CELEX: 62015TJ0374
Európai uniós védjegy
Törlési eljárás
Vermögensmanufaktur európai uniós szóvédjegy
Feltétlen kizáró okok
Leíró jelleg
Megkülönböztető képesség hiánya
A 207/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja
A 207/2009 rendelet 52. cikke (1) bekezdésének a) pontja

)
I.
A jogvita előzményei
2009. december 18‑án a felperes, a VM Vermögens‑Management GmbH, az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet (
HL 2009. L 78., 1. o.
) alapján európai uniós védjegybejelentést nyújtott be az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatalához (EUIPO).
A lajstromoztatni kívánt védjegy a Vermögensmanufaktur szómegjelölés volt.
A bejelentést a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodás szerinti 35. és 36. osztályba tartozó szolgáltatásokkal kapcsolatban tették, az egyes osztályoknak megfelelő alábbi leírással:
–
35. osztály: „Reklámozás; kereskedelmi ügyletek; kereskedelmi adminisztráció; irodai munkák”;
–
36. osztály: „Biztosítás; pénzügyi ügyletek; valutaügyletek; portfóliókezelés; pénzügyi tanácsadás; ingatlanügyletek”.
2011. február 8‑án az európai uniós védjegybejelentést közzétették a
Közösségi Védjegyértesítő
26/2011. számában. 2011. május 18‑án a szóban forgó védjegyet 8770042. számon lajstromozták.
2012. július 30‑án a beavatkozó fél, a DAT Vermögensmanagement GmbH kérelmet nyújtott be az EUIPO‑hoz a vitatott védjegynek mindazon szolgáltatások tekintetében történő törlése iránt, amelyekkel kapcsolatban lajstromozták. Kérelmének alátámasztására a beavatkozó fél benyújtotta a 2015. április 29‑i határozat – amelyben az EUIPO fellebbezési tanácsa helyt adott a fellebbezésének (a továbbiakban: megtámadott határozat) – 3. pontjában hivatkozott 1–6. sz. mellékletet.
Az e kérelem alátámasztására felhozott törlési ok a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjával együttesen értelmezett 52. cikke (1) bekezdésének a) pontjában szereplő törlési ok volt.
2013. január 15‑én a felperes benyújtotta a 2013. január 9‑én kelt észrevételeit, és kérte a törlési kérelem egészében történő elutasítását. E tekintetben benyújtotta a megtámadott határozat 5. pontjában hivatkozott 1–17. sz. mellékletet.
2013. június 7‑én a beavatkozó fél benyújtotta a felperes 2013. január 15‑i észrevételeire vonatkozó észrevételeit (a továbbiakban: 2013. június 7‑i észrevételek), valamint a megtámadott határozat 3. pontjában hivatkozott 7–25. sz. mellékletet. További bizonyítékok benyújtása céljából kérte továbbá a határidő meghosszabbítását, e bizonyítékokhoz a Deutsches Patent‑ und Markenamttól (német szabadalmi és védjegyhivatal) kért betekintést, azt azonban még nem kapta meg.
[omissis]
2013. augusztus 23‑án a beavatkozó fél új észrevételeket nyújtott be (a továbbiakban: 2013. augusztus 23‑i észrevételek), amelyekhez csatolta a megtámadott határozat 3. pontjában hivatkozott 26–30. sz. mellékletet. A törlési osztály a beavatkozó fél ezen észrevételeit tévesen a felperes észrevételeinek minősítette, és ekként közölte ezeket 2013. szeptember 2‑án a beavatkozó féllel. Arról is tájékoztatta a két felet, hogy az eljárás kontradiktórius szakaszát lezárta. Miután a törlési osztály ugyanaznap észlelte az általa elkövetett hibát, a felperes tekintetében érvénytelenítette az ugyanaznapi előző közleményét.
2013. október 14‑én az EUIPO tájékoztatta a felperest a beavatkozó fél által 2013. június 7‑én benyújtott, a határidő meghosszabbítása iránti kérelem azon indokkal való elutasításáról, hogy az nem tartalmazott indokolást, és nem vette figyelembe a 2013. augusztus 23‑i észrevételeket. Az EUIPO kifejtette a felperesnek, hogy pusztán tájékoztatási céllal továbbította számára a beavatkozó fél 2013. augusztus 23‑i levelének másolatát.
[omissis]
2013. december 10‑én a törlési osztály a törlési kérelmet teljes egészében elutasította. Lényegében többek között arra alapította határozatát, hogy a „Manufaktur” német szó az érintett szolgáltatások nem anyagi jellege miatt nem rendelkezik konkrét jelentéssel azok tekintetében. Következésképpen véleménye szerint a „Vermögen” német szó és a „Manufaktur” német szó összetétele a vitatott védjegy bejelentésének időpontjában (a továbbiakban: releváns időpont) megkülönböztetőképességgel rendelkezett, és nem a szolgáltatásokat leíró jellege volt.
2014. február 5‑én a beavatkozó fél a 207/2009 rendelet 58–64. cikke alapján fellebbezést nyújtott be az EUIPO‑hoz a törlési osztály határozata ellen. 2014. április 10‑én a fellebbezés indokolását tartalmazó beadványt nyújtott be, és benyújtotta a megtámadott határozat 8. pontjában említett dokumentumokat. 2014. június 25‑én a felperes előterjesztette észrevételeit, és benyújtotta a megtámadott határozat 9. pontjában hivatkozott dokumentumokat.
A megtámadott határozatban az EUIPO ötödik fellebbezési tanácsa helyt adott a beavatkozó fél fellebbezésének. Először is úgy ítélte meg, hogy a felperes és a beavatkozó fél által hozzá benyújtott dokumentumok mindössze a már benyújtott bizonyítékokat kiegészítő és konkretizáló bizonyítékok, és hogy ezért azok elfogadása érdekében mérlegelési jogkörét gyakorolta. Másodsorban úgy ítélte meg, hogy a vitatott védjegy leíró jellegű, és nem rendelkezik megkülönböztetőképességgel. Ezért hatályon kívül helyezte a törlési osztály határozatát, és törölte a vitatott védjegyet.
[omissis]
III.
A felek kérelmei
A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
–
helyezze hatályon kívül a megtámadott határozatot;
–
az EUIPO‑t kötelezze a költségek viselésére.
[omissis]
Az EUIPO azt kéri, hogy a Törvényszék
–
utasítsa el a keresetet;
–
a fellebbezőt kötelezze a költségek viselésére.
A beavatkozó fél alakszerűen nem terjesztett elő kérelmeket a válaszbeadványában.
II.
A jogkérdésről
A.
A megtámadott határozat megsemmisítése iránti kérelemről
[omissis]
1.
A harmadik, a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdése c) pontjának megsértésére alapított jogalapról
A felperes lényegében azt állítja, hogy a fellebbezési tanács tévesen állapította meg, hogy a vitatott védjegy a 207/2009 rendelet 7. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében az érintett áruk és szolgáltatások tekintetében leíró jellegű. Érveit először is az érintett vásárlóközönség meghatározásával kapcsolatos hibára, másodszor pedig a – mind összességében, mind pedig az egyedi elemei alapján tekintett – vitatott védjegy észlelése tekintetében elkövetett értékelési hibára alapítja.
Az EUIPO és a beavatkozó fél vitatja a felperes érveit.
[omissis]
b)
A vitatott védjegy észleléséről
[omissis]
2)
A „Manufaktur” német szó jelentéséről
A fellebbezési tanács a megtámadott határozat 25. pontjában – a
Duden
német szótár online változatára hivatkozva és nyilvánvaló elírási hiba következtében a „magas” szót kifelejtve – lényegében rámutatott arra, hogy a „Manufaktur” német szó a latin „manus” (kéz) és „facere” (készíteni) szavakból származik, és olyan ipari vagy kereskedelmi kisvállalkozás[t jelöl], amelyben a nagy mértékben szakosított árukat egészében vagy részben kézzel állítják elő, ami magas minőséget eredményez.
Noha nem vitatott, hogy a „Manufaktur” német szó az áruk előállításának helyéhez kapcsolódik, a felperes vitatja, hogy a releváns időpontban egyfelől megjelölhetett szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokat is, másfelől utalhatott egyedi és magas színvonalú szolgáltatásokra.
Először is, a „Manufaktur” német szó szolgáltatások tekintetében történő használatát illetően a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 27. pontjában úgy ítélte meg, hogy a beavatkozó fél meggyőzően bizonyította – különösen a pénzügyi szolgáltatások tekintetében – a releváns időpontban történő ilyen használat lehetőségét. Így hivatkozott a „Finanzmanufaktur” és a „Kreditmanufaktur” német szóösszetételre is (a továbbiakban: „Finanzmanufaktur” összetétel, illetve „Kreditmanufaktur” összetétel).
Meg kell jegyezni, hogy a beavatkozó fél a 2013. június 7‑i észrevételeinek mellékletében különböző, a megtámadott határozat 3. pontjában hivatkozott bizonyítékokat terjesztett elő, amelyek alátámasztják, hogy a releváns időpontban a „Manufaktur” német szót használták szolgáltatásokkal, különösen pénzügyi szolgáltatásokkal kapcsolatban. A felperes így benyújtotta a 10., 11. és 18–21. sz. mellékleteket, amelyekből kitűnik, hogy a „Finanzmanufaktur” összetételt és a „Kreditmanufaktur” összetételt már jóval ezen időpont előtt használták.
A felperes állítása szerint azonban figyelembe kell venni azt a körülményt, hogy a releváns vásárlóközönség a széles vásárlóközönségből áll, míg a 2013. június 7‑i észrevételek 10., 11. és 20. sz. melléklete a pénzügyi szaksajtóból származik, a 18. és a 19. sz. melléklet pedig angolból németre fordított szakirodalomból ered. E tekintetben egyfelől meg kell állapítani, hogy a „Manufaktur” német szó szaksajtóban való előfordulása nem jelenti azt, hogy a releváns vásárlóközönség nem képes az e szó és a szolgáltatások közötti kapcsolat észlelésére. A 35. és 36. osztályba tartozó, érintett szolgáltatások tekintetében a releváns vásárlóközönség – még ha részben a széles vásárlóközönségből áll is (lásd a fenti 36. és 37. pontot) – ugyanis olvashatja a szaksajtót, különösen a pénzügyi sajtót. Másfelől a 2013. június 7‑i észrevételek 18. és 19. sz. mellékletéből nem következik, hogy fordításokról van szó. Mindenestre ezen, németül megfogalmazott dokumentumokban a „Manufaktur” szót szolgáltatásokkal összefüggésben használják.
Nem releváns a felperes azon érve továbbá, amely szerint a „Finanzmanufaktur” összetételt a 2013. június 7‑i észrevételek 11. és 17. sz. mellékletében idézőjelben és cégnévként használták, ez alapján nem bizonyítható annak leíró jellege. A kérdés valójában arra vonatkozik, hogy a releváns időpontban a „Manufaktur” német szó használható volt‑e szolgáltatások tekintetében. Márpedig az említett mellékletekből kiderül, hogy használható volt, ráadásul a pénzügyi szolgáltatások tekintetében. Ugyanezen indokból nem releváns azon érv sem, amely szerint a „Vermögensmanufaktur” német szóösszetétel (a továbbiakban: „Vermögensmanufaktur” összetétel) nem szerepel a felhozott példák között, valamint azon érv, amely szerint a „Manufaktur” német szóval együtt használt „Finanz” és „Kredit” német kifejezések jelentése egyértelműbb, mint a „Manufaktur” német szóval együtt használt „Vermögen” német szó jelentése.
Ennélfogva úgy kell határozni, hogy a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 27. pontjában helyesen állapíthatta meg, hogy a releváns időpontban a „Manufaktur” német szó asszociáció útján kapcsolódhatott szolgáltatásokhoz.
Másodsorban, a „Manufaktur” német szó egyedi és magas színvonalú szolgáltatások tekintetében történő használatát illetően a fellebbezési tanács a megtámadott határozat 27. pontjában úgy ítélte meg, hogy a beavatkozó fél meggyőzően bizonyította e használat fennállását a releváns időpontban.
Márpedig a felperes megítélése szerint nem bizonyították, hogy a „Manufaktur” német szó magában hordozza az egyedi vagy magas színvonalú termékek ígéretét. Ezt az érvelést azonban el kell utasítani.
Ugyanis, először is, a megtámadott határozat 25. pontjában a magas minőségre való utalást illetően a fellebbezési tanács a német
Duden
szótár online változatára hivatkozva lényegében kifejtette, hogy a „Manufaktur” német szó olyan kisvállalkozást jelöl, amelyben a nagy mértékben szakosított árukat egészében vagy részben kézzel állítják elő, ami magas minőséget eredményez (lásd a fenti 40. pontot). Márpedig a felperes nem vitatja ezen, az említett szótárból származó meghatározást. Habár a fellebbezési tanács nem fejtette ki, hogy a releváns időpontban létezett e meghatározás, meg kell jegyezni, hogy a felperes és a beavatkozó fél is benyújtotta a német
Duden
szótár online változatának 2012‑ből származó kivonatait, amelyek a „Manufaktur” német szónak a fellebbezési tanács által meghatározottal azonos, a „magas” kifejezést tartalmazó meghatározását tartalmazták. Ráadásul a német
Duden
szótár papíralapú változata hatodik és hetedik, nevezetesen 2006., illetve 2011. évi kiadásainak összehasonlításából kiderül, hogy a magas minőségre való hivatkozást e kiadások közül a másodikban tették hozzá a meghatározáshoz. Ezért – az EUIPO‑hoz hasonlóan figyelembe véve azt a körülményt, hogy a kifejezés jelentése az idők során változott, és hogy a szótár új kiadása bizonyos előkészítési és szerkesztési időt igényel – meg kell állapítani, hogy a „Manufaktur” német szó jelentésének változására jóval 2011 előtt mindenképpen sor került.
Másodsorban, az egyedi árukra való hivatkozást illetően, mivel nem vitatott, hogy a releváns időpontban a „Manufaktur” német szó a kézzel végzett munka fogalmára utalt, e fogalom kifejezte azt, hogy az előállítás egyedibb volt, mint a futószalagon történő üzemi előállítás. Ezenfelül a 2013. június 7‑i észrevételek 10. sz. mellékletében, amely egy 2009. június 15‑i újságcikket tartalmazott, a „Finanzmanufakturen” német szóösszetételt olyan konnotációval említik, amely kiemeli egyfelől a futószalagon történő üzemi előállítás, másfelől a manufaktúrában történő előállítás közötti különbséget. Továbbá a manufaktúrában való előállítás irányából az üzemben, így futószalagon és kevésbé egyedi módon történő termelés irányába való fejlődés vonala a 2013. június 7‑i észrevételek 21. sz. mellékletéből is következik, amelyben említésre kerül az „Industrialisierung der Kreditprozesse” (a hiteleljárás iparosodása), a „Die Kreditmanufaktur als Ausgangbasis” (a hitelüzem mint kiindulópont) és a „Von der Kreditmanufaktur zur Kreditfabrik” (a hitelmanufaktúrától a hitelüzemig) kifejezés. Végül a bankok által nyújtandó egyedibb „termelés” elmélete következik a 2013. június 7‑i észrevételek 18. és 19. sz. mellékletéből, amely 1927‑ből és 1981‑ből származó olyan információkat tartalmaz, amelyek szerint lényegében a bankoknak nem pénzügyi közvetítő központoknak kell lenniük, hanem hitelmanufaktúráknak.
A fenti megfontolásokra figyelemmel olyan, a releváns időpontot megelőző és azt követő bizonyítékok fennállására kell következtetni, amelyek alátámasztják a „Manufaktur” német szónak a megtámadott határozatban szereplő meghatározását. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a Bíróság számos alkalommal kimondta, hogy azok a bizonyítékok, amelyek a védjegybejelentés benyújtásának időpontját követően keletkeztek, de lehetővé teszik a fenti időpontban fennálló helyzetből való következtetések levonását, jogi hiba elkövetése nélkül figyelembe vehetők (lásd: 2014. március 6‑iPi‑Design és társai kontra Yoshida Metal Industry ítélet,
C‑337/12 P – C‑340/12 P
, nem tették közzé,
EU:C:2014:129
,
60.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat; lásd továbbá ebben az értelemben: 2004. október 5‑iAlcon kontra OHIM végzés,
C‑192/03 P
,
EU:C:2004:587
,
41.
pont).
Ezért a fellebbezési tanács nem követett el értékelési hibát, amikor lényegében azt a következtetést vonta le, hogy habár eredeti jelentésében a „Manufaktur” német szó kétségkívül olyan vállalkozást jelölt, amelyben a termékeket kézzel állították elő, a releváns időpontban az egyedi és magas színvonalú előállítás fogalmára is utalt, és használható volt szolgáltatások tekintetében.
[omissis]

A fenti indokok alapján
A TÖRVÉNYSZÉK (hatodik tanács)
a következőképpen határozott:

1)
A Törvényszék a keresetet elutasítja.

2)
A VM Vermögens‑Management GmbH viseli saját költségeit, valamint az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) részéről felmerült költségeket.

3)
A DAT Vermögensmanagement GmbH maga viseli saját költségeit.

Berardis
Papasavvas
Spineanu‑Matei
Kihirdetve Luxembourgban, a 2017. szeptember 7‑i nyilvános ülésen.
Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: német.
(
)	A jelen ítéletnek csak azok a pontjai kerülnek ismertetésre, amelyek közzétételét a Törvényszék hasznosnak tartja.