CELEX: 62019CJ0940
Előzetes döntéshozatal
Szakmai képesítések elismerése
2005/36/EK irányelv
A 4f. cikk (6) bekezdése
Nemzeti szabályozás
A szakmai képesítések feltétel nélküli elismerésének mechanizmusa alá tartozó szakmák valamelyikéhez való részleges hozzáférés megengedése

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a 2013. november 20‑i 2013/55/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (
HL 2013. L 354., 132. o.
) módosított, a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7‑i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2005. L 255., 22. o.
; helyesbítések:
HL 2007. L 271., 18. o.
;
HL 2008. L 93., 28. o.
;
HL 2014. L 305., 115. o.
; a továbbiakban: módosított 2005/36 irányelv) 4f. cikke (6) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet egyrészről a Les Chirurgiens‑Dentistes de France, korábban Confédération Nationale des Syndicats Dentaires, a Confédération des Syndicats Médicaux Français, a Fédération des Syndicats Pharmaceutiques de France, a Syndicat des Biologistes, a Syndicat des Laboratoires de Biologie Clinique, a Syndicat des Médecins Libéraux és az Union Dentaire, valamint a Conseil national de l’Ordre des chirurgiens‑dentistes, a Conseil national de l’Ordre des masseurs‑kinésithérapeutes és a Conseil national de l’Ordre des infirmiers (a továbbiakban: Les Chirurgiens-Dentistes de France és társai), másrészről a ministre des Solidarités et de la Santé, a ministre de l’Enseignement supérieur, de la Recherche et de l’Innovation, valamint a Premier ministre között az egészségügyi szakmákhoz való részleges hozzáférés bizonyos aspektusaira vonatkozó rendelkezések megsemmisítése iránti kérelem tárgyában folyó eljárásban terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2013/55 irányelv
A 2013/55 irányelv (1) preambulumbekezdése értelmében a 2005/36 irányelv az eredeti változatában korlátozott számú szakma esetében a képzési minimumkövetelmények harmonizációján alapuló, feltétel nélküli elismerést ír elő.
A 2013/55 irányelv (7) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„A 2005/36/EK irányelv hatálya csak az ugyanazon szakmát egy másik tagállamban folytatni kívánó szakemberekre terjed ki. Előfordulnak olyan esetek, amikor a fogadó tagállamban az adott tevékenység a saját tagállamhoz képest egy, a tevékenységek tágabb körét magában foglaló szakmának a része. Ha a tevékenységi területek olyan mértében különböznek, hogy a szakembernek a hiányosságok pótlásához egy teljes oktatási és képzési programot kellene elvégeznie, a szakember kérelmére a fogadó tagállamnak e különös körülmények között lehetővé kell tennie a szakma részleges gyakorlásának megkezdését. Az Európai Unió Bírósága által az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 49. és 56. cikkével kapcsolatos ítélkezési gyakorlatában meghatározott, és a jövőben esetlegesen tovább fejlődő közérdeken alapuló kényszerítő körülmények fennállása esetén azonban a tagállam számára meg kell adni a lehetőséget, hogy megtagadja a szakma részleges gyakorlásának megkezdését. Ez különösen az egészségügyi szakemberek esetében fordulhat elő, amennyiben szakmájuk gyakorlása kihatással van a közegészségügyre vagy a betegek biztonságára. A részleges gyakorlás megkezdésének engedélyezése nem sértheti a szociális partnerek önszerveződési jogát.”
A módosított 2005/36 irányelv
A módosított 2005/36 irányelv (1) és (19) preambulumbekezdése kimondja:
„(1)
A Szerződés 3. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében a személyek és a szolgáltatások tagállamok közötti szabad mozgását gátló akadályok eltörlése a Közösség egyik célkitűzése. Ez a tagállamok állampolgárai számára biztosítja különösen azt a jogot, hogy önálló vállalkozóként vagy munkavállalóként valamely szakmát egy attól eltérő tagállamban gyakoroljanak, mint ahol szakmai képesítésüket megszerezték. Ezenkívül, a Szerződés 47. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy irányelveket kell kibocsátani az oklevelek, a bizonyítványok és a képesítés megszerzéséről szóló egyéb tanúsítványok kölcsönös elismerése céljából.
[…]
(19)
A mozgás szabadságát, valamint az orvosok, általános ápolók, fogorvosok, állatorvosok, szülésznők, gyógyszerészek és építészmérnökök előírt képesítése megszerzését tanúsító okiratok kölcsönös elismerését az előírt képesítések megszerzését tanúsító okiratoknak az összehangolt képzési minimumkövetelményeken alapuló feltétel nélküli elismerésének alapelvére kell alapozni. […]”
Ezen irányelv „Cél” című 1. cikke így rendelkezik:
„Ez az irányelv megállapítja azokat a szabályokat, amelyek szerint az a tagállam, amely a területén egy szabályozott szakma gyakorlásának megkezdését, illetve gyakorlását ahhoz köti, hogy az érintett személy egy adott szakmai képesítéssel rendelkezzen (a továbbiakban: fogadó tagállam), az adott szakma gyakorlásának megkezdése és gyakorlása érdekében el kell, hogy ismerje azokat a szakmai képesítéseket, amelyeket egy vagy több más tagállamban (a továbbiakban: saját tagállam) szereztek, és amelyek feljogosítják az adott képesítéssel rendelkező személyt a fogadó tagállam területén ugyanazon szakma gyakorlására.
Ez az irányelv továbbá szabályokat határoz meg a szabályozott szakmák részleges gyakorlásának megkezdését, valamint a más tagállamban teljesített szakmai gyakorlat elismerését illetően.”
Az említett irányelvnek „Az elismerés joghatásai” című 4. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A szakmai képesítésnek a fogadó tagállam általi elismerése révén a jogosultak a fogadó tagállamban megkezdhetik annak a szakmának a gyakorlását, amelyre vonatkozóan a saját tagállamukban képzettséggel rendelkeznek, és ezt a szakmát a fogadó tagállamban ugyanolyan feltételek mellett gyakorolhatják, mint a fogadó tagállam állampolgárai.
(2)   Ezen irányelv alkalmazásában az a szakma, amelyet a kérelmező a fogadó tagállamban gyakorolni kíván, azonos azzal, amelyre vonatkozóan a saját tagállamában képzettséggel rendelkezik, feltéve, hogy az érintett tevékenységek hasonlóak.
(3)   Az (1) bekezdéstől eltérve, a fogadó tagállamban a szabályozott szakmák részleges gyakorlásának megkezdését a 4f. cikkben meghatározott feltételek szerint engedélyezik.”
A módosított 2005/36 irányelv „Részleges gyakorlás megkezdése [helyesen: Részleges hozzáférés]” című 4f. cikkének szövege a következő:
„(1)   A fogadó tagállam illetékes hatósága eseti alapon abban az esetben engedélyezi egy szakma részleges gyakorlásának a megkezdését [helyesen: a gyakorlás részleges megkezdését] a fogadó tagállam területén, ha az összes alábbi feltétel teljesül:
a)
a szakember teljes körű képesítéssel rendelkezik ahhoz, hogy saját tagállamában olyan szakmai tevékenységet folytasson, amelyre vonatkozóan a fogadó tagállamban részleges gyakorlásának megkezdésére irányuló kérelmet nyújtott be;
b)
a saját tagállamban jogszerűen folytatott szakmai tevékenység és a fogadó tagállamban szabályozott szakma közötti nagy fokú eltérés következtében a kompenzációs intézkedések elrendelése azt jelentené, hogy a kérelmező a fogadó tagállamban megkövetelt oktatási és képzési program egészét köteles elvégezni ahhoz, hogy a fogadó tagállamban a szabályozott szakma teljes körű gyakorlását megkezdhesse;
c)
az adott szakmai tevékenység objektív módon elkülöníthető a többi olyan tevékenységtől, amely a fogadó tagállamban része a szabályozott szakmának.
A c) pont alkalmazásában a fogadó tagállam illetékes hatósága figyelembe veszi, hogy a szakmai tevékenység autonóm módon gyakorolható‑e a saját tagállamban.
(2)   A részleges gyakorlás megkezdése [helyesen: gyakorlás részleges megkezdése/részleges hozzáférés] megtagadható, ha azt közérdeken alapuló kényszerítő, a kívánt célkitűzés elérésére alkalmas körülmények indokolják, és az intézkedés nem lép túl azon, ami a cél eléréséhez szükséges.
(3)   A valamely fogadó tagállamban való letelepedés iránti kérelmeket a III. cím I. és IV. fejezetével összhangban bírálják el.
(4)   A fogadó tagállamban történő átmeneti és alkalmi szolgáltatásnyújtásra irányuló, közegészségügyi vagy közbiztonsági vonatkozású tevékenységekkel kapcsolatos kérelmeket a II. címmel összhangban kell elbírálni.
(5)   A 7. cikk (4) bekezdése hatodik albekezdésétől és az 52. cikk (1) bekezdésétől eltérve, a részleges gyakorlás megkezdésének [helyesen: gyakorlás részleges megkezdésének/részleges hozzáférés] engedélyezése esetén a szakmai tevékenységet a saját tagállamban használatos szakmai címmel kell gyakorolni. A fogadó tagállam kérheti, hogy az említett szakmai címet a fogadó tagállam nyelvén használják. A részleges gyakorlás megkezdésére [helyesen: a szakma gyakorlásának részleges megkezdésére/részleges hozzáférésre] jogosult szakemberek egyértelmű módon jelzik a szolgáltatások igénybevevőinek szakmai tevékenységeik körét.
(6)   E cikk nem alkalmazandó a szakmai képesítésük feltétel nélküli elismerésére a III. cím II., III. és IIIa. fejezete alapján jogosult szakemberekre.”
A módosított 2005/36 irányelvnek „[a] képzési minimumkövetelmények összehangolása alapján történő elismerésre” vonatkozó III. címének III. fejezetében szerepel „A feltétel nélküli elismerés elve” című 21. cikk, amelynek (1) bekezdésének első albekezdése úgy rendelkezik, hogy „[m]inden tagállam elismeri azokat az V. melléklet 5.1.1., 5.1.2., 5.2.2., 5.3.2., 5.3.3., 5.4.2., 5.6.2., illetve 5.7.1. pontjában szereplő, általános orvosi és szakorvosi szakmai tevékenységek megkezdésére jogosító orvosi, általános ápolói, fogorvosi, fogszakorvosi, állatorvosi, gyógyszerészi, illetve építészmérnöki, előírt képesítés megszerzését tanúsító okiratokat, amelyek megfelelnek a 24., 25., 31., 34., 35., 38., 44., illetve 46. cikkben foglalt képzési minimumkövetelményeknek, és a szakmai tevékenységek gyakorlásának megkezdése és gyakorlása céljából ezeket az okiratokat a saját területén ugyanolyan hatályúnak tekinti, mint az előírt képesítések megszerzését tanúsító, általa kibocsátott okiratokat”.
A francia jog
A közegészségügyről szóló törvénykönyv L. 4002‑3. cikke valamennyi, e törvénykönyv negyedik része által szabályozott egészségügyi szakma részleges gyakorlásának megkezdésére lehetőséget ad, ideértve ezáltal azokat a szakmákat is, amelyekre a szakmai képesítések feltétel nélküli elismerésének rendszere alkalmazandó.
A décret n
o
2017‑1520 du 2 novembre 2017 relatif à la reconnaissance des qualifications professionnelles dans le domaine de la santé (az egészségügyi szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2017. november 2‑i 2017‑1520. sz. rendelet) többek között a közegészségügyről szóló törvénykönyv L. 4002‑3. cikkének végrehajtása céljából került elfogadásra.
A szociális és egészségügyi miniszter 2017. december 4‑i és 8‑i rendeleteit a 2017. november 2‑i 2017–1520. sz. rendelet végrehajtása céljából hozták meg.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
A Les Chirurgiens-Dentistes de France és társai több keresetlevélben hatáskörtúllépési keresetet nyújtottak be a Conseil d’État‑hoz (államtanács, Franciaország) a 2017. november 2‑i 2017–1520. sz. rendelet – esettől függően – teljes vagy részleges megsemmisítése és/vagy a szociális és egészségügyi miniszter 2017. december 4‑i és/vagy 2017. december 8‑i rendeletének megsemmisítése iránt.
Ami az elsőként említett rendeletet illeti, az azt megtámadó Les Chirurgiens-Dentistes de France és társai többek között arra hivatkoztak, hogy a közegészségügyről szóló törvénykönyv L. 4002‑3. cikke, amely e rendelet jogalapját képezi, annak az orvosi, szájsebészi, szülésznői és ápolói szakmákra vonatkozó részében, összeegyeztethetetlen a módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdésével, és ennélfogva e rendelet jogszerűtlenül vonja a részleges hozzáférés alkalmazási körének hatálya alá az ezen irányelv III. fejezetének III. címe alá tartozó szakmákat.
Ami az alapeljárás tárgyát képező két rendeletet illeti, közelebbről arra hivatkoztak, hogy azok jogellenesek, mivel a módosított 2005/36 irányelv III. címének III. fejezete alá tartozó szakmákra vonatkoznak, miközben e szakmák nem tartoznak az említett irányelv 4f. cikkének (6) bekezdésében írt részleges hozzáférés mechanizmusának hatálya alá.
A kérdést előterjesztő bíróság szerint, mivel a 2017. november 2‑i 2017‑1520. sz. rendeletet a közegészségügyről szóló törvénykönyv L. 4002‑3. cikkének rendelkezései alapján fogadták el, az a kérdés, hogy a módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az kizárja, hogy valamely tagállam bevezethesse az olyan szakmák valamelyikéhez való részleges hozzáférés lehetőségét, amelyekre a szakmai képesítések feltétel nélküli elismerésének a III. címe III. fejezetének rendelkezéseiben előírt mechanizmusa vonatkozik, a jogvita elbírálása szempontjából döntő jelentőségű és jelentős nehézséget vet fel. Ami a két megtámadott miniszteri rendelet jogszerűségét illeti, az az előbb említett rendelet jogszerűségétől függ, amely azok jogalapját képezi.
E körülmények között a Conseil d’État (államtanács) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Kizárja‑e a [módosított] 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdése, hogy a tagállam egy olyan szakma részleges gyakorlására teremtsen lehetőséget, amelyre az ugyanezen irányelv III. címe III. fejezetének rendelkezései által előírt, a szakmai képesítések feltétel nélküli elismerésének rendszere alkalmazandó?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
Kérdésével az előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan szabályozás, amely lehetővé teszi a szakmai képesítések feltétel nélküli elismerésének az ezen irányelv III. címe III. fejezetének rendelkezései által előírt mechanizmusa alá tartozó szakmák valamelyikéhez való részleges hozzáférés lehetőségét.
E tekintetben a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a jelentésének és hatályának meghatározása érdekében a tagállami jogokra kifejezett utalást nem tartalmazó uniós jogi rendelkezést általában az egész Unióban önállóan és egységesen kell értelmezni, figyelembe véve nem csak annak szövegét, hanem e rendelkezések kontextusát és a szóban forgó szabályozás által követett célt is (2020. október 21‑iMöbel Kraft ítélet,
C‑529/19
,
EU:C:2020:846
,
21.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Amint az a módosított 2005/36 irányelv (19) preambulumbekezdéséből kitűnik, ezen irányelv az orvosi, általános ápolói, fogorvosi, állatorvosi, szülész, gyógyszerész és építészmérnöki szakma tekintetében előírja az előírt képesítések megszerzését tanúsító okiratoknak az összehangolt képzési minimumkövetelményeken alapuló, feltétel nélküli elismerését (lásd ebben az értelemben: 2014. április 30‑iOrdre des architectes ítélet,
C‑365/13
,
EU:C:2014:280
,
20.
pont).
A módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdése értelmében e 4f. cikk nem alkalmazandó a szakmai képesítésük feltétel nélküli elismerésére a III. cím II., III. és IIIa. fejezete alapján jogosult szakemberekre.
Így az említett rendelkezés szövegéből kitűnik, hogy a módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (1)–(5) bekezdésében említett részleges hozzáférésből azok a szakemberek vannak kizárva, akik szakmai képesítéseik feltétel nélküli elismerésére ezen irányelv III. címének II., III. és IIIa. fejezete alapján jogosultak, nem pedig az ilyen feltétel nélküli elismeréssel érintett szakmák.
A módosított 2005/36 irányelv 4f. cikke (6) bekezdésének szövege tehát jól mutatja, hogy egyénekre utal.
Az említett rendelkezés e szó szerinti értelmezése összhangban van ezen irányelv összefüggéseivel és céljával.
E tekintetben meg kell állapítani, hogy mind a 2005/36 irányelv keletkezése, mind annak szerkezete megerősíti, hogy az uniós jogalkotó különbséget kívánt tenni a „szakmák” és a „szakemberek” szavak használata között.
Egyrészt ugyanis a Bírósághoz benyújtott ügyiratok vizsgálatából az következik, hogy míg a 2005/36 irányelv módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi irányelvre vonatkozó, a Bizottságtól származó javaslat (COM(2011) 883 végleges) nem tartalmazott olyan rendelkezést, mint amely a 2005/36 irányelv jelenlegi 4f. cikkének (6) bekezdésében szerepel, az Európai Parlament egy olyan módosítást javasolt, amelynek célja a feltétel nélküli elismerésben részesített szakmáknak a részleges hozzáférés hatálya alóli kizárása.
Márpedig a jogalkotási eljárásban részt vevő intézmények közötti megállapodást követően végül a „szakemberek” szót tartották meg.
Másrészt, ami a feltétel nélküli elismerés rendszerét illeti, noha a módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdése azokra a „szakemberekre” utal, akik annak rendelkezései alapján jogosultak, ezen irányelv más rendelkezései, mint amelyeket például a főtanácsnok az indítványának 23. pontjában és annak 4. lábjegyzetében említ, ezzel szemben azokra a „szakmákra” vonatkoznak, amelyek e rendelkezések alapján elismerésben részesülnek, vagy sem.
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy a 2013/55 irányelv (7) preambulumbekezdése értelmében közérdeken alapuló kényszerítő körülmények fennállása esetén a tagállam számára meg kell adni a lehetőséget, hogy megtagadja a szakma részleges gyakorlásának megkezdését, különösen az egészségügyi szakemberek számára, ha e körülményeknek kihatásai lehetnek a közegészségre vagy a betegek biztonságára. Az egészségügyi szakmák magukban foglalják többek között az olyan szakmai képesítések feltétel nélküli elismerése által érintett szakmákat, mint az orvosi, az általános ápolói, a fogorvosi, az állatorvosi, a szülésznői és a gyógyszerészi, amelyeket a módosított 2005/36 irányelv 21. cikke említ, és amelyek feltétel nélküli elismerésben részesülnek. Ennélfogva annak lehetősége, hogy az említett szakmákhoz való részleges hozzáférést megtagadják, főszabály szerint azt feltételezi, hogy az azokhoz való részleges hozzáférés nem kizárt.
Az ilyen részleges hozzáférés egyrészt megfelel a módosított 2005/36 irányelv (1) preambulumbekezdésében megfogalmazott azon általános célkitűzésnek, amely a személyek és szolgáltatások tagállamok közötti szabad mozgását gátló akadályok felszámolásából áll. Másrészt megfelel a 2013/55 irányelv (7) preambulumbekezdéséből következő konkrétabb célkitűzésnek is, azaz túllépni a 2005/36 irányelven, amely csak azokra a szakemberekre volt alkalmazandó, akik ugyanazt a szakmát egy másik tagállamban kívánták gyakorolni, és részleges hozzáférést biztosítani az azt kérelmező szakember számára, ha az érintett tevékenységek a fogadó tagállamban olyan szakma körébe tartoznak, amelynek tevékenységi területe szélesebb, mint a származási tagállamban, és ha a tevékenységi területek közötti különbségek olyan nagyok, hogy szükség van arra, hogy a szakembertől megköveteljék olyan teljes körű oktatási vagy képzési programban való részvételt, amellyel orvosolni lehet a hiányosságait.
A jelen ítélet 28. pontjában felsorolt egészségügyi szakmákhoz, nevezetesen a módosított 2005/36 irányelv III. címének III. fejezetében szereplő szakmákhoz való részleges hozzáférés lehetősége hiányában számos, valamely tagállamban az ott az említett szakmák körébe tartozó bizonyos tevékenységek gyakorlásához szükséges képesítéssel rendelkező egészségügyi szakember, aki azonban a fogadó tagállamban nem felel meg valamely létező szakmának, továbbra is a mobilitást gátló akadályokba ütközik.
Egyébiránt, amint arra a főtanácsnok az indítványának 33. pontjában lényegében rámutat, az érintett szakmák által felölelt tevékenységekhez való részleges hozzáférésnek a többek között a módosított 2005/36 irányelv III. címének III. fejezete szerinti, feltétel nélküli elismeréssel történő engedélyezése nem sérti az e szakmák tekintetében előírt képzési minimumkövetelmények harmonizációját, amint azt a 2013/55 irányelv (1) preambulumbekezdése kimondja.
A módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (5) bekezdéséből ugyanis az következik, hogy a szabályozott szakma gyakorlásának részleges megkezdése keretében engedélyezett tevékenységeket a származási tagállam szakmai címével kell gyakorolni, amely adott esetben a fogadó tagállam nyelveire fordítható, azzal a feltétellel, hogy az érintett szakember egyértelműen tájékoztatja a szolgáltatás igénybevevőit szakmai tevékenységeinek köréről. Az a tény, hogy valaki a feltétel nélküli elismeréssel érintett szakma által felölelt tevékenységek csak egy részének a gyakorlására jogosult, nem kérdőjelezi meg az ezen irányelv által létrehozott rendszert, amelynek értelmében valójában csak azok a személyek részesülhetnek az ilyen elismerés kedvezményében, akik megfelelnek az irányelv által előírt, feltétel nélküli elismeréssel érintett szakma tekintetében előírt képzési minimumkövetelményeknek, és gyakorolhatják az összes olyan tevékenységet, amelyet e szakma magában foglal.
Következésképpen a módosított 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdése – amint arra lényegében a Bizottság is hivatkozott írásbeli észrevételeiben – azt jelenti tehát, hogy azok a szakemberek, akik szakmai képesítésük feltétel nélküli elismerésének kedvezményében részesülnek, többek között ezen irányelv III. címének III. fejezete alapján, a fogadó tagállamban az adott szakma által felölelt összes tevékenységet megkezdhetik, és ezért őket nem érinti a részleges hozzáférés. Ezzel szemben e rendelkezés nem jelenti azt, hogy az említett III. cím III. fejezetében szereplő szakmákat ne érintené a részleges hozzáférés.
A fenti megfontolásokra tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2005/36 irányelv 4f. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan szabályozás, amely a szakmai képesítések ezen irányelv III. címe III. fejezetében szereplő rendelkezések által előírt feltétel nélküli elismerésének mechanizmusa alá tartozó szakmák valamelyike esetében elismeri a részleges hozzáférés lehetőségét.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (első tanács) a következőképpen határozott:

A 2013. november 20‑i 2013/55/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel módosított, a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7‑i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 4f. cikkének (6) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan szabályozás, amely a szakmai képesítések ezen módosított irányelv III. címe III. fejezetében szereplő rendelkezések által előírt feltétel nélküli elismerésének mechanizmusa alá tartozó szakmák valamelyike esetében elismeri a részleges hozzáférés lehetőségét.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.