 27. aprila 2015 na seznam zadetkov uvrščen, če so bila v iskalnik vnesena imena nekaterih podjetij, do teh člankov pa je bilo mogoče dostopiti prek povezave. Poleg tega je družba Google pri slikovnem iskanju na tem iskalniku na seznamu zadetkov, v obliki predoglednih sličic, prikazala fotografije tožečih strank iz postopka v glavni stvari iz članka z dne 4. junija 2015. Prikaz teh fotografij je prenehal najkasneje septembra 2017. Članki pa naj ne bi bili več dostopni na spletnem mestu g-net najpozneje od 28. junija 2018.
Tožeči stranki v postopku v glavni stvari sta od družbe Google kot upravljavca obdelave osebnih podatkov, ki se izvaja z njenim iskalnikom, zahtevali, prvič, naj s seznama zadetkov iskanja odstrani povezave do člankov iz postopka v glavni stvari, ker naj bi ti vsebovali netočne trditve in obrekljiva mnenja, in drugič, naj ss seznama zadetkov iskanja odstrani predogledne sličice. Trdili sta, da je družba G LLC tudi njiju „izsiljevala“.
Družba Google tej zahtevi ni ugodila, pri čemer se je sklicevala na profesionalni okvir, v katerega spadajo članki in fotografije iz postopka v glavni stvari, ter trdila, da z domnevno netočnostjo informacij, ki jih ti članki vsebujejo, ni bila seznanjena.
Tožeči stranki v postopku v glavni stvari sta leta 2015 pri Landgericht Köln (deželno sodišče v Kölnu, Nemčija) vložili tožbo, s katero sta predlagali, naj se družbi Google naloži, naj s seznama zadetkov iskanja odstrani povezave do člankov iz postopka v glavni stvari in da preneha prikazovati fotografije, na katerih sta, v obliki predoglednih sličic. To sodišče je s sodbo z dne 22. novembra 2017 tožbo zavrnilo.
Tožeči stranki v postopku v glavni stvari sta zoper to sodbo vložili pritožbo pri Oberlandesgericht Köln (višje deželno sodišče v Kölnu, Nemčija), ki jo je s sodbo z dne 8. novembra 2018 zavrnilo. To sodišče je poudarilo, da morata imeti specifični način delovanja iskalnika in poseben pomen, ki ga ima ta za delovanje spleta, znatno težo v okviru tehtanja nasprotujočih si pravic in interesov, ki ga je treba izvesti. Ker upravljavec iskalnika na splošno nima nobene pravne vezi s ponudniki vsebin, uvrščenih na seznam zadetkov, in ker ne more poizvedovati za dejstvi in jih oceniti tudi ob upoštevanju mnenja teh ponudnikov, naj bi zanj veljale posebne obveznosti ravnanja le, če se na podlagi konkretne navedbe posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, seznani z očitno in na prvi pogled jasno ugotovljivo kršitvijo prava. Ta načela naj bi veljala tudi, če se iskalnik uporablja samo za iskanje slik, saj naj bi bili upoštevni interesi primerljivi.
Pritožbeno sodišče je dodalo, da ker je treba odločilno upoštevati točnost zatrjevanega dejstva, dokazno breme v zvezi s tem nosi vložnik zahteve za odstranitev povezave. V obravnavani zadevi pa naj glede na to, da tožeči stranki iz postopka v glavni stvari nista dokazali netočnosti dejstev, navedenih v zvezi z njima, družba Google ne bi mogla opraviti dokončne presoje člankov iz postopka v glavni stvari in naj zato ne bi bila dolžna odstraniti povezav do teh člankov. Fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic, naj bi bilo mogoče, ker spremljajo enega od teh člankov, šteti za tekoče novice.
Tožeči stranki v postopku v glavni stvari sta pri Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče, Nemčija), predložitvenem sodišču, vložili revizijo.
To sodišče navaja, da je izid te revizije odvisen od razlage prava Unije, zlasti člena 17(3)(a) SUVP ter člena 12(b) in člena 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive 95/46.
Predložitveno sodišče najprej poudarja, da po njegovem mnenju zahteva, naj se družbi Google odredi, da s seznama zadetkov iskanja odstrani povezave do člankov iz postopka v glavni stvari,
ratione temporis
spada na področje uporabe SUVP, medtem ko zahteva, naj se družbi Google odredi, da s seznama zadetkov slikovnega iskanja odstrani predogledne sličice,
ratione temporis
spada na področje uporabe Direktive 95/46, ker teh sličic iskalnik, ki ga upravlja družba Google, na dan začetka veljavnosti SUVP ni več prikazoval. Vendar navedeno sodišče v zvezi z zadnjenavedeno zahtevo Sodišču predlaga, naj poda odgovor v zvezi s tem tudi ob upoštevanju te uredbe.
Predložitveno sodišče nato ugotavlja, da zaradi okoliščine, da članki iz postopka v glavni stvari niso več na voljo na spletnem mestu g-net in da družba Google ne prikazuje več predoglednih sličic, ni prenehal interes tožečih strank iz postopka v glavni stvari, da nadaljujeta uveljavljanje svoje zahteve za odstranitev povezav, saj naj bi bilo na spletnem mestu g-net navedeno le, da iz različnih razlogov ti članki „trenutno“ niso na voljo. V teh okoliščinah ni mogoče izključiti, da bodo navedeni članki v prihodnosti spet dani na splet in ponovno uvrščeni na seznam zadetkov iskanja z iskalnikom družbe Google, pri čemer je treba poleg tega pojasniti, da ta zadenjenavedena družba še vedno meni, da je ta zahteva za odstranitev povezav neupravičena in vztraja pri svoji zavrnitvi te zahteve.
Glede vsebinske presoje, predložitveno sodišče na prvem mestu v zvezi z zahtevo, naj se s seznama zadetkov iskanja odstranijo povezave do člankov iz postopka v glavni stvari, poudarja, da tožeči stranki iz postopka v glavni stvari to utemeljujeta zlasti s sklicevanjem na netočnost nekaterih trditev v teh člankih. Postavljalo naj bi se torej vprašanje, ali morata dokazati zatrjevano netočnost teh trditev ali vsaj dokazati, da je do določene mere očitno, da te trditve niso točne, ali pa bi morala, nasprotno, družba Google bodisi domnevati, da so trditve tožečih strank v postopku v glavni stvari pravilne, bodisi poizkušati sama razjasniti dejstva.
Po mnenju predložitvenega sodišča zahteva po enakopravnem tehtanju nasprotujočih si temeljnih pravic, ki izhajajo iz členov 7 in 8 Listine na eni strani ter členov 11 in 16 Listine na drugi strani ni izpolnjena, če v položaju, kakršen je ta v zadevi v glavni stvari, dokazno breme nosi izključno ena ali druga stranka.
Zato to sodišče predlaga, naj se sprejme rešitev, s katero bi se posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, naložilo, da vsaj začasno reši vprašanje točnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, z uveljavljanjem svoje pravice pred sodiščem proti ponudniku vsebin, če bi bila pridobitev vsaj začasnega sodnega varstva zanj razumna možnost glede na okoliščine konkretnega primera. Res je, da bi lahko posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ker nima povezave s ponudnikom vsebin, imel enake težave kot upravljavec iskalnika, da stopi v stik z njim. Vendar naj bi ta posameznik vedel, ali je vsebina, uvrščena na seznam zadetkov, točna ali ne. Vprašanje, ali je od navedenega posameznika mogoče razumno zahtevati, da svojo pravico pred sodiščem uveljavlja proti ponudniku vsebin, bi lahko bilo na primer odvisno od tega, ali se tega lahko brez posebne težave toži v Evropski uniji.
S tega vidika se predložitveno sodišče nagiba k mnenju, da je na splošno od osebe, na katero se nanašajo osebni podatki, mogoče razumno zahtevati, da vloži predlog za izdajo začasne odredbe proti ponudniku vsebin, katerega ime je znano, ne pa proti anonimnemu ponudniku ali ponudniku, ki mu ni mogoče poslati obvestil. Nasprotno pa naj na pravice v razmerju do upravljavca iskalnika ne bi vplivala dejanska možnost doseči izvršitev morebitne odredbe o izbrisu proti ponudniku vsebin.
Na drugem mestu, v zvezi z zahtevo, naj se družbi Google naloži, naj preneha prikazovati fotografije tožečih strank iz postopka v glavni stvari, vsebovane v članku z dne 4. junija 2015, v obliki predoglednih sličic, predložitveno sodišče najprej opozarja, da te predogledne sličice sicer vsebujejo povezavo, ki omogoča dostop do spletne strani tretje osebe, na kateri je bila objavljena ustrezna fotografija, in tako seznanitev s kontekstom te objave. Ker pa seznam zadetkov slikovnega iskanja prikazuje le predogledne sličice, ne da bi bili povzeti elementi konteksta navedene objave s spletne strani tretje osebe, naj bi bil ta seznam sam po sebi nevtralen in naj ne bi omogočal seznanitve s kontekstom prvotne objave.
Tako se postavlja vprašanje, ali je treba za tehtanje, ki ga je treba opraviti v okviru člena 12(b) in člena 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive 95/46 ali člena 17(3)(a) SUVP, upoštevati samo predogledno sličico kot tako v nevtralnem kontekstu seznama zadetkov ali tudi prvotni kontekst objave ustrezne slike.
V zvezi s tem predložitveno sodišče ugotavlja, da v zadevi v glavni stvari, ki se nanaša na osebi, ki širši javnosti nista znani, zadevne fotografije same po sebi nikakor ne prispevajo k javni razpravi in ne zadovoljujejo prevladujoče potrebe po obveščanju v smislu določb, navedenih v prejšnji točki. Vendar naj bi imele v povezavi s člankom z dne 4. junija 2015, objavljenim na spletnem mestu g-net, pomembno vlogo pri utemeljitvi sporočila iz tega člena, v skladu s katerim naj bi tožeči stranki iz postopka v glavni stvari kot pobudnici in vodstvo četrte družbe in skupine družb iz točke 15 te sodbe uživali visoko življenjsko raven in imeli luksuzne predmete, medtem ko naj bi se zaposleni, distributerji in stranke teh družb spraševali o varnosti izvedenih naložb. Če bi bilo torej treba upoštevati kontekst, v katerem so bile te fotografije prvotno objavljene, bi bilo treba njihovo objavo kot predoglednih sličic na seznamu zadetkov šteti za utemeljeno, če je besedilo, ki ga spremljajo, tudi samo zakonito.
Po mnenju predložitvenega sodišča je element, ki govori v prid upoštevanju konteksta prvotne objave, dejstvo, da so predogledne sličice tehnično povezave, ki napotujejo na spletno stran tretje osebe. Prav tako naj bi bilo splošno znano, da povprečni preudarni uporabnik slikovnega iskalnika pozna dejstvo, da so predogledne sličice, ki jih iskalnik prikaže na seznamu zadetkov, odvzete iz publikacij tretjih oseb in da so fotografije, ki ustrezajo tem predoglednim sličicam, v teh publikacijah prikazane v določenem kontekstu.
Vendar naj bi bilo treba upoštevati dejstvo, da prvotni kontekst objave slik ni niti naveden niti kako drugače viden pri prikazu predoglednih sličic, v nasprotju s tem, kar velja za druge zadetke, ki se prikažejo ob iskanju. Vendar uporabnik, ki ga že od začetka zanima le prikaz slike, praviloma nima nobenega razloga, da bi raziskal izvor in prvotni kontekst objave.
Zato se po mnenju predložitvenega sodišča za presojo zakonitosti obdelave podatkov, ki jo opravi upravljavec zadevnega iskalnika, zdi logično, da se v tehtanje iz člena 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive 95/46 ali člena 17(3) SUVP vključijo le pravice in interesi, kot izhajajo iz same predogledne sličice.
V teh okoliščinah je Bundesgerichtshof (zvezno vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je združljivo s pravico posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do spoštovanja njegovega zasebnega življenja (člen 7 [Listine]) in do varstva njegovih osebnih podatkov (člen 8 [Listine]), če se pri tehtanju nasprotujočih si pravic in interesov iz členov 7, 8, 11 in 16 Listine, ki ga je treba na podlagi člena 17(3)(a) Uredbe [SUVP] opraviti pri presoji njegovega zahtevka za odstranitev povezave s seznama zadetkov, ki ga je vložil proti upravljavcu spletnega iskalnika – kadar povezava, katere odstranitev s seznama zadetkov se zahteva, napotuje na vsebino, ki zajema trditve in vrednostne sodbe, ki temeljijo na trditvah, za katere posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, trdi, da niso resnične, in je njena zakonitost odvisna od resničnosti trditev, ki jih vsebuje – kot odločilno upošteva tudi, ali bi lahko posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, razumno – na primer z začasno odredbo – dosegel pravno varstvo proti ponudniku vsebin in bi lahko s tem dosegel vsaj začasno razjasnitev vprašanja glede resničnosti vsebine, ki jo upravljavec iskalnika uvršča med zadetke?
2.
Ali je treba v primeru zahtevka za odstranitev s seznama zadetkov, ki se vloži proti upravljavcu spletnega iskalnika, ki pri iskanju na podlagi imena išče fotografije posameznikov, ki so jih tretje osebe v povezavi z imenom zadevne osebe namestile na splet, in ki fotografije, ki jih najde, na svojem seznamu zadetkov prikaže kot predogledne sličice („
thumbnails
“), pri tehtanju nasprotujočih si pravic in interesov iz členov 7, 8, 11 in 16 Listine, ki ga je treba opraviti na podlagi člena 12(b) in člena 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive [95/95] oziroma člena 17(3)(a) Uredbe [SUVP], kot odločilne upoštevati okoliščine prvotne objave tretje osebe, tudi če spletni iskalnik ob prikazu predogledne sličice prek hiperpovezave sicer napotuje na spletno stran tretje osebe, vendar je konkretno ne imenuje in zraven ne prikaže tudi konteksta, iz katerega izhaja?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Prvo vprašanje
Dopustnost
Družba Google dvomi o dopustnosti prvega vprašanja, saj naj bi bil problem, ki ga to zastavlja, hipotetičen. Natančneje, rešitev, ki jo predlaga predložitveno sodišče, naj bi bila v obliki abstraktne sheme, ki ni povezana z dejanskim stanjem zadeve v glavni stvari. Poleg tega naj Sodišče ne bi imelo elementov, ki so potrebni, da bi lahko na to vprašanje podalo koristen odgovor.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da v je skladu z ustaljeno sodno prakso v okviru sodelovanja med Sodiščem in nacionalnimi sodišči, določenega v členu 267 PDEU, le nacionalno sodišče, ki odloča o sporu in ki mora prevzeti odgovornost za bodočo sodno odločbo, tisto, ki ob upoštevanju posebnosti zadeve presodi potrebo po pridobitvi predhodne odločbe, da bi lahko izdalo sodbo, in tudi upoštevnost vprašanj, ki jih predloži Sodišču. Zato je Sodišče, kadar se predložena vprašanja nanašajo na razlago prava Unije, načeloma dolžno odločiti (sodba z dne 15. julija 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, točka
in navedena sodna praksa).
Sodišče lahko zavrne odločanje o vprašanju nacionalnega sodišča za predhodno odločanje samo, če je očitno, da zahtevana razlaga prava Unije nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari, če je problem hipotetičen ali če Sodišče nima na voljo dejanskih in pravnih elementov, ki so potrebni, da bi lahko na postavljena vprašanja dalo koristne odgovore (sodba z dne 15. julija 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je predložitveno sodišče, kot je navedel generalni pravobranilec v točki 22 sklepnih predlogov, zagotovilo dovolj natančen in celovit okvir dejanskega in pravnega konteksta spora o glavni stvari ter zadostno utemeljilo nujnost, da se v tem kontekstu pridobi odgovor na postavljeno vprašanje.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da se obdelava osebnih podatkov, ki se izvede v okviru dejavnosti iskalnika, razlikuje od obdelave, ki jo izvedejo izdajatelji spletnih mest in s katero se ti podatki vnesejo na spletno stran, in jo dopolnjuje (sodba z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
). Kadar posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, ukrepa proti upravljavcu iskalnika, zadevne pravice, interesi in omejitve zato niso nujno enaki kot v okviru tožbe, vložene proti ponudniku vsebin, tako da je potrebno posebno tehtanje za obravnavo zahteve za odstranitev povezav na podlagi člena 17 SUVP.
Iz razlogov, ki jih je navedlo predložitveno sodišče, pa je razvidno, da bi lahko odgovor Sodišča na vprašanje, ki se po eni strani nanaša na obseg obveznosti in odgovornosti, ki jih ima upravljavec iskalnika pri obravnavi zahteve za odstranitev povezav, ki temelji na domnevni netočnosti informacij iz vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, in po drugi strani na to, ali bi dokazno breme, naloženo osebi, na katero se nanašajo osebni podatki, glede te netočnosti, lahko neposredno vplivalo na presojo predložitvenega sodišča glede tožbe iz postopka v glavni stvari, in to neodvisno od tega, ali bi tožeči stranki iz postopka v glavni stvari lahko pridobili učinkovito sodno varstvo proti ponudniku vsebine glede objave domnevno netočne vsebine na spletu.
Kot je generalni pravobranilec navedel v točki 22 sklepnih predlogov, to, da so vprašanja predložitvenega sodišča glede metodologije, za katero meni, da jo je mogoče uporabiti v položaju, kakršen je ta v zadevi v glavni stvari, izražena splošno in abstraktno, ne pomeni, da je vprašanje, ki je v zvezi s tem predloženo Sodišču, hipotetično.
Iz tega izhaja, da je prvo vprašanje dopustno.
Vsebinska presoja
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 17(3)(a) SUVP razlagati tako, da je v okviru tehtanja, ki ga je treba opraviti med pravicami iz členov 7 in 8 Listine na eni strani ter pravicami iz členov 11 in 16 Listine na drugi strani, za namene obravnave zahteve za odstranitev povezav, naslovljene na upravljavca iskalnika, katere cilj je, da se s seznama zadetkov iskanja odstrani povezava, ki vodi do vsebine, ki vsebuje trditve, za katere oseba, ki je vložila zahtevo, meni, da so netočne, ta odstranitev povezave pogojena s tem, da je bilo vprašanje točnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, vsaj začasno rešeno v okviru tožbe, ki jo je ta oseba vložila proti ponudniku te vsebine, kadar obstaja razumna možnost za pridobitev takega sodnega varstva.
Najprej je treba po eni strani opozoriti, da se dejavnost iskalnika, ki poišče informacije, ki jih objavijo ali postavijo na splet tretje osebe, jih samodejno indeksira, začasno shrani in končno da na voljo spletnim uporabnikom po prednostnem vrstnem redu, šteje za „obdelavo osebnih podatkov“ v smislu člena 2(b) Direktive 95/46 in člena 4, točki 1 in 2, SUVP, če te informacije vsebujejo osebne podatke, in da se po drugi strani upravljavec tega iskalnika šteje za „upravljavca“ v smislu člena 2(d) te direktive in člena 4, točka 7, te uredbe (glej v tem smislu sodbi z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
, in z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
Kot je bilo opozorjeno v točki 44 te sodbe, se namreč obdelava osebnih podatkov, ki se izvede v okviru dejavnosti iskalnika, razlikuje od obdelave, ki jo izvedejo izdajatelji spletnih mest in s katero se ti podatki vnesejo na spletno stran, in jo dopolnjuje. Poleg tega ima ta dejavnost odločilno vlogo pri globalnem širjenju navedenih podatkov, saj jih daje na voljo vsem spletnim uporabnikom, ki izvedejo iskanje na podlagi imena zadevne osebe, vključno s spletnimi uporabniki, ki sicer ne bi našli spletne strani, na kateri so objavljeni ti podatki. Poleg tega je lahko posledica organiziranja in združevanja na spletu objavljenih informacij, ki se izvedeta z iskalniki, zato da se uporabnikom olajša dostop do njih, da ti uporabniki – če te informacije iščejo z vnosom imena fizične osebe – na podlagi seznama zadetkov dobijo strukturiran pregled na spletu dostopnih informacij o tej osebi, ki jim omogoča sestaviti bolj ali manj podroben profil zadevne osebe (glej v tem smislu sodbi z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točki
in
, ter z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
Zato mora v delu, v katerem lahko dejavnost spletnega iskalnika pomembno in dodatno – poleg dejavnosti izdajateljev spletnih mest – vpliva na temeljni pravici do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov, upravljavec iskalnika kot oseba, ki določa namene in sredstva te dejavnosti, v okviru svojih odgovornosti, pristojnosti in zmožnosti zagotoviti, da ta dejavnost izpolnjuje zahteve Direktive 95/46 in SUVP, tako da imajo lahko jamstva, ki jih ta direktiva in ta uredba zagotavljata, polni učinek in da se lahko zadevnim osebam dejansko zagotovi učinkovito in popolno varstvo med drugim pravice do spoštovanja zasebnega življenja (glej v tem smislu sodbi z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
, in z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
Glede obsega odgovornosti in konkretnih obveznosti upravljavca iskalnika je Sodišče že pojasnilo, da ta upravljavec ni odgovoren za to, da se osebni podatki nahajajo na spletni strani, ki jo je objavila tretja oseba, temveč za uvrstitev te strani na seznam zadetkov iskanja in natančneje za prikaz povezave do te strani na seznamu zadetkov, ki se spletnim uporabnikom prikaže po iskanju, opravljenem na podlagi imena fizične osebe, ker lahko tak prikaz zadevne povezave na takem seznamu bistveno vpliva na temeljni pravici zadevne osebe do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov, ki se nanašajo nanjo (glej v tem smislu sodbi z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
, in z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
V teh okoliščinah se glede na odgovornosti, pristojnosti in zmožnosti upravljavca iskalnika kot upravljavca obdelave, ki se izvede v okviru delovanja tega iskalnika, prepovedi in omejitve iz Direktive 95/46 ter SUVP za tega upravljavca uporabljajo samo zaradi te uvrstitve na seznam zadetkov iskanja in torej prek preverjanja, ki se pod nadzorom pristojnih nacionalnih organov opravi na podlagi zahteve, ki jo vloži zadevna oseba (glej v tem smislu sodbo z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
V zvezi s tako zahtevo, SUVP v členu 17 vsebuje določbo, ki posebej ureja „pravico do izbrisa“, imenovano tudi „pravica do pozabe“. Čeprav navedeni člen v odstavku 1 določa, da ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, načeloma pravico, da iz razlogov, ki so našteti v njem, doseže, da upravljavec izbriše osebne podatke, ki se nanj nanašajo, pa v odstavku 3 določa, da se na to pravico ni mogoče sklicevati, če je zadevna obdelava potrebna iz enega od razlogov, ki so v njem našteti, in med katerimi je tisti iz točke (a) tega zadnjenavedenega odstavka, ki se nanaša na uresničevanje med drugim svobode obveščanja.
Tako mora upravljavec iskalnika, ki prejme zahtevo za odstranitev povezav, preveriti, ali je vključitev povezave do zadevne spletne strani na seznam, ki se prikaže po iskanju, opravljenem na podlagi imena posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, potrebna za uresničevanje pravice do svobode obveščanja potencialno zainteresiranih spletnih uporabnikov do dostopa do te spletne strani s takim iskanjem, varovane s členom 11 Listine (glej po analogiji sodbo z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
Okoliščina, da člen 17(3)(a) SUVP izrecno določa, da je pravica osebe, na katero se nanašajo osebni podatki, do izbrisa izključena, če je obdelava potrebna med drugim za uresničevanje pravice do svobode obveščanja, ki je zagotovljena s členom 11 Listine, pomeni izraz dejstva, da pravica do varstva osebnih podatkov ni absolutna pravica, ampak jo je treba v skladu z načelom sorazmernosti, kot je poudarjeno v uvodni izjavi 4 te uredbe, obravnavati glede na funkcijo, ki jo ima v družbi, in jo uravnotežiti z drugimi temeljnimi pravicami (glej v tem smislu sodbo z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
in navedena sodna praksa).
V teh okoliščinah je treba opozoriti, da člen 52(1) Listine določa, da je lahko uresničevanje pravic, kakršne so te, ki so priznane s členoma 7 in 8 te listine, omejeno, če so te omejitve predpisane z zakonom, če spoštujejo bistveno vsebino navedenih pravic in svoboščin, če so ob upoštevanju načela sorazmernosti potrebne in če dejansko ustrezajo ciljem splošnega interesa, ki jih priznava Unija, ali so potrebne zaradi zaščite pravic in svoboščin drugih (sodba z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
in navedena sodna praksa).
SUVP, natančneje njen člen 17(3)(a), tako izrecno določa zahtevo po tehtanju med, na eni strani, temeljnima pravicama do spoštovanja zasebnega življenja in varstva osebnih podatkov iz členov 7 in 8 Listine ter, na drugi strani, temeljno pravico do svobode obveščanja iz člena 11 Listine (sodba z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
Dodati je treba, da člen 7 Listine, ki se nanaša na pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, vsebuje pravice, ki ustrezajo pravicam, zagotovljenim s členom 8(1) Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, podpisane 4. novembra 1950 v Rimu (v nadaljevanju: EKČP), in da ima varstvo osebnih podatkov temeljno vlogo pri izvrševanju pravice do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, določene v členu 8 EKČP (sodba ESČP z dne 27. junija 2017, Satakunnan Markkinapörssi oy in satamedia oy proti Finski, CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, točka 137). Zato je treba v skladu s členom 52(3) Listine navedenemu členu 7 dati enako vsebino in obseg kot členu 8(1) EKČP, kot se razlaga v sodni praksi Evropskega sodišča za človekove pravice. Enako velja glede člena 11 Listine in člena 10 EKČP (glej v tem smislu sodbo z dne 14. februarja 2019, Buivids,
C‑345/17
,
EU:C:2019:122
, točka
in navedena sodna praksa).
Iz sodne prakse Evropskega sodišča za človekove pravice pa izhaja, da je glede objave podatkov za tehtanje med pravico do spoštovanja zasebnega življenja ter pravico do svobode izražanja in obveščanja treba upoštevati določena relevantna merila, kot so prispevek k razpravi v javnem interesu, poznanost prizadete osebe, predmet reportaže, predhodno ravnanje zadevne osebe, vsebino, obliko in posledice objave, način in okoliščine, v katerih so bile informacije pridobljene, ter njihovo verodostojnost (glej v tem smislu ESČP, 27. junij 2017, Satakunnan Markkinapörssi Oy in Satamedia Oy proti Finski, CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, točka 165).
Ob upoštevanju teh preudarkov je treba preučiti, pod katerimi pogoji mora upravljavec iskalnika ugoditi zahtevi za odstranitev povezav in torej s seznama zadetkov, ki se prikaže po iskanju, opravljenem na podlagi imena posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, izbrisati povezavo na spletno stran, na kateri so osebni podatki te osebe, ker vsebina, uvrščena na seznam zadetkov, vsebuje trditve, za katere ta oseba meni, da niso točne (glej v tem smislu sodbo z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
V zvezi s tem je treba najprej poudariti, da čeprav pravice osebe, na katero se nanašajo osebni podatki, ki so varovane s členoma 7 in 8 Listine, na splošno prevladajo nad legitimnim interesom potencialno zainteresiranih spletnih uporabnikov za dostop do zadevne informacije, je to ravnotežje lahko odvisno od upoštevnih okoliščin vsakega primera, zlasti narave zadevne informacije, od tega, kako občutljiva je za zasebno življenje zadevne osebe, in od interesa javnosti, da razpolaga s to informacijo, ki je lahko med drugim odvisen od vloge, ki jo ima ta oseba v javnem življenju (sodbi z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
, in z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
Zlasti kadar ima oseba, na katero se nanašajo osebni podatki, vlogo v javnem življenju, mora pokazati večjo stopnjo strpnosti, saj je neizogibno in zavestno izpostavljena pogledu javnosti (glej v tem smislu ESČP, 6. oktober 2022, Khural in Zeynalov proti Azerbajdžanu, CE:ECHR:2022:1006JUD005506911, točka 41 in navedena sodna praksa).
Vprašanje točnosti ali netočnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, je prav tako upošteven element pri presoji pogojev uporabe iz člena 17(3)(a) SUVP za presojo, ali lahko pravica spletnih uporabnikov do obveščenosti in svoboda izražanja ponudnika vsebin prevladata nad pravicami vlagatelja zahteve za odstranitev povezav.
V zvezi s tem in kot je v bistvu navedel generalni pravobranilec v točki 30 sklepnih predlogov, čeprav lahko v nekaterih okoliščinah pravica do svobode izražanja in obveščanja prevlada nad pravico do varstva zasebnega življenja in do varstva osebnih podatkov, zlasti kadar ima posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, vlogo v javnem življenju, pa se to razmerje vsekakor obrne, kadar se vsaj del informacij, na katere se nanaša zahteva za odstranitev povezav, ki glede na celotno vsebino niso manj pomembne, izkaže za netočen. V takem primeru namreč pravice do obveščanja in pravice do obveščenosti ni mogoče upoštevati, saj ne moreta vključevati pravice do razširjanja takih informacij in do dostopa do njih.
Dodati je treba, da čeprav je vprašanje, ali so trditve iz vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, točne ali ne, upoštevno za uporabo člena 17(3)(a) SUVP, je treba razlikovati med dejanskimi trditvami in vrednostnimi sodbami. Medtem ko se točnost prvih lahko dokaže, namreč pri drugih ni možen dokaz njihove točnosti (glej v tem smislu ESČP, 23. april 2015, Morice proti Franciji, EC:ECHR:2015:0423JUD002936910, točka 126).
Dalje, ugotoviti je treba, prvič, ali in v kakšnem obsegu mora oseba, ki je vložila zahtevo za odstranitev povezave, predložiti dokaze v podporo svoji trditvi o netočnosti informacij iz vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, in drugič, ali mora upravljavec iskalnika sam razjasniti dejstva, da bi ugotovil, ali so domnevno netočne informacije iz te vsebine točne ali ne.
Na prvem mestu, v zvezi z obveznostmi, ki jih ima oseba, ki zahteva odstranitev povezav zaradi netočnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, mora ta oseba dokazati očitno netočnost informacij iz navedene vsebine ali vsaj dela teh informacij, ki glede na celotno vsebino niso manj pomembne. Vendar mora za preprečitev tega, da bi se tej osebi naložilo preveliko breme, ki bi lahko škodilo polnemu učinku pravice do odstranitve povezav, zgolj predložiti dokaze, ki jih je mogoče glede na okoliščine posameznega primera razumno zahtevati od te osebe, da bi dokazala to očitno netočnost. V zvezi s tem tej osebi načeloma ni mogoče naložiti, naj že v predhodnem postopku v utemeljitev svoje zahteve za odstranitev povezav upravljavcu iskalnika predloži sodno odločbo, ki je bila izdana zoper izdajatelja zadevnega spletnega mesta, čeprav v obliki odločbe, sprejete v postopku za izdajo začasne odredbe. Naložitev take obveznosti navedeni osebi bi namreč povzročila, da se ji naloži nerazumno breme.
Na drugem mestu, v zvezi z obveznostmi in odgovornostmi, ki jih ima upravljavec iskalnika, je res, da se mora ta, da bi preveril, ali je lahko neka vsebina še naprej vključena na seznam zadetkov iskanja, ki se opravi z njegovim iskalnikom, po zahtevi za odstranitev povezav, opreti na vse prisotne pravice in interese ter na vse okoliščine obravnavanega primera.
Vendar ta upravljavec v okviru presoje pogojev uporabe iz člena 17(3)(a) SUVP ne more biti zavezan k temu, da izvaja aktivno vlogo pri iskanju dejstev, ki niso podprta z zahtevo za odstranitev povezav, da bi ugotovil utemeljenost te zahteve.
Tako upravljavcu zadevnega iskalnika pri obravnavi take zahteve ni mogoče naložiti obveznosti, da poizveduje za dejstvi in v ta namen organizira kontradiktorno razpravo s ponudnikom vsebin, da bi pridobil manjkajoče podatke v zvezi s točnostjo vsebine, uvrščene na seznam zadetkov. Ker bi ta obveznost prisilila upravljavca iskalnika, da prispeva k temu, da sam ugotovi točnost vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, bi namreč taka obveznost temu upravljavcu naložila breme, ki presega tisto, kar je od njega mogoče razumno pričakovati glede na njegove odgovornosti, pristojnosti in zmožnosti v smislu sodne prakse, navedene v točki 53 te sodbe. Navedena obveznost bi tako pomenila resno tveganje, da se povezave do vsebin, ki zadovoljujejo legitimno in prevladujočo potrebo javnosti po obveščanju, odstranijo in da jih je tako težko najti na spletu. V zvezi s tem bi obstajala resnična nevarnost odvračilnega učinka glede uresničevanje svobode izražanja in obveščanja, če bi upravljavec iskalnika take povezave skoraj sistematično odstranil, da bi se izognil temu, da nosi breme poizvedovanja za upoštevnimi dejstvi, zaradi ugotavljanja točnosti ali netočnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov.
Če torej oseba, ki je vložila zahtevo za odstranitev povezav, predloži upoštevne in zadostne dokaze, ki lahko utemeljijo njeno zahtevo in dokazujejo očitno netočnost informacij iz vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, ali vsaj dela teh informacij, ki glede na celotno vsebino ni manj pomemben, mora upravljavec iskalnika tej zahtevi za odstranitev povezav ugoditi. Enako velja, kadar zadevna oseba predloži sodno odločbo, sprejeto proti izdajatelju spletne strani, ki temelji na ugotovitvi, da so informacije iz vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, ki glede na celotno vsebino niso manj pomembne, vsaj na prvi pogled netočne.
Če pa glede na dokaze, ki jih je predložila oseba, na katero se nanašajo osebni podatki, ni očitno, da so take informacije, navedene v vsebini, uvrščeni na seznam zadetkov, netočne, upravljavcu iskalnika ob neobstoju take sodne odločbe ni treba ugoditi taki zahtevi za odstranitev povezav. Kadar lahko zadevne informacije prispevajo k razpravi v splošnem interesu, je treba glede na vse druge okoliščine konkretnega primera poseben pomen pripisati pravici do svobode izražanja in obveščanja.
Dodati je treba, da bi bilo v skladu s tem, kar je bilo navedeno v točki 65 te sodbe, prav tako nesorazmerno, da se odstranijo povezave do člankov, kar bi povzročilo, da dostop do njihove celote na spletu postane otežen, v primeru, v katerem bi se le nekatere informacije, ki so manj pomembne glede na celotno vsebino teh člankov, izkazale za netočne.
Nazadnje, pojasniti je treba, da kadar upravljavec iskalnika ne ugodi zahtevi za odstranitev povezav, mora imeti oseba, na katero se nanašajo osebni podatki, možnost, da se obrne na nadzorni ali sodni organ, da ta opravi potrebna preverjanja in temu upravljavcu odredi sprejetje ukrepov, ki so potrebni (glej v tem smislu sodbo z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
). Zlasti sodni organi morajo namreč zagotoviti tehtanje nasprotujočih si interesov, saj so ti v najboljšem položaju za izvedbo kompleksnega in poglobljenega tehtanja, pri katerem se upoštevajo vsa merila in vsi elementi, določeni z upoštevno sodno prakso Sodišča in Evropskega sodišča za človekove pravice.
Vendar če se začne upravni ali sodni postopek, ki se nanaša na domnevno netočnost informacij iz vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, in je bil o obstoju tega postopka obveščen upravljavec zadevnega iskalnika, mora upravljavec iskalnika zlasti zato, da bi uporabnikom spleta dal vedno upoštevne in posodobljene informacije, v zadetkih iskanja dodati opozorilo o obstoju takega postopka.
Glede na vse zgornje preudarke je treba na prvo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 17(3)(a) SUVP razlagati tako, da pri tehtanju, ki ga je treba opraviti med pravicami iz členov 7 in 8 Listine na eni strani in tistimi, na katere se nanaša člen 11 Listine, na drugi strani, za namene obravnave zahteve za odstranitev povezav, naslovljene na upravljavca iskalnika, katere cilj je, da se s seznama zadetkov iskanja odstrani povezava, ki vodi do vsebine, ki zajema trditve, za katere oseba, ki je vložila zahtevo, meni, da so netočne, za to odstranitev povezav ne velja pogoj, da je bilo vprašanje točnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, vsaj začasno, rešeno, v okviru tožbe, ki jo je ta oseba vložila proti ponudniku vsebine.
Drugo vprašanje
Pravo, ki se uporabi
ratione temporis
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem prosi za razlago člena 12(b) in člena 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive 95/46 ter člena 17(3)(a) SUVP. V zvezi s tem pojasnjuje, da čeprav zahteva, naj družba Google trajno odstrani povezave na članke iz zadeve v glavni stvari,
ratione temporis
spada na področje uporabe SUVP, pa zahteva, da naj družba Google preneha v obliki predoglednih sličic prikazovati fotografije tožečih strank iz postopka v glavni stvari, ki so vsebovane v članku z dne 4. junija 2015,
ratione temporis
spada na področje uporabe Direktive 95/46, ker teh fotografij, v nasprotju z navedenimi povezavami, iskalnik, ki ga upravlja družba Google, na datum začetka veljavnosti SUVP ni več prikazoval.
V zvezi s tem ni treba razlikovati med določbami Direktive 95/46 in določbami SUVP, navedenimi v drugem vprašanju za predhodno odločanje, saj je treba šteti, da imajo vse te določbe podoben obseg za potrebe razlage, ki jo bo Sodišče podalo v tej zadevi (glej po analogiji sodbo z dne 1. avgusta 2022, Vyriausioji tarnybinės etikos komisija,
C‑184/20
,
EU:C:2022:601
, točka
in navedena sodna praksa).
Zato je treba za zagotovitev koristnih odgovorov na drugo vprašanje to vprašanje preučiti z vidika Direktive 95/46 in SUVP.
Dopustnost
Družba Google dvomi tudi o dopustnosti drugega vprašanja, ker naj bi bil problem, ki ga to postavlja, hipotetičen. Najprej, predmet spora o glavni stvari naj namreč ne bi bila zahteva za odstranitev zadetkov slikovnega iskanja na podlagi imena tožečih strank iz postopka v glavni stvari, temveč zahteva za splošno prepoved prikazovanja predoglednih sličic, ki ustrezajo fotografijam, s katerimi je ilustriran en od treh člankov iz postopka v glavni stvari. Dalje, predogledne sličice naj na spletnem mestu g-net ne bi bile več na voljo od septembra 2017, članki pa od 28. junija 2018. Nazadnje, družba Google naj bi leta 2018 uvedla novo različico svojega slikovnega iskalnika, v okviru katere so na strani zadetkov prikazani – pod vsako predogledno sličico – skrajšani naslov spletne strani, ki je konkretno uvrščena med zadetke, in spletni naslov ali njegov del, v obliki dodatne povezave.
Na podlagi načel, izpeljanih v sodni praksi Sodišča, navedeni v točkah 41 in 42 te sodbe, je treba najprej ugotoviti, da v obravnavanem primeru iz spisa, s katerim razpolaga Sodišče, ni očitno razvidno, da razlaga določb Direktive 95/46 in SUVP, kot jo prosi predložitveno sodišče v okviru presoje utemeljenosti zahteve za prenehanje prikazovanja fotografij, nima zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari.
Zlasti glede dejstva, da se fotografije in članki iz postopka v glavni stvari ne prikazujejo več na spletnem mestu g-net, je treba poudariti, da se zdi, kot je navedlo predložitveno sodišče, odstranitev teh vsebin zgolj začasna, o čemer priča navedba na spletnem mestu g-net, v skladu s katero je „trenutno“ nemogoče dostopati do teh člankov. V teh okoliščinah ni mogoče izključiti, da se navedeni članki v prihodnosti vrnejo na splet in bodo ponovno uvrščeni na seznam zadetkov ob iskanju z iskalnikom, ki ga upravlja družba Google, še toliko bolj, ker ta družba še vedno meni, da zahteva za odstranitev povezav iz postopka v glavni stvari ni utemeljena, in ker vztraja pri svoji zavrnitvi te zahteve.
Poleg tega interes za odgovor Sodišča, ki se nanaša na razlago upoštevnih določb Direktive 95/46 in SUVP v okviru zahteve, naj se v obliki predoglednih sličic prenehajo prikazovati fotografije iz zadeve v glavni stvari, ni vprašljiv niti zaradi okoliščine, ki jo navaja družba Google, da tožeči stranki iz postopka v glavni stvari svoje zahteve nista omejili na iskanja na podlagi njunih imen, niti zaradi dejstva, da je družba Google uvedla novo različico svojega slikovnega iskalnika, v okviru katere se na strani zadetkov pod vsako predogledno sličico prikaže skrajšani naslov spletne strani, ki je konkretno uvrščena na seznam zadetkov, in spletni naslov ali njegov del, v obliki dodatne povezave.
Namreč, prvič, tudi ob predpostavki, da zahteva tožečih strank v postopku v glavni stvari, naj se v obliki predoglednih sličic prenehajo prikazovati fotografije, ki ju upodabljajo, ni omejena na iskanja na podlagi njunega imena, ostaja dejstvo, da ta zahteva zajema prikazovanje, ki izhaja iz takih iskanj. V teh okoliščinah ni mogoče šteti, da razlaga, za katero je zaprošeno na podlagi tega drugega vprašanja, očitno nima nobene zveze z dejanskim stanjem ali predmetom spora o glavni stvari.
Drugič, glede uvedbe dodatne povezave pri slikovnem iskanju, v kateri je navedena spletna stran prvotne objave slik, morajo v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča nacionalna sodišča ugotoviti dejansko stanje, na podlagi katerega je treba obravnavati spor o glavni stvari, in odločiti, v kolikšni meri je naknadni razvoj zadevnega iskalnika v zvezi s tem upošteven.
Iz tega sledi, da je drugo vprašanje dopustno.
Vsebinska obravnava
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba člen 12(b) in člen 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive 95/46 ter člen 17(3)(a) SUVP razlagati tako, da je treba v okviru tehtanja, ki ga je treba opraviti med pravicami iz členov 7 in 8 Listine na eni strani ter tistimi iz členov 11 in 16 Listine na drugi strani za namene preizkusa zahteve za odstranitev povezav, naslovljene na upravljavca iskalnika, katere cilj je, da se s seznama zadetkov slikovnega iskanja na podlagi imena fizične osebe odstranijo fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic, ki upodabljajo to osebo, kot odločilen upoštevati prvotni kontekst objave teh fotografij na spletu.
Tako postavljeno vprašanje spada v okvir zahteve, naj se iz zadetkov slikovnega iskanja na podlagi imena tožečih strank iz postopka v glavni stvari odstranijo fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic, s katerimi je bil ilustriran članek, objavljen na spletnem mestu g-net 4. junija 2015. V zvezi s tem želi predložitveno sodišče zlasti izvedeti, ali je treba za presojo utemeljenosti te zahteve upoštevati le informativno vrednost predoglednih sličic kot takih v nevtralnem kontekstu seznama zadetkov ali pa je treba upoštevati tudi prvotni kontekst objave fotografij, ki ne izhaja iz samega prikazovanja predoglednih sličic v okviru seznama zadetkov.
Najprej je treba ugotoviti, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 53 sklepnih predlogov, da za iskanja slik, ki se opravijo prek spletnega iskalnika na podlagi imena osebe, veljajo enaka načela kot za iskanje spletnih strani in v njih vsebovanih informacij. Sodna praksa Sodišča, navedena v točkah od 49 do 61 te sodbe, zato velja tudi za obravnavo zahteve, naj se iz zadetkov slikovnega iskanja odstranijo fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic.
V zvezi s tem je treba najprej ugotoviti, da je prikaz fotografij fizičnih oseb v zadetkih slikovnega iskanja v obliki predoglednih sličic obdelava osebnih podatkov, za katero mora upravljavec zadevnega iskalnika kot „upravljavec“ v smislu člena 2(d) Direktive 95/46 in člena 4, točka 7, SUVP v okviru svojih odgovornosti, pristojnosti in možnosti odgovarjati glede spoštovanja zahtev iz teh določb.
Dalje je treba pojasniti, da se postavljeno vprašanje nanaša na poseben način iskanja slik, ki ga ponujajo nekateri iskalniki, kakršen je ta v postopku v glavni stvari, s pomočjo katerega lahko spletni uporabnik išče kakršne koli informacije v obliki grafične vsebine (fotografije, upodobitve slik, risbe, grafi, preglednice itd.). Pri takem iskanju iskalnik ustvari seznam zadetkov, sestavljen iz predoglednih sličic, ki s povezavo odkazujejo na spletne strani, na katerih se nahajajo hkrati uporabljeni iskalni izrazi in grafična vsebina, povzeta na ta seznam.
V zvezi s tem je bilo razsojeno, da ker vključitev spletne strani in na njej vsebovanih informacij, ki se nanašajo na posamezno osebo, na seznam zadetkov, ki se prikaže po iskanju, opravljenem na podlagi imena te osebe, bistveno olajša dostopnost teh informacij vsem spletnim uporabnikom, ki iščejo informacije o zadevni osebi, in lahko bistveno pripomore k širjenju navedenih informacij, lahko pomeni hujše poseganje v temeljno pravico do spoštovanja zasebnega življenja kot objava, ki jo izvede izdajatelj te spletne strani (sodba z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
).
To velja še toliko bolj, če se po iskanju na podlagi imena v obliki predoglednih sličic prikažejo fotografije osebe, na katero se nanašajo osebni podatki, saj ta prikaz lahko pomeni posebej velik poseg v pravici do varstva zasebnega življenja in osebnih podatkov te osebe iz členov 7 in 8 Listine.
Podoba posameznika je namreč ena od glavnih značilnosti njegove osebnosti, saj izraža njegovo edinstvenost in omogoča njegovo razlikovanje od drugih oseb. Pravica osebe do varstva njene podobe je tako eden od bistvenih pogojev za njeno osebno izpolnitev in predvsem zahteva, da ta oseba nadzira svojo podobo, ki vključuje zlasti njeno možnost, da zavrne njeno razširjanje. Iz tega sledi, da čeprav svoboda izražanja in obveščanja nedvomno zajema objavo fotografij, je varstvo pravice do zasebnega življenja v tem okviru posebej pomembno, saj lahko fotografije prenašajo posebej osebne ali celo intimne informacije o posamezniku ali njegovi družini (glej v tem smislu, ESČP, 7. februar 2012, Von Hannover proti Nemčiji, EC:ECHR:2012:0207JUD004066008, točke 95, 96 in 103 ter navedena sodna praksa).
Zato mora upravljavec iskalnika, kadar prejme zahtevo za odstranitev povezav, katere cilj je, da se iz zadetkov slikovnega iskanja na podlagi imena osebe odstranijo fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic, ki upodabljajo to osebo, preveriti, ali je prikaz zadevnih fotografij nujen za uresničevanje pravice do svobode obveščanja spletnih uporabnikov, ki so potencialno zainteresirani za dostop do teh fotografij prek takega iskanja, ki je varovana s členom 11 Listine (glej po analogiji sodbo z dne 24. septembra 2019, GC in drugi (Odstranitev povezav do občutljivih podatkov),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, točka
).
V zvezi s tem je prispevek k razpravi v splošnem interesu bistveni element, ki ga je treba upoštevati pri tehtanju nasprotujočih si temeljnih pravic za presojo vprašanja, ali morajo prevladati pravice posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, do spoštovanja njegovega zasebnega življenja in varstva njegovih osebnih podatkov, ali pravici do svobode izražanja in obveščanja.
Ker pa iskalnik prikazuje fotografije zadevne osebe zunaj konteksta, v katerem so te objavljene na spletni strani, uvrščeni na seznam zadetkov, najpogosteje za ilustracijo tekstualnih elementov, ki jih vsebuje ta stran, je treba ugotoviti, ali je treba ta kontekst vseeno upoštevati pri tehtanju nasprotujočih si pravic in interesov, ki ga je treba opraviti.
V tem okviru je, kot je navedel generalni pravobranilec v točki 54 sklepnih predlogov, vprašanje, ali mora navedena presoja vključevati tudi vsebino spletne strani, na kateri je fotografija, za katero se zahteva odstranitev prikazovanja v obliki predogledne sličice, odvisno od predmeta in narave zadevne obdelave.
Na prvem mestu, glede predmeta zadevne obdelave je treba poudariti, da ima lahko objava fotografij kot neverbalno komunikacijsko sredstvo večji vpliv na spletne uporabnike kot tekstovne publikacije. Fotografije so namreč kot take pomembno sredstvo za pritegnitev pozornosti spletnih uporabnikov in lahko sprožijo interes za dostop do člankov, ki jih ilustrirajo. Zlasti zaradi okoliščine, da se fotografije pogosto lahko razlagajo na več načinov, lahko njihova objava na seznamu zadetkov iskanja kot predoglednih sličic, v skladu s tem, kar je bilo poudarjeno v točki 95 te sodbe, povzroči posebej grob poseg v pravico zadevne osebe do varstva svoje podobe, kar je treba upoštevati pri tehtanju nasprotujočih si pravic in interesov.
Zato je potrebno ločeno tehtanje nasprotujočih si pravic in interesov glede na to, ali gre na eni strani za članke s fotografijami, ki jih objavi izdajatelj spletne strani in ki – vstavljene v njihov prvotni kontekst – ilustrirajo informacije iz tega članka in mnenja, ki so v njem izražena, ter na drugi strani za fotografije, ki jih v obliki predoglednih sličic na seznamu zadetkov prikaže upravljavec iskalnika zunaj konteksta, v katerem so bile objavljene na izvorni spletni strani.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da ne le, da razlog, ki upravičuje objavo osebnega podatka na spletnem mestu, ni nujno enak razlogu, ki se uporabi za dejavnost iskalnikov, ampak tudi, da je, kadar je razlog enak, rezultat tehtanja zadevnih pravic in interesov, ki ga je treba opraviti, lahko različen glede na to, ali gre za obdelavo, ki jo izvede upravljavec iskalnika, ali obdelavo, ki jo izvede izdajatelj te spletne strani, saj so lahko na eni strani legitimni interesi, ki upravičujejo obdelavo, različni, na drugi strani pa posledice teh obdelav za osebo, na katero se nanašajo osebni podatki, in zlasti za njeno zasebno življenje niso nujno enake (sodba z dne 13. maja 2014, Google Spain in Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, točka
).
Na drugem mestu je treba v zvezi z naravo obdelave, ki jo izvede upravljavec iskalnika, ugotoviti, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 55 sklepnih predlogov, da upravljavec iskalnika s tem, da povzame fotografije fizičnih oseb, ki so objavljene na internetu, in jih ločeno prikaže v zadetkih slikovnega iskanja v obliki predoglednih sličic, ponudi storitev, ki zajema obdelavo osebnih podatkov, ki je avtonomna in ločena od obdelave izdajatelja spletne strani, s katere so fotografije povzete, ter obdelave, za katero je ta upravljavec ravno tako odgovoren, glede uvrstitve te strani na seznam zadetkov.
Zato je potrebna avtonomna presoja dejavnosti upravljavca iskalnika, ki obsega prikazovanje zadetkov slikovnega iskanja v obliki predoglednih sličic, saj je lahko dodaten poseg v temeljne pravice, ki je posledica take dejavnosti, posebej intenziven, ker se pri iskanju po imenu združujejo vse informacije, ki se nanašajo na zadevnega posameznika, ki so na spletu. V okviru te avtonomne presoje je treba upoštevati dejstvo, da je prikaz fotografij na spletu v obliki predoglednih sličic sam po sebi zadetek, ki ga išče spletni uporabnik, ne glede na njegovo poznejšo odločitev, ali bo dostopil do prvotne spletne strani.
Dodati je treba, da tako posebno tehtanje, pri katerem se upošteva avtonomnost obdelave, ki jo izvaja upravljavec iskalnika, ne vpliva na morebitno upoštevnost tekstualnih elementov, ki lahko neposredno spremljajo prikaz fotografije na seznamu zadetkov iskanja, saj lahko taki elementi pojasnijo informativno vrednost te fotografije za javnost in tako vplivajo na tehtanje zadevnih pravic in interesov.
V obravnavanem primeru je iz ugotovitev v predložitveni odločbi razvidno, da čeprav fotografije tožečih strank iz postopka v glavni stvari v okviru članka z dne 4. junija 2015, v katerega so umeščene, prispevajo k posredovanju informacij in mnenj, izraženih v njem, imajo te fotografije zunaj tega okvira, kadar se pojavijo le v obliki predoglednih sličic na seznamu zadetkov, prikazanem na podlagi iskanja iskalnika, le majhno informativno vrednost. Iz tega sledi, da če bi bilo treba zahtevo za izbris povezave na ta članek zavrniti, ker mora svoboda izražanja in obveščanja prevladati nad pravicami tožečih strank iz postopka v glavni stvari do spoštovanja zasebnega življenja in varstva njunih osebnih podatkov, ta okoliščina ne bi vplivala na izid, ki ga je treba nameniti zahtevi za izbris teh fotografij, prikazanih v obliki predoglednih sličic na seznamu zadetkov.
Če pa bi bilo treba zahtevi za izbris povezav do članka z dne 4. junija 2015 ugoditi, bi bilo treba prikaz fotografij iz tega članka v obliki predoglednih sličic odstraniti. V primeru ohranitve tega prikaza bi bil namreč ogrožen polni učinek odstranitve povezave na članek, saj bi spletni uporabniki zaradi povezave, ki jo predogledne sličice vsebujejo na spletno stran, na kateri je objavljen članek, iz katerega izhajajo, še naprej imeli dostop do celotnega članka.
Glede na vse zgornje preudarke je treba na drugo vprašanje odgovoriti, da je treba člen 12(b) in člen 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive 95/46 ter člen 17(3)(a) SUVP razlagati tako, da je treba v okviru tehtanja, ki ga je treba opraviti med pravicami iz členov 7 in 8 Listine na eni strani ter tistimi iz člena 11 Listine na drugi strani za namene obravnave zahteve za odstranitev povezav, naslovljene na upravljavca iskalnika, katere cilj je, da se s seznama zadetkov slikovnega iskanja na podlagi imena fizične osebe odstranijo fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic, ki upodabljajo to osebo, upoštevati informativno vrednost teh fotografij, neodvisno od konteksta njihove objave na spletni strani iz katere so povzete, vendar se upošteva vsak tekstualen element, ki neposredno spremlja prikaz teh fotografij med zadetki iskanja in ki lahko pojasni njihovo informativno vrednost.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški, priglašeni za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški navedenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (veliki senat) razsodilo:

1.
Člen 17(3)(a) Uredbe (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov)
je treba razlagati tako, da
pri tehtanju, ki ga je treba opraviti med pravicami iz členov 7 in 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah na eni strani in tistimi, na katere se nanaša člen 11 Listine o temeljnih pravicah, na drugi strani, za namene obravnave zahteve za odstranitev povezav, naslovljene na upravljavca iskalnika, katere cilj je, da se s seznama zadetkov iskanja odstrani povezava, ki vodi do vsebine, ki zajema trditve, za katere oseba, ki je vložila zahtevo, meni, da so netočne, za to odstranitev povezav ne velja pogoj, da je bilo vprašanje točnosti vsebine, uvrščene na seznam zadetkov, vsaj začasno, rešeno, v okviru tožbe, ki jo je ta oseba vložila proti ponudniku vsebine.

2.
Člen 12(b) in člen 14, prvi odstavek, točka (a), Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter člen 17(3)(a) Uredbe 2016/679
je treba razlagati tako, da
je treba v okviru tehtanja, ki ga je treba opraviti med pravicami iz členov 7 in 8 Listine o temeljnih pravicah na eni strani in tistimi iz člena 11 Listine o temeljnih pravicah na drugi strani za namene obravnave zahteve za odstranitev povezav, naslovljene na upravljavca iskalnika, katere cilj je, da se s seznama zadetkov slikovnega iskanja na podlagi imena fizične osebe odstranijo fotografije, prikazane v obliki predoglednih sličic, ki upodabljajo to osebo, upoštevati informativno vrednost teh fotografij, neodvisno od konteksta njihove objave na spletni strani, s katere so povzete, vendar se upošteva vsak tekstualen element, ki neposredno spremlja prikaz teh fotografij med zadetki iskanja in ki lahko pojasni njihovo informativno vrednost.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.