CELEX: 62020CJ0460
Præjudiciel forelæggelse
beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger
direktiv 95/46/EF
artikel 12, litra b)
artikel 14, første afsnit, litra a)
forordning (EU) 2016/679
artikel 17, stk. 3, litra a)
udbyder af søgemaskine på internettet
søgning på en persons navn
visning af et link til artikler, der indeholder angiveligt urigtige oplysninger i listen over søgeresultater
visning i form af miniaturebilleder (»thumbnails«) af fotografier, som illustrerer disse artikler i listen over en billedsøgning
anmodning om fjernelse af links fremsendt til søgemaskineudbyderen
afvejning af grundlæggende rettigheder
artikel 7, 8, 11 og 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
forpligtelser og ansvar, der påhviler søgemaskineudbyderen for behandlingen af en anmodning om fjernelse
bevisbyrde påhviler personen, der har anmodet om fjernelse af links

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 17, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (
EUT 2016, L 119, s. 1
, herefter »databeskyttelsesforordningen«) samt af artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (
EFT 1995, L 281, s. 31
), sammenholdt med artikel 7, 8, 11 og 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter »chartret«).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem TU og RE på den ene side og Google LLC på den anden side vedrørende en påstand dels om, at de artikler, hvori de identificeres, fjernes fra de resultater, der kommer frem efter en søgning på deres navne, dels om, at fotografier, der gengiver dem, og som vises i form af miniaturebilleder (»thumbnails«), fjernes fra resultaterne af en billedsøgning.
Retsforskrifter
Direktiv 95/46
Artikel 1 i direktiv 95/46 med overskriften »Direktivets formål« fastsatte i stk. 1:
»Medlemsstaterne sikrer i overensstemmelse med dette direktiv beskyttelsen af fysiske personers grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, især retten til privatlivets fred, i forbindelse med behandling af personoplysninger.«
Dette direktivs artikel 2 med overskriften »Definitioner« bestemte:
»I dette direktiv forstås ved:
a)
»personoplysninger« enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk person (»den registrerede«); […]
b)
»behandling af personoplysninger« (»behandling«) enhver operation eller række af operationer – med eller uden brug af elektronisk databehandling – som personoplysninger gøres til genstand for, […]
[…]
d)
»den registeransvarlige« den fysiske eller juridiske person, offentlige myndighed, institution eller ethvert andet organ, der alene eller sammen med andre afgør, til hvilket formål og med hvilke hjælpemidler der må foretages behandling af personoplysninger; […]
[…]«
Artikel 6 i nævnte direktivs kapitel II, afdeling I, med overskriften »Principper vedrørende oplysningernes pålidelighed« havde følgende ordlyd:
»1.   Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om, at personoplysninger
[…]
d)
skal være korrekte og om nødvendigt ajourførte; der skal tages ethvert rimeligt skridt til at slette eller berigtige oplysninger, der er urigtige eller ufuldstændige i forhold til det formål, hvortil de indsamles, eller i forbindelse med hvilke de behandles på et senere tidspunkt
[…]«
Samme direktivs afdeling V i kapitel II med overskriften »Den registreredes ret til indsigt« fastsatte i artikel 12 med overskriften »Ret til indsigt« følgende:
»Medlemsstaterne sikrer enhver registreret ret til hos den registeransvarlige
[…]
b)
efter omstændighederne at få oplysninger, som ikke er blevet behandlet i overensstemmelse med dette direktiv, berigtiget, slettet eller blokeret, navnlig hvis de er ufuldstændige eller urigtige
[…]«
I afdeling VII i kapitel II i direktiv 95/46 med overskriften »Den registreredes indsigelsesret« fastsatte artikel 14, første afsnit, følgende:
»Medlemsstaterne indrømmer den registrerede ret til
a)
i det mindste i de i artikel 7, litra e) og f), omhandlede tilfælde af vægtige legitime grunde, der vedrører den pågældendes særlige situation, til enhver tid at gøre indsigelse mod, at personoplysninger om ham selv gøres til genstand for behandling, medmindre andet er bestemt i den nationale lovgivning; i tilfælde af berettiget indsigelse må den af den registeransvarlige iværksatte behandling ikke længere omfatte de pågældende oplysninger
[…]«
Databeskyttelsesforordningen
Direktiv 95/46 er i overensstemmelse med databeskyttelsesforordningens artikel 94, stk. 1, blevet ophævet med virkning fra den 25. maj 2018. I henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 99, stk. 2, finder forordningen anvendelse fra samme dato.
Følgende fremgår af 4., 39. og 65. betragtning til denne forordning:
»(4)
Behandling af personoplysninger bør have til formål at tjene menneskeheden. Retten til beskyttelse af personoplysninger er ikke en absolut ret; den skal ses i sammenhæng med sin funktion i samfundet og afvejes i forhold til andre grundlæggende rettigheder i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Denne forordning overholder alle de grundlæggende rettigheder og følger de frihedsrettigheder og principper, der anerkendes i chartret som forankret i traktaterne, navnlig respekten for privatliv og familieliv, hjem og kommunikation, beskyttelsen af personoplysninger, retten til at tænke frit, til samvittigheds- og religionsfrihed, ytrings- og informationsfrihed, frihed til at oprette og drive egen virksomhed, adgang til effektive retsmidler og til en retfærdig rettergang og kulturel, religiøs og sproglig mangfoldighed.
[…]
(39)
[…] Der bør træffes enhver rimelig foranstaltning for at sikre, at personoplysninger, som er urigtige, berigtiges eller slettes. […]
[…]
(65)
En registreret bør have ret til at få berigtiget sine personoplysninger og »ret til at blive glemt«, hvis opbevaringen af sådanne oplysninger overtræder denne forordning eller EU-ret eller medlemsstaternes nationale ret, som den dataansvarlige er underlagt. […] Yderligere opbevaring af personoplysningerne bør dog være lovlig, hvis det er nødvendigt for at udøve retten til ytrings- og informationsfrihed […]«
Forordningens artikel 4, der selv har overskriften »Definitioner«, er indeholdt i forordningens kapitel I med overskriften »Generelle bestemmelser« og har følgende ordlyd:
»I denne forordning forstås ved:
1)
» personoplysninger«: enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk person (»den registrerede«); […]
2)
» behandling«: enhver aktivitet eller række af aktiviteter – med eller uden brug af automatisk behandling – som personoplysninger eller en samling af personoplysninger gøres til genstand for […]
[…]
7)
»dataansvarlig«: en fysisk eller juridisk person, en offentlig myndighed, en institution eller et andet organ, der alene eller sammen med andre afgør, til hvilke formål og med hvilke hjælpemidler der må foretages behandling af personoplysninger; […]
[…]«
Samme forordnings kapitel II med overskriften »Principper« bestemmer i nævnte kapitels artikel 5, der har overskriften »Principper for behandling af personoplysninger«, følgende:
»1.   Personoplysninger skal:
[…]
d)
være korrekte og om nødvendigt ajourførte; der skal tages ethvert rimeligt skridt for at sikre, at personoplysninger, der er urigtige i forhold til de formål, hvortil de behandles, straks slettes eller berigtiges (»rigtighed«)
[…]
2.   Den dataansvarlige er ansvarlig for og skal kunne påvise, at stk. 1 overholdes (»ansvarlighed«).«
Databeskyttelsesforordningens afdeling 3 i kapitel III har overskriften »Berigtigelse og sletning« og indeholder bl.a. forordningens artikel 16 og 17.
Denne forordnings artikel 16 med overskriften »Ret til berigtigelse« fastsætter:
»Den registrerede har ret til at få urigtige personoplysninger om sig selv berigtiget af den dataansvarlige uden unødig forsinkelse. Den registrerede har under hensyntagen til formålene med behandlingen ret til få fuldstændiggjort ufuldstændige personoplysninger, bl.a. ved at fremlægge en supplerende erklæring.«
Nævnte forordnings artikel 17 med overskriften »Ret til sletning (»retten til at blive glemt«)« har følgende ordlyd:
»1.   Den registrerede har ret til at få personoplysninger om sig selv slettet af den dataansvarlige uden unødig forsinkelse, og den dataansvarlige har pligt til at slette personoplysninger uden unødig forsinkelse, hvis et af følgende forhold gør sig gældende:
a)
Personoplysningerne er ikke længere nødvendige til at opfylde de formål, hvortil de blev indsamlet eller på anden vis behandlet.
b)
Den registrerede trækker det samtykke, der er grundlaget for behandlingen, jf. artikel 6, stk. 1, litra a), eller artikel 9, stk. 2, litra a), tilbage, og der er ikke et andet retsgrundlag for behandlingen.
c)
Den registrerede gør indsigelse mod behandlingen i henhold til artikel 21, stk. 1, og der foreligger ikke legitime grunde til behandlingen, som går forud for indsigelsen, eller den registrerede gør indsigelse mod behandlingen i medfør af artikel 21, stk. 2.
d)
Personoplysningerne er blevet behandlet ulovligt.
e)
Personoplysningerne skal slettes for at overholde en retlig forpligtelse i EU-retten eller medlemsstaternes nationale ret, som den dataansvarlige er underlagt.
f)
Personoplysningerne er blevet indsamlet i forbindelse med udbud af informationssamfundstjenester som omhandlet i artikel 8, stk. 1.
2.   Hvis den dataansvarlige har offentliggjort personoplysningerne og i henhold til stk. 1 er forpligtet til at slette personoplysningerne, træffer den dataansvarlige under hensyntagen til den teknologi, der er tilgængelig, og omkostningerne ved implementeringen, rimelige foranstaltninger, herunder tekniske foranstaltninger, for at underrette de dataansvarlige, som behandler personoplysningerne, om, at den registrerede har anmodet disse dataansvarlige om at slette alle link til eller kopier eller gengivelser af de pågældende personoplysninger.
3.   Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, i det omfang denne behandling er nødvendig:
a)
for at udøve retten til ytrings- og informationsfrihed
[…]«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
TU er medlem af bestyrelsen og eneaktionær i et investeringsselskab samt bestyrelsesformand for et af dette selskabs datterselskaber, som sammen med andre selskaber udgør en koncern. Han er ligeledes eneindehaver af et tredje selskab, der er eneselskabsdeltager i et fjerde selskab, mens sidstnævnte selskab for sit vedkommende ejer 60% af andelene i et femte selskab.
RE var TU’s samlever og var indtil maj 2015 prokurist i dette fjerde selskab.
Den 27. april, 4. juni og 16. juni 2015 blev tre artikler, der indeholdt en kritisk beskrivelse af den investeringsmodel, som det femte selskab og selskabskoncernen nævnt i præmis 15 har iværksat, offentliggjort på webstedet www.g...net (herefter »g-net-webstedet«). Artiklen fra den 4. juni 2015 var desuden illustreret med tre fotografier af TU i henholdsvis en luksusbil, en helikopterkabine og foran et fly samt et fotografi af RE i en cabriolet.
Udbyderen af g-net-webstedet er i henhold til den juridiske meddelelse (»Impressum«) G-LLC, der har hjemsted i New York (De Forenede Stater). Driftsformålet med G-LLC er ifølge selskabet selv at »bidrage til vedvarende forebyggelse af svig i forretningslivet og samfundet gennem aktiv oplysning og permanent gennemsigtighed«. I forskellige publikationer er G-LLC’s forretningsmodel blevet dækket kritisk, bl.a. hævdes det, at selskabet »afpresser« andre selskaber ved først at offentliggøre negative historier om disse og herefter tilbyder at slette disse historier eller forhindre offentliggørelsen heraf mod betaling.
Google oplistede artiklerne af 4. juni 2015 og af 16. juni 2015 i resultatlisten efter en indtastning i søgemaskinen af sagsøgerne i hovedsagens for- og efternavne, både separat og i sammenhæng med bestemte firmanavne, samt artiklen af 27. april 2015 efter indtastning af visse selskabers navne og henviste til disse artikler via et link. I forbindelse med en billedsøgning i denne søgemaskine viste Googles resultatliste desuden de fotografier – i form af miniaturebilleder – af sagsøgerne i hovedsagen, der var indeholdt i artiklen af 4. juni 2015. Visningen af disse fotografier ophørte senest i september 2017. For så vidt angår artiklerne har de ikke været tilgængelige på g-net-webstedet siden senest den 28. juni 2018.
Sagsøgerne i hovedsagen anmodede Google, som dataansvarlig for behandlingen af de personoplysninger, der foretages af selskabets søgemaskine, dels om at fjerne links til de i hovedsagen omhandlede artikler fra listen over søgeresultater med den begrundelse, at disse indeholder en lang række urigtige udsagn og meninger, der antager karakter af bagvaskelse, dels om at fjerne miniaturebillederne fra listen over søgeresultater. De hævdede også, at de havde været udsat for »afpresning« fra G-LLC.
Google afslog at efterkomme denne anmodning, idet selskabet henviste til den erhvervsmæssige sammenhæng, hvori de i hovedsagen omhandlede artikler og fotografier indgik, og under henvisning til, at Google ikke havde kendskab til den angivelige urigtighed af de oplysninger, som disse artikler indeholdt.
I 2015 anlagde sagsøgerne i hovedsagen sag ved Landgericht Köln (den regionale ret i første instans i Köln, Tyskland) med påstand om, at Google blev pålagt at fjerne links til de i hovedsagen omhandlede artikler fra listerne over søgeresultater og at bringe visningen af de fotografier, i form af miniaturebilleder, til ophør. Ved dom af 22. november 2017 frifandt denne ret sagsøgte.
Sagsøgerne i hovedsagen iværksatte appel til prøvelse af denne dom ved Oberlandesgericht Köln (den regionale appeldomstol i Köln, Tyskland), som ved dom af 8. november 2018 ikke gav dem medhold. Oberlandesgericht Köln (den regionale appeldomstol i Köln) fremhævede, at den særlige måde, hvorpå en søgemaskine fungerer, og dens særlige betydning for internettets funktion, skal tillægges betydelig vægt i den afvejning af konkurrerende rettigheder og interesser, der skal foretages. Da søgemaskineudbyderen generelt ikke har nogen juridisk forbindelse til leverandørerne af det omtalte indhold og ikke kan undersøge og vurdere de faktiske omstændigheder i lyset af disse leverandørers holdning, vil udbyderen kun være underlagt specifikke adfærdsmæssige forpligtelser, hvis vedkommende af den pågældende person konkret bliver gjort opmærksom på en åbenlys overtrædelse af loven, som klart kan påvises ved første øjekast. Disse principper gælder ligeledes i det tilfælde, hvor søgemaskinen udelukkende anvendes til at søge billeder, eftersom de foreliggende relevante interesser er sammenlignelige.
Appeldomstolen tilføjede, at for så vidt som der skal tages afgørende hensyn til nøjagtigheden af den angivelige faktiske omstændighed, påhviler bevisbyrden i denne henseende ansøgeren om fjernelse af links. Eftersom sagsøgerne i hovedsagen i det foreliggende tilfælde ikke har godtgjort, at de faktiske omstændigheder, der er blevet fremlagt vedrørende dem, er urigtige, er Google ikke i stand til at foretage en afgørende vurdering af de i hovedsagen omhandlede artikler og er derfor ikke forpligtet til at fjerne dem. Hvad angår fotografier, der vises som miniaturebilleder, kan disse, for så vidt som de ledsages af en af disse artikler, anses for at være nyhedsbilleder.
Sagsøgerne i hovedsagen iværksatte revisionsappel ved den forelæggende ret, Bundesgerichtshof (forbundsdomstol, Tyskland).
Den forelæggende ret har anført, at udfaldet af dette søgsmål afhænger af fortolkningen af EU-retten, navnlig databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), samt artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i direktiv 95/46.
Den forelæggende ret har indledningsvis fremhævet, at efter dens opfattelse er anmodningen om, at Google pålægges at fjerne links til de i hovedsagen omhandlede artikler fra listen over søgeresultater, omfattet ratione temporis af databeskyttelsesforordningen, mens anmodningen om, at det pålægges Google at slette miniaturebillederne fra listen over søgeresultater er omfattet ratione temporis af direktiv 95/46, eftersom disse ikke længere blev fremvist af den søgemaskine, som Google udbyder, på tidspunktet for databeskyttelsesforordningens ikrafttrædelse. Hvad angår sidstnævnte anmodning har den forelæggende ret imidlertid anmodet Domstolen om at besvare dette spørgsmål ligeledes under hensyntagen til denne forordning.
Den forelæggende ret har dernæst bemærket, at den omstændighed, at de i hovedsagen omhandlede artikler ikke længere er tilgængelige på g-net-webstedet, og at Google ikke længere viser miniaturebillederne, ikke har fjernet sagsøgerne i hovedsagens interesse i at fortsætte deres anmodning om fjernelse af links, eftersom g-net-webstedet blot angiver, at disse artikler af forskellige grunde ikke er tilgængelige »på nuværende tidspunkt«. Under disse omstændigheder kan det ikke udelukkes, at de nævnte artikler i fremtiden på ny vil blive lagt online, og at Googles søgemaskine på ny vil henvise til dem, idet det i øvrigt præciseres, at Google fortsat er af den opfattelse, at denne anmodning om fjernelse af links er uberettiget, og at Google opretholder sit afslag herpå.
Hvad angår anmodningen om fjernelse af links til de i hovedsagen omhandlede artikler fra listen over søgeresultater har den forelæggende ret for det første anført, at sagsøgerne i hovedsagen har begrundet anmodningen ved navnlig at påberåbe sig, at visse udsagn i disse artikler er urigtige. Der opstår således det spørgsmål, om det påhviler dem at bevise, at disse udsagn er urigtige, eller i det mindste til i en vis grad at godtgøre denne urigtighed, eller om Google tværtimod burde have antaget, at sagsøgerne i hovedsagens påstande var korrekte, eller selv burde have søgt at belyse de faktiske omstændigheder.
Ifølge den forelæggende ret er kravet om at foretage en lige afvejning af de konkurrerende grundlæggende rettigheder, der følger af chartrets artikel 7 og 8 på den ene side og chartrets artikel 11 og 16 på den anden side, ikke opfyldt, hvis bevisbyrden i en situation som den i hovedsagen omhandlede udelukkende påhviler en af parterne.
Den forelæggende ret har derfor foreslået at lægge en løsning til grund, der har til formål at pålægge den registrerede i det mindste midlertidigt at løse spørgsmålet om, hvorvidt indholdet af det registrerede indhold er korrekt, ved at gøre sin ret gældende ved domstolene over for indholdsleverandøren, for så vidt som opnåelsen af en i det mindste foreløbig domstolsbeskyttelse er en rimelig mulighed for denne person, henset til omstændighederne i den konkrete sag. For så vidt som den registrerede ikke har nogen forbindelse til indholdsleverandøren, kan denne ganske vist støde på de samme vanskeligheder som søgemaskineudbyderen i forhold til at komme i kontakt med denne indholdsleverandør. Den registrerede ved imidlertid, om det indhold, der er linket til, er korrekt eller ej. Spørgsmålet om, hvorvidt det med rimelighed kan kræves af den nævnte person, at han gør sin ret gældende over for indholdsleverandøren, kan f.eks. afhænge af, om dette kan gøres uden særlige vanskeligheder inden for Den Europæiske Union.
På denne baggrund hælder den forelæggende ret til den opfattelse, at det som hovedregel med rimelighed kan kræves af den registrerede, at der anlægges sag om foreløbige forholdsregler mod en indholdsleverandør, hvis navn er kendt, men ikke mod en anonym leverandør eller en leverandør, som det ikke er muligt at underrette. Derimod er den reelle mulighed for at opnå fuldbyrdelse af et eventuelt påbud om sletning over for indholdsudbyderen for de rettigheder, der tilkommer søgemaskineudbyderen, uden betydning.
Hvad for det andet angår påstanden om, at Google pålægges at ophøre med visningen af miniaturebilleder af fotografier af sagsøgerne i hovedsagen, der er indeholdt i artiklen af 4. juni 2015, har den forelæggende ret indledningsvis bemærket, at disse miniaturebilleder ganske vist indeholder et link, der gør det muligt at få adgang til tredjemands websted, hvor fotografiet er blevet offentliggjort, og således at få kendskab til den sammenhæng, hvori denne offentliggørelse indgår. For så vidt som listen over resultater af en billedsøgning kun viser miniaturebillederne uden at gengive dele af den sammenhæng, hvori denne offentliggørelse indgår på tredjemands websted, er denne liste i sig selv neutral og gør det ikke muligt at få kendskab til sammenhængen for den oprindelige offentliggørelse.
Der opstår således det spørgsmål, om der med henblik på den afvejning, der skal foretages inden for rammerne af artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i direktiv 95/46 eller databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), alene skal tages hensyn til miniaturebilledet som sådan i den neutrale sammenhæng, der kendetegner resultatlisten, eller ligeledes til den oprindelige sammenhæng for offentliggørelsen af det tilsvarende billede.
I denne henseende har den forelæggende ret konstateret, at de omhandlede fotografier i hovedsagen, der vedrører personer, som ikke er kendt af den brede offentlighed, ikke i sig selv bidrager til den offentlige debat og ikke opfylder et vægtigt behov for oplysninger som omhandlet i de bestemmelser, der er nævnt i den foregående præmis. I forbindelse med den artikel af 4. juni 2015, der er offentliggjort på g-net-webstedet, spiller de imidlertid en vigtig rolle med henblik på at underbygge det budskab, der er indeholdt i denne artikel, hvorefter sagsøgerne i hovedsagen som følge af deres status som initiativtagere og ledere af det fjerde selskab og af den selskabskoncern, der er nævnt i nærværende doms præmis 15, har en høj levestandard og råder over luksusvarer, mens disse selskabers ansatte, distributører og kunder er i tvivl om sikkerheden ved de foretagne investeringer. Såfremt der skal tages hensyn til den sammenhæng, hvori disse fotografier oprindeligt blev offentliggjort, skal offentliggørelsen heraf som miniaturebilleder på resultatlisten anses for at være berettiget, forudsat at den tekst, som de ledsager, i sig selv er lovlig.
Ifølge den forelæggende ret er et forhold, der taler for, at der skal tages hensyn til den sammenhæng, hvori den oprindelige offentliggørelse indgår, den omstændighed, at miniaturebillederne teknisk set udgør links, der henviser til tredjemands websted. Det er ligeledes velkendt, at den velunderrettede gennemsnitlige bruger af en billedsøgemaskine har kendskab til den omstændighed, at de miniaturebilleder, som søgemaskinen viser på en resultatliste, uddrages af tredjemands offentliggørelser, og at de fotografier, der svarer til disse miniaturebilleder, præsenteres i en vis sammenhæng i disse offentliggørelser.
Der skal imidlertid tages hensyn til den omstændighed, at den oprindelige sammenhæng for offentliggørelsen af billeder hverken er angivet eller på anden måde synlig ved visningen af miniaturebilledet, i modsætning til hvad der er tilfældet for de andre resultater, der er linket til. En bruger, der fra begyndelsen kun interesserer sig for visningen af billedet, har som hovedregel ingen grund til at søge offentliggørelsens oprindelse og oprindelige sammenhæng.
Ifølge den forelæggende ret synes det derfor logisk med henblik på vurderingen af lovligheden af den behandling af personoplysninger, som den dataansvarlige har foretaget, kun at inkludere de rettigheder og interesser, således som de fremgår af selve miniaturebilledet, i den afvejning, der er omhandlet i artikel 14, første afsnit, litra a), i direktiv 95/46 eller databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3.
På denne baggrund har Bundesgerichtshof (forbundsdomstol) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Er det foreneligt med den registreredes ret til respekt for sit privatliv (artikel 7 i [chartret]) og til beskyttelse af personoplysninger, der vedrører den pågældende (chartrets artikel 8), hvis der ved den afvejning af modstridende rettigheder og interesser i medfør af chartrets artikel 7, 8, 11 og 16, som i henhold til artikel 17, stk. 3, litra a), i [databeskyttelsesforordningen] skal foretages i forbindelse med en prøvelse af vedkommendes anmodning til den dataansvarlige for en internetsøgetjeneste om fjernelse af links, i en situation, hvor det link, som anmodningen om fjernelse vedrører, leder til indhold, som indeholder erklæringer om fakta og værdidomme baseret på erklæringer om fakta, hvis sandhed bestrides af den registrerede, og hvor indholdets lovlighed afhænger af sandhedsværdien af de deri indeholdte erklæringer om fakta, også lægges afgørende vægt på, om den registrerede på rimelig måde – f.eks. ved et fogedforbud – kan opnå retsbeskyttelse over for indholdsudbyderen og dermed nå en i det mindste foreløbig afklaring af spørgsmålet om sandhedsværdien af det indhold, som den søgemaskineansvarlige formidler?
2)
Skal der i tilfælde af en anmodning om fjernelse af links til den dataansvarlige for en internetsøgetjeneste, som ved en navnesøgning søger efter [fotografier] af fysiske personer, som tredjeparter har lagt ud på internettet i sammenhæng med personens navn, og som viser de fundne [fotografier] som miniaturebilleder (»thumbnails«) i sin resultatoversigt, i forbindelse med den afvejning af modstridende rettigheder og interesser i medfør af chartrets artikel 7, 8, 11 og 16, som skal foretages i henhold til artikel 12, litra b), og artikel 14, [første afsnit], litra a), i direktiv [95/46] [eller] artikel 17, stk. [3], litra a), i [databeskyttelsesforordningen,] tages afgørende hensyn til konteksten for tredjepartens oprindelige offentliggørelse, også når der ved søgemaskinens visning af miniaturebilledet ganske vist linkes til tredjepartens [internet]side, men denne ikke konkret nævnes, og internetsøgetjenesten ikke også viser den kontekst, der fremgår af [internet]siden?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
Om formaliteten
Google har udtrykt tvivl om, hvorvidt det første spørgsmål kan antages til realitetsbehandling, med den begrundelse, at det problem, som dette rejser, er af hypotetisk karakter. Den løsning, som den forelæggende ret har foreslået, har navnlig form af en abstrakt ordning, der er løsrevet fra de faktiske omstændigheder i hovedsagen. Endvidere råder Domstolen ikke over de elementer, som er nødvendige for, at den kan give en saglig korrekt besvarelse af dette spørgsmål.
Det bemærkes i denne henseende, at ifølge fast retspraksis tilkommer det, inden for rammerne af det samarbejde, der i henhold til artikel 267 TEUF er indført mellem Domstolen og de nationale retter, udelukkende den nationale ret, for hvilken tvisten er indbragt, og som har ansvaret for den retsafgørelse, der skal træffes, på grundlag af omstændighederne i den konkrete sag at vurdere, både om en præjudiciel afgørelse er nødvendig for, at den kan afsige dom, og relevansen af de spørgsmål, den forelægger Domstolen. Når de stillede spørgsmål vedrører fortolkningen af EU-retten, er Domstolen derfor principielt forpligtet til at træffe afgørelse (dom af 15.7.2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C-709/20
,
EU:C:2021:602
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen kan kun afvise at træffe afgørelse om et præjudicielt spørgsmål forelagt af en national ret, hvis det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af EU-retten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, såfremt problemet er af hypotetisk karakter, eller såfremt Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan give en hensigtsmæssig besvarelse af de forelagte spørgsmål (dom af 15.7.2021, The Department for Communities in Northern Ireland,
C-709/20
,
EU:C:2021:602
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Som generaladvokaten har anført i punkt 22 i forslaget til afgørelse, har den forelæggende ret i det foreliggende tilfælde givet en tilstrækkeligt præcis og fuldstændig beskrivelse af den faktiske og retlige sammenhæng, der ligger til grund for tvisten i hovedsagen, og har i tilstrækkelig grad begrundet nødvendigheden af i denne sammenhæng at opnå en besvarelse af det forelagte spørgsmål.
I denne forbindelse bemærkes, at en behandling af personoplysninger, der foretages inden for rammerne af en søgemaskines aktiviteter, adskiller sig fra og er mere omfattende end den behandling, som foretages af webstedudgivere, hvis behandling består i at lægge oplysninger ud på et websted (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
). Når den registrerede tager retlige skridt mod søgemaskineudbyderen, er de omhandlede rettigheder, interesser og begrænsninger derfor ikke nødvendigvis de samme som i forbindelse med en sag anlagt mod en indholdsudbyder, således at en specifik afvejning med henblik på behandlingen af en anmodning om fjernelse af links i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 17 er nødvendig.
Det fremgår af den forelæggende rets begrundelse, at Domstolens svar på spørgsmålet om for det første omfanget af de forpligtelser og det ansvar, der påhviler en søgemaskineudbyder i forbindelse med behandlingen af en anmodning om fjernelse af links på grundlag af angiveligt urigtige oplysninger i det indhold, der er linket til, og for det andet den bevisbyrde, der påhviler den registrerede for så vidt angår denne urigtighed, imidlertid kan have direkte betydning for den forelæggende rets vurdering af hovedsagen, uanset om sagsøgerne i hovedsagen vil kunne opnå en effektiv retsbeskyttelse mod indholdsleverandøren for så vidt angår offentliggørelsen på internettet af det angiveligt urigtige indhold.
Som generaladvokaten har anført i punkt 22 i forslaget til afgørelse, indebærer den omstændighed, at den forelæggende rets spørgsmål om, hvilken metode den finder anvendelig i en situation som den i hovedsagen omhandlede, er formuleret generelt og abstrakt, ikke, at det spørgsmål, der er forelagt Domstolen i denne henseende, er af hypotetisk karakter.
Det følger heraf, at det første spørgsmål kan antages til realitetsbehandling.
Om realiteten
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), skal fortolkes således, at i forbindelse med afvejningen af de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 7 og 8 på den ene side, og de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 11 og 16 på den anden side, med henblik på behandlingen af en anmodning til en søgemaskineudbyder om fjernelse af et link fra listen over søgeresultater til indhold, der indeholder udsagn, som den person, der fremsætter anmodningen, finder urigtige, er denne fjernelse af links betinget af, at spørgsmålet om rigtigheden af det indhold, der linkes til, er blevet afgjort i det mindste foreløbigt i et søgsmål anlagt af den registrerede mod udbyderen af dette indhold, hvis der er en rimelig mulighed for at opnå en sådan retsbeskyttelse.
Indledningsvis bemærkes for det første, at en søgemaskines aktivitet, der består i at finde oplysninger, der er offentliggjort eller lagt på internettet af tredjemand, indeksere disse automatisk, lagre dem midlertidigt og sluttelig gøre dem tilgængelige for internetbrugerne i en vis prioriteret orden, skal kvalificeres som »behandling af personoplysninger« som omhandlet i artikel 2, litra b), i direktiv 95/46 og databeskyttelsesforordningens artikel 4, stk. 1 og 2, når oplysningerne indeholder personoplysninger, og for det andet skal udbyderen af denne søgemaskine anses for at være »registeransvarlig« som omhandlet i direktivets artikel 2, litra d), og i forordningens artikel 4, nr. 7) (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
, og af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Som angivet i nærværende doms præmis 44, adskiller en behandling af personoplysninger, der foretages inden for rammerne af en søgemaskines aktiviteter, sig fra og er mere omfattende end den behandling, som foretages af webstedsudgivere, hvis behandling består i at lægge oplysninger ud på et websted. Desuden spiller søgemaskinernes aktivitet en afgørende rolle for den globale formidling af nævnte oplysninger, idet denne aktivitet gør oplysningerne tilgængelige for enhver internetbruger, der foretager en søgning på den berørte persons navn, herunder internetbrugere, der ikke ellers ville have fundet det websted, hvor disse samme oplysninger er offentliggjort. Den systematisering og sammenlægning af oplysninger, der er offentliggjort på internettet, som søgemaskinerne foretager med henblik på, at deres brugere skal kunne få adgang hertil, kan – når brugerne søger på et navn på en fysisk person – medføre, at de med resultatlisten får en struktureret oversigt over de oplysninger vedrørende denne person, der kan findes på internettet, hvilket gør det muligt for dem at fastlægge en mere eller mindre detaljeret profil af den berørte person (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
og
, og af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
For så vidt som søgemaskinens aktivitet således i forhold til webstedsudgiveres aktivitet i væsentligt større og yderligere grad kan påvirke de grundlæggende rettigheder til privatlivets fred og beskyttelse af personoplysninger, skal søgemaskineudbyderen følgelig i sin egenskab af den person, som afgør formålet med aktiviteten og hjælpemidlerne hertil, inden for rammerne af sit ansvar, sine kompetencer og sine muligheder sikre, at den opfylder kravene i databeskyttelsesforordningen med henblik på, at de garantier, som direktiv 95/46 og forordningen fastsætter, kan opnå deres fulde virkning, og at en effektiv og fuldstændig beskyttelse af de berørte personer, bl.a. hvad angår deres ret til privatlivets fred, faktisk kan gennemføres (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
, og af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Hvad angår omfanget af det ansvar og de konkrete forpligtelser, der påhviler søgemaskineudbyderen, har Domstolen allerede præciseret, at søgemaskineudbyderen ikke er ansvarlig for den omstændighed, at personoplysningerne findes på et websted, som en tredjemand har offentliggjort, men for henvisningen til denne side og navnlig for visningen af linket til denne side på den resultatliste, som vises internetbrugerne efter en søgning på en fysisk persons navn, idet en sådan visning af linket på en sådan liste kan påvirke den pågældende persons grundlæggende rettigheder til privatlivets fred og beskyttelsen af dennes personoplysninger betydeligt (jf. i denne retning dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
, og af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Under disse omstændigheder, og henset til det ansvar, de kompetencer og de muligheder, som søgemaskineudbyderen har i sin egenskab af registeransvarlig for den behandling, der foretages i forbindelse med denne søgemaskines aktivitet, kan de forbud og restriktioner, der er fastsat i direktiv 95/46 og i databeskyttelsesforordningen kun finde anvendelse på denne udbyder på grund af denne visning af links og dermed ved hjælp af en efterprøvelse under de kompetente nationale myndigheders kontrol på grundlag af en anmodning om fjernelse af links fremsat af den registrerede (jf. i denne retning dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Hvad angår en sådan anmodning indeholder databeskyttelsesforordningen i forordningens artikel 17 en bestemmelse, der specifikt regulerer »ret[ten] til sletning«, også benævnt »retten til at blive glemt«. Selv om artikel 17, stk. 1 fastsætter, at den registrerede af de grunde, der er opregnet heri, i princippet har ret til at få personoplysninger om sig selv slettet af den dataansvarlige, præciseres det imidlertid i artikel 17, stk. 3, at denne ret ikke kan påberåbes, når den pågældende behandling er nødvendig af en af de grunde, der opregnes i bestemmelsen, herunder i artikel 17, stk. 3, litra a), udøvelsen af retten til bl.a. informationsfrihed.
Søgemaskineudbyderen, der har modtaget en anmodning om fjernelse af links, skal således prøve, om medtagelsen af et link til det pågældende websted på resultatlisten, som vises efter en søgning på den registreredes navn, er nødvendig for, at de internetbrugere, som potentielt kunne være interesserede i at få adgang til dette websted ved en sådan søgning, kan udøve deres ret til informationsfrihed, som er beskyttet i henhold til chartrets artikel 11 (jf. analogt dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Den omstændighed, at databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), udtrykkeligt fastsætter, at den registreredes ret til sletning er udelukket, når behandlingen er nødvendig for at udøve retten til bl.a. informationsfrihed, som er sikret ved chartrets artikel 11, er et udtryk for den omstændighed, at retten til beskyttelse af personoplysninger ikke er en absolut rettighed, men skal – således som det fremhæves i fjerde betragtning til denne forordning – ses i sammenhæng med sin funktion i samfundet og afvejes i forhold til andre grundlæggende rettigheder i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet (jf. i denne retning dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I denne henseende bemærkes, at chartrets artikel 52, stk. 1, giver mulighed for, at der kan indføres begrænsninger i udøvelsen af rettigheder såsom dem, der er fastsat i chartrets artikel 7 og 8, for så vidt som disse begrænsninger er fastlagt i lovgivningen, respekterer disse rettigheders og friheders væsentligste indhold, og at de under iagttagelse af proportionalitetsprincippet er nødvendige og faktisk svarer til mål af almen interesse, der er anerkendt af Unionen, eller et behov for beskyttelse af andres rettigheder og friheder (dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Databeskyttelsesforordningen, og navnlig artikel 17, stk. 3, litra a), fastsætter således udtrykkeligt kravet om en afvejning mellem på den ene side den grundlæggende ret til respekt for privatlivet og den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger i medfør af chartrets artikel 7 og 8 og på den anden side den grundlæggende ret til informationsfrihed, som er sikret ved chartrets artikel 11 (dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Det skal tilføjes, at chartrets artikel 7, der vedrører retten til respekt for privatliv og familieliv, indeholder rettigheder svarende til dem, der er sikret ved artikel 8, stk. 1, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950 (herefter »EMRK«), og beskyttelsen af personoplysninger spiller en grundlæggende rolle for udøvelsen af retten til respekt for privatliv og familieliv, der er fastsat i EMRK’s artikel 8 (Menneskerettighedsdomstolens dom af 27.6.2017, Satakunnan Markkinapörssi Oy og Satamedia Oy mod Finland, CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, § 137). I overensstemmelse med chartrets artikel 52, stk. 3, skal nævnte artikel 7 derfor tillægges samme betydning og omfang som EMRK’s artikel 8, stk. 1, som fortolket i Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis. Det samme gælder for så vidt angår chartrets artikel 11 og EMRK’s artikel 10 (jf. i denne retning dom af 14.2.2019, Buivids,
C-345/17
,
EU:C:2019:122
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Det fremgår imidlertid af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis, at for så vidt angår offentliggørelse af oplysninger skal der for at foretage afvejningen mellem retten til respekt for privatlivets fred og retten til ytrings- og informationsfrihed tages hensyn til en række relevante kriterier, herunder bidraget til en debat af almen interesse, spørgsmålet, hvor kendt den omhandlede person er, emnet for rapporteringen, den berørte persons tidligere adfærd, indholdet, formen og konsekvenserne af offentliggørelsen, måden, hvorpå oplysningerne er blevet indhentet, og omstændighederne, under hvilke de er indhentet, samt oplysningernes rigtighed (jf. i denne retning Menneskerettighedsdomstolen, 27.6.2017, Satakunnan Markkinapörssi Oy og Satamedia Oy mod Finland, CE:ECHR:2017:0627JUD000093113, § 165).
Det er i lyset af disse betragtninger, at det skal undersøges, under hvilke omstændigheder en søgemaskineudbyder er forpligtet til at efterkomme en anmodning om fjernelse og dermed at fjerne linket til et websted, hvor der forekommer personoplysninger vedrørende den registrerede, fra den resultatliste, som vises efter en søgning på den registreredes navn, med den begrundelse, at det indhold, der er linket til, indeholder udsagn, som den nævnte person anser for urigtige (jf. i denne retning dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
I denne henseende skal det indledningsvis bemærkes, at selv om rettighederne for den registrerede, der er beskyttet ved chartrets artikel 7 og 8, generelt vejer tungest i forhold til internetbrugernes mulige legitime interesse i at få adgang til de pågældende oplysninger, kan denne afvejning dog under relevante omstændigheder i hvert enkelt tilfælde afhænge af den pågældende oplysnings art, og hvor følsom den er for den registreredes privatliv, samt offentlighedens interesse i at råde over denne oplysning, hvilket bl.a. kan variere, alt efter hvilken rolle denne person har i det offentlige liv (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
, og af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
Navnlig når den registrerede spiller en rolle i det offentlige liv, skal vedkommende udvise en større grad af tolerance, da han eller hun uundgåeligt og på fuldt informeret grundlag er udsat for offentlig opmærksomhed (jf. i denne retning Menneskerettighedsdomstolens dom af 6.10.2022, Khural og Zeynalov mod Aserbajdsjan, CE:ECHR:2022:1006JUD005506911, § 41 og den deri nævnte retspraksis).
Spørgsmålet om, hvorvidt det indhold, der er linket til, er rigtigt eller ej, udgør ligeledes et relevant forhold i forbindelse med vurderingen af de anvendelsesbetingelser, der er fastsat i databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), med henblik på at vurdere, om internetbrugernes ret til information og indholdsleverandørens ytringsfrihed har forrang for de rettigheder, der tilkommer personen, der anmoder om at fjerne links.
I denne henseende, og således som generaladvokaten i det væsentlige har anført i punkt 30 i forslaget til afgørelse, forholder det sig i denne henseende således, at selv om retten til ytrings- og informationsfrihed under visse omstændigheder kan have forrang for retten til beskyttelse af privatlivets fred og beskyttelsen af personoplysninger, navnlig når den registrerede spiller en rolle i det offentlige liv, er dette forhold under alle omstændigheder omvendt, når i det mindste en del af de oplysninger, der er omfattet af anmodningen om fjernelse af links, og som ikke er uvæsentlig i forhold til indholdet som helhed, viser sig at være urigtige. I et sådant tilfælde kan retten til information og retten til at blive informeret nemlig ikke tages i betragtning, da de ikke kan omfatte retten til at udbrede sådanne oplysninger og have adgang til dem.
Det skal tilføjes, at selv om spørgsmålet om, hvorvidt udsagnene i det indhold, der er linket til, er urigtige, er relevant for anvendelsen af databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), skal der sondres mellem faktiske konstateringer og værdibaserede antagelser. Selv om det kan bevises, at de førstnævnte konstateringer er rigtige, er de sidstnævnte antagelser nemlig ikke egnede til at godtgøre udsagnenes rigtighed (jf. i denne retning Menneskerettighedsdomstolens dom af 23.4.2015, Morice mod Frankrig, CE:ECHR:2015:0423JUD002936910, § 126).
Dernæst skal det afgøres dels, om og i givet fald i hvilket omfang det påhviler den person, der har indgivet anmodningen om at fjerne links, at fremlægge beviser til støtte for sin påstand om, at oplysningerne i det indhold, der er linket til, er urigtige, dels, om søgemaskineudbyderen selv skal søge at belyse de faktiske omstændigheder med henblik på at fastslå, om de angiveligt urigtige oplysninger, der fremgår heraf, er urigtige.
Hvad for det første angår de forpligtelser, der påhviler den person, der anmoder om at få fjernet links som følge af, at et indhold, der er linket til, er urigtigt, påhviler det denne person at godtgøre, at de oplysninger, der fremgår af det nævnte indhold, eller i det mindste en del af disse oplysninger, som ikke er uvæsentlig i forhold til indholdet som helhed, er åbenbart urigtige. For at undgå at pålægge denne person en urimelig byrde, der kan skade den effektive virkning af retten til at få fjernet links, påhviler det imidlertid alene denne person at fremlægge beviser, som det, henset til omstændighederne i den konkrete sag, med rimelighed kan kræves af denne person at finde frem til med henblik på at godtgøre denne åbenbare urigtighed. I denne henseende er denne person i princippet ikke forpligtet til allerede under den administrative procedure til støtte for sin anmodning til søgemaskineudbyderen om fjernelse af links at fremlægge en retsafgørelse, der er truffet over for udgiveren af det omhandlede websted, selv i form af en afgørelse om foreløbige forholdsregler. At pålægge den nævnte person en sådan forpligtelse ville nemlig have den virkning, at den pågældende ville blive pålagt en urimelig byrde.
Hvad for det andet angår søgemaskineudbyderens forpligtelser og ansvar er det korrekt, at søgemaskineudbyderen med henblik på at efterprøve, om et indhold fortsat kan medtages på listen over søgeresultater foretaget via dennes søgemaskine efter en anmodning om fjernelse af links, skal basere sig på alle de foreliggende rettigheder og interesser samt på samtlige omstændigheder i den foreliggende sag.
I forbindelse med vurderingen af de anvendelsesbetingelser, der er fastsat i databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), kan denne udbyder imidlertid ikke være forpligtet til at udøve en aktiv rolle i undersøgelsen af de faktiske omstændigheder, der ikke er underbygget af anmodningen om fjernelse af links, med henblik på at afgøre, om denne anmodning er begrundet.
I forbindelse med behandlingen af en sådan anmodning kan den pågældende søgemaskineudbyder således ikke pålægges en forpligtelse til at undersøge de faktiske omstændigheder og med henblik herpå at organisere en kontradiktorisk korrespondance med indholdsleverandøren for at opnå manglende oplysninger vedrørende rigtigheden af det indhold, der linkes til. For så vidt som en sådan forpligtelse ville pålægge søgemaskineudbyderen at bidrage til selv at fastslå, om det indhold, der linkes til, er rigtigt, ville en sådan forpligtelse pålægge denne udbyder en byrde, der går ud over, hvad der med rimelighed kan forventes af udbyderen, henset til dennes ansvar, kompetencer og muligheder, jf. den retspraksis, der er nævnt i nærværende doms præmis 53. Denne forpligtelse indebærer således en alvorlig risiko for, at indhold, der imødekommer almenhedens legitime og vægtige informationsbehov, fjernes, og at det således bliver vanskeligt at finde det på internettet. Der foreligger i denne forbindelse en reel risiko for en afskrækkende virkning på udøvelsen af ytrings- og informationsfriheden, hvis søgemaskineudbyderen næsten systematisk foretager en sådan fjernelse af links med henblik på at undgå at skulle bære byrden ved undersøgelsen af de relevante faktiske omstændigheder for at fastslå, om det indhold, der linkes til, er rigtigt.
I det tilfælde, hvor den person, der har indgivet en anmodning om fjernelse af links, fremlægger relevante og tilstrækkelige beviser til støtte for sin anmodning, og som godtgør, at oplysningerne i det indhold, der er linket til, eller i det mindste en del af disse oplysninger, som ikke er uvæsentlig i forhold til indholdet som helhed, er åbenbart urigtige, er søgemaskineudbyderen således forpligtet til at efterkomme denne anmodning om fjernelse af links. Det samme gør sig gældende, når den pågældende person forelægger en retsafgørelse, der er truffet i forhold til udgiveren af webstedet, og som er baseret på en konstatering af, at oplysningerne i det indhold, der linkes til, som ikke er uvæsentlige i forhold til indholdet som helhed, i det mindste ved første øjekast er urigtige.
I tilfælde, hvor den urigtige karakter af de oplysninger, der fremgår af det indhold, der er linket til, ikke fremgår på åbenbar vis af de beviser, som den registrerede har fremlagt, er søgemaskineudbyderen derimod ikke forpligtet til at efterkomme en sådan anmodning om fjernelse af links, hvis der ikke foreligger en sådan retsafgørelse. Når de omhandlede oplysninger kan bidrage til en debat af almen interesse, skal retten til ytrings- og informationsfrihed, henset til samtlige øvrige omstændigheder i den foreliggende sag, tillægges særlig relevans.
Det skal tilføjes, at det i overensstemmelse med det i nærværende doms præmis 65 anførte ligeledes ville være uforholdsmæssigt at fjerne links til artikler, som indebærer, at det gøres vanskeligt at få adgang til alle disse artikler på internettet i en situation, hvor kun visse oplysninger af ringe betydning, henset til det samlede indhold i disse artikler, viser sig at være urigtige.
Det skal endelig præciseres, at når søgemaskineudbyderen ikke tager en anmodning om fjernelse af links til følge, skal den registrerede kunne indbringe dette for tilsynsmyndigheden eller for en retsinstans med henblik på, at de foretager de nødvendige undersøgelser og følgelig pålægger den registeransvarlige at træffe de nødvendige foranstaltninger (jf. i denne retning dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
). Det tilkommer således navnlig de retslige myndigheder at sikre afvejningen af de konkurrerende interesser, idet disse er bedst i stand til at foretage en kompleks og tilbundsgående afvejning, som tager hensyn til alle de kriterier og forhold, der er fastsat i Domstolens og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols relevante praksis.
I det tilfælde, hvor der er indledt en administrativ eller retslig procedure vedrørende den angiveligt urigtige karakter af oplysninger, der fremgår af indhold, der er linket til, og hvor denne procedure er blevet bragt til den pågældende søgemaskineudbyders kendskab, påhviler det imidlertid denne søgemaskineudbyder bl.a. med henblik på at give internetbrugerne oplysninger, der stadig er relevante og ajourførte, i søgeresultaterne at tilføje en advarsel om, at en sådan procedure er indledt.
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det første spørgsmål besvares med, at databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), skal fortolkes således, at i forbindelse med afvejningen af de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 7 og 8 på den ene side, og de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 11 på den anden side, med henblik på behandlingen af en anmodning til en søgemaskineudbyder om fjernelse af et link fra listen over søgeresultater til indhold, der indeholder udsagn, som den person, der fremsætter anmodningen, finder urigtige, er denne fjernelse af links betinget af, at spørgsmålet om rigtigheden af det indhold, der linkes til, er blevet afgjort i det mindste foreløbigt i et søgsmål anlagt af den registrerede mod udbyderen af indholdet.
Det andet spørgsmål
Om den lovgivning, der finder anvendelse ratione temporis
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret en fortolkning af artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i direktiv 95/46 samt af databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a). Den forelæggende ret har i denne henseende præciseret, at selv om anmodningen om, at Google varigt skal fjerne linket til de i hovedsagen omhandlede artikler, er omfattet ratione temporis af databeskyttelsesforordningens anvendelsesområde, er anmodningen om, at Google skal ophøre med visningen i form af miniaturebilleder af de fotografier af sagsøgerne i hovedsagen, der er indeholdt i artiklen af 4. juni 2015, omfattet ratione temporis af direktiv 95/46, eftersom disse fotografier i modsætning til de nævnte links på tidspunktet for databeskyttelsesforordningens ikrafttræden ikke længere vistes af Googles søgemaskine.
I denne henseende skal der ikke foretages en sondring mellem de bestemmelser i direktiv 95/46 og de bestemmelser i databeskyttelsesforordningen, hvortil der er henvist i det andet præjudicielle spørgsmål, idet alle disse bestemmelser skal anses for at have et ens indhold i forbindelse med den fortolkning, som Domstolen er blevet anmodet om i den foreliggende sag (jf. analogt dom af 1.8.2022, Vyriausioji tarnybinės etikos komisija,
C-184/20
,
EU:C:2022:601
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Med henblik på at give de svar, der er relevante for det andet spørgsmål, skal dette følgelig undersøges i lyset af såvel direktiv 95/46 som af databeskyttelsesforordningen.
Om formaliteten
Google har ligeledes udtrykt tvivl om, hvorvidt det andet spørgsmål kan antages til realitetsbehandling, med den begrundelse, at det problem, som dette rejser, er af hypotetisk karakter. Indledningsvis vedrører tvisten i hovedsagen således ikke en anmodning om fjernelse af links til resultaterne af en billedsøgning foretaget på vegne af sagsøgerne i hovedsagen, men en anmodning om et generelt forbud mod at vise de miniaturebilleder, der svarer til fotografier, der illustrerer en af de tre i hovedsagen omhandlede artikler. Endvidere har miniaturebillederne siden september 2017 ikke været tilgængelige på g-net-webstedet, og artiklerne har ikke været tilgængelige siden den 28. juni 2018. Endelig har Google siden 2018 indført en ny version af selskabets billedsøgemaskine, hvorefter der på resultatsiden under hver miniaturebillede vises den forkortede titel på det konkrete websted og internetadresse eller en del heraf i form af et yderligere link.
I henhold til de principper, der kan udledes af Domstolens praksis, der er nævnt i nærværende doms præmis 41 og 42, skal det indledningsvis fastslås, at det i det foreliggende tilfælde ikke klart fremgår af de sagsakter, som Domstolen råder over, at den fortolkning af bestemmelserne i direktiv 95/46 og databeskyttelsesforordningen, som den forelæggende ret har anmodet om i forbindelse med vurderingen af, om anmodningen om at bringe visningen af fotografierne til ophør, er uden forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand.
Hvad navnlig angår den omstændighed, at fotografierne og de i hovedsagen omhandlede artikler ikke længere vises på webstedet, bemærkes, således som den forelæggende ret har anført, at fjernelsen af dette indhold kun synes at være af midlertidig karakter, hvilket bekræftes af bemærkningen på webstedet om, at det »på nuværende tidspunkt« er umuligt at få adgang til disse artikler. Under disse omstændigheder kan det ikke udelukkes, at de nævnte artikler i fremtiden på ny vil blive lagt online, og at Googles søgemaskine på ny vil henvise til dem, og dette følger så meget desto mere at det forhold, at Google fortsat er af den opfattelse, at denne anmodning om fjernelse af links er uberettiget, og at Google opretholder sit afslag herpå.
Under alle omstændigheder kan interessen i et svar fra Domstolen om fortolkningen af de relevante bestemmelser i direktiv 95/46 og i databeskyttelsesforordningen i forbindelse med anmodningen om at bringe visningen af de i hovedsagen omhandlede fotografier i form af miniaturebilleder til ophør ikke anfægtes som følge af den omstændighed, som Google har påberåbt sig, at sagsøgerne i hovedsagen ikke har begrænset deres anmodning til søgninger med deres navne, og heller ikke ved, at Google har indført en ny version af sin billedsøgemaskine, hvor den korte titel af det specifikt refererede websted og internetadressen eller en del af den vises som et ekstra link på resultatsiden.
For det første, selv hvis det antages, at sagsøgerne i hovedsagens anmodning om at bringe visningen af miniaturebilleder af de fotografier, der gengiver dem, til ophør ikke er begrænset til søgninger foretaget på grundlag af deres navne, forholder det sig nemlig ikke desto mindre således, at denne anmodning omfatter en visning, der følger af sådanne søgninger. Under disse omstændigheder kan det ikke antages, at den ønskede fortolkning af det andet spørgsmål savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand.
Hvad for det andet angår indførelsen af et yderligere link i billedsøgningen, der angiver den oprindelige offentliggørelse på internettet, tilkommer det i overensstemmelse med Domstolens faste praksis de nationale retter at fastlægge de faktiske omstændigheder, på grundlag af hvilke tvisten i hovedsagen skal afgøres, og at afgøre, i hvilket omfang den pågældende søgemaskines efterfølgende udvikling er relevant i denne henseende.
Det følger heraf, at det andet spørgsmål kan antages til realitetsbehandling.
Om realiteten
Med sit andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i direktiv 95/46 samt databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), skal fortolkes således, at retten i forbindelse med den afvejning, der skal foretages mellem de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 7 og 8 på den ene side, og de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 11 og 16 på den anden side, med henblik på behandlingen af en anmodning til en søgemaskineudbyder om at fjerne fotografier, der vises som miniaturebilleder af en fysisk person, fra resultaterne af en billedsøgning, der er foretaget på grundlag af denne persons navn, skal tage afgørende hensyn til den oprindelige sammenhæng for offentliggørelsen af disse fotografier på internettet.
Det således stillede spørgsmål er opstået i forbindelse med en anmodning om, at fotografier, der vises i form af miniaturebilleder, som illustrerer den artikel, der blev offentliggjort på g-net-webstedet den 4. juni 2015, fjernes fra resultaterne af den billedsøgning, der blev foretaget på sagsøgerne i hovedsagens navne. I denne henseende ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om der med henblik på at vurdere, om denne anmodning er begrundet, alene skal tages hensyn til miniaturebilledernes informative værdi som sådan inden for rammerne af den neutrale sammenhæng, der kendetegner listen over søgeresultater, eller om der ligeledes skal tages hensyn til den oprindelige sammenhæng for offentliggørelsen af fotografierne, som ikke fremgår af selve visningen af miniaturebillederne på listen over søgeresultater.
Indledningsvis bemærkes, således som generaladvokaten har anført i punkt 53 i forslaget til afgørelse, at billedsøgninger, der foretages via en søgemaskine på internettet på en persons navn, er underlagt de samme principper som dem, der finder anvendelse på søgning på websteder og de oplysninger, der forekommer på disse. Den praksis fra Domstolen, der er nævnt i nærværende doms præmis 49-61, gælder følgelig også for behandlingen af en anmodning om fjernelse af links med henblik på, at resultaterne fra en billedsøgning af fotografier, der vises i form af miniaturebilleder, slettes.
I denne henseende skal det først konstateres, at visningen af miniaturebilleder af fotografier af fysiske personer i resultaterne fra en billedsøgning udgør en behandling af personoplysninger, som den pågældende søgemaskineudbyder som »registeransvarlig« i henhold til artikel 2, litra d), i direktiv 95/46 og som »dataansvarlig« i henhold til databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 7), er ansvarlig for, inden for rammerne af sit ansvar, sine kompetencer og sine muligheder, og under hensyn til kravene i disse bestemmelser.
Det skal dernæst præciseres, at det forelagte spørgsmål vedrører den særlige form for billedsøgning, der tilbydes af visse søgemaskiner, såsom den i hovedsagen omhandlede, ved hjælp af hvilken internetbrugeren kan søge efter informationer af enhver art i form af et grafisk indhold (fotografier, gengivelse af malerier, tegninger, grafiske billeder, oversigter osv.). I forbindelse med en sådan søgning skaber søgemaskinen en liste over resultater, der består af miniaturebilleder, som via et link henviser til websteder, hvorpå både de anvendte søgeord og det grafiske indhold, der er gengivet på denne liste, befinder sig.
Det er i den forbindelse blevet fastslået, at for så vidt som inklusionen af et websted på den resultatliste, der vises efter en søgning på en persons navn, og af de oplysninger, der ligger på denne side vedrørende denne person, i væsentlig grad letter adgangen til disse oplysninger for enhver internetbruger, som foretager en søgning på denne person, og kan spille en afgørende rolle i udbredelsen af disse oplysninger, udgør den et mere alvorligt indgreb i den berørte persons grundlæggende ret til privatlivets fred end webstedsudgiverens offentliggørelse (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
).
Dette gælder så meget desto mere i tilfælde af, at der efter en søgning på et navn vises fotografier i form af miniaturebilleder af den registrerede, idet denne visning udgør et særligt vigtigt indgreb i retten til beskyttelse af privatlivets fred og den registreredes personoplysninger, som er omfattet af chartrets artikel 7 og 8.
Et individs image er et af personlighedens vigtigste attributter, fordi det udtrykker personens originalitet og gør det muligt at adskille vedkommende fra andre personer. Personens ret til beskyttelse af sit image udgør således en af de væsentlige betingelser for den personlige udvikling og forudsætter først og fremmest, at denne person har kendskab til sit image, hvilket bl.a. omfatter personens mulighed for at nægte at udbrede det. Det følger heraf, at selv om ytrings- og informationsfriheden utvivlsomt omfatter offentliggørelse af fotografier, er beskyttelsen af retten til privatlivets fred af særlig betydning i denne sammenhæng, da fotografier sandsynligvis indeholder særligt personlige og endog intime oplysninger om en person eller vedkommendes familie (jf. i denne retning Menneskerettighedsdomstolens dom af 7.2.2012, Von Hannover mod Tyskland, CE:ECHR:2012:0207JUD004066008, § § 95, 96 og 103 og den deri nævnte retspraksis).
Når en søgemaskineudbyder modtager en anmodning om fjernelse, som tilsigter at resultater fra en billedsøgning baseret på en persons navn, der består af miniaturebilleder af fotografier af denne person, skal søgemaskineudbyderen prøve, om visningen af de omhandlede fotografier er nødvendig for, at de internetbrugere, som potentielt kunne være interesserede i at få adgang til disse fotografier ved en sådan søgning, kan udøve deres ret til informationsfrihed, som er beskyttet i henhold til chartrets artikel 11 (jf. analogt dom af 24.9.2019, GC m.fl. (Fjernelse af følsomme oplysninger),
C-136/17
,
EU:C:2019:773
, præmis
).
I denne henseende udgør bidraget til en debat af almen interesse et afgørende element, der skal tages i betragtning ved afvejningen af konkurrerende grundlæggende rettigheder med henblik på vurderingen af, om den registreredes ret til respekt for privatlivet og ret til beskyttelse af personoplysninger eller retten til ytrings- og informationsfrihed skal have forrang.
For så vidt som søgemaskinen viser den berørte persons fotografier uden for den sammenhæng, hvori de er offentliggjort på det websted, der er linket til, oftest med henblik på at illustrere de tekstmæssige elementer, som denne side indeholder, skal det imidlertid afgøres, om denne sammenhæng ikke desto mindre skal tages i betragtning ved den afvejning af de konkurrerende rettigheder og interesser, der skal foretages.
I denne forbindelse afhænger spørgsmålet om, hvorvidt denne vurdering, således som generaladvokaten har anført i punkt 54 i forslaget til afgørelse, ligeledes skal omfatte indholdet fra det websted, som indeholder det fotografi, der i form af et miniaturebillede heraf er søgt slettet fra visningen, af genstanden for og arten af den omhandlede behandling.
Hvad for det første angår genstanden for den omhandlede behandling bemærkes, at offentliggørelsen af fotografier som ikke-verbalt kommunikationsmiddel kan have en stærkere indvirkning på internetbrugerne end offentliggørelsen af tekster. Fotografierne er nemlig som sådan et vigtigt middel til at tiltrække internetbrugernes opmærksomhed og kan give anledning til en interesse i at få adgang til de artikler, som de illustrerer. Navnlig på grund af den omstændighed, at fotografierne ofte kan fortolkes på flere måder, kan visningen som miniaturebilleder på listen over søgeresultater i overensstemmelse med, hvad der er fremhævet i nærværende doms præmis 95, medføre et særligt alvorligt indgreb i den registreredes ret til beskyttelse af sit image, hvilket der skal tages hensyn til i forbindelse med afvejningen af de konkurrerende rettigheder og interesser.
Der skal derfor foretages en særskilt afvejning af konkurrerende rettigheder og interesser, alt efter om der er tale om dels artikler forsynet med fotografier, der er offentliggjort af webstedsudgiveren, og som – når de indgår i deres oprindelige sammenhæng – illustrerer de oplysninger, der gives i disse artikler, og de heri udtrykte meningstilkendegivelser, dels fotografier, der vises i form af miniaturebilleder på en søgemaskineudbyders resultatliste, uden for den sammenhæng, hvori de oprindeligt blev offentliggjort på webstedet.
Det skal i denne henseende bemærkes, at ikke blot er der ikke nødvendigvis sammenfald mellem det grundlag, der berettiger offentliggørelsen af en personoplysning på internettet, og det grundlag, der finder anvendelse på søgemaskiners aktivitet, men resultatet af den omhandlede rettigheds- og interesseafvejning, der skal foretages, kan – selv når dette er tilfældet – være forskelligt, alt efter om der er tale om behandlingen foretaget af søgemaskineudbyderen eller behandlingen foretaget af webstedsudgiveren, eftersom de legitime interesser, der berettiger disse behandlinger, for det første kan være forskellige, og de konsekvenser, som nævnte behandlinger har for den berørte person, navnlig for den pågældendes privatliv, for det andet ikke nødvendigvis er de samme (dom af 13.5.2014, Google Spain og Google,
C-131/12
,
EU:C:2014:317
, præmis
).
For det andet skal det med hensyn til arten af den behandling, der foretages af søgemaskineudbyderen, bemærkes, som generaladvokaten har anført i punkt 55 i sit forslag til afgørelse, at søgemaskineudbyderen ved at identificere fotografier af fysiske personer, der er offentliggjort på internettet, og ved at vise dem særskilt i resultaterne af en billedsøgning i form af miniaturebilleder, kan tilbyde en tjeneste, der indebærer en behandling af personoplysninger, som er selvstændig og adskilt fra den behandling, som udgiveren af det websted, hvorfra fotografierne er hentet, foretager, og fra den behandling, som denne udbyder også er ansvarlig for, i forbindelse med linket til denne side.
Følgelig er det nødvendigt at foretage en selvstændig vurdering af søgemaskineudbyderens aktivitet, der består i at vise resultater af en billedsøgning i form af miniaturebilleder, eftersom den yderligere krænkelse af de grundlæggende rettigheder, der følger af en sådan aktivitet, kan være særlig intensiv som følge af, at alle oplysninger om den registrerede, der befinder sig på internettet, sammenlægges i forbindelse med en søgning på navn. I forbindelse med denne selvstændige vurdering skal der tages hensyn til den omstændighed, at visning på internettet af fotografier i form af miniaturebilleder i sig selv udgør det resultat, som internetbrugeren ønsker at opnå, uafhængigt af internetbrugerens senere beslutning om at få adgang til det oprindelige websted.
Det skal tilføjes, at en sådan specifik afvejning, som tager hensyn til den selvstændige karakter af den behandling, som søgemaskineudbyderen foretager, ikke berører den eventuelle relevans af tekstelementer, der direkte kan ledsage visning af et fotografi på listen over søgeresultater, idet sådanne oplysninger kan kaste lys over fotografiets informative værdi for offentligheden og dermed påvirke afvejningen af de foreliggende rettigheder og interesser.
I det foreliggende tilfælde fremgår det af de konstateringer, der fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at selv om sagsøgerne i hovedsagens fotografier i sammenhæng med artiklen af 4. juni 2015, hvori de indgår, bidrager til at formidle de heri udtrykte oplysninger og synspunkter, har de samme fotografier ud over denne sammenhæng kun en lav informativ værdi, når de kun vises som miniaturebilleder på den resultatliste, der kommer frem efter søgemaskinens søgning. Det følger heraf, at hvis anmodningen om fjernelse af links til denne artikel skal afslås med den begrundelse, at ytrings- og informationsfriheden skal have forrang for sagsøgerne i hovedsagens ret til respekt for deres privatliv og ret til beskyttelse af deres personoplysninger, ville denne omstændighed være uden betydning for udfaldet af anmodningen om sletning af disse fotografier, der vises i form af miniaturebilleder på resultatlisten.
Hvis anmodningen om fjernelse af links til artiklen af 4. juni 2015 derimod tages til følge, skal visningen i form af miniaturebilleder af de fotografier, der er indeholdt i denne artikel, slettes. I tilfælde af, at denne visning opretholdes, vil den effektive virkning af fjernelsen af links til artiklen nemlig blive bragt i fare, eftersom internetbrugerne ved hjælp af det link, som miniaturebillederne indeholder til det websted, hvorpå den artikel, som de hidrører fra, er offentliggjort, fortsat kunne få adgang til hele denne artikel.
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det andet spørgsmål besvares med, at artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i direktiv 95/46 samt databeskyttelsesforordningens artikel 17, stk. 3, litra a), skal fortolkes således, at retten i forbindelse med den afvejning, der skal foretages mellem de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 7 og 8 på den ene side, og de rettigheder, der er omhandlet i chartrets artikel 11 på den anden side, med henblik på behandlingen af en anmodning til en søgemaskineudbyder om at slette fotografier, der vises som miniaturebilleder af en fysisk person, fra resultaterne af en billedsøgning, der er foretaget på grundlag af denne persons navn, skal tage hensyn til disse fotografiers informative værdi uafhængigt af sammenhængen for deres offentliggørelse på det websted, hvorfra de er hentet, samtidig med at der tages hensyn til alle de tekstelementer, som direkte ledsager visningen af disse fotografier i søgeresultaterne, og som vil kunne kaste lys over deres informative værdi.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Store Afdeling) for ret:

1)
Artikel 17, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse)
skal fortolkes således, at
i forbindelse med afvejningen af de rettigheder, der er omhandlet i artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder på den ene side, og de rettigheder, der er omhandlet i artikel 11 i chartret om grundlæggende rettigheder på den anden side, med henblik på behandlingen af en anmodning til en søgemaskineudbyder om fjernelse af et link fra listen over søgeresultater til indhold, der indeholder udsagn, som den person, der fremsætter anmodningen, finder urigtige, er denne fjernelse af links betinget af, at spørgsmålet om rigtigheden af det indhold, der linkes til, er blevet afgjort i det mindste foreløbigt i et søgsmål anlagt af den registrerede mod udbyderen af indholdet.

2)
Artikel 12, litra b), og artikel 14, første afsnit, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og artikel 17, stk. 3, litra a), i forordning 2016/679
skal fortolkes således, at
retten i forbindelse med den afvejning, der skal foretages mellem de rettigheder, der er omhandlet i artikel 7 og 8 i chartret om grundlæggende rettigheder på den ene side, og de rettigheder, der er omhandlet i artikel 11 i chartret om grundlæggende rettigheder på den anden side, med henblik på behandlingen af en anmodning til en søgemaskineudbyder om at slette fotografier, der vises som miniaturebilleder af en fysisk person, fra resultaterne af en billedsøgning, der er foretaget på grundlag af denne persons navn, skal tage hensyn til disse fotografiers informative værdi uafhængigt af sammenhængen for deres offentliggørelse på det websted, hvorfra de er hentet, samtidig med at der tages hensyn til alle de tekstelementer, som direkte ledsager visningen af disse fotografier i søgeresultaterne, og som vil kunne kaste lys over deres informative værdi.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: tysk.