CELEX: 62020CJ0053
Előzetes döntéshozatal
A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek földrajzi jelzésének és eredetmegjelölésének oltalma
1151/2012/EU rendelet
A 49. cikk (3) bekezdésének első albekezdése és (4) bekezdésének második albekezdése
Az 53. cikk (2) bekezdésének első albekezdése
A termékleírás módosítása
»Spreewälder Gurken (OFJ)« Spree erdei (Németország) uborka
Nem kisebb jelentőségű módosítások
Felszólalási eljárás
A módosítási kérelemmel szembeni felszólalási nyilatkozat
Az e kérelemnek helyt adó határozattal szembeni kereset
A »jogos érdek« fogalma

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21‑i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2012. L 343., 1. o.
; helyesbítés:
HL 2013. L 55., 27. o.
) 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikke (3) bekezdése első albekezdésének és (4) bekezdése második albekezdésének értelmezésére irányul.
E kérelmet a Hengstenberg GmbH & Co. KG és a Spreewaldverein eV, a bejegyzett oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott „Spreewälder Gurken (OFJ)” (Spree erdei [Németország] uborka) uborka valamennyi termelőjét tömörítő egyesület között az e termékre vonatkozó termékleírás módosítása iránt a Deutsches Patent‑ und Markenamthoz (szabadalmi és védjegyhivatal [Németország], a továbbiakban: DPMA) benyújtott kérelem tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2081/92/EGK rendelet
A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 1992. július 14‑i 2081/92/EGK tanácsi rendelet (
HL 1992. L 208., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 3. fejezet, 7. kötet, 4. o.) 13. cikkének (1) bekezdése előírta:
„Bármely, jogos érdeke révén érintett természetes vagy jogi személy kifogást tehet a szándékozni kívánt bejegyzés ellen azon tagállam illetékes hatóságához elküldött, megfelelően indokolt nyilatkozat útján, amelyben lakik, vagy ahol letelepedett. Az illetékes hatóság a megállapított határidőkön belül megteszi az ezen észrevétel vagy kifogás figyelembevételéhez szükséges intézkedéseket.”
Az 510/2006/EK rendelet
A mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20‑i 510/2006/EK tanácsi rendelet (
HL 2006. L 93., 12. o.
) 7. cikkének (2) bekezdése a következőképpen szólt:
„Bármely, jogos érdeket igazoló, nem a bejegyzést kérelmező tagállamban, illetve harmadik országban székhellyel rendelkező ott lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy kellően megalapozott nyilatkozat benyújtásával szintén kifogást emelhet a javasolt bejegyzés ellen.
[…]”
Az 1151/2012 rendelet
Az 1151/2012 rendelet (17)‑(20) és (39) preambulumbekezdése szerint:
„(17)
Az eredetmegjelölések és földrajzi jelzések alkalmazási körének kizárólag azokra a termékekre kell kiterjednie, amelyek esetében a termék vagy élelmiszer jellemzői és annak földrajzi eredete között szerves kapcsolat van. A jelenlegi rendszerbe az édesipari termékek közé helytelen módon csupán egyes csokoládétípusok kerültek be, és ezt a hibát orvosolni kell.
(18)
Az eredetmegjelölések és földrajzi jelzések oltalmának kifejezett célja, hogy a mezőgazdasági termelők és az élelmiszer‑előállítók egy adott termék minőségéért és jellemzőiért, illetve előállítási módjáért cserébe tisztességes jövedelemhez jussanak, továbbá hogy a fogyasztók egyértelmű információkat kaphassanak a földrajzi származással összefüggő sajátos jellemzőkkel bíró termékekről, és ezek alapján vásárláskor a megfelelő ismeretek birtokában tudjanak dönteni.
(19)
Az [európai] uniós oltalmat élvező elnevezésekhez kapcsolódó szellemitulajdon‑jogok Unió‑szerte való egységes tiszteletben tartásának biztosítása olyan prioritás, amelyet uniós szinten hatékonyabban lehet elérni.
(20)
Az eredetmegjelölések és földrajzi jelzések oltalmát célzó uniós keret az elnevezések nyilvántartásba vételének előírása révén megkönnyíti ezen eszközök továbbfejlesztését, hiszen egységesebb megközelítést eredményezve egyenlő versenyfeltételeket biztosít az ilyen megjelöléssel ellátott termékek termelői számára, valamint erősíti az e termékek iránti fogyasztói bizalmat. Rendelkezéseket kell hozni az eredetmegjelölések és a földrajzi jelzések uniós szinten való fejlesztésére, továbbá a harmadik országokban való védelmüket szolgáló mechanizmusoknak a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) vagy több‑ és kétoldalú megállapodások keretében történő kialakítása ösztönzésére vonatkozóan, hozzájárulva ezáltal annak elismeréséhez, hogy e termékek minősége és előállítási modellje hozzáadott értéket nyújt.
[…]
(39)
A tisztességtelen versenyfeltételek kialakulásának elkerülése érdekében minden termelő, így a harmadik országok termelői számára is lehetővé kell tenni, hogy a hagyományos különleges termék bejegyzett terméknevét használhassa, feltéve, hogy az adott termék megfelel a vonatkozó termékleírás követelményeinek, és a termelő valamely ellenőrzési rendszer hatálya alá tartozik. Az Unión belül előállított hagyományos különleges termékek esetében az uniós szimbólumot fel kell tüntetni a címkézésben, és lehetővé kell tenni annak a »hagyományos különleges termék« jelöléshez való társítását.”
E rendelet „Célkitűzések” című 1. cikke az (1) bekezdésében a következőket írja elő:
„E rendelet célja a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek előállítói számára segítséget nyújtani abban, hogy a vásárlókat és a fogyasztókat tájékoztassák termékeik és az élelmiszerek jellemzőiről és termelési sajátosságairól, biztosítva ezáltal, hogy:
a)
az értéknövelő jellemzőkkel és sajátosságokkal rendelkező mezőgazdasági termékek és élelmiszerek termelői és előállítói tisztességes versenyfeltételek mellett tevékenykedhessenek;
b)
a fogyasztók számára a szóban forgó termékekkel kapcsolatban megbízható információk álljanak rendelkezésre;
c)
a szellemi tulajdonjog védelmét tiszteletben tartsák; továbbá
d)
a belső piac integritása ne sérüljön.
Az e rendeletben meghatározott intézkedések célja támogatni a kiváló minőségű termékekkel kapcsolatos mezőgazdasági és feldolgozási tevékenységeket és gazdálkodási rendszereket, és ezáltal hozzájárulni a vidékfejlesztési politika célkitűzéseinek megvalósításához.”
Az említett rendelet 5. cikke (2) bekezdésének szövege az alábbi:
„E rendelet alkalmazásában a »földrajzi jelzés« elnevezés olyan terméket jelöl:
a)
amely egy meghatározott helyről, régióból vagy országból származik;
b)
amelynek valamely tulajdonsága, hírneve vagy más jellemzője alapvetően földrajzi eredetének tulajdonítható; valamint
c)
amely előállításának legalább egy szakasza a meghatározott földrajzi területen történik.”
Ugyanezen rendelet 10. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Az 51. cikk (2) bekezdésében említett, indokolással ellátott felszólalási nyilatkozatok csak akkor fogadhatók el, ha azok az említett bekezdésben meghatározott határidőn belül érkeztek be a[z Európai] Bizottsághoz, és:
a)
bizonyítják az 5. cikkben, valamint a 7. cikk (1) bekezdésében említett feltételek teljesítésének elmulasztását;
b)
bizonyítják, hogy a javasolt elnevezés bejegyzése ellentétes lenne a 6. cikk (2), (3) vagy (4) bekezdésével;
c)
bizonyítják, hogy a javasolt elnevezés bejegyzése veszélyeztetné egy vele részben vagy teljesen azonos elnevezés vagy védjegy létét, vagy az olyan termékek létét, amelyek az 50. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerinti közzététel időpontját megelőzően már legalább öt éven keresztül jogszerűen forgalomban voltak; vagy
d)
olyan részletekkel szolgálnak, amelyek arra engednek következtetni, hogy a bejegyzési kérelem tárgyát képező elnevezés köznevesült kifejezés.”
Az 1151/2012 rendeletnek az „Elnevezések bejegyzése iránti kérelem” című 49. cikke a (2)–(4) bekezdésében a következőképpen rendelkezik:
„(2)   Ha a II. cím szerinti rendszer keretében benyújtott kérelem egy adott tagállam földrajzi területére vonatkozik, vagy ha a III. cím szerinti rendszer keretében benyújtott kérelmet egy adott tagállamban székhellyel rendelkező csoportosulás nyújtja be, a kérelmet az adott tagállam hatóságaihoz kell benyújtani.
A tagállam a megfelelő eszközökkel megvizsgálja a kérelmet annak ellenőrzése céljából, hogy az indokolt‑e és megfelel‑e az adott rendszer feltételeinek.
(3)   Az e cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett vizsgálat során a tagállam nemzeti felszólalási eljárást indít, ami biztosítja a kérelem megfelelő közzétételét, és észszerű határidőt állapít meg, amelyen belül minden, jogos érdekkel rendelkező és a tagállam területén székhellyel vagy lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy felszólalással élhet a kérelemmel szemben.
A tagállam a II. címben meghatározott rendszer keretében beérkezett felszólalások elfogadhatóságáról a 10. cikk (1) bekezdésében említett kritériumok alapján, a III. címben meghatározott rendszer keretében beérkezett felszólalások elfogadhatóságáról pedig a 21. cikk (1) bekezdésében említett kritériumok alapján dönt.
(4)   Amennyiben a tagállam a beérkezett felszólalások vizsgálatát követően úgy ítéli meg, hogy az e rendeletben foglalt követelmények teljesültek, kedvező határozatot hozhat, és benyújthatja a Bizottsághoz a kérelmezési dokumentációt. Ilyen esetben értesíti a Bizottságot az olyan természetes vagy jogi személyektől érkezett elfogadható felszólalásokról, akik vagy amelyek a (3) bekezdésben említett közzététel időpontját megelőzően legalább öt évig folyamatosan jogszerűen forgalmazták a szóban forgó termékeket és használták az érintett elnevezéseket.
A tagállam gondoskodik a kedvező határozat közzétételéről, továbbá arról, hogy minden olyan természetes vagy jogi személy, akinek ahhoz jogos érdeke fűződik, jogorvoslati lehetőséggel élhessen.
[…]”
E rendelet „Felszólalási eljárás” című 51. cikke az (1) bekezdésében a következőket írja elő:
„Az
Európai Unió Hivatalos Lapjában
történő közzététel időpontjától számított három hónapon belül bármely tagállam vagy harmadik ország hatósága, valamint bármely olyan, harmadik országban székhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy, amelynek ahhoz jogos érdeke fűződik, felszólalást nyújthat be a Bizottsághoz.
Bármely olyan, jogos érdekkel rendelkező természetes vagy jogi személy, amely olyan tagállamban rendelkezik székhellyel vagy lakóhellyel, amely nem azonos azzal a tagállammal, ahol a kérelmet benyújtották, a székhelye szerinti tagállamban felszólalást nyújthat be olyan határidőn belül, amely lehetővé teszi az első albekezdés szerinti felszólalás benyújtását.
[…]”
Az említett rendelet 53. cikkének (1) és (2) bekezdése kimondja:
„(1)   Bármely, jogos érdekkel rendelkező csoportosulás kérelmezheti a termékleírás módosításának jóváhagyását.
A kérelemben ismertetni és indokolni kell a kért módosításokat.
(2)   Ha a módosítás a termékleírás egy vagy több ponton történő, nem kisebb jelentőségű módosítását vonja maga után, a módosítási kérelmet a 49–52. cikkben meghatározott eljárás alapján kell elbírálni.
[…]
A II. címben leírt minőségrendszer esetében egy módosítás akkor tekinthető kisebb jelentőségűnek, ha az:
[…]
d)
nem érinti a meghatározott földrajzi területet; […]
[…]”
A német jog
A „jogos érdekkel” rendelkező személyeknek az oltalom alatt álló földrajzi jelzések bejegyzésére irányuló eljárásban és az ilyen jelzésekkel ellátott termékek termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelmekre alkalmazandó eljárásban való részvételének részletes szabályait a német jogban az 1994. október 25‑i Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen (Markengesetz) (a védjegyek és egyéb megkülönböztető megjelölések oltalmáról szóló törvény [védjegytörvény], BGBl. 1994. I, 3082. o.; a továbbiakban: MarkenG) 132. §‑ának (1) bekezdésével együttesen értelmezett 130. §‑a (4) bekezdésének második mondata és 133. §‑ának második mondata szabályozza.
A kérdést előterjesztő bíróság által szolgáltatott információk szerint a MarkenG 130. §‑a (4) bekezdésének második mondata értelmében minden olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely „jogos érdekkel” és Németország területén székhellyel vagy lakóhellyel rendelkezik, az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése iránti kérelem közzétételétől számított két hónapon belül felszólalást tehet e kérelemmel szemben a DPMA előtt.
Ugyanezen információk szerint továbbá a MarkenG 132. §‑ának (1) bekezdése, amely az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére utal, előírja, hogy a MarkenG 130. §‑a (4) bekezdésének második mondata értelemszerűen alkalmazandó az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termékek termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelmekre is.
A kérdést előterjesztő bíróság egyébiránt kifejti, hogy a MarkenG 132. §‑ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 133. §‑ának második mondata értelmében, ha a DPMA a MarkenG 130. §‑a (5) bekezdésének az e törvény 132. §‑ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett első mondatát alkalmazva olyan határozatot hoz, amely megállapítja, hogy a termékleírás módosítása iránti kérelem megfelel az 1151/2012 rendeletben előírt feltételeknek és a végrehajtási rendelet végrehajtása érdekében elfogadott rendelkezéseknek, e határozat ellen keresetet indíthat bármely személy, aki az előírt határidőn belül e kérelemmel szemben felszólalást nyújtott be, vagy akinek a MarkenG 130. §‑a (5) bekezdésének ötödik mondata szerint közzétett módosítás következtében az említett határozat a „jogos érdekét” érinti.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A „Spreewälder Gurken (OFJ)” elnevezés 1999. március 19. óta friss és feldolgozott „gyümölcs, zöldségfélék és gabonafélék” vonatkozásában oltalom alatt álló földrajzi jelzésként van bejegyezve az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és az oltalom alatt álló földrajzi jelzések Bizottság által vezetett nyilvántartásában.
A Spreewaldverein 2012. február 18‑án az érintett termékleírás módosítása iránti kérelmet nyújtott be a DPMA‑hoz, amely ezen uborka – különösen egyes élelmiszer‑adalékanyagok felhasználásával történő – gyártási módszerének módosítására irányult.
E módosítási kérelem 2014. augusztus 22‑i közzétételét követően a Hengstenberg 2014. október 16‑án felszólalást nyújtott be e kérelemmel szemben.
2015. szeptember 10‑i határozatával a DPMA úgy határozott, hogy a termékleírás módosítása iránti említett kérelem megfelel az 1151/2012 rendeletnek.
A Hengstenberg e határozattal szemben keresetet nyújtott be a Bundespatentgerichthez (szövetségi szabadalmi bíróság, Németország), amelyet ez utóbbi azzal az indokkal utasított el, hogy egyrészt a Hengstenberg nem igazolta a MarkenG 132. §‑ának (1) bekezdésével összefüggésben értelmezett 133. §‑ának második mondata értelmében vett „jogos érdeket”, másrészt pedig e kereset semmiképpen nem megalapozott. Mindazonáltal a Bundespatentgericht (szövetségi szabadalmi bíróság) engedélyezte, hogy a határozatával szemben fellebbezést nyújtsanak be a kérdést előterjesztő bírósághoz.
A Bundespatentgericht (szövetségi szabadalmi bíróság) úgy ítélte meg, hogy két esetet kell megkülönböztetni aszerint, hogy a felszólalást egy oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése iránti kérelemmel szemben, vagy az ilyen jelzéssel ellátott termék termékleírásának módosítása iránti kérelemmel szemben nyújtják‑e be, amely utóbbi esetben az olyan személyek, akik nem az érintett földrajzi területen letelepedettek, és akik nem jogosultak az oltalom alatt álló elnevezés használatára, nem igazolják a megkövetelt „jogos érdeket”. Sem az oltalom alatt álló földrajzi jelzés tárgyát képező termékek forgalomba hozatala, sem a piac és a verseny általános helyzete nem alkalmas ilyen „jogos érdek” megalapozására.
A Bundespatentgericht (szövetségi szabadalmi bíróság) arra a következtetésre jutott, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés értékének állítólagos csökkenése vagy az érintett termék hírnevének vagy hitelének a termékleírás módosítását követő csorbulása kizárólag a származási földrajzi területen letelepedett termelőket érintheti.
A Bundespatentgericht (szövetségi szabadalmi bíróság) ítélete ellen benyújtott fellebbezés alapján eljáró Bundesgerichtshof (szövetségi legfelsőbb bíróság, Németország) az 1151/2012 rendeletet végrehajtó nemzeti jogszabály alapján kifejti, hogy bármely személy keresetet indíthat azon határozattal szemben, amely megállapítja a termékleírás módosítása iránti kérelem e rendeletben előírt feltételeknek való megfelelőségét, aki az előírt határidőn belül felszólalást nyújtott be e módosítási kérelem ellen, vagy akinek az említett kérelemnek helyt adó határozat „jogos érdekét” érinti.
A kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy az 1151/2012 rendelet 49. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében szereplő „jogos érdek” fogalma, amelyet minden olyan személynek meg kell felelnie, aki a termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelemnek helyt adó határozattal szemben keresetet nyújt be, jelenleg nincs meghatározva az uniós jogban.
Ezenkívül a kérdést előterjesztő bíróság megjegyzi, hogy a nemzeti bíróságoknak kell ugyanolyan felülvizsgálati feltételek alapján határozniuk az oltalom alatt álló földrajzi jelzésekkel ellátott termék termékleírásának módosítása iránti kérelem jogszerűségéről, mint amelyek azon jogerős aktusokra vonatkoznak, amelyeket ugyanezen nemzeti hatóság hozott, és amelyek harmadik személyeket az uniós jog alapján megillető jogokat sérthetnek.
Felmerül tehát a kérdés, hogy ha az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelemre alkalmazandó eljárásban valamely természetes vagy jogi személy bármely tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége igazolhatná az ahhoz megkövetelt „jogos érdeket”, hogy felszólalást nyújtson be az ilyen kérelemmel szemben, vagy hogy keresetet nyújtson be az e kérelemnek helyt adó határozattal szemben, az ilyen tág meghatározás ellentétes lenne ezen érdek jogosságának követelményével, és nem tenné lehetővé az ezzel kapcsolatos felszólási és keresetindítási jog kellően pontos meghatározását.
Ebben az összefüggésben a kérdést előterjesztő bíróság arra vár választ, hogy a „jogos érdek” fogalmát úgy kell‑e értelmezni, hogy csak azok a gazdasági szereplők igazolják az ilyen érdek fennállását, amelyek az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termékekhez vagy élelmiszerekhez hasonló termékeket vagy élelmiszereket állítanak elő. Ezenkívül úgy véli, hogy a „jogos érdeket” igazoló gazdasági szereplők csoportjának azonosítása céljából a konkrét versenyhelyzet kritériuma alkalmazható.
A Bundespatentgerichttel (szövetségi szabadalmi bíróság) ellentétben a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy valamely termelő érintett földrajzi területen való letelepedését nem lehet döntő szempontnak tekinteni ahhoz, hogy valamely személy jogos érdeke fűződik ahhoz, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelemmel szemben felszólalás tehessen, amennyiben az ilyen termékleírás tiszteletben tartása azon versenytárs termektől is megkövetelt, akik nem e földrajzi területen letelepedettek, amennyiben az ilyen nem kisebb jelentőségű módosítás azt veszélyezteti, hogy a termék minősége vagy hírneve az 1150/2012 rendelet 5. cikkének (2) bekezdését megsértve már nem kapcsolódik a földrajzi eredetéhez.
Végül a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy magának az 1151/2012 rendeletnek a szövege sem támasztja alá azt a megközelítést, amely szerint a „jogos érdek” fogalmát eltérően kell értelmezni az oltalom alatt álló földrajzi jelzések bejegyzésére irányuló eljárás és az ilyen jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló kérelmekre alkalmazandó eljárás keretében.
E körülmények között a Bundesgerichtshof (szövetségi legfelsőbb bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
A termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban elegendő lehet‑e valamely természetes vagy jogi személy bármely tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége ahhoz, hogy megalapozza a kérelemmel szembeni felszólaláshoz vagy a kérelem tárgyában hozott kedvező határozattal szembeni jogorvoslathoz szükséges, az 1151/2012 rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett »jogos érdeket«?
2)
Az első kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
A termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban (csak) azon gazdasági szereplők rendelkeznek az 1151/2012 rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekkel, amelyek hasonló termékeket vagy élelmiszereket állítanak elő, mint azok a gazdasági szereplők, amelyek számára valamely, oltalom alatt álló földrajzi jelzést bejegyeztek?
3)
A második kérdésre adandó nemleges válasz esetén:
a)
Az 1151/2012 rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekre vonatkozó követelmények tekintetében különbséget kell‑e tenni egyfelől az 1151/2012 rendelet 49–52. cikke szerinti bejegyzési eljárás, másfelől pedig az 1151/2012 rendelet 53. cikke szerinti, a termékleírás módosítására irányuló eljárás között, és
b)
ennélfogva a termékleírás nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló eljárásban az 1151/2012 rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésével és (4) bekezdésének második albekezdésével összefüggésben értelmezett 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése értelmében vett jogos érdekkel csak azok a termelők rendelkeznek, akik a földrajzi területen a termékleírásnak megfelelő termékeket állítanak elő, vagy konkrétan ilyen termékek előállítását tervezik, így a máshol letelepedett termelők eleve ki vannak zárva a jogos érdekre való hivatkozásból?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
Első kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdése és (4) bekezdésének második albekezdése értelmében vett „jogos érdek” fogalmát úgy kell‑e értelmezni, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelmekre alkalmazandó eljárás keretében bármely természetes vagy jogi személynek a kért módosítások általi tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége igazolhatja az ahhoz megkövetelt „jogos érdeket”, hogy a benyújtott módosítási kérelemmel szemben felszólalást tegyen vagy az e kérelemnek helyt adó határozattal szemben keresetet indítson.
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti, az alapeljárásban szereplőkhöz hasonló kérelmekre az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésében szereplő utalás értelmében ugyanazon eljárás alkalmazandó, mint az oltalom alatt álló földrajzi jelzések bejegyzésére (lásd ebben az értelemben: 2020. január 29‑iGAEC Jeanningros ítélet,
C‑785/18
,
EU:C:2020:46
,
29.
pont), így az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdése és (4) bekezdésének második albekezdése értelmében vett „jogos érdek” fogalma azonos értelmezést igényel, függetlenül attól, hogy a megindított eljárás az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzésére irányuló eljárás‑e, vagy pedig az ilyen jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelemre vonatkozó eljárás.
Az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdése és (4) bekezdésének második albekezdése értelmében vett „jogos érdek” fogalmának értelmezését illetően meg kell állapítani, hogy e fogalmat sem e rendelkezések, sem az említett rendelet más rendelkezése nem határozza meg.
Ez alapján nem vitatott, hogy az uniós jogi rendelkezések értelmezéséhez nemcsak a rendelkezés megfogalmazását, hanem a szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek a részét képezi, valamint e szabályozás keletkezését.
Ami először is az 1151/2012 rendelet 49. cikke (3) bekezdése első albekezdésének és (4) bekezdése második albekezdésének, valamint 53. cikke (2) bekezdése első albekezdésének szövegét illeti, e rendelkezésekből kitűnik, hogy „minden, jogos érdekkel rendelkező […] természetes vagy jogi személy” felszólalással élhet és keresetet indíthat.
Bár a „jogos érdek” kifejezés használata nem szolgál iránymutatással az azon személyek körének meghatározása során figyelembe veendő szempontok tekintetében, akik a felszólalás benyújtásához való jogot gyakorolhatják az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzésével vagy az ilyen jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelmekkel szembeni nemzeti felszólalási eljárások keretében, a „minden természetes vagy jogi személy” kifejezés e rendelkezéshez való hozzátétele arra enged következtetni, hogy a jogalkotó nem kívánta e kört szűken értelmezni. Ugyanakkor e szövegből egyértelműen kitűnik, hogy e „jogos érdek” nem korlátozódik kizárólag azon gazdasági szereplőkre, akik az érintett oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termékekhez hasonló termékeket vagy élelmiszereket állítanak elő, sem pedig kizárólag az érintett oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termékeket előállító termelőkre, kizárva az összes többi termelőt.
Másodszor, a szövegkörnyezetet illetően emlékeztetni kell arra, hogy az 1151/2012 rendelet hatáskörmegosztási rendszert vezet be abban az értelemben, hogy a Bizottság csak akkor hozhat valamely elnevezés oltalom alatt álló földrajzi jelzésként történő bejegyzéséről szóló határozatot, ha az érintett tagállam erre irányuló kérelmet nyújtott be hozzá, és ilyen kérelmet csak akkor lehet benyújtani, ha e tagállam ellenőrizte, hogy az indokolt. E hatáskörmegosztási rendszer különösen azzal magyarázható, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése előfeltételezi annak ellenőrzését, hogy bizonyos feltételek fennállnak, ami nagymértékben megköveteli az említett tagállamra jellemző olyan sajátos tényezők alapos ismeretét, amelyek vizsgálatára leginkább e tagállam illetékes hatóságai képesek (lásd ebben az értelemben: 2020. január 29‑ia GAEC Jeanningros ítélet,
C‑785/18
,
EU:C:2020:46
,
24.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ezenkívül az 1151/2012 rendelet 49. cikkének (3) bekezdéséből és (4) bekezdésének második albekezdéséből kitűnik, hogy a tagállam feladata a felszólalási nyilatkozat elfogadhatóságának az e rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében foglalt kritériumok alapján történő vizsgálata. E tekintetben e rendelkezés c) pontja előírja, hogy a felszólalási nyilatkozat akkor fogadható el, ha bizonyítják, hogy a javasolt elnevezés bejegyzése veszélyeztetné egy azonos elnevezés vagy védjegy létét, vagy az olyan termékek létét, amelyek az említett rendelet 50. cikke (2) bekezdésének a) pontja szerinti közzététel időpontját megelőzően már legalább öt éven keresztül jogszerűen forgalomban voltak.
Következésképpen a fentiekből az következik, hogy mivel az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése vagy nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelem vizsgálata alapvetően az érintett tagállam feladata, különösen szükséges széleskörűen megadni azon természetes vagy jogi személyek számára a lehetőséget, akiknek vagy amelyeknek gazdasági szempontból előnyük vagy hátrányuk származhat a termék termékleírásának bejegyzéséből vagy nem kisebb jelentőségű módosításából, hogy azt megtámadhassák abból a célból, hogy a nemzeti felszólalási eljárásban megvizsgálhassák az érveiket.
Harmadsorban ezt az értelmezést megerősítik az 1151/2012 rendelet célkitűzései is.
Egyrészt az 1151/2012 rendelet (17), (18) és (20) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (2) bekezdéséből kitűnik, hogy e rendelet célja olyan minőségrendszerek létrehozása, amelyek hozzájárulnak annak elismeréséhez, hogy e termékek minősége és előállítási modellje hozzáadott értéket nyújt.
Másrészt az említett rendelet (20) és (39) preambulumbekezdésével összefüggésben értelmezett 1. cikkének (1) bekezdéséből kitűnik, hogy ugyanezen rendelet a tisztességtelen versenyfeltételek kialakításának megelőzésére is irányul.
Az 1151/2012 rendelet rendelkezéseinek célja továbbá az oltalom alatt álló eredetmegjelölésekkel és földrajzi jelzésekkel való visszaélés megakadályozása, nemcsak a vásárlók, hanem a termelők érdekében is, akik erőfeszítéseket tettek az ilyen jelzéssel ellátott termékek elvárt minőségének biztosítása érdekében (lásd analógia útján: 2018. június 7‑iScotch Whisky Association ítélet,
C‑44/17
,
EU:C:2018:415
,
38.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Arra is rá kell mutatni, hogy e rendelet (19) preambulumbekezdése szerint az uniós oltalmat élvező elnevezésekhez kapcsolódó szellemitulajdon‑jogok Unió‑szerte való egységes tiszteletben tartásának biztosítása olyan prioritás, amelyet uniós szinten hatékonyabban lehet elérni. Márpedig az ilyen célkitűzés is a „jogos érdek” fogalmának tág értelmezése mellett szól. Az ilyen tiszteletben tartás ugyanis azt feltételezi, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzési feltételeinek vagy az ilyen oltalom alatt álló termék termékleírása nem kisebb jelentőségű módosításának az ellenőrzése tagállamonként egységes módon történjen, ami ellentétes a „jogos érdek” fogalmának szűk felfogásával. Az ilyen felfogás ellentétes lenne az adott tagállamban letelepedett személy azon lehetőségével, hogy a Bizottság előtt felszólalással élhessen egy másik tagállam területére vonatkozó földrajzi jelzés bejegyzése vagy nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelemmel szemben.
A fentiekből az következik, hogy a „jogos érdek” fogalmának tág értelmezése tűnik a legmegfelelőbbnek e célok elérésére, mivel biztosítja, hogy a személyek széles köre – felszólalás vagy kereset útján – ösztönözheti a magas színvonal és az egyes termékek előállítási módjának tiszteletben tartását, megakadályozva ugyanakkor, hogy azon termelők, akiknek termékei bejegyzett elnevezések hatálya alá tartoznak, versenyelőnyhöz jussanak a minőségi előírásoknak az érintett termékre vonatkozó termékleírás nem kisebb jelentőségű módosításának bejegyzését követő csökkenése révén. Egyébiránt ez az értelmezés alkalmas a leginkább arra, hogy lehetővé tegye az illetékes hatóság számára, hogy az 1151/2012 rendelet 49. cikke (2) bekezdésének második albekezdésében előírt feladatának gyakorlása során meghatározza, hogy a bejegyzés vagy a nem kisebb jelentőségű módosítás iránti kérelem megfelel‑e az előírt feltételeknek, és ellenőrizhesse, hogy az áruk vagy az élelmiszerek jellemzői szorosan kapcsolódnak‑e valamely területhez.
Végül, mivel az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb mértékű módosítása iránti kérelem az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdése harmadik albekezdése d) pontjának megfelelően vonatkozhat azon földrajzi terület meghatározására, amelyre az érintett jelzés vonatkozik, azon értelmezés, amely szerint csak az e földrajzi területen letelepedett termelők igazolhatnak az e módosítással szembeni „jogos érdeket”, megfosztja az ezen időpontig az e földrajzi területen kívül letelepedett – azonban az érintett termék termékleírásában szereplő feltételek teljesítését megtagadó – termelőket azon jogtól, hogy egy olyan módosítást vitassanak, amely jelentősen befolyásolja termékeik előállítási módjait.
Negyedsorban ezen értelmezést megerősíti az 1151/2012 rendelet keletkezése is.
E tekintetben a 2081/92 rendelet 7. cikkének (3) bekezdéséből – amely rendeletet az 1151/2012 rendelettel hatályon kívül helyezett 510/2006 rendelet hatályon kívül helyezett – kitűnik, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzésére irányuló, nemzeti hatóságok előtti eljárás keretében a felszólalási jog „[b]ármely, jogos érdeke révén érintett természetes vagy jogi személy” számára nyitva állt, e fogalmat a Bíróság pedig úgy értelmezte, hogy az magában foglalja a jogos gazdasági érdek fennállását (2000. október 26‑iMolkerei Großbraunshain és Bene Nahrungsmittel kontra Bizottság végzés,
C‑447/98 P
,
EU:C:2000:586
,
72.
pont).
Az 510/2006 rendelet 7. cikkének (2) bekezdése azt is előírta, hogy a nemzeti hatóságok előtti bejegyzési eljárás keretében „[b]ármely, jogos érdeket igazoló […] természetes vagy jogi személy” jogosult felszólalást tenni az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzése ellen.
Ehhez hasonló fogalom szerepel az 1152/2012 rendelet 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdésében is, amelynek értelmében „a tagállam nemzeti felszólalási eljárást indít, ami biztosítja a kérelem megfelelő közzétételét, és észszerű határidőt állapít meg, amelyen belül minden, jogos érdekkel rendelkező és a tagállam területén székhellyel vagy lakóhellyel rendelkező természetes vagy jogi személy felszólalással élhet a kérelemmel szemben.”
E fogalom választása az uniós jogalkotó azon szándékát tükrözi, hogy a személyek széles köre számára tegye lehetővé, hogy a felszólalási jogot gyakoroljanak az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzésével szembeni nemzeti felszólalási eljárás, vagy az ilyen jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítására irányuló kérelmekre alkalmazandó eljárás keretében.
Ötödsorban, végül hangsúlyozni kell, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzés bejegyzésével vagy az ilyen jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosításával szembeni felszólalás benyújtásához való jog fennállását esetről esetre, az egyes helyzetek sajátos jellemzőinek függvényében kell vizsgálni. Ezenkívül az említett joggal való visszaélés megakadályozása érdekében az ilyen vizsgálatnak lehetővé kell tennie annak konkrét vizsgálatát, hogy a természetes vagy jogi személy által hivatkozott „jogos érdek” nem valószínűtlen vagy hipotetikus‑e.
A fenti megfontolások összességére tekintettel az első előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1151/2012 rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdése és (4) bekezdésének második albekezdése értelmében vett „jogos érdek” fogalmát úgy kell értelmezni, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelmekre alkalmazandó eljárás keretében bármely természetes vagy jogi személynek a kért módosítások általi tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége igazolhatja az ahhoz megkövetelt „jogos érdeket”, hogy a benyújtott módosítási kérelemmel szemben felszólalást tegyen vagy az e kérelemnek helyt adó határozattal szemben keresetet indítson, amennyiben e személy érdekeinek veszélyeztetése nem pusztán valószínűtlen vagy hipotetikus, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.
A második és harmadik kérdésről
Az első előterjesztett kérdésre adott válaszra tekintettel a második és harmadik kérdésre nem kell válaszolni.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (negyedik tanács) a következőképpen határozott:

A mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21‑i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összefüggésben értelmezett 49. cikke (3) bekezdésének első albekezdését és (4) bekezdésének második albekezdését úgy kell értelmezni, hogy az oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott termék termékleírásának nem kisebb jelentőségű módosítása iránti kérelmekre alkalmazandó eljárás keretében bármely természetes vagy jogi személynek a kért módosítások általi tényleges vagy esetleges, valószínűtlennek nem tekinthető gazdasági érintettsége igazolhatja az ahhoz megkövetelt „jogos érdeket”, hogy a benyújtott módosítási kérelemmel szemben felszólalást tegyen vagy az e kérelemnek helyt adó határozattal szemben keresetet indítson, amennyiben e személy érdekeinek veszélyeztetése nem pusztán valószínűtlen vagy hipotetikus, aminek vizsgálata a kérdést előterjesztő bíróság feladata.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.