CELEX: 62020CJ0564
Predhodno odločanje
Skupna ribiška politika
Uredba (ES) št. 1224/2009
Sistem nadzora
Člen 33(2)(a) in člen 34
Beleženje ulova in ribolovnega napora
Posredovanje informacij o količinah ujetih škampov Evropski komisiji
Možnost uporabiti druge informacije kot te, ki so navedene v ribolovnem ladijskem dnevniku
Razumna in znanstveno utemeljena metoda obdelave podatkov
Zaprtje ribolova

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 33(2)(a) in člena 34 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006 (
UL 2009, L 343, str. 1
), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2015/812 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 (
UL 2015, L 133, str. 1
, v nadaljevanju: Uredba št. 1224/2009).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med osebama PF in MF na eni strani ter Minister for Agriculture, Food and the Marine (minister za kmetijstvo, prehrano in pomorstvo, Irska) (v nadaljevanju: minister) in Sea Fisheries Protection Authority (SFPA) (urad za varstvo morskega ribolova, Irska) na drugi strani glede odločitve ministra, da prepove ribolov škampov (nephrops norvegicus) na ribiškem območju, imenovanem funkcionalna enota 16 (v nadaljevanju: UF16), ki je v Plitvini ježevcev ob zahodni obali Irske.
Pravni okvir
Uredba (EU) št. 1380/2013
Člen 2(1) Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (
UL 2013, L 354, str. 22
), ki ureja cilje skupne ribiške politike (v nadaljevanju: SRP), določa:
„Skupna ribiška politika zagotavlja, da so ribolovne dejavnosti in dejavnosti ribogojstva okoljsko dolgoročno trajnostne in upravljane na način, ki je skladen s cilji doseganja gospodarskih in socialnih koristi ter koristi zaposlovanja ter prispevanja k zanesljivi preskrbi s hrano.“
Uredba št. 1224/2009
Člen 5(5) Uredbe št. 1224/2009, naslovljen „Splošna načela“, določa:
„V vsaki državi članici dejavnosti nadzora vseh nacionalnih nadzornih organov usklajuje en organ. Ta organ je odgovoren tudi za usklajevanje zbiranja, obdelave in potrjevanja informacij o ribolovnih dejavnostih ter za poročanje in zagotavljanje pošiljanja informacij Komisiji, Agenciji Skupnosti za nadzor ribištva, ustanovljeni v skladu z Uredbo (ES) št. 768/2005, drugim državam članicam in po potrebi tretjim državam, in za sodelovanje z njimi.“
Člen 9(1) Uredbe št. 1224/2009, naslovljen „Sistem za spremljanje plovil“, določa:
„1. Države članice uporabljajo satelitski sistem za spremljanje plovil za učinkovito spremljanje ribolovnih dejavnosti ribiških plovil, ki plujejo pod njihovo zastavo, kjer koli se ta plovila nahajajo, in ribolovnih dejavnosti v vodah držav članic.“
Člen 14(1), (2) in (9) te uredbe, naslovljen „Izpolnjevanje in predložitev ribolovnih ladijskih dnevnikov“, določa:
„1.   Brez poseganja v posebne določbe iz večletnih načrtov kapitan vsakega ribiškega plovila Unije, katerega skupna dolžina je 10 metrov ali več, vodi ribolovni ladijski dnevnik o dejavnostih, v katerem za vsako ribolovno potovanje specifično navede vse količine vsake vrste, ki so jo ujeli in jo hranijo na krovu nad 50 kg v ekvivalentu žive teže. Mejna vrednost 50 kg se uporabi takoj, ko ulov vrste preseže 50 kg.
2.   Ribolovni ladijski dnevnik iz odstavka 1 vsebuje zlasti naslednje podatke:
(a)
zunanjo identifikacijsko številko in ime ribiškega plovila;
(b)
3-črkovno kodo [Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO)] posamezne vrste in ustrezno geografsko območje, na katerem je bil ulov opravljen;
(c)
datum ulovov;
(d)
datum odhoda in prihoda v pristanišče ter trajanje ribolovnega potovanja;
(e)
vrsto orodja, velikost mrežnega očesa in dimenzije;
(f)
ocenjene količine posameznih vrst v kilogramih žive teže ali po potrebi število kosov, vključno s količinami ali kosi pod najmanjšo referenčno velikostjo ohranjanja, ki se uporablja za te vrste, kot ločen vnos;
(g)
število ribolovnih operacij.
[…]
9.   Za točnost podatkov v ribolovnem ladijskem dnevniku je odgovoren kapitan.“
Člen 15(1) in (2) navedene uredbe, naslovljen „Elektronsko izpolnjevanje in pošiljanje podatkov iz ribolovnih ladijskih dnevnikov“, določa:
„1.   Kapitani ribiških plovil Unije, katerih skupna dolžina je 12 metrov ali več, elektronsko beležijo podatke iz člena 14 in jih v elektronski obliki vsaj enkrat dnevno pošljejo pristojnemu organu države članice zastave.
2.   Kapitani ribiških plovil Unije, katerih skupna dolžina je 12 metrov ali več, pošljejo podatke iz člena 14 tudi na zahtevo pristojnega organa države članice zastave in v vsakem primeru ustrezne podatke iz ribolovnega ladijskega dnevnika sporočijo po zaključku zadnje ribolovne operacije in pred vstopom v pristanišče.“
Člen 33(1) in (2) Uredbe št. 1224/2009, naslovljen „Evidentiranje ulova in ribolovnega napora“, določa:
„1.   Vsaka država članica zastave evidentira vse ustrezne podatke, zlasti podatke iz členov 14, 21, 23, 28 in 62 te uredbe, o ribolovnih možnostih iz tega poglavja, izražene v iztovarjanjih in po potrebi ribolovnem naporu, ter hrani izvirnike teh podatkov tri leta ali več v skladu z nacionalnimi pravili.
2.   Brez poseganja v posebna pravila iz zakonodaje Unije vsaka država članica zastave do 15. dne vsakega meseca z računalniškim prenosom Komisiji ali organu, ki ga ta imenuje, sporoči zbirne podatke o:
(a)
količinah vsakega staleža ali skupine staležev, za katere je določen [celotni dovoljeni ulov (TAC)] ali kvota, ki so bile iztovorjene v preteklem mesecu, vključno s količinami pod najmanjšo referenčno velikostjo ohranjanja, ki se uporablja za te vrste, kot ločen vnos, […]
[…]“
Člen 34 te uredbe, naslovljen „Podatki o izčrpanju ribolovnih možnosti“, določa:
„Država članica nemudoma obvesti Komisijo, ko ugotovi, da
(a)
velja, da je bilo z ulovi staleža ali skupine staležev, za katere velja kvota, ki so jih opravila ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo te države članice, izčrpanih 80 % te kvote,
[…]
V takem primeru Komisiji na njeno zahtevo zagotovi podrobnejše in pogostejše podatke, kot so določeni v členu 33.“
Člen 35(1) in (2) navedene uredbe, naslovljen „Zaprtje ribolova s strani držav članic“, določa:
„1.   Vsaka država članica določi datum, od katerega velja, da:
(a)
je bila z ulovom staleža ali skupine staležev, za katere velja kvota, ki so ga opravila ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo te države članice, ta kvota izčrpana;
[…]
2.   Zadevna država članica od datuma iz odstavka 1 vsem ribiškim plovilom ali delu plovil, ki plujejo pod njeno zastavo, prepove ribolov tega staleža ali skupine staležev, katerih kvota je bila izčrpana, v okviru zadevnega ribolova bodisi ko imajo na geografskem območju na krovu zadevno ribolovno orodje, kadar je bil dosežen največji dovoljeni ribolovni napor, ter zlasti prepove obdržanje na krovu, pretovarjanje, premestitev in iztovarjanje rib, ulovljenih po tem datumu, in določi datum, do katerega so dovoljena pretovarjanja, prenosi in iztovarjanja ali zadnje prijave ulovov.
[…]“
Člen 109 iste uredbe, naslovljen „Splošna načela analize podatkov“, določa:
„1.   Države članice za namene potrjevanja podatkov, evidentiranih v skladu s to uredbo, najpozneje do 31. decembra 2013 vzpostavijo računalniško zbirko podatkov in sistem potrjevanja.
2.   Države članice zagotovijo, da so vsi podatki, evidentirani v skladu s to uredbo, točni in popolni ter predloženi v skladu z roki, določenimi s [PCP].
Zlasti:
(a)
države članice izvedejo navzkrižno preverjanje, analize in preverjanja naslednjih podatkov z uporabo samodejnih računalniških algoritmov in mehanizmov:
(i)
podatkov iz sistema za spremljanje plovil;
(ii)
podatki o ribolovnih dejavnostih, zlasti iz ladijskega ribolovnega dnevnika, deklaracije o iztovarjanju, deklaracije o pretovarjanju in predhodnemu obveščanju;
(iii)
podatkov iz deklaracij o prevzemu, prevoznih dokumentov in obvestil o prodaji;
(iv)
podatkov iz dovoljenj za gospodarski ribolov in dovoljenj za ribolov;
(v)
podatkov iz inšpekcijskih poročil;
(vii)
podatkov o moči motorja;
(b)
po potrebi se navzkrižno preverijo, analizirajo in preverijo tudi naslednji podatki:
(i)
podatki iz sistema za zaznavanje plovil;
(ii)
podatkov o opažanjih;
(iii)
podatki glede mednarodnih sporazumov o ribolovu;
(iv)
podatki o vstopih in izstopih z ribolovnih območij, morskih območij, na katerih se uporabljajo posebna pravila o dostopu do voda in virov, z ureditvenih območij regionalnih organizacij za upravljanje ribištva in podobnih organizacij ter iz voda tretje države;
(v)
podatki iz sistema samodejnega prepoznavanja.
3.   Sistem potrjevanja omogoča takojšnjo identifikacijo neskladnosti, napak in manjkajočih informacij v podatkih.
4.   Države članice zagotovijo, da so v zbirki podatkov jasno prikazane vse neskladnosti, ki jih je odkril sistem potrjevanja. V zbirki podatkov so označeni tudi vsi podatki, ki so bili popravljeni, in navedeni razlogi za te popravke.
5.   Če je ugotovljena neskladnost podatkov, država članica opravi potrebne preiskave, in sprejme potrebne ukrepe, če obstajajo razlogi za sum, da je bila storjena kršitev.
[…]“
Spor o glavni stvari in vprašanji za predhodno odločanje
SFPA, nadzorni organ Irske, določen v skladu s členom 5(5) Uredbe št. 1224/2009, je julija 2017 resno dvomil o resničnosti in pravilnosti podatkov o ulovu škampov v UF16 v prvem polletju navedenega leta, kot so bili vpisani v elektronskih ribolovnih ladijskih dnevnikih, ki jih kapitani irskih ribiških plovil vodijo v skladu s členoma 14 in 15 Uredbe št. 1224/2009.
Kapitani irskih ribiških plovil so prijavili, da so v UF16 ulovili 733 ton škampov. SFPA je menil, da je ta številka bistveno nižja od dejanske količine škampov, ki so bili ulovljeni v UF16, in da so bili škampi, ki so bili ulovljeni v UF16, napačno prijavljeni, kot da so bili ulovljeni drugje. Ta organ je izračunal, da je bilo v letu 2017 v UF16 že ulovljenih 1991 ton škampov, kar je torej presegalo letni TAC Irske, ki je za leto 2017 in za to podobmočje znašal 1124 ton.
Ta izračun SFPA temelji na metodi, imenovani metoda „poteklega časa“, v okviru katere se uporabijo podatki, ki jih posredujejo ribiči in ki se nanašajo na eni strani na čas, ko je ribolov potekal na nekem območju, in na drugi strani na količino celotnega ulova. SFPA je na podlagi teh podatkov ponovno izračunal izkupiček ribolova, pri čemer se je oprl na predpostavko, da je čas, ko je ribolov potekal v določenem sektorju, boljši pokazatelj lokacije ulova kot podatki, zabeleženi v elektronskih ribolovnih ladijskih dnevnikih. Ta organ je tako ponovno določil ulov glede na čas, ko je ribolov potekal v določenem sektorju. Ta metoda se je uporabila tako, da se je, na primer, kadar je ribolov v 75 % celotnega ribolovnega časa potekal v nekem sektorju, 75 % upoštevnega ulova pripisalo temu sektorju.
SFPA je torej z dopisom z dne 14. julija 2017 ministru in nato Komisiji sporočil številko 1991 ton. Na podlagi te informacije je minister za plovila, ki plujejo pod irsko zastavo, ribolov za obdobje od oktobra do decembra 2017 zaprl, Komisija pa je 2. novembra 2017 izdala obvestilo o zaprtju, ki se je nanašalo na ribiče iz vseh držav članic.
V tožbi, vloženi pri High Court (višje sodišče, Irska), sta tožeči stranki v sporu o glavni stvari, ki sta ribiča, dejavna zlasti na podobmočju UF16, trdili, da jima je zaradi tega zaprtja nastala velika gospodarska škoda, ter sta med drugim izpodbijali zakonitost metode, ki jo je uporabil SFPA, in s tem veljavnost odločitve o zaprtju, ki jo je sprejel minister.
High Court (višje sodišče) je s sodbo z dne 30. oktobra 2018 zavrnilo tožbo tožečih strank v glavni stvari, ki sta zoper to sodbo vložili pritožbo pri predložitvenem sodišču, to je pri Supreme Court (vrhovno sodišče, Irska).
Tožeči stranki v postopku v glavni stvari v pritožbi trdita, da uporaba metode „poteklega časa“ nima nobene pravne podlage v upoštevnih predpisih. Sodišče prve stopnje naj bi napačno ugotovilo, da pravno podlago te metodologije pomenijo temeljni cilji SRP, namesto da bi uporabilo določbe uredb, ki so pravzaprav jasne.
Tožeči stranki v postopku v glavni stvari zlasti trdita, da so podatki in informacije, ki jih mora pristojni organ upoštevati pri izračunu ulova, tisti, ki jih vsebujejo ribolovni ladijski dnevniki iz členov 14 in 15 Uredbe št. 1224/2009. Ta organ naj bi moral te podatke zgolj posredovati Komisiji v skladu s členom 33(2)(a) in členom 34 te uredbe. SFPA naj z uporabo metode „poteklega časa“ ne bi posredoval „podatkov“ iz Uredbe št. 1224/2009, temveč svoje strokovno mnenje.
SFPA in minister navajata, da nič v Uredbi št. 1224/2009, zlasti v členih 14, 15, 33 in 34 te uredbe, ne nasprotuje temu, da SFPA uporabi druge podatke kot tiste, ki so zabeleženi v ribolovnih ladijskih dnevnikih, kadar ta organ upravičeno dvomi o pravilnosti teh podatkov. Trdita, da čeprav iz členov 14 in 15 te uredbe izhaja, da ribolovni ladijski dnevnik vsebuje „podatke“ in „informacije“, na podlagi ničesar ni mogoče sklepati, da gre zgolj za tiste „podatke“ in „informacije“, ki jih lahko nadzorni organ sporoči Komisiji.
Predložitveno sodišče navaja, da se glavna vprašanja prava Unije, ki se postavljajo v obravnavani zadevi, nanašajo na razlago izrazov „podatki“ in „informacije“, uporabljenih v Uredbi št. 1224/2009, in zlasti na vprašanje, ali se mora organ, pristojen za pomorski ribolov, kadar Komisijo obvešča na podlagi člena 33(2)(a) in člena 34 te uredbe, zadovoljiti s tem, da Komisiji sporoči informacije, ki jih vsebujejo ribolovni ladijski dnevniki, ali pa lahko, kadar more upravičeno dvomiti o zanesljivosti teh informacij, uporabi razumno in znanstveno utemeljeno metodo za analizo podatkov, zabeleženih v navedenih ribolovnih ladijskih dnevnikih, da bi v teh obvestilih lahko navedel točnejše številke v zvezi z ulovom.
V teh okoliščinah je Supreme Court (vrhovno sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je nadzorni organ države članice pri sporočanju in potrjevanju Evropski komisiji v skladu s členoma 33(2)(a) in 34 Uredbe [št. 1224/2009] omejen na sporočanje podatkov v zvezi z ulovom na določenem ribolovnem območju, ki so jih zabeležili ribiči v smislu členov 14 in 15 uredbe, kadar nadzorni organ utemeljeno sklepa, da so zbrani podatki zelo nezanesljivi, ali pa lahko uporabi razumne, znanstveno utemeljene metode za obdelovanje in potrjevanje zabeleženih podatkov, da bi se Evropski komisiji sporočili natančnejši podatki o izlovu?
2.
Ali lahko urad, če ima za to razumne razloge, zakonito uporabi druge pritoke podatkov, kot so dovoljenja za gospodarski ribolov, dovoljenja za ribolov, podatki iz sistema za spremljanje plovil, deklaracije o iztovarjanju, obvestila o prodaji in prevozni dokumenti?“
Vprašanji za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče z vprašanjema za predhodno odločanje, ki ju je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 33(2)(a) in člen 34 Uredbe št. 1224/2009 razlagati tako, da mora nadzorni organ države članice Komisiji sporočiti zgolj podatke, ki jih kapitani ribiških plovil zabeležijo v ribolovnem ladijskem dnevniku na podlagi členov 14 in 15 te uredbe, ali pa lahko za obdelavo teh podatkov uporabi razumno in znanstveno utemeljeno metodo, kot je metoda, imenovana metoda „poteklega časa“, da bi se prepričal o točnosti številk glede ulova, ki jih sporoča Komisiji.
Najprej je treba opozoriti, da člen 33(1) Uredbe št. 1224/2009 državam članicam nalaga, naj evidentirajo in hranijo „vse ustrezne podatke, zlasti podatke iz členov 14, 21, 23, 28 in 62 te uredbe, o ribolovnih možnostih“. V skladu s členom 33(2)(a) te uredbe vsaka država članica zastave Komisiji v elektronski obliki sporoči „zbirne podatke“ o količinah vsakega staleža ali skupine staležev, za katere je določen TAC ali kvota, ki so bile iztovorjene v preteklem mesecu.
V členu 34(a) Uredbe št. 1224/2009 je vsaki državi članici naložena obveznost, da nemudoma obvesti Komisijo, kadar ugotovi, da je bilo z ulovi staleža ali skupine staležev, za katere velja kvota, ki so jih opravila ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo te države članice, izčrpanih 80 % te kvote.
Kar zadeva izpolnjevanje ribolovnih ladijskih dnevnikov s strani kapitanov ribiških plovil, pa člen 14(1) Uredbe št. 1224/2009 določa, da morajo kapitani ribiških plovil Unije, katerih skupna dolžina je 10 metrov ali več, voditi ribolovni ladijski dnevnik o svojih dejavnostih. V skladu z odstavkom 2 tega člena mora ribolovni ladijski dnevnik med drugim vsebovati „podatke“ o datumu in geografskem območju, na katerem je bil ulov opravljen, ter ocenjene količine vsake vrste. Odstavek 6 istega člena določa, da se te informacije državi članici zastave predložijo najpozneje 48 ur po iztovarjanju. V členu 14(9) te uredbe je določeno, da je za točnost podatkov, „zabeleženih“ v ribolovnem ladijskem dnevniku, odgovoren kapitan. Člen 15(1) in (2) navedene uredbe določa, da kapitani ribiških plovil, katerih skupna dolžina je 12 metrov ali več, elektronsko beležijo „podatke iz člena 14“ iste uredbe in jih vsakodnevno pošiljajo, ter ureja roke za to.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pa je treba pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi kontekst in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je (sodba z dne 10. marca 2021, Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg,
C‑365/19
,
EU:C:2021:189
, točka
in navedena sodna praksa).
Kar na prvem mestu zadeva jezikovno razlago določb, ki jih navaja predložitveno sodišče, je iz besedila člena 33 Uredbe št. 1224/2009 razvidno, da se ta določba ne nanaša izključno na podatke iz členov 14, 21, 23, 28 in 62 te uredbe, temveč se nanaša širše na „vse podatke“, ki se lahko štejejo za upoštevne, kar potrjuje izraz „zlasti“.
Poleg tega je iz uporabe pridevnika „zbirni“ v členu 33(2)(a) Uredbe št. 1224/2009 jasno razvidno, da podatki, ki jih je treba sporočiti Komisiji, niso omejeni na neobdelane podatke iz ribolovnega ladijskega dnevnika, ampak jih je treba nekako obdelati, to je zbrati.
Glede besedila člena 34 Uredbe št. 1224/2009 pa je treba ugotoviti, da to v zvezi z ugotavljanjem, ali je dosežen prag izčrpanja kvote 80 %, ne napotuje na izraza „podatki“ in „informacije“ iz drugih členov iste uredbe, ter državam članicam za to ugotavljanje ne predpisuje nobene metodologije.
Iz teh elementov izhaja, prvič, da besedilo členov 33 in 34 te uredbe ne potrjuje razlage, ki bi omogočala omejitev razlage izrazov „podatki“ ali „informacije“ zgolj na neobdelane podatke, ki jih v ribolovnih ladijskih dnevnikih zabeležijo kapitani ribiških plovil.
Drugič, iz besedila teh določb in zlasti iz besedila člena 33(2)(a) Uredbe št. 1224/2009 izhaja, da se nadzorni organ ne sme omejiti na avtomatično posredovanje podatkov, ki jih v ribolovnih ladijskih dnevnikih zabeležijo kapitani plovil, temveč mora te podatke obdelati, preden jih posreduje Komisiji.
Kar na drugem mestu zadeva kontekst členov 33 in 34 Uredbe št. 1224/2009, je treba najprej poudariti, da noben element besedila členov 14 in 15 Uredbe št. 1224/2009 ne podpira razlage, da informacije iz člena 14(2) te uredbe pomenijo edine „podatke“, ki so upoštevni za člena 33 ali 34 navedene uredbe.
Poleg tega je treba v tem okviru upoštevati tudi člene 5, 9 in 109 Uredbe št. 1224/2009.
Najprej, v skladu s členom 5(5) te uredbe je nadzorni organ, ki ga imenuje država članica, odgovoren zlasti za usklajevanje zbiranja, obdelave in potrjevanja informacij o ribolovnih dejavnostih, ki jih nato pošlje Komisiji. Med temi informacijami so med drugim informacije iz člena 33(2)(a) in člena 34 navedene uredbe. Poleg tega države članice v skladu s členom 9(1) iste uredbe uporabljajo satelitski sistem za spremljanje plovil za učinkovito spremljanje ribolovnih dejavnosti ribiških plovil, ki plujejo pod njihovo zastavo, kjer koli ta plovila so, in ribolovnih dejavnosti v vodah držav članic.
Dalje, v skladu s členom 109(2) Uredbe št. 1224/2009 države članice zagotovijo, da so vsi podatki, evidentirani v skladu z navedeno uredbo, točni in popolni. Za to je v točki (a) tega odstavka določeno, da države članice izvedejo navzkrižno preverjanje, analize in preverjanja raznih informacij in podatkov, med drugim podatkov iz sistema za spremljanje plovil, podatkov o ribolovnih dejavnostih, zlasti podatkov iz ladijskega ribolovnega dnevnika, deklaracije o iztovarjanju in predhodnega obvestila, podatkov iz prevoznih dokumentov in obvestil o prodaji ter podatkov iz dovoljenj za gospodarski ribolov in dovoljenj za ribolov.
Člen 109(5) Uredbe št. 1224/2009 nazadnje določa, da če države članice ugotovijo neskladnosti v zbranih informacijah in predloženih podatkih, opravijo potrebne preiskave, in če obstajajo razlogi za sum, da je bila storjena kršitev, sprejmejo potrebne ukrepe.
Torej je namen člena 5(5) in člena 109(2) in (5) Uredbe št. 1224/2009, da države članice Komisiji posredujejo točne in popolne podatke, za pridobitev katerih, če je to potrebno, opravijo preverjanja. Iz besedila tega člena 5 tudi izhaja, da se nadzorni organ, ki ga določi država članica, ne sme omejiti na avtomatično posredovanje informacij, ki jih zbere, Komisiji, temveč mora te informacije obdelati in preveriti, ter če je to potrebno, sprejeti potrebne ukrepe.
Zato kontekst, v katerega sta umeščena člena 33 in 34 Uredbe št. 1224/2009, potrjuje razlago, navedeno v točki 32 te sodbe. Nadzorni organ in posledično država članica, ki ji ta organ pripada, ne bi mogla izpolniti obveznosti iz te uredbe, če ta organ ne bi mogel preveriti zanesljivosti in točnosti podatkov, ki jih zbira, in če bi moral zgolj avtomatično posredovati podatke, ki jih kapitani plovil zabeležijo v ribolovnih ladijskih dnevnikih.
Kar na tretjem mestu zadeva cilj, ki se uresničuje z Uredbo št. 1224/2009, je treba opozoriti, da ta spada v okvir SRP, katere cilji v zvezi z ohranjanjem so opredeljeni v členu 2(1) Uredbe št. 1380/2013. V skladu s to določbo se s SRP zagotavlja, da so ribolovne dejavnosti in dejavnosti ribogojstva okoljsko dolgoročno trajnostne in upravljane na način, ki je skladen s cilji doseganja gospodarskih in socialnih koristi ter koristi zaposlovanja in prispevanja k zanesljivi preskrbi s hrano.
Države članice pa lahko ustrezno nadzirajo uporabo kvot in prispevajo k uresničevanju ciljev SRP, kot so določeni v členu 2 Uredbe št. 1380/2013, le če se lahko prepričajo, da imajo točne in popolne informacije ter podatke o ribolovnih možnostih.
Tako bi bilo v nasprotju s cilji ohranjanja, ki so del SRP, če nadzorni organ ne bi imel pristojnosti, da uporabi razumno in znanstveno uveljavljeno metodo za preverjanje podatkov, zabeleženih v ribolovnih ladijskih dnevnikih, da bi preveril točnost podatkov o ulovu, preden jih sporoči Komisiji v skladu s členom 33(2)(a) in členom 34 Uredbe št. 1224/2009.
Kot trdi Komisija, bi razlaga, da bi moral nadzorni organ te podatke sporočiti avtomatično, ne da bi neodvisno uporabil svoje strokovno znanje, kadar je, kot v obravnavani zadevi, iz razumnih razlogov prepričan, da so podatki v ribolovnem ladijskem dnevniku netočni, zahtevala uporabo jasnega besedila bodisi v Uredbi št. 1380/2013 bodisi v Uredbi št. 1224/2009, ki pa v teh uredbah ni navedeno.
Poleg tega je ta razlaga v skladu s sodno prakso, ki jo je Sodišče že razvilo v normativnem okviru, ki se je uporabljal pred Uredbo št. 1224/2009.
Sodišče je namreč v zvezi s členom 9(1) in (2) Uredbe Sveta (EGS) št. 2241/87 z dne 23. julija 1987 o uvedbi določenih ukrepov nadzora za ribolovne dejavnosti (
UL 1987, L 207, str. 1
), v skladu s katerim so morale države članice na eni strani zagotoviti, da so bila vsa iztovarjanja staležev ali skupin staležev, za katere je določen TAC ali kvota, zabeležena, in na drugi strani te informacije sporočiti Komisiji, že presodilo, da te določbe ni mogoče razlagati tako, da določa zgolj obveznost pred iztekom roka posredovati podatke, ki so jih prejele države članice. Nasprotno, te države morajo skrbeti za to, da so posredovani podatki točni. Zato je Sodišče zavrnilo argumentacijo zadevne države članice, da navedena določba določa zgolj, da morajo države članice posredovati informacije iz ladijskih dnevnikov, ne da bi preverile njihovo točnost (glej v tem smislu sodbo z dne 14. novembra 2002, Komisija/Združeno kraljestvo,
C‑454/99
,
EU:C:2002:652
, točki
in
).
Glede na vse zgoraj navedeno je treba skleniti, da je treba člen 33(2)(a) in člen 34 Uredbe št. 1224/2009 razlagati tako, da nadzorni organ države članice ni zavezan Komisiji sporočiti zgolj podatkov, ki jih kapitani ribiških plovil zabeležijo v ribolovnem ladijskem dnevniku na podlagi členov 14 in 15 te uredbe, temveč lahko za obdelavo teh podatkov uporabi razumno in znanstveno utemeljeno metodo, kot je metoda, imenovana metoda „poteklega časa“, da bi se prepričal o točnosti številk glede ulova, ki jih sporoči Komisiji.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

Člen 33(2)(a) in člen 34 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike, o spremembi uredb (ES) št. 847/96, (ES) št. 2371/2002, (ES) št. 811/2004, (ES) št. 768/2005, (ES) št. 2115/2005, (ES) št. 2166/2005, (ES) št. 388/2006, (ES) št. 509/2007, (ES) št. 676/2007, (ES) št. 1098/2007, (ES) št. 1300/2008, (ES) št. 1342/2008 in razveljavitvi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1627/94 in (ES) št. 1966/2006, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2015/812 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015, je treba razlagati tako, da nadzorni organ države članice ni zavezan Evropski komisiji sporočiti zgolj podatkov, ki jih kapitani ribiških plovil zabeležijo v ribolovnem ladijskem dnevniku na podlagi členov 14 in 15 te uredbe, temveč lahko za obdelavo teh podatkov uporabi razumno in znanstveno utemeljeno metodo, kot je metoda, imenovana metoda „poteklega časa“, da bi se prepričal o točnosti številk glede ulova, ki jih sporoči Komisiji.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.