CELEX: 62017CJ0445
Előzetes döntéshozatal
Közös Vámtarifa
Kombinált Nómenklatúra
Tarifális besorolás
A 8703, 8704 és 8705 vámtarifaszám
Halottaskocsik

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a vám‑ és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendeletnek (
HL 1987. L 256., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 382. o.) a 2012. október 9‑i 927/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelettel (
HL 2012. L 304., 1. o.
) módosított I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúra (a továbbiakban: KN) 8703, 8704 és 8705 vámtarifaszámának értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Pilato SpA és az Agenzia delle Dogane e dei Monopoli (vám‑ és monopóliumügyi hivatal, Olaszország, a továbbiakban: vámhivatal) között egy halottaskocsi tarifális besorolásával kapcsolatban folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
A HR
A Vámegyüttműködési Tanácsot, jelenleg a Vámigazgatások Világszervezetét (WCO), az említett tanács létrehozásáról szóló, 1950. december 15‑én Brüsszelben aláírt egyezmény létesítette. A Harmonizált Áruleíró és Kódrendszert (a továbbiakban: HR) a WCO dolgozta ki, és a harmonizált áruleíró és kódrendszerről szóló, 1983. június 14‑én Brüsszelben aláírt nemzetközi egyezmény hozta létre, amelyet – annak 1986. június 24‑én kelt módosító jegyzőkönyvével együtt – az Európai Gazdasági Közösség nevében az 1987. április 7‑i 87/369/EGK tanácsi határozat (
HL 1987. L 198., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 2. kötet, 288. o.) hagyott jóvá.
Ez utóbbi egyezmény 3. cikkének (1) bekezdése szerint minden Szerződő Fél kötelezettséget vállal arra, hogy tarifa‑ és statisztikai nómenklatúrái megegyeznek a HR‑rel, minden hozzátoldás és változtatás nélkül felhasználja annak valamennyi vámtarifaszáma és alszáma szövegét és a hozzájuk tartozó kódszámokat, és követi az említett rendszer számozási sorrendjét. Minden szerződő fél kötelezettséget vállal arra is, hogy alkalmazza a HR általános értelmezési szabályait, valamint a HR áruosztályainak, árucsoportjainak és alszámainak valamennyi megjegyzését, és nem módosítja az utóbbiak hatályát.
A HR magyarázó megjegyzések
A 8703 vámtarifaszámhoz fűzött HR magyarázó megjegyzés így szól:
„E vtsz. alá tartoznak a különböző típusú, személyszállításra tervezett gépjárművek (beleértve a kétéltű gépjárműveket is); nem tartoznak ide azonban a 8702 vtsz. alá tartozó gépjárművek. Az ide tartozó járművek motorja bármilyen típusú lehet (belső égésű dugattyús motor, elektromotor, gázturbina, stb.).
Szintén e vtsz. alá tartoznak az egyszerű szerkezetű, egészen könnyű, háromkerekű járművek, úgymint:
–
olyan járművek, amelyeket motorkerékpár motorral és kerekekkel, stb. szereltek fel, amelyek mechanikus szerkezete megfelel a hagyományos gépkocsi jellemzőinek, rendelkezik gépkocsi típusú kormányrendszerrel vagy hátramenettel és differenciálművel látták el;
–
olyan járművek, amelyeket T alakú alvázra szereltek, melynek két hátsó kerekét külön akkumulátorral működtetett elektromotorok hajtják. Ezeket a járműveket általában egy központi váltórúddal vezérlik, ez a vezető számára a hajtókerekekre történő differenciált forgatónyomaték alkalmazásával vagy elsőkerék‑vezérléssel lehetővé teszi az indítást, a gyorsítást, lassítást, a megállást és a hátramenetet, valamint a jobbra vagy balra kanyarodást.
A fent leírt jellemzőkkel rendelkező háromkerekű járművek a 8704 vtsz. alá tartoznak, amennyiben áruk szállítására tervezték őket.
Az e vtsz. alá tartozó járművek lehetnek kerekes vagy lánctalpas típusúak.
Szintén e vtsz. alá tartoznak:
(1)
Gépkocsik (pl. limuzinok, taxik, sport– és versenyautók).
(2)
Különleges szállító járművek, mint például mentőautók, rabszállító kocsik és halottaskocsik.
[…]
(4)
Speciálisan havon való közlekedésre tervezett járművek (pl. hójáró autó).
(5)
Golfautók és hasonló járművek.
(6)
Négykerekű motoros jármű csőből készült alvázzal, gépkocsi jellegű (azaz Ackerman‑elven működő) kormányrendszerrel.
Ezen vtsz. alkalmazásában, a »kombi típusú gépkocsi« olyan maximum kilenc ülőhelyes járművet jelent (beleértve a vezetőt is), amelynek a belső része szerkezeti változtatás nélkül használható személyek és áruk szállítására is.
Egyes gépjárműveknek az e vtsz. alá történő osztályozását néhány olyan jellemző alapján lehet elvégezni, amelyek arra utalnak, hogy a járműveket elsősorban személyek szállítására tervezték és nem áruszállításra (8704 vtsz.). Ezek a jellemzők különösen az olyan gépjárművek áruosztályozásánál hasznosak, melyek bruttó tömege általában 5 tonnánál kisebb és egységes zárt belső tere magában foglal egy, a vezető és az utasok szállítására szolgáló részt, illetve egy másikat, amely személyek és áru szállítására egyaránt szolgálhat. Ebbe a kategóriába tartoznak a mindennapi életben többcélú járműveknek nevezett gépjárművek (például a »van« [furgon] típusú járművek, szabadidős terepjárók, egyes pick‑up típusú járművek). Az alábbi jellemzők mutatják az ezen vtsz. alá osztályozható járművekre általánosan alkalmazható konstrukciós jellemzőket:
(a)
Állandó ülések biztonsági berendezésekkel (pl. biztonsági övvel vagy annak rögzítéséhez szükséges rögzítési pontokkal és szerelvényekkel) valamennyi személy részére vagy a vezető és az elől ülő utasok mögötti hátsó részben állandó rögzítési pontok és szerelvények ülések és biztonsági berendezések rögzítésére. Az ilyen ülések lehetnek állandóak, felhajthatóak, a rögzítési pontokról kivehetők vagy összecsukhatók;
(b)
Hátsó ablakok a két oldalfalon;
(c)
Ablakos toló‑, oldalra vagy felfelé nyíló ajtó vagy ajtók az oldalfalakon vagy hátul;
(d)
Állandó fal vagy elválasztó hiánya a vezető és az elől ülő utasok számára szolgáló terület, valamint a hátsó, mind személyek mind áruk szállítására használható térség között;
(e)
Kényelmi berendezések és igényes belső kivitel és felszereltség a járműnek az utasok szállítására szolgáló területtel összefüggő teljes belső terében (pl. szőnyegpadló, szellőzés, belső világítás, hamutartók).
A vásári szórakozásoknál használt különleges járművek, pl. »dodzsem« autók a 9508 vtsz. alá tartoznak.”
A 8704 vámtarifaszámhoz fűzött HR magyarázat a következőképen szól:
„Elsősorban a következők tartoznak ide:
Közönséges tehergépkocsi és »van« (furgon) (lapos, vízhatlan ponyvával fedett, zárt, stb.); mindenfajta áruszállító kocsi és bútorszállító kocsi; tehergépkocsi önműködő kiürítőszerkezettel (billenő platós kocsik, stb.); tartálykocsi (szivattyúval ellátva is); hűtő‑ vagy szigetelt tehergépkocsi; rekeszes tehergépkocsi savas ballonok, butánnal töltött hengerek, stb. szállítására; lehajtható vázú, nagy teljesítményű tehergépkocsi rakodótérrel, tartályok, emelő‑ vagy kotró szerkezetek, elektromos transzformátorok, stb. szállítására; tehergépkocsi speciálisan friss beton szállítására tervezve, kivéve a 8705 vtsz. alá tartozó betonkeverő kocsit; hulladékgyűjtők, rakodó, sűrítő, nedvesítő, stb. szerkezettel ellátva is.
Szintén e vtsz. alá tartoznak az egyszerű szerkezetű, egészen könnyű, háromkerekű járművek, úgymint:
–
olyan járművek, amelyeket motorkerékpár motorral és kerekekkel, stb. szereltek fel, amelyek mechanikus szerkezete megfelel a hagyományos gépkocsi jellemzőinek, rendelkezik gépkocsi típusú kormányrendszerrel vagy hátramenettel és differenciálművel látták el;
–
olyan járművek, amelyeket T alakú alvázra szereltek, melynek két hátsó kerekét külön akkumulátorral működtetett elektromotorok hajtják. Ezeket a járműveket általában egy központi váltórúddal vezérlik, ez a vezető számára a hajtókerekekre történő differenciált forgatónyomaték alkalmazásával vagy elsőkerék‑vezérléssel lehetővé teszi az indítást, a gyorsítást, lassítást, a megállást és a hátramenetet, valamint a jobbra vagy balra kanyarodást.
A fent leírt jellemzőkkel rendelkező háromkerekű járművek a 8703 vtsz. alá tartoznak, amennyiben elsősorban személyszállítására tervezték őket.
Egyes gépjárműveknek az e vtsz. alá történő osztályozását néhány olyan jellemző alapján lehet elvégezni, amelyek arra utalnak, hogy a járműveket inkább áruszállításra tervezték, mint személyek szállítására (8703 vtsz.). Ezek a jellemzők különösen az olyan gépjárművek áruosztályozásánál hasznosak, melyek bruttó tömege általában 5 tonnánál kisebb, amelyeknek általában áruszállításra használt elkülönített zárt hátsó raktere vagy nyitott hátsó platója van, de hátul lehet bennük biztonsági öv, rögzítési pont vagy utaskényelmi berendezés nélküli ülőpad, amely teljesen az oldalfalra hajtható, hogy a teljes hátsó rakteret áruszállításra lehessen használni. Ebbe a kategóriába tartoznak a mindennapi életben »többcélú« járműveknek nevezett gépjárművek (például a »van« [furgon] típusú járművek, egyes szabadidős gépjárművek és pick‑up típusú járművek). Az alábbi jellemzők mutatják az ezen vtsz. alá osztályozható járművekre általánosan alkalmazható konstrukciós jellemzőket:
(a)
Biztonsági eszközök (pl. biztonsági öv vagy annak rögzítéséhez szükséges rögzítési pont és szerelvény) vagy az utasok kényelmét szolgáló berendezések nélküli ülőpadok a vezető és az elől ülő utasok mögötti hátsó térben. (a) Ezek az ülések rendszerint felhajthatók vagy összecsukhatók, hogy lehetővé váljon teljes egészében áruszállításra használni (»van« [furgon] típusú járműveknél) a hátsó teret vagy (a pick‑up típusú járművek esetében) a különálló platót;
(b)
Elkülönített fülke a vezető és utasok számára és elkülönített nyitott plató oldalfalakkal és lehajtható hátsó fallal (pick‑up típusú jármű);
(c)
Hátsó ablakok hiánya a két oldalfalon; a rakomány be‑, illetve kirakására szolgáló, a rakodótér oldalfalain vagy hátulján elhelyezett ablak nélküli toló, oldalra vagy felfelé nyíló ajtó, vagy ajtók (»van« típusú jármű);
(d)
Állandó fal vagy elválasztó a vezető és az elől ülő utasok számára szolgáló terület, valamint a hátsó térség között;
(e)
Kényelmi berendezések és igényes belső kivitel és felszereltség hiánya a járműnek az utasok szállítására szolgáló területtel összefüggő rakterében (pl. szőnyegpadló, szellőzés, belső világítás, hamutartók). […]”
A 8705 vámtarifaszámhoz fűzött HR magyarázó megjegyzés így szól:
„E vtsz. alá tartoznak a különlegesen szerkesztett vagy illesztett különböző olyan szerkezetekkel felszerelt gépjárművek, amelyek lehetővé teszik, hogy azok bizonyos, nem szállító tevékenységet végezzenek, azaz e vtsz. alá tartozó járművek elsődleges célja nem személy vagy áruk szállítása.
Ide tartoznak:
(1)
Autómentők (műszaki segélykocsik), amelyek teherkocsi‑alvázból állnak, padozattal vagy anélkül, emelőszerkezettel ellátva pl. nem forgó darukkal, bakokkal, csigákkal vagy csörlőkkel, amelyeket az elromlott gépjárművek emelésére és vontatására terveztek.
(2)
Motoros szivattyúk, általában a gépjármű motorjával meghajtott szivattyúval (pl. tűzoltókocsik).
(3)
Teherkocsik, létrákkal vagy emelhető állással felszerelve, felső vezeték, utcai világítás, stb. karbantartására; teherkocsik szabályozható karokkal és emelvénnyel (»kamerakocsik«) filmezéshez vagy televíziós munkákhoz.
(4)
Teherkocsik, amelyeket utcák, csatornák, repülőtéri kifutópályák, stb. tisztítására használnak (pl. seprők, locsolók, locsolóseprők és emésztőgödör ürítők).
(5)
Hóekék és hófúvók beépített szerkezettel, azaz kizárólag hó eltakarításra épített és általában a gépjármű motorjával vagy külön motorral meghajtott kotrókkal, forgólapátokkal, stb. ellátott járművek.
Bármilyen típusú, cserélhető hóeke vagy hófúvó készülék sohasem tartozik ide (8430 vtsz.), még a járműre szerelve bemutatva sem.
(6)
Bármilyen permetező kocsi, fűtőkészülékkel is, kátránynak vagy sódernek a kiszórására, mezőgazdasági használatra, stb.
(7)
Darus kocsik, amelyek áruszállításra nem használhatók, egy gépjármű alvázra tartósan rászerelt vezetőfülkéből és egy forgódaruból állnak. Az önrakodó szerkezettel ellátott teherkocsik azonban nem tartoznak ide (8704 vtsz.).
(8)
Fúrótoronnyal felszerelt mobilgépkocsik (azaz ezek darusszerelvénnyel, csörlővel és a fúráshoz szükséges más szerkezettel stb.‑vel ellátott tehergépkocsik). […]”
A KN
A 2658/87 rendelettel bevezetett KN a HR‑en alapul, amelynek átveszi annak hat számjegyű vámtarifaszámait és vámtarifaalszámait, fenntartva a hetedik és nyolcadik számjegyet a KN‑alszámok részére.
A 2000. január 31‑i 254/2000/EK tanácsi rendelettel (
HL 2000. L 28., 16. o.
; magyar nyelvű különkiadás 2. fejezet, 9. kötet, 357. o.) módosított 2658/87 rendelet 12. cikke (1) bekezdésének megfelelően az Európai Bizottság minden évben rendelettel elfogadja a Kombinált Nómenklatúra egységes szerkezetű változatát a vámtételekkel együtt, amint az az Európai Unió Tanácsa vagy a Bizottság által elfogadott intézkedésekből következik. Ezt a rendeletet a következő év január 1‑jétől kell alkalmazni.
Az alapügy 2013. év folyamán megvalósuló tényállására a KN 927/2012 végrehajtási rendeletben meghatározott változata alkalmazandó.
A KN értelmezésére vonatkozó általános szabályok, amelyek a KN első része I. szakaszának A. címe alatt találhatók, a következőképpen rendelkeznek:
„Az áruknak a [KN‑be] történő besorolására a következő elvek az irányadók.
(1)
Az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címe csak a hivatkozások megkönnyítésére szolgál; jogi szempontból az áruk besorolását a vámtarifaszámokban szereplő árumegnevezések és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó megjegyzések alapján, valamint – ha az adott vámtarifaszám vagy megjegyzés eltérően nem rendelkezik – a következő rendelkezések alapján kell meghatározni.
[…]
(6)
A vámtarifaszámok alszámai alá történő árubesorolást a vámtarifaalszámok szövegében foglalt árumegnevezések, az azokhoz kapcsolódó esetleges alszámos megjegyzések, valamint a fenti általános szabályok megfelelő alkalmazásával kell meghatározni azzal, hogy csak azonos szintű vámtarifaalszámok hasonlíthatók össze. E szabály értelmében a vonatkozó áruosztályhoz és árucsoporthoz tartozó megjegyzéseket is alkalmazni kell, feltéve, hogy azok ellentétes rendelkezést nem tartalmaznak.”
A KN „Vámtarifa” című második részében található többek között a „Járművek, légi járművek, vízi járművek és szállítás céljára szolgáló felszerelések” címet viselő XVII. áruosztályt. Ezen áruosztály tartalmazza a „Járművek és ezek alkatrészei és tartozékai, a vasúti vagy villamosvasúti sínhez kötött járművek kivételével” című, 87. árucsoportot, amelyben szerepel a 8703, 8704 és 8705 vámtarifaszám. E vámtarifaszámok így szólnak:
„8703
Gépkocsi és más gépjármű, elsősorban személyszállításra tervezett (a 8702 vtsz. alá tartozó kivételével), beleértve a kombi típusú gépkocsit és a versenyautót is:
[…]
Áruszállító gépjármű:
[…]
Különleges célra szolgáló gépjármű, a kizárólag személy‑ vagy áruszállításra tervezett kivételével (pl. műszaki segélykocsi, darus kocsi, tűzoltókocsi, betonkeverő kocsi, utcaseprő autó, locsolóautó, mozgó műhelykocsi, mozgó röntgenkocsi)
[…]”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
2013. augusztus 20‑án a Pilato kötelező érvényű tarifális felvilágosítás iránti kérelmet nyújtott be a vámhivatalhoz, annak érdekében, hogy egy dízelmotorral felszerelt halottaskocsit a KN 87049000 alszáma, vagyis az „[á]ruszállító gépjármű[vek]” alá soroljanak be.
A kérelemben a járművet a következők szerint írták le:
„Gázolaj meghajtású halottaskocsi. A gépjármű jellemzői:
1)
elkülönített vezetőfülke;
2)
elválasztó a vezetőfülke és a hátsó rész között;
3)
a hátsó részben a koporsó ki‑ és berakását lehetővé tévő emelhető ajtó;
4)
a koporsó és más tárolók rakodását és rögzítését lehetővé tévő speciális berendezések;
5)
2143 cm
hengerűrtartalom;
6)
a gépjármű méretei: hosszúsága 5,990 m, szélessége 1,870 m”.
2013. december 2‑i határozatában a vámhivatal megadta a kért, kötelező érvényű tarifális felvilágosítást, és az érintett halottaskocsit a KN 87033290 vámtarifaalszáma alá, vagyis a „[g]épkocsi és más gépjármű, elsősorban személyszállításra tervezett (a 8702 vtsz. alá tartozó kivételével), beleértve a kombi típusú gépkocsit és a versenyautót is” közé sorolta be.
2014. február 26‑án a Pilato keresetet nyújtott be a Commissione tributaria provinciale di Roma (római megyei adóügyi bíróság, Olaszország) előtt, amely 2016. május 19‑i ítéletében helyt adott e keresetnek. E bíróság többek között megállapította, hogy az említett halottaskocsi nem rendelkezett olyan szerkezeti jellemzőkkel, amelyeket a HR magyarázó megjegyzések az elsősorban személyszállításra tervezett járműveknek tulajdonítanak, hanem épp ellenkezőleg, az áruszállító járműveknek tulajdonított szerkezeti tulajdonságok jellemezték.
2017. január 13‑án a vámhivatal fellebbezést nyújtott be ezen ítélettel szemben a Commissione tributaria regionale del Lazióhoz (lazioi tartományi adóügyi bíróság, Olaszország). Különösen arra hivatkozott, hogy a KN 8703 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzés magában foglalja az olyan „[k]ülönleges szállító járművek[et] [is], mint mentőautók, rabszállító kocsik és halottaskocsik”.
E bíróság hangsúlyozza egyrészt, hogy a KN 8703 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzés magában foglalja többek között a különleges szállító járműveket, mint például a mentőautókat, a rabszállító kocsikat és halottaskocsikat, valamint azokat a „többcélú járművek[et]”, amelyek „egységes zárt belső tere magában foglal egy, a vezető és az utasok szállítására szolgáló részt, illetve egy másikat, amely személyek és áru szállítására egyaránt szolgálhat”. E tekintetben rámutat, annak ellenére, hogy a halottaskocsik kifejezetten szerepelnek a KN 8703 vámtarifaszáma alá tartozó járművek között, e járművek szerkezeti és objektív jellemzői nem felelnek meg a HR magyarázó megjegyzésben megjelölteknek. Így a halottaskocsik nem rendelkeznek egy, a vezető és az utasok számára fenntartott részből, valamint egy személy‑ vagy áruszállításra használható másik részből álló egyetlen zárt térrel, mivel éppen ellenkezőleg, egy higiéniai és egészségügyi indokokból rögzített és teljesen záró elválasztót szerelnek fel, amely elválasztja a vezetőfülkét a hátsó tértől.
Másrészt az említett bíróság megállapítja, hogy a KN 8704 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzés az e vámtarifaszám alá tartozó járművek általános konstrukciós jellemzőiként konkrétan megjelöli az állandó falat vagy elválasztót a vezetőfülke és a hátsó rész között, valamint a hátsó ablakok hiányát a két oldalfalon. E jellemzők láthatóan teljesen megfelelnek a halottaskocsik jellemzőinek.
Következésképpen a kérdést előterjesztő bíróság úgy véli, hogy a halottaskocsiknak a KN 8703 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzésben való kifejezett említése ellentétes azokkal az objektív követelményekkel, amelyeknek e gépjárműveknek meg kell felelniük ahhoz, hogy az említett vámtarifaszám alá tartozzanak. Mivel a HR magyarázó megjegyzések nem kötelező erejűek, a halottaskocsik KN 8704 vámtarifaszáma alá való besorolásra nem zárható ki.
E körülmények között a Commissione tributaria regionale del Lazio (lazioi tartományi adóügyi bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a [KN 8704] vámtarifaszámát, hogy az alá tartoznak a halottaskocsik? Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett eme kérdésre adandó nemleges válasz esetén a [KN 8705] vagy pedig a [KN 8703] vámtarifaszáma alá kell‑e besorolni a halottaskocsikat?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az olyan halottaskocsit, mint amely az alapeljárás tárgyát képezi, személyszállító járműként a KN 8703 vámtarifaszáma alá, áruszállításra tervezett járműként a KN 8704 vámtarifaszáma alá, vagy különleges célra szolgáló járműként – a kizárólag személy‑ vagy áruszállításra tervezett kivételével – a KN 8705 vámtarifaszáma alá kell‑e besorolni.
Annak érdekében, hogy a kérdést előterjesztő bíróság számára hasznos választ lehessen adni, először is hangsúlyozni kell, hogy egyrészt – amint az a jelen ítélet 11. pontjából kitűnik – a KN értelmezésére vonatkozó általános szabályok előírják, hogy az áruk besorolását a vámtarifaszámok megnevezései és az azokhoz kapcsolódó, az áruosztályokhoz, illetve az árucsoportokhoz tartozó megjegyzések alapján kell meghatározni, mivel az áruosztályok, árucsoportok és árualcsoportok címeit csak jelzésértékűeknek kell tekinteni.
Másrészt a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a jogbiztonság és az ellenőrzések elősegítése érdekében az áruk tarifális besorolásának meghatározó feltételeit általában az áruk objektív jellemzői és tulajdonságai között kell keresni, amint azokat a KN vámtarifaszáma és az áruosztályok, illetve árucsoportok megjegyzései meghatározzák (2014. június 12‑iLukoyl Neftohim Burgas ítélet,
C‑330/13
,
EU:C:2014:1757
,
34.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Ezenfelül valamely termékek rendeltetése a besorolás objektív szempontját képezheti, amennyiben az szorosan az említett termékhez tartozik, amely kötődést a termék objektív jellemzői és tulajdonságai alapján kell értékelni (2007. december 6‑iVan Landeghem ítélet,
C‑486/06
,
EU:C:2007:762
,
24.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Végül fel kell idézni, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a Bizottság által a KN és a WCO által a HR tekintetében megfogalmazott magyarázó megjegyzések fontos eligazítást nyújtanak az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezéséhez, mindazonáltal nem rendelkeznek kötelező hatállyal. Másfelől, habár nincs kötelező hatálya a WCO azon véleményeinek, amelyekben valamely árut a HR alá sorol, mégis olyan fontos tényezőnek minősülnek, amelyek az említett termék KN alá történő besorolásakor befolyásolják az egyes vámtarifaszámok tartalmának értelmezését (2007. december 6‑iVan Landeghem ítélet,
C‑486/06
,
EU:C:2007:762
,
25.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A Pilato azt állítja, hogy a halottaskocsikat a KN 8704 vámtarifaszáma alá kell besorolni, mivel azok hasonló jellemzőkkel bírnak, mint az áruszállító járművekkel kapcsolatos HR magyarázó megjegyzésben megemlített jellemzők, míg az olasz kormány és a Bizottság úgy véli, hogy a KN 8703 vámtarifaszáma alá kell besorolni azokat.
Magából a KN 8703, 8704 és 8705 vámtarifaszáma címéből kitűnik, hogy az első az általában személyszállításra szolgáló szállítóeszközöket foglalja magában, a második az áruszállító eszközöket érinti, a harmadik pedig a különleges célra szolgáló olyan szállítóeszközökre vonatkozik, amelyeket főszabály szerint nem személy‑ vagy áruszállításra terveztek.
Ezenkívül a 8703 vámtarifaszám „Gépkocsi és más gépjármű, elsősorban személyszállításra tervezett” fordulata szerint az említett gépjárművek besorolásánál azok fő rendeltetése a döntő. A „tervezett” kifejezés használatából következik – és amint azt a jelen ítélet 25. pontjában hivatkozott állandó ítélkezési gyakorlat megerősíti –, hogy az alapeljárás tárgyát képező jármű fő rendeltetése a döntő, amelynek szorosan kapcsolódnia kell e járműhöz. Ezt a rendeltetést e jármű általános megjelenése és az említett jármű jellemzőinek összessége – amelyből annak lényeges tulajdonsága adódik – határozza meg (2007. december 6‑iVan Landeghem ítélet,
C‑486/06
,
EU:C:2007:762
,
27.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
A jelen ügyben az alapeljárás tárgyát képező jármű jelen ítélet 14. pontjában szereplő leírására tekintettel a halottaskocsit kifejezetten a holttesteket tartalmazó koporsók szállítására építik és szerelik fel. E tekintetben, ahogy azt az olasz kormány és a Bizottság megállapítja, az emberi test, még ha élettelen is, nem hasonlítható az önmagában kereskedelmi ügyletek tárgyát képező áruhoz. A halottaskocsik fő rendeltetése tehát a személyszállítás.
Az ilyen értelmezés összhangban van a KN 8703 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzés egészének olvasatából.
E megjegyzés ugyanis az ötödik bekezdésében kifejtetten megemlíti, hogy „[s]zintén e vtsz. alá tartoznak: […] [k]ülönleges szállító járművek, mint mentőautók, rabszállító kocsik és halottaskocsik”. Az említett megjegyzéseknek csupán a hetedik bekezdése tartalmazza azt, hogy „[e]gyes gépjárműveknek az e vtsz. alá történő osztályozását néhány olyan jellemző alapján lehet elvégezni, amelyek arra utalnak, hogy a járműveket elsősorban személyek szállítására tervezték és nem áruszállításra”, és hogy „[e]bbe a kategóriába tartoznak a mindennapi életben többcélú járműveknek nevezett gépjárművek”. E bekezdés ezt követően felsorol több, az e vámtarifaszám alá tartozó járművekre általánosan alkalmazható konstrukciós jellemzőt.
Ebből következik, hogy az említett magyarázó megjegyzés elsőként kifejezetten megemlíti a KN 8703 vámtarifaszáma alá tartozó járműveket további pontosítás nélkül. Másodikként leírja – ahogy az a szövegéből kitűnik – azon jellemzőket, amelyek lehetővé teszik azon járművek meghatározását, amelyek besorolása kérdéses, és megjelöli, hogy e járművek fő rendeltetése a személyszállítás. Harmadikként e megjegyzés felsorolja azon konstrukciós jellemzőket, amelyekkel az elsősorban személyszállításra tervezett járművek általánosságban rendelkeznek.
Így a versenyautók, a hójáró autók vagy a golfautók, amelyeket az említett magyarázó megjegyzés ötödik bekezdése kifejezetten megemlít az (1), (4) és (5) pontjában, a KN 8703 vámtarifaszáma alá tartoznak, jóllehet főszabály szerint nincs ablakos toló‑, oldalra vagy felfelé nyíló ajtajuk, vagy ajtajuk az oldalfalakon vagy hátul, e jellemzők az említett megjegyzés hetedik bekezdése szerint olyan konstrukciós jellemzők, amelyekkel a KN 8703 vámtarifaszáma alá tartozó, elsősorban személyszállításra tervezett járművek általában rendelkeznek.
Ezen elemzés alkalmazható az olyan különleges szállító járművekre, mint a mentőautók és a halottaskocsik, amelyeket a KN 8703 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzés ötödik bekezdésének (2) pontja megemlít, jóllehet azokban általában megtalálható a vezetőnek szánt első rész és a hordágy vagy koporsó szállítására szánt hátsó tér közötti állandó elválasztó, amely jellemzővel e magyarázó megjegyzés hetedik bekezdése értelmében az elsősorban személyszállításra tervezett járművek általában nem rendelkeznek.
Ez alapján az a körülmény, hogy az említett magyarázó megjegyzés nem nyújt semmilyen felvilágosítást azon konstrukciós jellemzőkről, amelyekkel az ott felsorolt különleges szállító járműveknek rendelkezniük kell, azt vonja maga után, hogy a halottaskocsikat a KN 8703 vámtarifaszáma alá kell besorolni, és nem szükséges, hogy más sajátos jellemzőkkel bírjanak.
E megállapítást nem vonja kétségbe a Pilato által felhozott azon érvelés, amely szerint a halottaskocsikat a KN 8704 vámtarifaszáma alá kellene besorolni amiatt, hogy azok hasonló jellemzőkkel bírnak, mint az e vámtarifaszám alá tartozó áruszállító gépjárművekkel kapcsolatos HR magyarázó megjegyzésben megemlített jellemzők.
Egyrészt ugyanis – ahogy az a jelen ítélet 32–36. pontjából kitűnik – az a körülmény, hogy a halottaskocsik nem rendelkeznek a KN 8703 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzésben felsorolt konstrukciós jellemzőkkel, nem releváns azok tarifális besorolása szempontjából, mivel a KN 8703 vámtarifaszáma alá tartoznak a személyszállításra szánt járművek, jóllehet nem rendelkeznek olyan konstrukciós jellemzőkkel, amelyekkel az e vámtarifaszám alá tartozó járművek általában rendelkeznek.
Másrészt meg kell állapítani, hogy néhány olyan konstrukciós jellemző, amelyekkel az áruszállító járművek általában rendelkeznek, és amelyeket a KN 8704 vámtarifaszámához fűzött HR magyarázó megjegyzés negyedik bekezdésének (a)–(e) pontja sorol fel, nem vonatkozik a halottaskocsikra. Nem vonatkozik tehát rá az, hogy van elkülönített nyitott platója oldalfalakkal és lehajtható hátsó fallal és nincs hátsó ablaka a két oldalfalon.
Egyébiránt az olyan halottaskocsi, mint amely az alapeljárás tárgyát képezi, nem sorolható a KN 8705 vámtarifaszáma alá, amely „[k]ülönleges célra szolgáló gépjármű, a kizárólag személy‑ vagy áruszállításra tervezett kivételével” címet viseli. Ahogy ugyanis az magából e vámtarifaszám szövegéből kiderül, az az alá tartozó járművek fő rendeltetése nem a személyszállítás, és nem is az áruszállítás.
A fenti megállapítások összességére tekintettel a feltett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a KN‑t úgy kell értelmezni, hogy az olyan halottaskocsit, mint amely az alapeljárás tárgyát képezi, a KN 8703 vámtarifaszáma alá kell besorolni.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (tizedik tanács) a következőképpen határozott:

A vám‑ és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23‑i 2658/87/EGK tanácsi rendeletnek a 2012. október 9‑i 927/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelettel módosított I. mellékletében szereplő Kombinált Nómenklatúrát úgy kell értelmezni, hogy az olyan halottaskocsit, mint amely az alapeljárás tárgyát képezi, e Kombinált Nómenklatúra 8703 vámtarifaszáma alá kell besorolni.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: olasz.