CELEX: 62015CJ0177
Преюдициално запитване
Информиране и защита на потребителите
Регламент (ЕО) № 1924/2006
Хранителни и здравни претенции за храните
Преходни мерки
Член 28, параграф 2
Продукти с търговски марки или търговско наименование, които съществуват преди 1 януари 2005 г.
Продукти „Цветя на д‑р Бах“
Марка на Европейския съюз „RESCUE“
Продукти, които преди 1 януари 2005 г. са продавани като лекарства, а след тази дата, като храни

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 4, параграф 3, член 5, параграф 1, буква a), член 6, параграф 1, член 10, параграф 3 и член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (
ОВ L 404, 2006 г., стр. 9
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244), изменен с Регламент (ЕС) № 107/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. (
ОВ L 39, 2008 г., стр. 8
) (наричан по-нататък „Регламент № 1924/2006“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Nelsons GmbH и Ayonnax Nutripharm GmbH — дружества, установени в Германия, и Bachblütentreff Ltd — дружество, установено в Обединеното кралство, по повод продукти от цветя, продавани от Nelsons под марката на Европейския съюз „RESCUE“.
Правна уредба
Правото на Съюза
Регламент (ЕО) № 178/2002
Член 2 от Регламент (EО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 година за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (
OВ L 31, 2002 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 8, стр. 68), озаглавен „Определение на понятието „храни“, предвижда:
„По смисъла на настоящия регламент „храни“ (или „хранителни продукти“) означава всяко вещество или продукт, независимо дали е преработен или не, частично преработен или непреработен, който е предназначен за или основателно се очаква да бъде приеман от хора.
Понятието „храни“ включва напитки, дъвки и всякакви вещества, включително вода, които са умишлено вложени в храните по време на тяхното производство, приготовление или обработка. […]
Понятието „храни“ не включва:
[…]
г)
медицински продукти по смисъла на Директиви 65/65/ЕИО [на Съвета от 26 януари 1965 година относно сближаването на законовите, подзаконовите и административни разпоредби, свързани с лекарствените продукти (
ОВ 22, 1965 г., стр. 369
)] и 92/73/ЕИО [на Съвета от 22 септември 1992 година за разширяване на приложното поле на Директиви 65/65/ЕИО и 75/319/ЕИО относно сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, свързани с лекарствените средства и за установяване на допълнителни разпоредби за хомеопатичните лекарствени средства (
ОВ L 297, 1992 г., стр. 8
)];
[…]“.
Регламент № 1924/2006
Съгласно съображения 1 и 4 от Регламент № 1924/2006:
„(1)
Върху етикетите и в рекламните съобщения на все повече храни на територията на [Съюза] се съдържат хранителни и здравни претенции. С оглед осигуряване на високо ниво на защита на потребителите и улесняване на техния избор, пуснатите на пазара храни, включително вносни, следва да бъдат безопасни и подходящо етикетирани. Разнообразната и балансирана диета е предпоставка за добро здраве, като отделните храни имат относителна важност в общата диета.
[…]
(4)
Настоящият регламент следва да се прилага по отношение на всички хранителни и здравни претенции, съдържащи се в съобщения с търговска цел, включително, inter alia, в общи реклами на храни и рекламни кампании, като например такива, които изцяло или частично се поддържат от обществени органи. Регламентът не се отнася за претенции, които са част от съобщения с нетърговска цел, като например диетични указания или препоръки, издадени от обществени здравни органи или институции, или съобщения и информации с нетърговска цел в пресата и в научните публикации. Настоящият регламент следва да се прилага и по отношение на търговски марки и други подобни, които могат да се тълкуват като хранителни или здравни претенции“.
Член 1 от този регламент, озаглавен „Предмет и обхват“, гласи:
„1.   Настоящият регламент хармонизира разпоредбите, предвидени в първичното и вторичното законодателство или административни мерки в държавите членки, свързани с хранителни и здравни претенции, с оглед осигуряване на ефективно функциониране на вътрешния пазар, като едновременно с това осигурява висока степен на защита на потребителите.
2.   Настоящият регламент се прилага по отношение на хранителните и здравните претенции, включени в съобщения с търговска цел, независимо дали на етикета, при представянето или рекламата на храни, които следва да бъдат доставяни на крайния потребител.
[…]
3.   Търговска марка, търговско наименование или популярно наименование върху етикета, които при представянето или рекламата на храната могат да бъдат изтълкувани като хранителна или здравна претенция, могат да бъдат използвани, без да се предприемат предвидените в настоящия регламент процедури за получаване на разрешение, при условие че са съпроводени от хранителна или здравна претенция върху същия етикет, при представянето или реклама, отговарящи на разпоредбите на настоящия регламент.
[…]“.
Член 2 от посочения регламент, озаглавен „Определения“, предвижда:
„1.   За целите на настоящия регламент:
a)
прилагат се определенията за „храна“, „ръководител на хранително предприятие“, „пускане на пазара“ и „краен потребител“, предвидени в член 2 и член 3, параграфи 3, 8 и 18 от Регламент [№ 178/2002];
[…]
2.   Прилагат се и следните определения:
1)
„претенция“ означава всяко съобщение или представяне, което не е задължително по силата на национално законодателство или законодателство на [Съюза], включително представяне с картина, графика или символ, под всякаква форма, което заявява, създава впечатление или внушава, че дадена храна има определени характеристики;
[…]
5)
„здравна претенция“ означава претенция, която заявява, създава впечатление или внушава, че съществува връзка между дадена категория храна, отделна храна или една от нейните съставки и здравето;
[…]“.
Член 4 от същия регламент, озаглавен „Условия за използване на хранителни и здравни претенции“, в параграф 3 от него гласи:
„Напитки, съдържащи над 1,2 % Vol. алкохол, не се маркират със здравни претенции.
[…]“.
Член 5 от Регламент № 1924/2006, озаглавен „Общи положения“, в параграф 1 от него предвижда следното:
„Разрешава се използване на хранителни и здравни претенции единствено ако са изпълнени следните условия:
а)
наличието, отсъствието или намаленото съдържание в храна или категория храна на хранително вещество или друго вещество, по отношение на което се прави претенцията, се е оказало, че има благоприятен хранителен или физиологичен ефект, както е установено в общоприето научно доказателство.
б)
хранително вещество или друго вещество, по отношение на което се прави претенцията:
i)
се съдържа в крайния продукт в значително количество, както е дефинирано в законодателството на [Съюза], или в случаите, когато няма подобни правила, в количество, което ще предизвика хранителния или физиологичния ефект, за който се твърди, че е установен от общоприето научно доказателство […]
[…]“.
Член 6 от този регламент, озаглавен „Научно потвърждение на претенциите“, в параграф 1 предвижда:
„Хранителните и здравните претенции се основават и потвърждават от общоприети научни доказателства“.
Член 10 от посочения регламент, който се отнася до здравните претенции и е озаглавен „Специфични условия“, в параграфи 1—3 от него гласи:
„1.   Здравните претенции се забраняват, освен ако не отговарят на общите изисквания от глава II и специфичните изисквания от настоящата глава и не са разрешени в съответствие с настоящия регламент и включени в списъците на разрешени претенции по членове 13 и 14.
[…]
3.   Позоваване на общите, неспецифични ползи от хранително вещество или храната за цялостното добро здраве или здравно благополучие е допустимо единствено ако е съпроводено от специфична здравна претенция, включена в списъците по членове 13 и 14“.
Член 28 от същия регламент, озаглавен „Преходни мерки“, предвижда в параграф 2:
„Продукти с търговски марки или търговско наименование, които съществуват преди 1 януари 2005 г., неотговарящи на изискванията на настоящия регламент, могат да продължат да бъдат продавани до 19 януари 2022 г., след която дата се прилагат разпоредбите на настоящия регламент“.
Германското право
Съгласно член 3, параграф 1 от Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb (Закон за мерките срещу нелоялната конкуренция) в редакцията му, приложима към спора в главното производство (BGBl. 2010 I, стр. 254, наричан по-нататък „UWG“):
„Незаконни са нелоялните търговски практики, които могат да засегнат съществено интересите на конкурентите, на потребителите или на другите участници на пазара“.
Член 4 от UStG предвижда:
„Примери за нелоялни търговски практики
Нелоялно действа по-специално който
[…]
11.
наруши законна разпоредба, чиято цел, наред с други, е да уреди в интерес на участниците на пазара поведението в пазарни условия“.
Член 8, параграф 1, първо изречение от UWG гласи:
„Срещу този, който извършва незаконна търговска практика по смисъла на член 3 или 7, може да бъде предявен иск за преустановяването ѝ, а при опасност от повторност — за забраната ѝ“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
Nelsons продава в аптеки в Германия продукти от цветя, наречени „Цветя на д‑р Бах“. Сред тези продукти има и продукти, обикновено наричани „RESCUE“, обозначени като „спиртни“ и съдържащи 27 % Vol. алкохол.
Тези продукти се продават във флакончета с капкомер от 10 ml или 20 ml или като спрей (наричани по-нататък „разглежданите в главното производство продукти“). Техните опаковки включват следните указания за дозировка:
„ORIGINAL RESCUE TROPFEN [оригинални капки RESCUE]
4 капки се разтварят в чаша вода, от която се пие на части през деня или при нужда се приемат 4 капки без разреждане“.
и
„RESCUE NIGHT SPRAY [нощен спрей RESCUE]
2 пъти се впръсква върху езика“.
От акта за преюдициално запитване е видно, че преди 1 януари 2005 г. Nelsons продава разглежданите в главното производство продукти в Германия като лекарства под марката на Европейския съюз „RESCUE“, която тогава е била регистрирана за лекарствени продукти. През 2007 г., Nelsons регистрира марката „RESCUE“ и като марка на Европейския съюз за храни.
Освен това от представената на Съда преписка е видно, че с решение от 21 февруари 2008 г. Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg (Върховен областен съд Хамбург, Германия) приема, че продуктите „Цветя на д‑р Бах“ не са лекарства, а храни. След посоченото решение Nelsons, което не е страна по това дело, започва да продава разглежданите в главното производство продукти в Германия, без да ги променя, но вече ги продава като храни, а не като лекарства.
Ayonnax Nutripharm и Bachblütentreff, които също продават в Германия продукти от „Цветя на д‑р Бах“, сезират Landgericht München I (Областен съд Мюнхен I, Германия) с главно искане за налагане на обща забрана на Nelsons да продава продукти от тези цветя поради липса на разрешително или на регистрация на тези продукти съгласно законодателството за лекарствата.
При условията на евентуалност Ayonnax Nutripharm и Bachblütentreff оспорват няколко рекламни съобщения на Nelsons и начина, по който те представят разглежданите в главното производство продукти на германския пазар. Според тези дружества Nelsons рекламира алкохолни напитки, като се позовава на полезен или безвреден за здравето ефект, което представлява действия на нелоялна конкуренция.
С решение от 20 септември 2011 г. Landgericht München I (Областен съд Мюнхен I) задължава Nelsons да преустанови използването на някои рекламни съобщения, съдържащи думите „Цветя на д‑р Бах“, и отхвърля иска в останалата му част.
Ayonnax Nutripharm и Bachblütentreff обжалват решението пред Oberlandesgericht München (Върховния областен съд Мюнхен, Германия). С решение от 31 януари 2013 г. посоченият съд приема, че тези дружества основателно искат, съгласно член 3, параграф 1, член 4, точка 11 и член 8, параграф 1 от UWG, преустановяване на търговските практики на Nelsons по отношение на разглежданите в главното производство продукти, тъй като рекламата и разпространението на тези продукти нарушават член 4, параграф 3 от Регламент № 1924/2006.
Nelsons подава ревизионна жалба срещу това решение пред запитващата юрисдикция — Bundesgerichtshof (Федерален върховен съд, Германия).
Този съд по-специално посочва, че според него наименованията „RESCUE TROPFEN“ и „RESCUE NIGHT SPRAY“ са „здравни претенции“ по смисъла на член 2, параграф 2, точка 5 от Регламент № 1924/2006. Всъщност целевата публика, която понастоящем има познания по английски език, познава значението на понятието „RESCUE“, което създава у съответните потребители впечатлението, че разглежданите в главното производство продукти са предназначени за „спасяване“, когато имат определени здравословни проблеми. Следователно съществува връзка между наименованията „RESCUE TROPFEN“ и „RESCUE NIGHT SPRAY“ от една страна, и подобряването на здравословното състояние, от друга страна.
В това отношение според запитващата юрисдикция наименованията „RESCUE TROPFEN“ и „RESCUE TROPFEN SPRAY“ съдържат позоваване на „общите, неспецифични ползи за цялостното добро здраве или здравно благополучие“ по смисъла на член 10, параграф 3 от Регламент № 1924/2006. Поради това се поставя въпросът дали за здравна претенция като разглежданата в главното производство трябва да бъдат спазени установените в член 5, параграф 1, буква а) и член 6, параграф 1 от посочения регламент изисквания.
Накрая, запитващата юрисдикция иска да се установи дали член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006 се прилага, когато даден продукт преди 1 януари 2005 г. се предлага на пазара не като храна, а като лекарствен продукт, в резултат на което разпоредбите на този регламент не могат да се прилагат към разглежданите в главното производство продукти по време на предвидения в тази разпоредба преходен период.
При тези условия Bundesgerichtshof (Федерален върховен съд) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Представляват ли течности — които са обозначени като спиртни напитки, съдържащи 27 % Vol. алкохол и които се разпространяват в аптеки под формата на флакончета с капкомер от 10 ml или 20 ml и като спрей — напитки, съдържащи над 1,2 % Vol. алкохол по смисъла на член 4, параграф 3 от Регламент № 1924/2006, когато според дадените на опаковката указания за дозировка
а)
четири капки от течността се разтварят в чаша вода, от която се пие на части през деня, или при нужда се приемат четири капки без разреждане,
б)
продаваната под формата спрей течност се впръсква два пъти върху езика?
2)
При отрицателен отговор на първия въпрос, букви а) и б):
Трябва ли и при позоваване на общите, неспецифични ползи по смисъла на член 10, параграф 3 от Регламент № 1924/2006 да са налице доказателства по смисъла на член 5, параграф 1, буква а) и член 6, параграф 1 от този регламент?
3)
Прилага ли се разпоредбата на член 28, параграф 2, първа част на изречението от Регламент № 1924/2006, когато съответният продукт се предлага на пазара под своето търговско наименование преди 1 януари 2005 г. не като храна, а като лекарствен продукт?“.
По преюдициалните въпроси
По третия въпрос
С третия си въпрос, който следва да се разгледа на първо място, запитващата юрисдикция иска по същество да установи дали член 28, параграф 2, първо изречение от Регламент № 1924/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага в хипотезата, при която даден продукт с търговска марка или търговско наименование преди 1 януари 2005 г. се предлага на пазара като лекарство, а след тази дата при наличието на същите характеристики и под същата търговска марка или търговско наименование, като храна.
Съгласно член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006 продукти с търговски марки или търговско наименование, които съществуват преди 1 януари 2005 г., неотговарящи на изискванията на настоящия регламент, могат да продължат да бъдат продавани до 19 януари 2022 г., след която дата се прилагат разпоредбите на настоящия регламент.
Следователно тази разпоредба е преходна мярка и дерогация на член 1, параграф 3 от Регламент № 1924/2006, съгласно който търговска марка, търговско наименование или популярно наименование върху етикета, които при представянето или рекламата на храната могат да бъдат изтълкувани като хранителна или здравна претенция, могат да бъдат използвани, без да се предприемат предвидените в настоящия регламент процедури за получаване на разрешение, при условие че са съпроводени от хранителна или здравна претенция върху същия етикет, при представянето или реклама, отговарящи на разпоредбите на посочения регламент.
В това отношение следва да се припомни, че член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006 има предвид продукти с търговски марки или търговско наименование, които трябва да се разглеждат като хранителна или здравна претенция по смисъла на този регламент (вж. в този смисъл решение от 18 юли 2013 г., Green — Swan Pharmaceuticals CR,
C‑299/12
,
EU:C:2013:501
, т.
).
В настоящия случай от акта за преюдициално запитване е видно, че преди 1 януари 2005 г. Nelsons вече е продавало разглежданите в главното производство продукти като лекарства, използвайки марката на Европейския съюз „RESCUE“, която тогава е била регистрирана за лекарства. През 2007 г. Nelsons регистрира „RESCUE“ и като марка на Европейския съюз за храни.
С решение, постановено през 2008 г., както се уточнява в точка 18 от настоящото решение, германски съд приема, че продуктите „Цветя на д‑р Бах“ не са лекарства, а храни.
След това решение Nelsons започва продажба в Германия на разглежданите в главното производство продукти като храни, без обаче тази промяна да се съпровожда с изменение на продуктите. Следователно, както посочва запитващата юрисдикция, с оглед на положението, съществуващо към датата, посочена в член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006, а именно към 1 януари 2005 г., е променена само правната квалификация на разглежданите в главното производство продукти.
Освен това в акта си запитващата юрисдикция посочва, че според нея наименованията „RESCUE TROPFEN“ и „RESCUE NIGHT SPRAY“ са здравни претенции по смисъла на член 2, параграф 2, точка 5 от Регламент № 1924/2006 и че „RESCUE“ е търговска марка или търговско наименование по смисъла на член 28, параграф 2 от този регламент.
Следователно въпросът, който се поставя, е дали продукти като разглежданите в главното производство, които преди 1 януари 2005 г. са продавани като лекарства, а след тази дата, като храни, са „продукти“ по смисъла на член 28, параграф 2 от посочения регламент.
В това отношение следва да се припомни, че думата „продукти“ по смисъла на тази разпоредба трябва да се разбира в смисъл, че се отнася до „храните“ по смисъла на Регламент № 1924/2006.
Всъщност, от една страна, този регламент, както посочва заглавието му, се отнася до хранителните и здравните претенции за храните. От друга страна, по специално от съображение 1 и член 5, параграф 1, буква б), точка i) от същия регламент следва, че този регламент не прави изрично разграничение между „храните“ и „продуктите“ и тези два термина са използвани като синоними.
При тези условия член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че той се позовава единствено на храните, носещи търговска марка или търговско наименование, които трябва да се считат за хранителна или здравна претенция по смисъла на този регламент (вж. в този смисъл решение от 18 юли 2013 г., Green — Swan Pharmaceuticals CR,
C‑299/12
,
EU:C:2013:501
, т.
).
В настоящия случай според Ayonnax Nutripharm и Bachblütentreff, гръцкото правителство и Европейската комисия, тъй като разглежданите в главното производство продукти преди 1 януари 2005 г. са продавани като лекарства, а не като храни, те не могат да попаднат в обхвата на член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006.
В това отношение следва да се отбележи, че съгласно член 2 от Регламент № 178/2002, към който препраща член 2, параграф 1, буква а) от Регламент № 1924/2006 относно определянето на понятието „храни“, това понятие не покрива „лекарствата“.
Следователно разглежданите в главното производство продукти, чийто състав не е променян, не могат да бъдат или да са били едновременно „храни“ и „лекарства“.
Поради това, както отбелязва по същество генералният адвокат в точка 87 от заключението си, ако разглежданите в главното производство продукти са „лекарства“, те не попадат в приложното поле на Регламент № 1924/2006.
От акта за преюдициално запитване обаче е видно, че пред Съда се поставя въпрос относно различна хипотеза, при която посочените продукти се представят като такива, които обективно са били „храни“ по смисъла на този регламент, както по време на релевантния период с оглед на член 28, параграф 2 от този регламент, тоест преди 1 януари 2005 г., така и понастоящем.
В тази хипотеза разглежданите в главното производство продукти, както следва от точка 39 от настоящото решение, следва да бъдат квалифицирани като „продукти“ по смисъла на член 28, параграф 2 от Регламент № 1924/2006.
Тази разпоредба обаче се прилага само за продукти с търговски марки или търговско наименование, „които съществуват“ преди 1 януари 2005 г.
С оглед на текста на посочената разпоредба думите „които съществуват“ следва да се тълкуват в смисъл, че преди тази дата тези продукти трябва вече да са имали същите материални характеристики и да са носели същата търговска марка или търговско наименование. Според акта за преюдициално запитване такъв е случаят в главното производство.
С оглед на гореизложените съображения на третия въпрос следва да се отговори, че член 28, параграф 2, първо изречение от Регламент № 1924/2006 трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага в хипотезата, при която храна с търговска марка или търговско наименование преди 1 януари 2005 г. се предлага на пазара като лекарство, а след тази дата при наличието на същите характеристики и под същата търговска марка или търговско наименование, като храна.
По първия и втория въпрос
С оглед на отговора на третия въпрос и като се има предвид характерът на главното производство, което цели незабавно преустановяване на търговските практики на Nelsons по отношение на разглежданите в главното производство продукти, не следва да се отговаря на първия и втория въпрос.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (трети състав) реши:

Член 28, параграф 2, първо изречение от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните, изменен с Регламент (ЕС) № 107/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г., трябва да се тълкува в смисъл, че се прилага в хипотезата, при която храна с търговска марка или търговско наименование преди 1 януари 2005 г. се предлага на пазара като лекарство, а след тази дата при наличието на същите характеристики и под същата търговска марка или търговско наименование, като храна.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.