CELEX: 62020CJ0460
Begäran om förhandsavgörande
Skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter
Direktiv 95/46/EG
Artikel 12 b
Artikel 14 första stycket a
Förordning (EU) 2016/679
Artikel 17.3 a
Leverantör av en sökmotor på internet
Sökning på en persons namn
I förteckningen över sökresultat visas en länk som leder till artiklar med uppgifter som påstås vara felaktiga
I förteckningen över resultatet av en bildsökning visas, i form av miniatyrbilder (thumbnails), fotografier som illustrerar dessa artiklar
Begäran om borttagande som riktas till sökmotorleverantören
Avvägning mellan grundläggande rättigheter
Artiklarna 7, 8, 11 och 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna
Sökmotorleverantörens skyldigheter och ansvar vid handläggningen av en begäran om borttagande
Bevisbörda för den som framställer en sådan begäran

Begäran om förhandsavgörande avser tolkningen av artikel 17.3 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (
EUT L 119, 2016, s. 1
, samt rättelse i
EUT L 127, 2018, s. 2
och
EUT L 74, 2021, s. 35
) (nedan kallad dataskyddsförordningen), jämte artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (
EGT L 281, 1995, s. 31
), jämförda med artiklarna 7, 8, 11 och 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan).
Begäran har framställts i ett mål mellan TU och RE å ena sidan, och Google LLC å den andra, angående en begäran om att artiklar avseende TU och RE ska tas bort från de sökresultat som visas vid en sökning på deras namn, dels om att fotografier av dem i form av miniatyrbilder (
thumbnails
) ska tas bort från de sökresultat som visas vid en bildsökning.
Tillämpliga bestämmelser
Direktiv 95/46
I artikel 1 i direktiv 95/46, med rubriken ”Direktivets syfte”, föreskrevs följande i punkt 1:
”Medlemsstaterna skall i enlighet med detta direktiv skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter, särskilt rätten till privatliv, i samband med behandling av personuppgifter.”
I artikel 2 i detta direktiv, med rubriken ”Definitioner”, angavs följande:
”I detta direktiv avses med
a)
personuppgifter
: varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person (den registrerade). …
b)
behandling av personuppgifter
(
behandling
): varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas beträffande personuppgifter, vare sig det sker på automatisk väg eller inte, …
…
d)
registeransvarig
: den fysiska eller juridiska person, den myndighet, den institution eller det andra organ som ensamt eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen och medlen för behandlingen av personuppgifter. …
…”
Avdelning I, med rubriken ”Principer om uppgifternas kvalitet, i kapitel II i nämnda direktiv, omfattar direktivets artikel 6 som hade följande lydelse:
”1.   Medlemsstaterna skall föreskriva att personuppgifter
…
d)
skall vara riktiga och, om nödvändigt, aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas,
…”
I avdelning V, med rubriken ”Den registrerades rätt att få tillgång till uppgifter”, i kapitel II i samma direktiv, föreskrevs följande i artikel 12, med rubriken ”Rätt till tillgång”:
”Medlemsstaterna skall säkerställa att varje registrerad har rätt att från den registeransvarige
…
b)
i förekommande fall få sådana uppgifter som inte behandlats i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv rättade, utplånade eller blockerade, särskilt om dessa är ofullständiga eller felaktiga,
…”
Avdelning VII, med rubriken ”Den registrerades rätt att göra invändningar”, i kapitel II i direktiv 95/46, omfattade dess artikel 14, där det föreskrevs följande i första stycket:
”Medlemsstaterna skall tillförsäkra den registrerade rätten att
a)
åtminstone i de fall som avses i artikel 7 e) och f) när som helst av avgörande och berättigade skäl som rör hans personliga situation motsätta sig behandling av uppgifter som rör honom, utom när den nationella lagstiftningen föreskriver något annat. När invändningen är berättigad får den behandling som påbörjats av den registeransvarige inte längre avse dessa uppgifter,
…”
Dataskyddsförordningen
I enlighet med artikel 94.1 i dataskyddsförordningen upphörde direktiv 95/46 att gälla, med verkan från och med den 25 maj 2018. Sedan dess har dataskyddsförordningen tillämpats, i enlighet med dess artikel 99.2.
Skäl 4, 39 och 65 i denna förordning har följande lydelse:
”(4)
Behandlingen av personuppgifter bör utformas så att den tjänar människor. Rätten till skydd av personuppgifter är inte en absolut rättighet; den måste förstås utifrån sin uppgift i samhället och vägas mot andra grundläggande rättigheter i enlighet med proportionalitetsprincipen. Denna förordning respekterar alla grundläggande rättigheter och iakttar de friheter och principer som erkänns i stadgan, såsom de fastställts i fördragen, särskilt skydd för privat- och familjeliv, bostad och kommunikationer, skydd av personuppgifter, tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet, yttrande- och informationsfrihet, näringsfrihet, rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk domstol samt kulturell, religiös och språklig mångfald.
…
(39)
… Alla rimliga åtgärder bör vidtas för att rätta eller radera felaktiga [personuppgifter]. …
…
(65)
Den registrerade bör ha rätt att få sina personuppgifter rättade och en rätt att bli bortglömd, om lagringen av uppgifterna strider mot denna förordning eller unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt som den personuppgiftsansvarige omfattas av. … Ytterligare lagring av personuppgifterna bör dock vara laglig, om detta krävs för att utöva yttrandefrihet och informationsfrihet …”
Förordningens kapitel I, med rubriken ”Allmänna bestämmelser”, omfattar dess artikel 4, med rubriken ”Definitioner”, där det föreskrivs följande:
”I denna förordning avses med
1.
personuppgifter: varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person (nedan kallad en registrerad), …
2.
behandling
: en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller uppsättningar av personuppgifter, oberoende av om de utförs automatiserat eller ej, …
…
7.
personuppgiftsansvarig
: en fysisk eller juridisk person, offentlig myndighet, institution eller annat organ som ensamt eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen och medlen för behandlingen av personuppgifter; …
…”
I kapitel II i förordningen, med rubriken ”Principer”, återfinns artikel 5, med rubriken ”Principer för behandling av personuppgifter”, där det anges följande:
”1.   Vid behandling av personuppgifter ska följande gälla:
…
d)
De ska vara riktiga och om nödvändigt uppdaterade. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att personuppgifter som är felaktiga i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas raderas eller rättas utan dröjsmål (riktighet).
…
2.   Den personuppgiftsansvarige ska ansvara för och kunna visa att punkt 1 efterlevs (ansvarsskyldighet).”
Avsnitt 3 i kapitel III i dataskyddsförordningen, med rubriken ”Rättelse och utplåning”, innehåller bland annat artiklarna 16 och 17.
I artikel 16 i förordningen, med rubriken ”Rätt till rättelse”, föreskrivs följande:
”Den registrerade ska ha rätt att av den personuppgiftsansvarige utan onödigt dröjsmål få felaktiga personuppgifter som rör honom eller henne rättade. Med beaktande av ändamålet med behandlingen, ska den registrerade ha rätt att komplettera ofullständiga personuppgifter, bland annat genom att tillhandahålla ett kompletterande utlåtande.”
Artikel 17 i förordningen, med rubriken ”Rätt till radering (’rätten att bli bortglömd’)”, har följande lydelse:
”1.   Den registrerade ska ha rätt att av den personuppgiftsansvarige utan onödigt dröjsmål få sina personuppgifter raderade och den personuppgiftsansvarige ska vara skyldig att utan onödigt dröjsmål radera personuppgifter om något av följande gäller:
a)
Personuppgifterna är inte längre nödvändiga för de ändamål för vilka de samlats in eller på annat sätt behandlats.
b)
Den registrerade återkallar det samtycke på vilket behandlingen grundar sig enligt artikel 6.1 a eller artikel 9.2 a och det finns inte någon annan rättslig grund för behandlingen.
c)
Den registrerade invänder mot behandlingen i enlighet med artikel 21.1 och det saknas berättigade skäl för behandlingen som väger tyngre, eller den registrerade invänder mot behandlingen i enlighet med artikel 21.2.
d)
Personuppgifterna har behandlats på olagligt sätt.
e)
Personuppgifterna måste raderas för att uppfylla en rättslig förpliktelse i unionsrätten eller i medlemsstaternas nationella rätt som den personuppgiftsansvarige omfattas av.
f)
Personuppgifterna har samlats in i samband med erbjudande av informationssamhällets tjänster, i de fall som avses i artikel 8.1.
2.   Om den personuppgiftsansvarige har offentliggjort personuppgifterna och enligt punkt 1 är skyldig att radera personuppgifterna, ska den personuppgiftsansvarige med beaktande av tillgänglig teknik och kostnaden för genomförandet vidta rimliga åtgärder, inbegripet tekniska åtgärder, för att underrätta personuppgiftsansvariga som behandlar personuppgifterna om att den registrerade har begärt att de ska radera eventuella länkar till, eller kopior eller reproduktioner av dessa personuppgifter.
3.   Punkterna 1 och 2 ska inte gälla i den utsträckning som behandlingen är nödvändig av följande skäl:
a)
För att utöva rätten till yttrande- och informationsfrihet.
…”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
TU är ledamot i styrelsen och ensam aktieägare i ett investmentbolag samt styrelseordförande i ett av dess dotterbolag, vilka tillsammans med andra bolag utgör en koncern. Han är även ensam ägare till ett tredje bolag, som är ensam ägare till ett fjärde bolag, som i sin tur äger 60 procent av andelarna i ett femte bolag.
RE var TU:s partner och, till och med maj 2015, firmatecknare för det fjärde bolaget.
Den 27 april, den 4 juni och den 16 juni 2015 publicerades tre artiklar på webbplatsen www.g…net (nedan kallad g-net), där den investeringsmodell som det femte bolaget och den koncern det hänvisats till i punkt 15 ovan använde sig av presenterades på ett ofördelaktigt sätt. Artikeln av den 4 juni 2015 illustrerades dessutom med tre fotografier av TU där han körde en lyxbil, satt i en helikopter och stod framför ett flygplan, samt ett fotografi av RE i en cabriolet.
Enligt webbplatsens redaktionsruta (
impressum
) drivs g-net av G-LLC, med säte i New York (Förenta staterna). G-LLC:s verksamhetsföremål består, enligt egen uppgift, i att ”genom aktivt tillhandahållande av information och permanent transparens varaktigt bidra till att förebygga bedrägerier i näringslivet och i samhället”. I ett flertal publiceringar har G-LLC:s affärsmodell kritiserats, och G-LLC har bland annat anklagats för att försöka ”utpressa” företag genom att först publicera negativa rapporter om dem och därefter erbjuda sig att mot en summa pengar radera dessa rapporter eller förhindra att de publiceras.
Vid en sökning i Googles sökmotor på för- och efternamnen på klagandena i det nationella målet, både separat och i förening med namnen på vissa bolag, hänvisades det i förteckningen över sökresultat till artiklarna av den 4 juni 2015 och den 16 juni 2015, och vid en sökning på namnen på vissa bolag hänvisades också till artikeln av den 27 april 2015, varvid dessa artiklar kunde nås genom en länk. Vid en bildsökning i Googles sökmotor visades dessutom, i form av miniatyrbilder, de fotografier på klagandena som förekommit i artikeln av den 4 juni 2015. Dessa fotografier visas inte längre sedan september 2017. Artiklarna är inte heller längre tillgängliga på g-net sedan den 28 juni 2018.
Klagandena i det nationella målet begärde att Google, i egenskap av ansvarig för den behandling av personuppgifter som utförts av sökmotorn, dels skulle ta bort länkarna till de artiklar som är aktuella i det nationella målet från förteckningen över sökresultat, med motiveringen att de innehöll felaktiga påståenden och kränkande kommentarer, dels skulle ta bort miniatyrbilderna från förteckningen över sökresultat. Klagandena påstod att även de hade blivit utsatta för ”utpressning” från G-LLC:s sida.
Google vägrade att efterkomma denna begäran med motiveringen att de artiklar och fotografier som är aktuella i det nationella målet ingick i ett yrkesmässigt sammanhang, och hävdade att man inte kände till att uppgifterna i dessa artiklar skulle vara felaktiga.
År 2015 väckte klagandena i det nationella målet talan vid Landgericht Köln (Regionala domstolen i Köln, Tyskland) och yrkade att Google skulle föreläggas att ta bort länkarna till de artiklar som är aktuella i det nationella målet från förteckningen över sökresultat, samt upphöra med att visa fotografierna av klagandena i form av miniatyrbilder. Nämnda domstol ogillade talan genom dom av den 22 november 2017.
Klagandena i det nationella målet överklagade denna dom till Oberlandesgericht Köln (Regionala överdomstolen i Köln, Tyskland), som ogillade överklagandet genom dom av den 8 november 2018. Den domstolen underströk att den särskilda funktionen hos sökmotorer och dess avgörande betydelse för ett välfungerande internet måste tillmätas avsevärd vikt vid den avvägning mellan konkurrerande rättigheter och intressen som ska göras. Eftersom sökmotorleverantören i allmänhet inte har någon rättslig koppling till leverantörerna av det indexerade innehållet, och att det är omöjligt för sökmotorleverantören att utreda de faktiska omständigheterna och utvärdera dem med beaktande av innehållsleverantörernas uppfattning, kan sökmotorleverantören endast åläggas en skyldighet att agera på ett visst sätt om vederbörande, till följd av konkreta uppgifter från den berörda personen, får kännedom om att det vid första påseendet är uppenbart och tydligt att en rättighet har åsidosatts. Dessa principer är tillämpliga även för det fall att sökmotorn endast har använts för att söka efter bilder, eftersom de intressen som gör sig gällande är jämförbara.
Appellationsdomstolen tillade att i den mån det är nödvändigt att lägga avgörande vikt vid frågan huruvida den påstådda uppgiften är riktig, har den som begärt att uppgiften ska tas bort bevisbördan i detta avseende. Eftersom klagandena i det nationella målet inte har visat att de uppgifter som framkommit om dem är felaktiga, är det omöjligt för Google att komma till några definitiva slutsatser om de artiklar som är aktuella i det nationella målet och Google är således inte skyldigt att ta bort dem. Vad gäller de fotografier som visas i form av miniatyrbilder skulle de kunna betraktas som nyhetsbilder, såvida de illustrerar någon av dessa artiklar.
Klagandena i det nationella målet överklagade appellationsdomstolens dom till Bundesgerichtshof (Federala högsta domstolen, Tyskland), som också är den hänskjutande domstolen i förevarande mål.
Den hänskjutande domstolen har påpekat att utgången i målet beror på tolkningen av unionsrätten, i synnerhet artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen, samt artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i direktiv 95/46.
Den hänskjutande domstolen har inledningsvis understrukit att den är av uppfattningen att i tidsmässigt hänseende är det dataskyddsförordningen som är tillämplig på begäran att Google ska föreläggas att ta bort länkarna till de artiklar som är aktuella i det nationella målet från förteckningen över sökresultat, medan begäran att Google ska ta bort miniatyrbilderna från denna förteckning omfattas av direktiv 95/46, eftersom dessa bilder inte längre visades vid en sökning i Googles sökmotor när dataskyddsförordningen trädde i kraft. När det gäller sistnämnda begäran har den hänskjutande domstolen emellertid bett EU-domstolen att lämna ett svar på denna fråga även med beaktande av dataskyddsförordningen.
Den hänskjutande domstolen har vidare påpekat att den omständigheten att de artiklar som är aktuella i det nationella målet inte längre är tillgängliga på g-net och att Google inte längre visar miniatyrbilderna inte har medfört att klagandena i det nationella målet har förlorat intresset av att vidhålla sin begäran att dessa uppgifter ska tas bort, eftersom g-net endast har uppgett att dessa artiklar av olika skäl ”för närvarande” inte är tillgängliga. Under dessa omständigheter kan det inte uteslutas att artiklarna kommer att laddas upp igen i framtiden och på nytt förekomma bland det innehåll som indexeras av Googles sökmotor. Google anser å sin sida att begäran om borttagande är ogrundad och vidhåller således sin vägran att efterkomma den.
Vad inledningsvis gäller begäran att länkarna till de artiklar som är aktuella i det nationella målet ska tas bort från förteckningen över sökresultat, har den hänskjutande domstolen påpekat att till stöd för denna begäran har klagandena i det nationella målet bland annat gjort gällande att vissa påståenden i artiklarna är felaktiga. Följaktligen uppkommer frågan huruvida det ankommer på dem att bevisa att dessa påståenden är felaktiga, eller i vart fall att visa att det föreligger en viss grad av sannolikhet för att de är felaktiga, eller om Google tvärtom borde ha presumerat att vad klagandena hävdat är riktigt eller borde ha försökt utreda de faktiska omständigheterna.
Den hänskjutande domstolen anser att kravet på att det ska göras en rättvis avvägning mellan de konkurrerande grundläggande rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive 11 och 16 i stadgan, inte kan anses vara uppfyllt om bevisbördan i en sådan situation som den nu aktuella endast åläggs den ena eller den andra parten.
Den hänskjutande domstolen förespråkar därför en lösning där den berörda personen, åtminstone preliminärt, åläggs att besvara frågan huruvida det indexerade innehållet är riktigt genom att utöva sin rätt att väcka talan mot innehållsleverantören, förutsatt att ett i vart fall tillfälligt domstolsskydd utgör ett rimligt alternativ för denna person med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. I den mån den berörda personen inte har någon koppling till leverantören av det indexerade innehållet, kan vederbörande visserligen möta samma svårigheter som sökmotorleverantören att komma i kontakt med förstnämnda leverantör. Den berörda personen har dock kännedom om huruvida det indexerade innehåller är korrekt eller ej. Frågan om det rimligen kan krävas av den berörda personen att vederbörande ska väcka talan mot innehållsleverantören skulle exempelvis kunna bero på huruvida denne utan särskilda svårigheter kan kontaktas inom Europeiska unionen.
Mot denna bakgrund är den hänskjutande domstolen benägen att anse att som huvudregel kan det rimligen krävas att den berörda personen ska inleda ett interimistiskt förfarande mot en känd innehållsleverantör, men inte när fråga är om en anonym leverantör eller en leverantör som det är omöjligt att lämna underrättelser till. Att det finns en faktisk möjlighet att utverka verkställighet av ett eventuellt föreläggande om utplåning gentemot innehållsleverantören är däremot irrelevant vad gäller de rättigheter som kan göras gällande gentemot sökmotorleverantören.
Vad därefter gäller begäran att Google ska förbjudas att, i form av miniatyrbilder, visa de fotografier på klagandena som förekom i artikeln av den 4 juni 2015, har den hänskjutande domstolen påpekat att dessa miniatyrbilder visserligen innehåller en länk som gör det möjligt att besöka de webbsidor tillhörande tredje parter där de motsvarande fotografierna publicerades, och således att få kännedom om sammanhanget kring denna publicering. Förteckningen över ett bildsökningsresultat visar dock endast miniatyrbilder, utan att återge sådana uppgifter om sammanhanget kring publiceringen som framgår av webbsidor som drivs av tredje part, vilket innebär att en sådan förteckning i sig är neutral och inte gör det möjligt att få kännedom om omständigheterna kring den ursprungliga publiceringen.
Följaktligen uppkommer frågan huruvida det endast är miniatyrbilden som sådan, såsom den förekommer i den neutrala förteckningen över sökresultat, som ska beaktas vid den intresseavvägning som ska göras enligt artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i direktiv 95/46, alternativt artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen, eller om hänsyn även ska tas till det sammanhang i vilket bilden ursprungligen publicerades.
Den hänskjutande domstolen har i detta avseende konstaterat att i det nationella målet, som rör personer som inte är kända för den breda allmänheten, bidrar de aktuella fotografierna inte i sig till den offentliga debatten och de tillgodoser inte heller något avgörande informationsbehov i den mening som avses i de bestämmelser som nämns i föregående punkt. Vad gäller den artikel som publicerades på g-net den 4 juni 2015 spelar de emellertid en viktig roll för att framhäva budskapet i denna artikel, det vill säga att klagandena i det nationella målet – tack vare sin ställning som grundare av och ledare för det fjärde bolag och den koncern som avses i punkt 15 ovan – har en mycket hög levnadsstandard och förfogar över lyxvaror, medan bolagens anställda, leverantörer och kunder frågar sig huruvida deras investeringar är säkra. För det fall att hänsyn även ska tas till det sammanhang i vilket fotografierna ursprungligen publicerades ska det således anses vara motiverat att publicera dem såsom miniatyrbilder i förteckningen över sökresultat, förutsatt att den text de hänför sig till också är lagenlig.
Härvidlag har den hänskjutande domstolen påpekat att en omständighet som talar för att sammanhanget för den ursprungliga publiceringen ska beaktas, är att rent tekniskt sett utgör miniatyrbilderna länkar till webbsidor som drivs av tredje part. På samma sätt är det allmänt känt att en upplyst genomsnittsanvändare av en sökmotor känner till att de miniatyrbilder som sökmotorn visar i förteckningen över sökresultat hämtas från publikationer från tredje part, och att de fotografier som dessa bilder motsvarar presenteras i ett visst sammanhang i dessa publikationer.
Hänsyn måste emellertid tas till det förhållandet att det ursprungliga sammanhang som bilderna publicerades i varken framgår eller på annat sätt syns när miniatyrbilderna visas, till skillnad från vad som är fallet med övriga sökresultat. En användare som redan från början endast intresserar sig för bilden har i allmänhet inte något skäl att efterforska bakgrunden till och det ursprungliga sammanhanget kring publiceringen.
Enligt den hänskjutande domstolen förefaller det följaktligen logiskt att vid bedömningen av huruvida den aktuella sökmotorleverantörens behandling av personuppgifter är lagenlig, endast låta den avvägning som avses i artikel 14 första stycket a i direktiv 95/46, alternativt artikel 17.3 i dataskyddsförordningen, omfatta sådana rättigheter och intressen som aktualiseras genom miniatyrbilden som sådan.
Mot denna bakgrund beslutade Bundesgerichtshof (Federala högsta domstolen) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen:
”1)
Inom ramen för den avvägning mellan konkurrerande rättigheter och intressen enligt artiklarna 7, 8, 11 och 16 i stadgan, som enligt artikel 17.3 a i dataskyddförordningen ska göras vid prövningen av den berörda personens begäran om att den som är ansvarig för en söktjänst på Internet ska ta bort vissa uppgifter, när den länk vars borttagande begärs leder till innehåll med påståenden och värdeomdömen baserade på dessa påståenden vars sanningshalt personen ifrågasätter och är avgörande för huruvida detta innehåll ska anses vara lagenligt, är det då förenligt med den berörda personens rätt till respekt för sitt privatliv (artikel 7 i stadgan) och rätt till skydd av de personuppgifter som rör honom eller henne (artikel 8 i stadgan), att lägga avgörande vikt vid frågan huruvida vederbörande också på ett rimligt sätt, till exempel genom ett interimistiskt beslut, kan erhålla rättsligt skydd gentemot innehållsleverantören, och därmed åtminstone prelimärt avgöra frågan om sanningshalten i det innehåll som den ansvarige för sökmotorn har indexerat?
2)
Inom ramen för den avvägning mellan konkurrerande rättigheter och intressen enligt artiklarna 7, 8, 11 och 16 i stadgan, som enligt artiklarna 12 b och 14.1 a i direktiv 95/95 och artikel 17.3 a i förordning 2016/679 ska göras vid en begäran om att den som är ansvarig för en söktjänst på internet ska ta bort vissa uppgifter, när denna söktjänst vid en sökning på namn söker efter fotografier av fysiska personer som tredje part har lagt upp på internet i samband med personens namn, och visar de påträffade fotografierna som miniatyrbilder (
thumbnails
) i förteckningen över sökresultat, ska avgörande vikt då läggas vid det sammanhang i vilket denna tredje part ursprungligen publicerade fotografierna, om sökmotorn förvisso länkar till tredje parts webbplats när miniatyrbilden visas men det inte hänvisas konkret till denna webbplats, och det sammanhang som framgår av webbplatsen inte samtidigt visas av söktjänsten?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den första frågan
Huruvida den första tolkningsfrågan kan tas upp till prövning
Google har uttryckt tvivel om huruvida den första frågan kan tas upp till prövning, av det skälet att den aktualiserar en hypotetisk frågeställning. Den lösning som den hänskjutande domstolen förespråkar följer dessutom ett abstrakt resonemang som inte har något samband med de faktiska omständigheterna i det nationella målet. EU-domstolen har inte heller tillgång till de uppgifter som krävs för att kunna ge ett användbart svar på denna fråga.
I detta avseende erinrar domstolen om att det framgår av fast rättspraxis att enligt det förfarande för samarbete mellan nationella domstolar och EU-domstolen som införts genom artikel 267 FEUF ankommer det uteslutande på den nationella domstolen, vid vilken målet anhängiggjorts och vilken har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i målet bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till EU-domstolen. Följaktligen är EU-domstolen i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande när de frågor som ställts av den nationella domstolen avser tolkningen av en unionsbestämmelse (se, dom av den 15 juli 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, punkt
och där angiven rättspraxis).
En tolkningsfråga från en nationell domstol får bara avvisas då det är uppenbart att den begärda tolkningen av unionsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller saken i det nationella målet eller då frågorna är hypotetiska eller EU-domstolen inte har tillgång till sådana uppgifter om de faktiska eller rättsliga omständigheterna som är nödvändiga för att kunna ge ett användbart svar på de frågor som ställts till den (dom av den 15 juli 2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C‑709/20
,
EU:C:2021:602
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 22 i sitt förslag till avgörande har den nationella domstolen i förevarande mål lämnat en tillräckligt klar och komplett bild av det faktiska och rättsliga sammanhanget för tvisten i det nationella målet, samt behovet av att, i det sammanhanget, få ett svar på den ställda frågan.
Härvidlag erinrar domstolen om att behandling av personuppgifter som sker vid användning av en sökmotor skiljer sig från och utgör ett tillägg till den behandling som görs av webbplatsutgivarna, vilken består i att lägga ut uppgifterna på en sida på internet (dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
). När den berörda personen väcker talan mot sökmotorleverantören är de rättigheter, intressen och begränsningar som gör sig gällande således inte nödvändigtvis desamma som inom ramen för en talan som väckts mot en innehållsleverantör, vilket innebär att det är nödvändigt att göra en särskild avvägning vid prövningen av en begäran om borttagande av uppgifter med stöd av artikel 17 i dataskyddsförordningen.
I förevarande fall rör tolkningsfrågan dels omfattningen av de skyldigheter och det ansvar som åligger en sökmotorleverantör vid handläggningen av en begäran om borttagande av uppgifter som grundar sig på att informationen i det indexerade innehållet påstås vara felaktigt, dels den bevisbörda som åvilar den berörda personen i detta avseende, och det framgår av de skäl som den hänskjutande domstolen har redogjort för att EU-domstolens svar på denna fråga direkt kan påverka den hänskjutande domstolens prövning av det nationella målet, oavsett om klagandena i det nationella målet har tillgång till ett effektivt domstolsskydd mot innehållsleverantören vad det gäller dennes publicering på internet av den påstått felaktiga informationen.
Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 22 i sitt förslag till avgörande innebär inte den omständigheten att den hänskjutande domstolens frågeställning – angående den metod som den anser är tillämplig i en sådan situation som den i det nationella målet – har uttryckts på ett allmänt och abstrakt sätt att den fråga som har hänskjutits till EU-domstolen i detta avseende är hypotetisk.
Den första frågan kan följaktligen tas upp till prövning.
Prövning i sak
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen ska tolkas så, att vid den avvägning som ska göras mellan de rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive artiklarna 11 och 16 i stadgan, inom ramen för prövningen av en begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter och från förteckningen över sökresultat radera länkar som leder till innehåll med påståenden som den berörda personen anser är felaktiga, kan ett sådant borttagande endast ske under förutsättning att frågan om det indexerade innehållets riktighet har, åtminstone preliminärt, avgjorts inom ramen för en talan som den berörda personen har väckt mot innehållsleverantören, förutsatt att det finns en rimlig möjlighet att komma i åtnjutande av ett sådant domstolsskydd.
Inledningsvis ska det erinras dels om att sökmotorverksamhet – som består i att lokalisera information som har publicerats eller lagts ut på internet av tredje part, indexera den automatiskt, lagra den tillfälligt och slutligen ställa den till förfogande för internetanvändare enligt en viss prioriteringsordning – ska anses utgöra ”behandling av personuppgifter” i den mening som avses i artikel 2 b i direktiv 95/46 samt i artikel 4.1 och 4.2 i dataskyddsförordningen, när informationen innehåller personuppgifter, dels om att sökmotorleverantören ska anses vara ”registeransvarig” i den mening som avses i artikel 2 d i detta direktiv, respektive ”personuppgiftsansvarig” i den mening som avses i artikel 4.7 i denna förordning, för denna behandling av personuppgifter (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google (
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
, och dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter) (
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Det framgår av punkt 44 ovan att den behandling av personuppgifter som sker vid användning av en sökmotor skiljer sig från och utgör ett tillägg till den behandling som görs av webbplatsutgivarna, bestående i att lägga ut uppgifterna på en sida på internet. Dessutom spelar sökmotorleverantörerna en avgörande roll för den totala spridningen av dessa uppgifter genom att göra dem tillgängliga för varje internetanvändare som gör en sökning på den berörda personens namn, däribland de internetanvändare som annars inte skulle ha hittat den webbsida på vilken uppgifterna publicerats. Den organisering och aggregation av information publicerad på internet som görs av sökmotorerna i syfte att göra det enklare för användarna att få tillgång till informationen kan – när dessa gör sökningen utifrån namnet på en fysisk person – leda till att användarna genom förteckningen över sökresultaten erhåller en strukturerad översikt av information på internet rörande denna person, vilken gör det möjligt för dem att bilda sig en mer eller mindre detaljerad uppfattning av den berörda personen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkterna
och
, och dom av den 24 september 2019, GC m.fl.(Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
En sökmotorleverantörs verksamhet kan således på ett betydande sätt, och utöver vad som redan skett genom webbplatsutgivarnas verksamhet, påverka grundläggande rättigheter avseende privatlivet och skyddet för personuppgifter. Därför måste sökmotorleverantören, i egenskap av den person som beslutar om ändamålen och medlen för denna verksamhet, inom ramen för dennes ansvar, befogenheter och möjligheter säkerställa att verksamheten uppfyller kraven i direktiv 95/46 och i dataskyddsförordningen, för att de garantier som föreskrivs i direktivet och i förordningen ska få full verkan och för att ett effektivt och fullständigt skydd för de berörda personerna ska kunna förverkligas, bland annat när det gäller deras rätt till respekt för privatlivet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
, och dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Vad gäller omfattningen av det ansvar och de konkreta skyldigheter som åvilar en sökmotorleverantör, har domstolen redan slagit fast att en dylik leverantör inte ansvarar för att personuppgifter förekommer på en webbsida publicerad av tredje part. Däremot ansvarar sökmotorleverantören för hänvisningen till den webbsidan och, i synnerhet, för visningen av en länk till den webbsidan i den förteckning över sökresultat som presenteras för internetanvändare som söker på namnet på en fysisk person. Att visa länken i fråga i en sådan förteckning kan ha en betydande inverkan på den registrerades grundläggande rättigheter avseende respekten för privatlivet och skyddet för personuppgifter om den personen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google (
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
, och dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Under dessa omständigheter, och med hänsyn till sökmotorleverantörens ansvar, befogenheter och möjligheter i egenskap av ansvarig för den uppgiftsbehandling som utförs i samband med sökmotorverksamheten, kan det konstateras att de förbud och begränsningar som föreskrivs i direktiv 95/46 och i dataskyddsförordningen endast kan tillämpas på sökmotorleverantören med anledning av denna hänvisning till andra webbsidor och således genom en prövning som ska göras, under tillsyn av behöriga nationella myndigheter, på grundval av en begäran som framställts av den registrerade (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Vad gäller en sådan begäran innehåller dataskyddsförordningens artikel 17 en bestämmelse som specifikt reglerar ”rätten till radering”, även kallad ”rätten att bli bortglömd”. I punkt 1 i den bestämmelsen föreskrivs att den registrerade, av de skäl som uppräknas där, i princip har rätt att av den personuppgiftsansvarige få sina personuppgifter raderade, men det preciseras också i punkt 3 att denna rätt inte kan åberopas om behandlingen i fråga är nödvändig av något av de skäl som räknas upp i den bestämmelsen, inbegripet, enligt punkt 3 led a, för att utöva rätten till yttrande- och informationsfrihet.
En sökmotorleverantör som mottar en begäran om borttagande av länkar ska således pröva om det är nödvändigt att inkludera länken till webbsidan i fråga bland de sökresultat som redovisas efter en sökning på den registrerades namn, för att de internetanvändare som eventuellt är intresserade av att få tillgång till den webbsidan genom en sådan sökning ska kunna utöva sin rätt till informationsfrihet, som skyddas av artikel 11 i stadgan (se, analogt, dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Att artikel 17.3 a i förordning 2016/679 uttryckligen föreskriver att den registrerade inte har någon rätt till radering när behandlingen av uppgifterna är nödvändig bland annat för utövandet av informationsfriheten, vilken garanteras i artikel 11 i stadgan, är ett uttryck för att rätten till skydd av personuppgifter inte är någon absolut rättighet, utan – vilket betonas i skäl 4 i förordningen – måste förstås utifrån sin funktion i samhället och vägas mot andra grundläggande rättigheter i enlighet med proportionalitetsprincipen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Domstolen erinrar härvidlag om att artikel 52.1 i stadgan tillåter att utövandet av sådana rättigheter som de som är stadfästa i artiklarna 7 och 8 i stadgan begränsas. Detta förutsätter dock att begränsningarna är föreskrivna i lag, att de är förenliga med det väsentliga innehållet i dessa rättigheter och friheter och, med beaktande av proportionalitetsprincipen, endast görs om de är nödvändiga och faktiskt svarar mot mål av allmänintresse som erkänns av unionen eller mot behovet av skydd för andra människors rättigheter och friheter (dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
och där angiven rättspraxis).
I dataskyddsförordningen, bland annat i dess artikel 17.3 a, ställs därför uttryckligen krav på en avvägning mellan, å ena sidan, de grundläggande rättigheterna till respekt för privatlivet och skydd för personuppgifter, vilka stadfästs i artiklarna 7 och 8 i stadgan, och, å andra sidan, den grundläggande rätten till informationsfrihet som garanteras i artikel 11 i stadgan (dom av den 24 september 2019, GC m.fl., (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Det ska även tilläggas att artikel 7 i stadgan, avseende rätten till skydd för privatlivet och familjelivet, innehåller rättigheter som motsvaras av de som garanteras i artikel 8.1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950 (nedan kallad Europakonventionen), och att skyddet för personuppgifter spelar en grundläggande roll för utövandet av rätten till skydd för privat- och familjelivet enligt artikel 8 i Europakonventionen (Europadomstolen, 27 juni 2017, Satakunnan Markkinapörssi oy et satamedia oy mot Finland, CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, § 137). I enlighet med artikel 52.3 i stadgan ska nyssnämnda artikel 7 således ges samma innebörd och räckvidd som artikel 8.1 i Europakonventionen, såsom den tolkats i praxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (nedan kallad Europadomstolen). Detsamma gäller artikel 11 i stadgan och artikel 10 i Europakonventionen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 14 februari 2019, Buivids,
C‑345/17
,
EU:C:2019:122
, punkt
och där angiven rättspraxis).
När det gäller publicering av uppgifter har Europadomstolen i sin rättspraxis utvecklat en rad relevanta kriterier som ska beaktas vid avvägningen mellan rätten till skydd för privatlivet och rätten till yttrandefrihet och informationsfrihet, bland annat huruvida uppgifterna bidrar till en debatt av allmänintresse, hur känd den berörda personen är, syftet med rapporteringen, den berörda personens tidigare agerande, innehållet i, formen på och återverkningarna av publiceringen, sättet och omständigheterna för hur uppgifterna erhölls samt hur tillförlitliga dessa är (se, för ett liknande resonemang, Europadomstolen, 27 juni 2017, Satakunnan Markkinapörssi oy et satamedia oy mot Finland, CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, § 165).
Det är mot bakgrund av dessa överväganden som domstolen ska pröva under vilka omständigheter en sökmotorleverantör är skyldig att efterkomma en begäran om borttagande och således – från förteckningen över resultat efter en sökning på den berörda personens namn – ta bort länken till en webbsida som innehåller personuppgifter avseende denna person, av det skälet att det indexerade innehållet omfattar påståenden som personen anser är felaktiga (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 september 2019, VG m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Härvidlag ska det först och främst noteras att även om de rättigheter som den berörda personen åtnjuter enligt artiklarna 7 och 8 i stadgan i allmänhet väger tyngre än det berättigade intresset hos de internetanvändare som eventuellt önskar få tillgång till den aktuella informationen, kan denna avvägning emellertid vara beroende av de relevanta omständigheterna i det enskilda fallet, bland annat gällande typen av information och dess känslighet för den registrerades privatliv samt allmänhetens intresse av informationen, vilket kan variera bland annat beroende på den roll som denna person spelar i det offentliga livet (dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
och dom av den 24 september 2019, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
När den berörda personen spelar en roll i det offentliga livet måste denne visa prov på en högre grad av tolerans, eftersom vederbörande oundvikligen och med full vetskap utsätter sig för allmänhetens blickar (se, för ett liknande resonemang, Europadomstolen, 6 oktober 2022, 7 juni 2017, Khural och Zeynalov mot Azerbajdzjan, CE:ECHR:2022:1006JUD005506911, § 41 och där angiven rättspraxis).
Frågan huruvida det indexerade innehållet är riktigt eller ej är också relevant vid prövningen av de tillämpningsvillkor som föreskrivs i artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen, för att bedöma huruvida internetanvändarnas informationsfrihet och innehållsleverantörens yttrandefrihet kan ges företräde framför de rättigheter som tillkommer den som begär att hänvisningarna till innehållet ska tas bort.
Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 30 i sitt förslag till avgörande är det visserligen riktigt att även om yttrande- och informationsfriheten under vissa omständigheter kan ha företräde framför rätten till skydd för privatlivet och till skydd för personuppgifter, särskilt när det rör sig om en offentlig person, förhåller det sig under alla omständigheter annorlunda om åtminstone mer än en obetydlig del av de uppgifter som omfattas av begäran om borttagande, i förhållande till helheten, visar sig vara felaktiga. I ett sådant fall ska hänsyn inte tas till rätten att sprida och erhålla information, eftersom denna rättighet inte omfattar en rätt att sprida och få tillgång till felaktig information.
Det ska tilläggas att även om frågan huruvida påståendena i det indexerade innehållet är riktiga eller ej är relevant för tillämpningen av artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen, måste det göras åtskillnad mellan faktapåståenden och värdeomdömen. Sanningshalten i faktapåståenden kan nämligen beläggas, medan riktigheten i värdeomdömen inte kan bevisas (se, för ett liknande resonemang, Europadomstolen, 23 april 2015, Morice mot Frankrike, CE:ECHR:2015:0423JUD002936910, § 126).
Därefter ska det fastställas dels huruvida, och i förekommande fall i vilken utsträckning, det ankommer på den person som har framställt begäran om borttagande att förebringa bevisning till stöd för sitt påstående att uppgifterna i det indexerade innehållet är felaktiga, dels huruvida sökmotorleverantören själv måste försöka klarlägga de faktiska omständigheterna för att avgöra huruvida de uppgifter som påstås vara felaktiga är riktiga eller ej.
Vad för det första gäller de skyldigheter som åvilar den person som begär att det indexerade innehållet ska tas bort på grund av att det är felaktigt, ankommer det på denna person att visa att det är uppenbart att uppgifterna i innehållet, eller åtminstone mer än en obetydlig del av dessa i förhållande till helheten, är felaktiga. För att undvika att denna person åläggs en orimlig börda som skulle kunna äventyra den ändamålsenliga verkan av rätten till borttagande, ankommer det emellertid endast på vederbörande att tillhandahålla sådan bevisning som det, med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, rimligen kan krävas att personen i fråga ska efterforska för att visa att det är uppenbart att uppgifterna är felaktiga. Den berörda personen kan i princip inte vara skyldig att redan under det administrativa förfarandet, till stöd för sin begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter, förete ett domstolsavgörande mot utgivaren av den aktuella webbplatsen, inte ens i form av ett interimistiskt beslut. Att ålägga den berörda personen en sådan skyldighet skulle nämligen innebära en orimlig börda för vederbörande.
Vad för det andra gäller de skyldigheter och det ansvar som åvilar sökmotorleverantören är det riktigt att denne, efter att ha mottagit en begäran om att ett visst innehåll ska tas bort, vid prövningen av huruvida detta innehåll fortfarande kan upptas i förteckningen över de resultat som visas efter sökningar som utförts med hjälp av dennes sökmotor, måste beakta samtliga rättigheter och intressen som gör sig gällande, i förening med samtliga omständigheter i det enskilda fallet.
Vid bedömningen av tillämpningsvillkoren i artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen kan sökmotorleverantören emellertid inte vara skyldig att aktivt söka efter sådana faktiska omständigheter som inte styrks av begäran om borttagande, för att kunna avgöra huruvida denna begäran är välgrundad.
Vid handläggningen av en sådan begäran kan den berörda sökmotorleverantören således inte åläggas en skyldighet att utreda de faktiska omständigheterna och, i detta syfte, inleda ett kontradiktoriskt förfarande med innehållsleverantören för att få tillgång till sådana uppgifter om sanningshalten i det indexerade innehållet som saknas. En skyldighet som tvingar sökmotorleverantören att själv fastställa huruvida det indexerade innehållet är korrekt skulle nämligen påföra sökmotorleverantören en börda som går utöver vad som rimligen kan förväntas av vederbörande med hänsyn till dennes ansvar, befogenheter och möjligheter, i den mening som avses i den rättspraxis som det erinrats om i punkt 53 ovan. En dylik skyldighet skulle medföra en allvarlig risk för att innehåll som svarar mot ett legitimt och övervägande informationsbehov från allmänheten tas bort, och att det därmed blir svårt att hitta detta innehåll på internet. Härvidlag skulle det föreligga en verklig risk för avskräckande effekter på utövandet av yttrandefriheten och informationsfriheten om sökmotorleverantören mer eller mindre systematiskt tog bort innehåll på det sättet, för att undgå ansvaret för att utreda de relevanta faktiska omständigheterna och därmed fastställa huruvida det indexerade innehållet är riktigt eller ej.
Sökmotorleverantören är således skyldig att efterkomma en begäran om borttagande när den person som har framställt begäran lägger fram relevant och tillräcklig bevisning som kan styrka densamma, och som kan bevisa att det är uppenbart att de uppgifter som förekommer i det indexerade innehållet, eller åtminstone utgör mer än en obetydlig del av detta innehåll i förhållande till helheten, är felaktiga. Detsamma gäller när den berörda personen kan förete ett domstolsavgörande som meddelats mot webbplatsutgivaren och som grundar sig på en fastställelse av att de uppgifter som förekommer i det indexerade innehållet, och som inte utgör en obetydlig del av detta innehåll i förhållande till helheten, åtminstone vid första påseendet framstår som felaktiga.
Om det mot bakgrund av den bevisning som lagts fram av den berörda personen däremot inte framstår som uppenbart att uppgifterna i det indexerade innehållet är felaktiga, är sökmotorleverantören inte skyldig att efterkomma en begäran om borttagande om det inte har meddelats ett sådant domstolsavgörande. När de aktuella uppgifterna kan bidra till en debatt av allmänt intresse ska yttrandefriheten och informationsfriheten tillmätas särskild betydelse, med beaktande av samtliga övriga omständigheter i det enskilda fallet.
I enlighet med vad som påpekats i punkt 65 ovan ska det tilläggas att det vore oproportionerligt att ta bort artiklar, med följden att det blir svårt att få tillgång till dem i sin helhet på Internet, i en situation där endast vissa uppgifter av mindre betydelse – i förhållande till innehållet som helhet – visar sig vara felaktiga.
Det ska slutligen preciseras att när sökmotorleverantören inte efterkommer begäran om borttagande måste den berörda personen ha möjlighet att vända sig till tillsynsmyndigheten eller en rättslig myndighet för att dessa ska genomföra nödvändiga kontroller och förelägga sökmotorleverantören i egenskap av personuppgiftsansvarig att vidta erforderliga åtgärder (se, för ett liknande resonemang, dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
). Det ankommer nämligen i synnerhet på de rättsliga myndigheterna att väga konkurrerande intressen mot varandra, eftersom dessa myndigheter är bäst lämpade att göra en sådan komplex och ingående avvägning som krävs i detta avseende, med beaktande av samtliga kriterier och faktorer som framgår av relevant praxis från EU-domstolen och från Europadomstolen.
För det fall att ett administrativt förfarande eller domstolsförfarande avseende påstått felaktiga uppgifter i indexerat innehåll har inletts, och den berörda sökmotorleverantören har fått kännedom om detta förfarande, ankommer det emellertid på sökmotorleverantören att infoga en upplysning om detta i förteckningen över sökresultat, för att internetanvändarna ska få tillgång till information som fortfarande är relevant och aktuell.
Mot bakgrund av samtliga ovanstående överväganden ska den första frågan besvaras enligt följande. Artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen ska tolkas så, att vid den avvägning som ska göras mellan de rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive artikel 11 i stadgan, inom ramen för prövningen av en begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter och från förteckningen över sökresultat radera länkar som leder till innehåll med påståenden som den berörda personen anser är felaktiga, utgör det inte en förutsättning för ett sådant borttagande att frågan om det indexerade innehållets riktighet har, åtminstone preliminärt, avgjorts inom ramen för en talan som den berörda personen har väckt mot innehållsleverantören.
Den andra frågan
De bestämmelser som är tillämpliga i tiden (ratione temporis)
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i hur artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i direktiv 95/46, samt artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen ska tolkas. I detta avseende har den hänskjutande domstolen preciserat att medan begäran om att Google med definitiv verkan ska ta bort länkarna till de artiklar som är aktuella i det nationella målet
ratione temporis
omfattas av dataskyddsförordningen, är det bestämmelserna i direktiv 95/46 som
ratione temporis
är tillämpliga på begäran om att Google ska upphöra med att, i form av miniatyrbilder, visa de fotografier på klagandena i det nationella målet som illustrerat artikeln av den 4 juni 2015, eftersom dessa fotografier, till skillnad från nyssnämnda länkar, inte längre visades av Googles sökmotor när dataskyddsförordningen trädde i kraft.
Härvidlag ska det inte göras någon åtskillnad mellan de bestämmelser i direktiv 95/46 och dataskyddsförordningen som det hänvisats till i den andra tolkningsfrågan, eftersom dessa bestämmelser ska anses ha en liknande innebörd vad gäller den tolkning som EU-domstolen ska göra inom ramen för förevarande mål (se, analogt, dom av den 1 augusti 2022, Vyriausioji tarnybinės etikos komisija,
C‑184/20
,
EU:C:2022:601
, punkt
och där angiven rättspraxis).
För att kunna ge användbara svar på den andra frågan ska den följaktligen prövas mot bakgrund av såväl direktiv 95/46 som dataskyddsförordningen.
Huruvida den andra tolkningsfrågan kan tas upp till prövning
Även vad gäller den andra frågan har Google uttryckt tvivel om huruvida den kan tas upp till prövning, av det skälet att den aktualiserar en hypotetisk frågeställning. I detta avseende har Google först och främst påpekat att det nationella målet inte avser en begäran om att Google ska ta bort vissa resultat som av en bildsökning på klagandenas namn, utan en begäran om att Google generellt ska förbjudas att visa miniatyrbilder som motsvaras av de fotografier som illustrerade en av de tre artiklar som är aktuella i det nationella målet. Dessutom är vare sig miniatyrbilderna eller artiklarna längre tillgängliga på g-net sedan september 2017 respektive den 28 juni 2018. Det ska slutligen noteras att år 2018 lanserade Google en ny version av sin bildsökmotor, som på resultatsidan, under varje miniatyrbild, hänvisar till den förkortade titeln på den webbsida som bilden konkret leder till, samt webbadressen eller en del av denna i form av ytterligare en länk.
Med tillämpning av de principer som följer av den praxis från EU-domstolen som det erinrats om i punkterna 41 och 42 ovan, kan det inledningsvis konstateras att det i förevarande fall inte uppenbart framgår av handlingarna i målet att den tolkning av direktiv 95/46 och dataskyddsförordningen som den hänskjutande domstolen har begärt – inom ramen för sin prövning av huruvida klagandena kan vinna framgång med sin begäran om att fotografierna inte ska visas – saknar samband med de verkliga omständigheterna eller saken i det nationella målet.
Vad särskilt gäller den omständigheten att de fotografier och artiklar som är aktuella i det nationella målet inte längre finns tillgängliga på g-net noterar EU-domstolen, i likhet med den hänskjutande domstolen, att detta innehåll endast tycks ha raderats tillfälligt, eftersom det framgår av uppgifter på g-net att det ”för närvarande” inte är möjligt att få tillgång till artiklarna. Under dessa omständigheter kan det inte uteslutas att dessa artiklar kan komma att laddas upp på internet i framtiden och på nytt tillhandahållas av Googles sökmotor, särskilt som Google fortfarande anser att begäran om borttagande i det nationella målet är ogrundad och vidhåller sin vägran att efterkomma den.
Intresset av att domstolen uttalar sig om tolkningen av de relevanta bestämmelserna i direktiv 95/46 och dataskyddsförordningen i samband med en begäran om att Google ska upphöra med att visa de fotografier som är aktuella i det nationella målet i form av miniatyrbilder, kan för övrigt inte påverkas vare sig av den omständigheten, som Google har åberopat, att klagandena i det nationella målet inte har begränsat sin begäran till att avse sökningar på deras namn, eller av det förhållandet att Google har lanserat en ny version av sin bildsökmotor som på resultatsidan, under varje miniatyrbild, hänvisar till förkortningen av den webbsida som bilden konkret leder till, samt webbadressen eller en del av denna i form av ytterligare en länk.
För det första förhåller det sig nämligen så, att även om klagandena i det nationella målet inte har begränsat sin begäran om att Google ska upphöra med att visa fotografier på dem i form av miniatyrbilder till att endast avse sökningar på deras namn, omfattar denna begäran det visningsresultat som följer av sådana sökningar. Under dylika omständigheter är det inte uppenbart att den tolkning som begärts inom ramen för den andra frågan saknar samband med de verkliga omständigheterna eller saken i det nationella målet.
Vad för det andra gäller det förhållandet att det vid en bildsökning numera hänvisas till ytterligare en länk som leder till webbsidan där bilderna ursprungligen publicerades, ankommer det enligt EU-domstolens fasta praxis på de nationella domstolarna att fastställa vilka faktiska omständigheter som ska ligga till grund för avgörandet av tvisten i det nationella målet och i vilken mån den senare utvecklingen av den aktuella sökmotorn är relevant i detta avseende.
Den andra frågan kan följaktligen tas upp till prövning.
Prövning i sak
Den hänskjutande domstolen har ställt den andra frågan för att få klarhet i huruvida artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i direktiv 95/46 samt artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen ska tolkas så, att vid den avvägning som ska göras mellan de rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive artiklarna 11 och 16 i stadgan – inom ramen för prövningen av en begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter och att det i förteckningen över sökresultat efter en bildsökning på namnet på en fysisk person inte ska visas fotografier av denna person i form av miniatyrbilder – ska avgörande vikt läggas vid det ursprungliga sammanhanget för publiceringen av dessa fotografier på internet.
Frågan har ställts inom ramen för en begäran om att de fotografier som illustrerade artikeln som publicerades på g-net den 4 juni 2015 inte ska visas, i form av miniatyrbilder, i resultatet av en bildsökning på klagandenas namn. Den hänskjutande domstolen vill i synnerhet få klarhet i huruvida bedömningen av om denna begäran är välgrundad endast ska grundas på det informationsvärde som dessa miniatyrbilder har i sig, i det neutrala sammanhang som utgörs av förteckningen över sökresultat, eller om hänsyn även ska tas till det ursprungliga sammanhang som fotografierna publicerades i men som inte framgår när enbart miniatyrbilderna visas i förteckningen över sökresultat.
Domstolen noterar inledningsvis, i likhet med vad generaladvokaten har påpekat i punkt 53 i sitt förslag till avgörande, att bildsökningar på namn med hjälp av en sökmotor på internet omfattas av samma bestämmelser som sökningar på websidor och deras innehåll. Den praxis från domstolen som det erinrats om i punkterna 49–61 är följaktligen tillämplig även vad gäller handläggningen av en begäran om borttagande som syftar till att fotografier i form av miniatyrbilder inte ska visas i resultatet av en bildsökning.
Härvidlag konstaterar domstolen först och främst att visningen av fotografier av fysiska personer i form av miniatyrbilder, i resultatet av en bildsökning, utgör en behandling av personuppgifter som sökmotorleverantören, i egenskap av ”registeransvarig” i den mening som avses i artikel 2 d i direktiv 95/46 och ”personuppgiftsansvarig” i den mening som avses i artikel 4.7 i dataskyddsförordningen, svarar för, inom ramen för dennes ansvar, befogenheter och möjligheter, med iakttagande av de krav som anges i dessa bestämmelser.
Det ska vidare preciseras att den ställda frågan avser det specifika sätt för att söka efter bilder som tillämpas av vissa sökmotorer, såsom i det nationella målet, och som innebär att internetanvändaren kan söka efter vilken information som helst i form av ett grafiskt innehåll (fotografier, återgivningar av målningar, teckningar, diagram, tabeller och så vidare). Vid en sådan sökning genererar sökmotorn en förteckning över sökresultatet i form av miniatyrbilder, med länkar till webbsidor som innehåller dels de använda sökorden, dels det grafiska innehåll som visas i förteckningen.
Härvidlag har domstolen slagit fast att i den mån den omständigheten att förteckningen över sökresultat som visas till följd av en sökning på en persons namn innehåller en webbsida, och informationen som finns där avseende denna person gör det betydligt enklare för varje internetanvändare som gör en sökning på den berörda personen att få tillgång till denna information, och kan spela en avgörande roll för spridningen av dessa uppgifter, kan denna omständighet innebära ett mer omfattande ingrepp i den berörda personens grundläggande rätt till privatliv än vad webbplatsutgivarens publicering utgör (dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
).
Detta gäller i än högre grad när en sökning på den berörda personens namn resulterar i att fotografier av den berörda personen visas i form av miniatyrbilder, eftersom denna visning kan utgöra ett synnerligen allvarligt ingrepp i personens rätt till skydd för sitt privatliv och sina personuppgifter enligt artikel 7 och artikel 8 i stadgan.
Bilden av en enskild individ är nämligen ett av de främsta attributen för den enskildes person, eftersom den visar vem personen är och gör att personen kan särskiljas från sina likar. Individens rätt till skydd av bilder på sig själv är en av förutsättningarna för individens personliga välgång och förutsätter i huvudsak att individen har kontroll över dessa bilder, vilket bland annat inbegriper en möjlighet att hindra att bilderna sprids. Härav följer att även om yttrande- och informationsfriheten otvivelaktigt innefattar publicering av fotografier är skyddet av den enskildes rätt till integritet av särskild betydelse i detta sammanhang, med tanke på att fotografier kan sprida mycket personliga, eller till och med intima, uppgifter om en enskild individ eller dennes familj (se, för ett liknande resonemang, Europadomstolen, 7 februari 2012, Von Hannover mot Tyskland, CE:ECHR:2012:0207JUD004066008, §§ 95, 96 och 103 och där angiven rättspraxis).
När en sökmotorleverantör har mottagit en begäran om att fotografier på en person, i form av miniatyrbilder, ska tas bort från resultatet av en bildsökning på den berörda personens namn, ska sökmotorleverantören följaktligen kontrollera huruvida det är nödvändigt att dessa bilder visas för att de internetanvändare som eventuellt är intresserade av att få tillgång till dessa genom en sådan sökning ska kunna utöva sin rätt till informationsfrihet, som skyddas av artikel 11 i stadgan (se, analogt, dom av den 24 september 2019 i mål
C‑39/94
, GC m.fl. (Borttagande av länkar till känsliga uppgifter),
C‑136/17
,
EU:C:2019:773
, punkt
).
Bidraget till en debatt av allmänintresse är en avgörande faktor som ska tas i beaktande inom ramen för den avvägning mellan konkurrerande grundläggande rättigheter som ska ingå i bedömningen av huruvida den berörda personens rätt till respekt för sitt privatliv och rätt till skydd av sina personuppgifter ska ges företräde framför yttrandefriheten och informationsfriheten.
Eftersom sökmotorn inte visar bilderna av den berörda personen i det sammanhang i vilket de publiceras på den aktuella webbsidan, oftast för att illustrera de textavsnitt som finns på denna sida, ska det fastställas huruvida detta sammanhang ändå ska beaktas vid avvägningen mellan konkurrerande rättigheter och intressen.
Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 54 i sitt förslag till avgörande beror frågan huruvida denna bedömning även ska omfatta innehållet på webbsidan där det fotografi förekommer som den berörda personen har begärt inte ska visas i form av en miniatyrbild på den aktuella behandlingens syfte och art.
Vad för det första gäller syftet med den aktuella behandlingen, ska det noteras att publiceringen av fotografier som ett icke-verbalt kommunikationsmedel kan ha en större inverkan på internetanvändarna än publiceringen av texter. Fotografier som sådana utgör nämligen ett viktigt verktyg för att fånga internetanvändarnas uppmärksamhet, och kan väcka ett intresse av att få tillgång till de artiklar som de illustrerar. Eftersom fotografier ofta kan tolkas på flera sätt, kan den omständigheten att de visas i förteckningen över sökresultat i form av miniatyrbilder, i enlighet med vad som framhållits i punkt 95 ovan, utgöra ett synnerligen allvarligt ingrepp i den berörda personens rätt till skydd för bilder på sig själv, vilket ska beaktas vid avvägningen mellan konkurrerande rättigheter och intressen.
Avvägningen mellan konkurrerande rättigheter och intressen kommer således att skilja sig åt beroende på huruvida fråga är om artiklar med fotografier som publicerats av webbplatsutgivaren och som i sitt ursprungliga sammanhang illustrerar den information som framgår av dessa artiklar och de åsikter som uttrycks där, eller fotografier som visas i form av miniatyrbilder i en sökmotorleverantörs förteckning över sökresultat, tagna ur det sammanhang som de ursprungligen publicerades i.
I detta hänseende ska det erinras om att det skäl som motiverar att personuppgifter publiceras på en webbplats inte nödvändigtvis sammanfaller med det skäl som är tillämpligt på sökmotorverksamheten, men även om så är fallet kan resultatet av den avvägning som ska göras mellan de rättigheter och intressen som gör sig gällande skilja sig åt beroende på om det rör sig om den behandling som utförs av sökmotorleverantören eller den behandling som utförs av webbplatsutgivaren, eftersom de legitima intressen som motiverar behandlingarna kan vara olika och konsekvenserna, bland annat för privatlivet, som dessa behandlingar har för den berörda personen inte nödvändigtvis är desamma (dom av den 13 maj 2014, Google Spain och Google,
C‑131/12
,
EU:C:2014:317
, punkt
).
Vad för det andra gäller arten av den behandling som sökmotorleverantören utför konstaterar domstolen, i likhet med vad generaladvokaten har påpekat i punkt 55 i sitt förslag till avgörande, att när sökmotorleverantören hämtar fotografier på fysiska personer som har publicerats på internet och återger dem, i resultaten av en bildsökning, i form av miniatyrbilder, erbjuder sökmotorleverantören en tjänst där vederbörande utför en behandling av personuppgifter som är fristående från och skild från både den behandling som utförs av utgivaren av den webbplats från vilken fotografierna hämtas och behandlingen i samband med indexeringen av webbplatsen, vilken sökmotorleverantören också är ansvarig för.
Följaktligen måste den del av sökmotorleverantörens verksamhet som består i att visa resultaten av en bildsökning i form av miniatyrbilder bli föremål för en separat bedömning, då det ytterligare intrång i grundläggande rättigheter som denna verksamhet kan ge upphov till kan vara särskilt stort eftersom samtliga uppgifter om den berörda personen som finns på internet aggregeras vid en sökning på personens namn. Denna separata bedömning ska ske med beaktande av att det resultat internetanvändaren sökt efter i sig består i att fotografier visas i form av miniatyrbilder på internet, oavsett om vederbörande senare beslutar sig för att besöka den ursprungliga webbsidan eller ej.
Det ska tilläggas att en sådan avvägning, som ska ske med beaktande av att sökmotorleverantören utför en självständig behandling av personuppgifter, inte påverkar den potentiella relevansen av de textavsnitt som eventuellt visas i direkt anslutning till ett fotografi i förteckningen över sökresultat, eftersom dylika texter kan bidra till att belysa det aktuella fotografiets informationsvärde för allmänheten och därmed påverka avvägningen mellan de rättigheter och intressen som gör sig gällande.
I förevarande fall följer det av de konstateranden som framgår av beslutet om hänskjutande att även om fotografierna på klagandena i det nationella målet – i det sammanhang som utgörs av den artikel av den 4 juni 2015 som dessa fotografier illustrerar – bidrar till att sprida den information och de åsikter som uttrycks där, har dessa fotografier endast ett ringa informationsvärde när de tas ur detta sammanhang och endast förekommer som miniatyrbilder i den förteckning över sökresultat som visas efter en sökning med en sökmotor. Detta innebär att om klagandena inte vinner framgång med sin begäran om att nyssnämnda artikel ska tas bort, av det skälet att yttrandefriheten och informationsfriheten måste ges företräde framför deras rätt till respekt för privatlivet och skydd av deras personuppgifter, påverkar inte det utfallet av begäran om att fotografierna inte ska visas i form av miniatyrbilder i förteckningen över sökresultat.
Om klagandena däremot vinner framgång med sin begäran om att artikeln av den 4 juni 2015 ska tas bort, måste Google upphöra med att, i form av miniatyrbilder, visa de fotografier som illustrerar denna artikel. Att ta bort artikeln skulle nämligen inte ha någon ändamålsenlig verkan om miniatyrbilderna fortsatt visades, eftersom internetanvändarna i sådant fall fortfarande skulle ha möjlighet få tillgång till hela den artikel som bilderna hänför sig till, via den länk till webbsidan där artikeln publicerades som dessa bilder hänvisar till.
Mot bakgrund av det ovan anförda ska den andra frågan besvaras enligt följande. Artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i direktiv 95/46 samt artikel 17.3 a i dataskyddsförordningen ska tolkas så, att vid den avvägning som ska göras mellan de rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive artikel 11 i stadgan – inom ramen för prövningen av en begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter och att det i förteckningen över sökresultat efter en bildsökning på namnet på en fysisk person inte ska visas fotografier av denna person i form av miniatyrbilder – ska hänsyn tas till fotografiernas informationsvärde, oberoende av sammanhanget för publiceringen på den webbsida de tagits ifrån, men med beaktande av varje form av textavsnitt som visas i direkt anslutning till dessa fotografier i förteckningen över sökresultat och som kan belysa de aktuella fotografiernas informationsvärde.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (stora avdelningen) följande:

1)
Artikel 17.3 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning)
ska tolkas så,
att vid den avvägning som ska göras mellan de rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inom ramen för prövningen av en begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter och från förteckningen över sökresultat radera länkar som leder till innehåll med påståenden som den berörda personen anser är felaktiga, utgör det inte en förutsättning för ett sådant borttagande att frågan om det indexerade innehållets riktighet har, åtminstone preliminärt, avgjorts inom ramen för en talan som den berörda personen har väckt mot innehållsleverantören.

2)
Artikel 12 b och artikel 14 första stycket a i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, samt artikel 17.3 a i förordning 2016/679
ska tolkas så,
att vid den avvägning som ska göras mellan de rättigheter som följer av artiklarna 7 och 8, respektive artikel 11 i stadgan om de grundläggande rättigheterna – inom ramen för prövningen av en begäran om att en sökmotorleverantör ska ta bort vissa uppgifter och att det i förteckningen över sökresultat efter en bildsökning på namnet på en fysisk person inte ska visas fotografier av denna person i form av miniatyrbilder – ska hänsyn tas till fotografiernas informationsvärde, oberoende av sammanhanget för publiceringen på den webbsida de tagits ifrån, men med beaktande av varje form av textavsnitt som visas i direkt anslutning till dessa fotografier i förteckningen över sökresultat och som kan belysa de aktuella fotografiernas informationsvärde.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.