CELEX: 62015TJ0386
Žig Europske unije
Postupak povodom prigovora
Prijava figurativnog žiga Europske unije BADTORO
Raniji figurativni i verbalni žigovi Europske unije TORO
Relativni razlog za odbijanje
Vjerojatnost dovođenja u zabludu
Sličnost znakova
Sličnost proizvoda i usluga
Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009
Suspenzija upravnog postupka
Pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe (EZ) br. 2868/95

)
[
omissis
]
Zahtjevi stranaka
Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
–
poništi pobijanu odluku;
–
naloži EUIPO‑u snošenje troškova.
EUIPO i intervenijent od Općeg suda zahtijevaju da:
–
odbije tužbu;
–
naloži tužitelju snošenje troškova.
Pravo
[
omissis
]
Ispitivanje pitanja je li žalbeno vijeće počinilo pogrešku time što nije suspendiralo postupak koji se pred njim vodi, prethodi ispitivanju postojanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu između žiga za koji je podnesena prijava za registraciju i ranijeg žiga (presuda od 25. studenoga 2014., Royalton Overseas/OHIM – S. C. Romarose Invest (KAISERHOFF),
T‑556/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:985
, t.
52.
). Iz tog razloga najprije valja ispitati prvi tužbeni razlog.
Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nezakonitosti odbijanja suspenzije postupka pred žalbenim vijećem
[
omissis
]
U toj fazi valja napomenuti da je tužitelj zatražio, i pred Odjelom za prigovore i pred žalbenim vijećem, suspenziju postupka u očekivanju odluke Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Trgovački sud br. 1 u Alicanteu). Tom je sudu, kao sudu za žigove Europske unije, podnesena protutužba za proglašavanje ništavim ranijih verbalnih žigova Europske unije TORO, registriranih u korist intervenijenta pod brojevima 2844264 i 1722362. Tu je protutužbu podnio tužitelj nakon intervenijentove tužbe za poništenje španjolskog verbalnog žiga BADTORO, registriranog pod brojem 2782026 za označavanje proizvoda i usluga iz razreda 25. i 35.
S tim u svezi valja utvrditi da se protutužba koju je podnio tužitelj ne odnosi ni na jedan od ranijih žigova na koje se pozvao intervenijent u prijavi za registraciju spornog žiga za proizvode iz razreda 32. Taj nacionalni postupak nije stoga imao nikakav učinak na ispitivanje intervenijentova prigovora na registraciju prijavljenog žiga za proizvode iz razreda 32.
Prema tome, pod pretpostavkom da je utvrđena, nezakonitost odbijanja suspenzije neće učiniti nevaljanom pobijanu odluku u dijelu u kojem se odnosi na prigovor na registraciju prijavljenog žiga za proizvode iz razreda 32. Taj tužbeni razlog stoga valja u tom dijelu odbiti kao bespredmetan.
Suprotno tomu, valja ispitati različite dijelove tužbenog razloga u dijelu u kojem se odnose na odluku o prigovoru na registraciju prijavljenog žiga za proizvode iz razreda 35. Opći sud smatra da treba, kao prvo, ispitati četvrti dio prvog tužbenog razloga koji se odnosi na pogreške koje se tiču činjenica, a koje utječu na odbijanje suspenzije.
S tim u svezi valja napomenuti da pravilo 20. stavak 7. točka (c) Uredbe Komisije (EZ) br. 2868/95 od 13. prosinca 1995. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 o žigu Zajednice (
SL 1995., L 303, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 84.), primjenjivo na postupke pred žalbenim vijećem sukladno pravilu 50. stavku 1. navedene uredbe, određuje da EUIPO može suspendirati postupak povodom prigovora ako okolnosti suspenziju čine primjerenom.
U skladu sa sudskom praksom, žalbeno vijeće ima široku diskrecijsku ovlast za suspenziju postupka povodom prigovora. Suspenzija ostaje mogućnost za žalbeno vijeće koje je određuje samo kad procijeni da je opravdana. Postupak pred njim ne suspendira se dakle automatski slijedom u tom smislu podnesenog zahtjeva jedne od stranaka pred njim (presuda od 25. studenoga 2014., KAISERHOFF,
T‑556/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:985
, t.
30.
).
Okolnost da žalbeno vijeće ima široku diskrecijsku ovlast u pogledu suspenzije postupka koji se pred njim vodi ne izuzima njegovu ocjenu od nadzora suda Unije. Ta okolnost, međutim, ograničava spomenuti nadzor, u pogledu merituma, na provjeru nepostojanja očite pogreške u ocjeni ili zlouporabe ovlasti (presude od 25. studenoga 2014., KAISERHOFF,
T‑556/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:985
, t.
31.
, i od 21. listopada 2015., Petco Animal Supplies Stores/OHIM – Gutiérrez Ariza (PETCO),
T‑664/13
,
EU:T:2015:791
, t.
32.
).
S tim u svezi, iz sudske prakse proizlazi da, čak i ako je dokazano da je pred nacionalnim sudom bio u tijeku postupak kojim se osporava raniji žig na kojem se temelji pobijana odluka, navedeni dokaz sam po sebi nije dovoljan da bi se odbijanje suspenzije postupka od strane žalbenog vijeća kvalificiralo kao očitu pogrešku u ocjeni. Naime, prilikom izvršavanja svojeg diskrecijskog prava u pogledu suspenzije postupka, žalbeno vijeće mora poštovati opća načela koja uređuju pravični postupak u okviru zajednice koja se temelji na pravu. Slijedom toga, prilikom spomenutog izvršavanja treba uzeti u obzir ne samo interes stranke čiji se žig Europske unije osporava, nego i interes drugih stranaka. Odluka o suspenziji postupka treba biti rezultat odvagivanja odnosnih interesa (vidjeti presudu od 25. studenoga 2014., KAISERHOFF,
T‑556/12
, neobjavljena,
EU:T:2014:985
, t.
33.
i navedenu sudsku praksu).
U ovom slučaju iz teksta pobijane odluke proizlazi da je žalbeno vijeće istaknulo da je Odjel za prigovore odbio zahtjev za suspenziju jer se prigovor temeljio na drugim dvama ranijim žigovima Europske unije i na jednom ranijem španjolskom žigu, koji nisu osporavani na nacionalnoj razini. Nadalje, žalbeno je vijeće smatralo da više nije potrebno suspendirati postupak s obzirom na to da je Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Trgovački sud br. 1 u Alicanteu) odbio tužiteljevu protutužbu presudom koja je postala konačna, prema neosporavanim navodima intervenijenta. Potonji je u očitovanju od 30. svibnja 2014. obavijestio žalbeno vijeće o postojanju te presude, navodeći da će mu naknadno dostaviti dokaz o njezinoj konačnosti.
Iako je točno da je presudom od 15. svibnja 2014., Juzgado de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Trgovački sud br. 1 u Alicanteu) odbio i zahtjev za proglašavanje ništavim španjolskog verbalnog žiga BADTORO, registriranog pod brojem 2782026, i tužiteljevu protutužbu, ta je presuda bila pobijana žalbom. Presudu je potvrdila Audiencia Provincial de Alicante (Pokrajinski sud u Alicanteu, Španjolska), presudom od 15. siječnja 2015., protiv koje je svaka stranka podnijela žalbu pred Tribunalom Supremo (Vrhovni sud, Španjolska), povodom kojih je postupak bio u tijeku na dan donošenja pobijane odluke.
Iz toga proizlazi da je žalbeno vijeće utemeljilo svoju odluku o odbijanju zahtjeva za suspenziju na činjenici da je presuda Juzgada de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Trgovački sud br. 1 u Alicanteu) postala konačna, iako je protiv nje podnesena žalba.
Doduše, kao što tvrdi EUIPO, tužitelj ga je trebao obavijestiti o tijeku nacionalnog postupka s obzirom na to da je podnio zahtjev za suspenziju. Međutim, iako je vrijedna žaljenja, tišina tužitelja o tom pitanju ne može ni dovesti u pitanje postojanje pogreške koja se tiče činjenice koje je utjecala na odbijanje suspenzije niti može njegovoj pogrešci pripisati takav značaj da bi joj se oduzela mogućnost utvrđivanja te nezakonitosti.
U takvim okolnostima tužitelj opravdano tvrdi da se odluka žalbenog vijeća o odbijanju suspenzije temelji na pogrešno utvrđenim činjenicama.
Međutim, EUIPO i intervenijent tvrde da ta pogreška koja se tiče činjenica neće učiniti nevaljanom pobijanu odluku jer nema na nju nikakav utjecaj. Tvrde dakle da, s obzirom na to da se prigovor temeljio također na drugim trima žigovima koji se nisu osporavali u okviru protutužbe, smisao pobijane odluke ne bi bio drugačiji da je predmetni zahtjev za proglašavanje žiga Europske unije ništavim bio prihvaćen.
S tim u svezi valja podsjetiti da je, zbog razloga ekonomičnosti postupka, žalbeno vijeće ocijenilo vjerojatnost dovođenja u zabludu između suprotstavljenih znakova iz razreda 35. samo u odnosu na raniji verbalni žig Europske unije br. 1722362. Međutim, taj je žig bio predmet protutužbe za proglašavanje ništavosti, povodom koje se na dan donošenja pobijane odluke vodio postupak pred Tribunalom Supremo (Vrhovni sud). Ta je okolnost opravdavala to da je žalbeno vijeće iskoristilo svoju diskrecijsku ovlast uravnoteživši odnosne interese kako bi odlučilo hoće li iskoristiti svoju mogućnost da suspendira postupak. Međutim, budući da je pogrešno smatralo da je presuda Juzgada de lo Mercantil n
o
1 de Alicante (Trgovački sud br. 1 u Alicanteu) postala konačna, nije provelo to ispitivanje.
Osim toga, budući da Opći sud provodi kontrolu zakonitosti odluka tijela EUIPO‑a, on ne može svojim obrazloženjem zamijeniti obrazloženje nadležnog tijela EUIPO‑a koje je donijelo pobijani akt (presuda od 9. rujna 2010., Axis/OHIM – Etra Investigación y Desarrollo (ETRAX),
T‑70/08
,
EU:T:2010:375
, t.
29.
). Stoga se ne može ocijeniti postojanje vjerojatnosti dovođenja u zabludu u odnosu na žig koji EUIPO nije uzeo u obzir.
Slijedom toga, okolnost da se prigovor glede usluga iz razreda 35. također temeljio na ranijem španjolskom figurativnom žigu br. 2919417, ne dokazuje, u nedostatku ispitivanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu u odnosu na taj žig u pobijanoj odluci, nepostojanje konkretnog utjecaja pogreške koja se tiče činjenica, a koju je počinilo žalbeno vijeće, na tu odluku.
Stoga, bez potrebe da Opći sud odluči o drugim dijelovima prvog tužbenog razloga i, kao što je to navedeno u točki 14. ove presude, iako ispitivanje pitanja suspenzije postupka prethodi ispitivanju postojanja vjerojatnosti dovođenja u zabludu između žiga za koji je podnesena prijava za registraciju i ranijeg žiga, valja prihvatiti prvi tužbeni razlog i, stoga, poništiti pobijanu odluku glede prijavljenog žiga u dijelu u kojem on označava usluge iz razreda 35.
[
omissis
]

Slijedom navedenoga,
OPĆI SUD (sedmo vijeće)
proglašava i presuđuje:

1.
Odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 17. travnja 2015. (predmet R 2570/2013‑2) poništava se.

2.
EUIPO će snositi vlastite troškove i troškove društva Jordi Nogues, SL.

3.
Društvo Grupo Osborne, SA snosit će vlastite troškove.

Van der Woude
Ulloa Rubio
Marcoulli
Objavljeno na javnoj raspravi u Luxembourgu 20. rujna 2017.
Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: španjolski.
(
)	Navedene su samo one točke presude za koje Opći sud smatra da ih je korisno objaviti.