CELEX: 62015CJ0651
Pritožba
Uredba (ES) št. 1907/2006 (REACH)
Člen 58(2)
Avtorizacija
Snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost
Izjema
Uredba, ki spreminja Prilogo XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006
Vključitev kromovega trioksida v seznam snovi, za katere je potrebna avtorizacija

Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) in drugih 185 pritožnikov, katerih imena so navedena v Prilogi I k tej sodbi (v nadaljevanju skupaj: VECCO in drugi) s pritožbo predlagajo razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 25. septembra 2015, VECCO in drugi/Komisija, (T‑360/13, v nadaljevanju: izpodbijana sodba,
EU:T:2015:695
), s katero je to sodišče zavrnilo njihovo tožbo za razglasitev delne ničnosti Uredbe Komisije (EU) št. 348/2013 z dne 17. aprila 2013 o spremembi Priloge XIV k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) (
UL 2013, L 108, str. 1
).
Pravni okvir
Člen 1 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES (
UL 2006, L 396, str. 1
), kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 (
UL 2008, L 353, str. 1
) (v nadaljevanju: Uredba REACH), z naslovom „Cilji in obseg“ v odstavku 1 določa:
„Namen te uredbe je zagotoviti visoko raven zaščite zdravja ljudi in okolja, vključno z alternativnimi metodami ocene nevarnosti snovi, kot tudi prosti pretok snovi na notranjem trgu ob pospeševanju konkurenčnosti in inovacij.“
Člen 55 Uredbe REACH določa:
„Namen tega naslova je, da se zagotovi dobro delovanje notranjega trga ter hkrati, da se tveganja, izhajajoča iz snovi, ki so vzrok za veliko zaskrbljenost, ustrezno nadzirajo in da se te snovi postopno zamenjajo z ustreznimi alternativnimi snovmi ali tehnologijami, kjer so te ekonomsko in tehnično izvedljive. Vsi proizvajalci, uvozniki in nadaljnji uporabniki, ki prosijo za avtorizacijo, v ta namen preučijo, ali so na voljo druge alternative, ocenijo njihovo tveganje in ali je nadomestitev tehnično in ekonomsko izvedljiva.“
Člen 57 Uredbe REACH določa merila za vključitev snovi v Prilogo XIV k tej uredbi.
Člen 58 Uredbe REACH določa:
„1.   Odločitev o vključitvi snovi iz člena 57 v Prilogo XIV se sprejme v skladu s postopkom iz člena 133(4). Takšna odločitev mora za vsako snov vsebovati naslednje podatke:
(a)
podatke o snovi, kakor je določeno v oddelku 2 Priloge VI;
(b)
intrinzično(-e) lastnost(-i) snovi iz člena 57;
[…]
(d)
roke za preverjanje določenih uporab, če je ustrezno;
(e)
uporabe ali kategorije uporab, ki so izvzete iz zahtev avtorizacije, če obstajajo, in pogoje za takšne izjeme, če obstajajo.
2.   Uporabe ali kategorije uporab so lahko izvzete iz zahtev avtorizacije pod pogojem, da je na podlagi veljavne posebne zakonodaje Skupnosti, ki določa za uporabo snovi v zvezi z varovanjem zdravja ljudi ali okolja minimalne zahteve, tveganje pod primernim nadzorom. Pri določitvi takšnih izjem se upošteva zlasti sorazmernost tveganja za zdravje ljudi in okolje v zvezi z naravo snovi, kot na primer, ko se tveganje spreminja glede na fizično obliko.
[…]“
Členi od 60 do 64 Uredbe REACH se nanašajo na postopek izdaje avtorizacije.
Dejansko stanje
Iz točk od 1 do 9 izpodbijane sodbe izhaja, da je bil z Uredbo št. 348/2013 kromov trioksid vključen v Prilogo XIV k Uredbi REACH, pri tem pa ni bila določena nobena izjema na podlagi člena 58(2) te uredbe za nekatere uporabe ali kategorije uporab te snovi.
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
Družba VECCO in drugi so 8. julija 2013 vložili tožbo za razglasitev ničnosti Uredbe št. 348/2013. Splošno sodišče je z izpodbijano sodbo to tožbo zavrnilo ter družbi VECCO in drugim naložilo plačilo stroškov.
Predlogi strank pred Sodiščem
Družba VECCO in drugi Sodišču predlagajo, naj izpodbijano sodbo razveljavi in vsebinsko odloči o njihovi tožbi ali pa naj zadevo vrne v odločanje Splošnemu sodišču, da o njej vsebinsko odloči.
Evropska komisija Sodišču predlaga, naj pritožbo zavrne ter družbi VECCO in drugim naloži plačilo stroškov.
Francoska republika, ki ji je bila dovoljena intervencija v podporo predlogom Komisije, in Evropska agencija za kemikalije (ECHA), ki je bila intervenientka v podporo predlogom Komisije v postopku na prvi stopnji, Sodišču predlagata, naj pritožbo zavrne.
Pritožba
Družba VECCO in drugi navajajo tri pritožbene predloge. Prvi in drugi pritožbeni razlog se nanašata na kršitev člena 58(2) Uredbe REACH. Tretji pritožbeni razlog se nanaša na napako pri presoji. Drugi in tretji pritožbeni razlog se navajata podredno, če bi Sodišče odločilo, da je prvi pritožbeni razlog utemeljen.
Prvi pritožbeni razlog: kršitev člena 58(2) Uredbe REACH
Trditve strank
Prvi pritožbeni razlog se nanaša na točke od 28 do 53 izpodbijane sodbe, v katerih je Splošno sodišče odločilo, da niti Direktiva Sveta 98/24/ES z dne 7. aprila 1998 o varovanju zdravja in zagotavljanju varnosti delavcev pred tveganji zaradi izpostavljenosti kemičnim dejavnikom pri delu (štirinajsta posebna direktiva v smislu člena 16(1) Direktive 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 3, str. 279) niti Direktiva 2004/37/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varovanju delavcev pred nevarnostmi zaradi izpostavljenosti rakotvornim ali mutagenim snovem pri delu (šesta posebna direktiva v skladu s členom 16(1) Direktive Sveta 89/391/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 5, str. 35) ne predstavljata „posebne zakonodaje Skupnosti“, ki določa „minimalne zahteve“ v smislu člena 58(2) Uredbe REACH. Družba VECCO in drugi Splošnemu sodišču očitajo, da je to določbo napačno razlagalo.
Splošno sodišče naj bi v točkah od 40 do 44 in od 50 do 53 izpodbijane sodbe s tem, da je omejilo obseg izjeme, določene v členu 58(2) Uredbe REACH, le na instrumente sekundarnega prava, ki se nanašajo na določene izrecno poimenovane snovi, napačno uporabilo pravo.
Družba VECCO in drugi menijo, da se izjema, ki je določena v členu 58(2) Uredbe REACH, ne uporablja za snovi, ampak za uporabe teh snovi. Torej naj ne bi bilo nujno, da so zadevne snovi izrecno navedene v zadevni zakonodaji. Družba VECCO in drugi v zvezi s tem poudarjajo, da je ECHA v dokumentu z naslovom „Priprava tretjega projekta glede priporočila snovi, ki se vključijo v Prilogo XIV – Splošni pristop“ v zvezi s tem navedla, da uporabe, ki spadajo pod izjemo, vključujejo med drugim klasifikacijo nevarnosti snovi (rakotvorna, mutagena ali strupena za razmnoževanje). V nasprotju s tem, kar naj bi Splošno sodišče odločilo v točki 41 izpodbijane sodbe, naj ta razlaga ne bi resno ogrozila cilja in delovanja Uredbe REACH.
Družba VECCO in drugi trdijo, da je cilj člena 58(2) Uredbe REACH, da se že prej ugotovi, ali zakonodaja Unije zadostuje za zagotovitev učinkovitega nadzorovanja tveganja. Tri merila, ki jih določa ta določba in ki se nanašajo na obstoj „posebne zakonodaje Skupnosti“, ki določa „minimalne zahteve“, ki vodijo k temu, „da je tveganje pod primernim nadzorom“, bi bilo treba torej glede na ta namen obravnavati skupaj, ne pa ločeno, kot naj bi to storilo Splošno sodišče.
Družba VECCO in drugi menijo, da bi moralo Splošno sodišče v skladu s pravilno razlago člena 58(2) Uredbe REACH najprej preučiti, ali sta Direktivi 98/24 in 2004/37 „posebni“ za zadevno uporabo kromovega trioksida v industriji obdelave površin in galvanizacije, nato, če sta, ugotoviti, ali ta obstoječa zakonodaja določa „minimalne zahteve“, in nazadnje preveriti, ali te minimalne zahteve zadostujejo za učinkovito nadzorovanje tveganj.
Glede prvega merila, določenega v členu 58(2) Uredbe REACH v zvezi z obstojem „posebne“ zakonodaje Unije, družba VECCO in drugi ocenjujejo, da je to merilo izpolnjeno, ker so uporaba ali kategorije uporab, za katere se zahteva izjema, in sicer proces premazovanja ali galvanizacije, pri katerih se uporablja kromov trioksid, uporabe, ki jih določata Direktiva 98/24 in – zaradi uvrstitve te snovi kot rakotvorne – tudi Direktiva 2004/37.
Glede drugega merila, navedenega v tej določbi, družba VECCO in drugi menijo, da je Splošno sodišče v točkah 37 in 43 izpodbijane sodbe sicer naštelo „minimalne zahteve“, določene v direktivah 98/24 in 2004/37. Vendar pa naj ne bi ocenilo, ali je konkretno s temi zahtevami mogoče učinkovito nadzorovati tveganja za zaposlene v industriji premazovanja in galvanizacije.
Sodišče naj bi v točki 40 izpodbijane sodbe napačno menilo, da Direktiva 98/24 določa le splošni okvir za obveznosti delodajalcev, ki delavce izpostavljajo tveganjem, ki izhajajo iz uporabe kemikalij. Splošno sodišče naj bi poleg tega v točki 44 izpodbijane sodbe menilo, da za Direktivo 98/24, ker ne določa maksimalne vrednosti za izpostavljenost zadevni snovi na delovnem mestu, ni mogoče šteti, da vsebuje „minimalne zahteve“ v smislu člena 58(2) Uredbe REACH.
Družba VECCO in drugi menijo, da določitev maksimalnih vrednosti glede izpostavljenosti na delovnem mestu ni niti edina niti najboljša metoda nadzorovanja tveganj, ki izhajajo iz uporabe kemikalij. Neobstoj teh maksimalnih vrednosti za kromov trioksid naj ne bi zadostoval za to, da bi se štelo, da direktivi ne določata „minimalnih zahtev“ v smislu člena 58(2) Uredbe REACH.
Družba VECCO in drugi glede relativnega merila učinkovitega nadzorovanja tveganj grajajo točko 64 izpodbijane sodbe, v kateri je Splošno sodišče ocenilo, da je nemogoče preveriti, ali je bilo to merilo izpolnjeno zaradi neobstoja posebne zakonodaje Skupnosti, ki določa minimalne zahteve. Ta „površinska“ razlaga naj pravno ne bi upoštevala skupnega cilja iz člena 58(2) Uredbe REACH in v bistvu vseh dokazov, predloženih v razpravah kot dokaz, da tveganja, ki so jim izpostavljeni delavci v industriji površinskih premazov in galvanizacije, povezana z uporabo kromovega trioksida, zakonodaja Unije učinkovito nadzoruje.
Komisija zavrača razlago družbe VECCO in drugih, v skladu s katero se člen 58(2) Uredbe REACH uporablja za uporabe, ne pa za snovi. Ta institucija potrjuje preudarke Splošnega sodišča, da ni bilo nujno preučiti uporab, ki jih zajemata direktivi 98/24 in 2004/37, ker ti direktivi nista posebna zakonodaja za kromov trioksid.
ECHA se pridružuje argumentaciji Komisije. Zakonodajalec naj ne bi predvidel avtomatičnih izjem od mehanizma avtorizacije za vse uporabe, ki jih zajemata direktivi 98/24 in 2004/37.
Enakega mnenja je Francoska republika, ki ocenjuje, da direktivi 98/24 in 2004/37 nista posebna zakonodaja Skupnosti, ki določa minimalne zahteve glede zaščite zdravja ljudi ali okolja pri uporabi snovi v smislu člena 58(2) Uredbe REACH.
Presoja Sodišča
Pri odgovoru na ta prvi pritožbeni razlog je treba spomniti na kontekst, v katerem se uporablja ureditev izjeme iz člena 58(2) Uredbe REACH.
V zvezi s tem iz člena 1(1) Uredbe REACH izhaja, da želi ta zagotoviti visoko stopnjo zaščite zdravja ljudi ali okolja, vključno z alternativnimi metodami ocene nevarnosti snovi, ter prosti pretok snovi na notranjem trgu ob pospeševanju konkurenčnosti in inovacij. Zato navedena uredba vzpostavlja celovit sistem nadzora nad kemikalijami vključno z njihovo registracijo, evalvacijo, avtorizacijo in morebitnim omejevanjem njihove uporabe (glej med drugim sodbo z dne 15. marca 2017, Polynt/ECHA,
C‑323/15 P
,
EU:C:2017:207
, točka
).
Kot je med drugim poudarjeno v uvodnih izjavah 69 in 70 Uredbe REACH, ta uredba posebno pozornost namenja tako imenovanim snovem, ki vzbujajo „veliko zaskrbljenost“. Za te snovi namreč velja postopek avtorizacije, ki je določen v naslovu VII te uredbe. Iz člena 55 navedene uredbe je razvidno, da je namen tega postopka avtorizacije, „da se zagotovi dobro delovanje notranjega trga ter hkrati, da se tveganja, izhajajoča iz snovi, ki so vzrok za veliko zaskrbljenost, ustrezno nadzirajo in da se te snovi postopno zamenjajo z ustreznimi alternativnimi snovmi ali tehnologijami, kjer so te ekonomsko in tehnično izvedljive“ (glej med drugim sodbo z dne 15. marca 2017, Polynt/ECHA,
C‑323/15 P
,
EU:C:2017:207
, točka
).
Prvi korak tega postopka avtorizacije je postopek identifikacije snovi, ki so vzrok za veliko zaskrbljenost, na podlagi meril iz člena 57 Uredbe REACH. Drugi korak je vključitev teh snovi na seznam snovi, ki so predmet avtorizacije, ki tvori poglavje XIV te uredbe, tretji in zadnji korak pa se nanaša na postopek, na podlagi katerega glede na okoliščine primera pride do avtorizacije snovi, ki je vzrok za veliko zaskrbljenost (glej med drugim sodbo z dne 15. marca 2017, Polynt/ECHA,
C‑323/15 P
,
EU:C:2017:207
, točka
).
Za zagotovitev skladnosti med postopkom avtorizacije, določenim v naslovu VII Uredbe REACH, ter drugimi zakoni in predpisi Unije, ki so namenjeni varovanju zdravja ljudi ali okolja pred tveganji, ki nastanejo pri uporabi kemikalij, člen 58(2) te uredbe dopušča, da se nekatere uporabe ali kategorije uporab izvzamejo iz obveznosti avtorizacije, „pod pogojem, da je na podlagi veljavne posebne zakonodaje Skupnosti, ki določa za uporabo snovi v zvezi z varovanjem zdravja ljudi ali okolja minimalne zahteve, tveganje pod primernim nadzorom“.
Iz te določbe jasno izhaja, da se nekatere uporabe ali kategorije uporab snovi, ki je vzrok za veliko zaskrbljenost, lahko izvzamejo iz zahtev avtorizacije, če sta izpolnjena dva pogoja. Ta pogoja sta, prvič, obstoj „veljavne posebne zakonodaje Skupnosti, ki določa za uporabo snovi v zvezi z varovanjem zdravja ljudi ali okolja minimalne zahteve“, in drugič, da je glede na to zakonodajo „tveganje pod ustreznim nadzorom“. Iz jasnega besedila te določbe izhaja tudi, da sta ta pogoja kumulativna, zato – kot je Splošno sodišče v bistvu odločilo v točkah 32 in 64 izpodbijane sodbe – se izjema ne prizna, če le eden od teh pogojev ni izpolnjen.
Poleg tega je treba to določbo, ker gre za odstopanje, razlagati ozko.
Glede vprašanja, ali se direktivi 98/24 in 2004/37 nanašata na prvega od teh pogojev, je treba ugotoviti, ali je ti direktivi mogoče šteti za posebno zakonodajo, ki določa minimalne zahteve glede varstva zdravja ljudi ali okolja v primeru uporabe snovi.
V skladu z ustaljeno sodno prakso je treba pomen in obseg izraza „posebna zakonodaja“, ki ga Uredba REACH ne opredeljuje, določiti glede na njegov običajni pomen v vsakdanjem jeziku, pri čemer je treba upoštevati kontekst, v katerem se uporablja, in cilje, ki jim sledi ureditev, katere del je (glej po analogiji sodbo z dne 24. junija 2015, Hotel Sava Rogaška,
C‑207/14
,
EU:C:2015:414
, točka
in navedena sodna praksa).
Običajni pomen pridevnika „poseben“ se v vsakdanjem jeziku nanaša na posebnost neke vrste, na njeno značilnost, zaradi katere se razlikuje od drugih vrst, in je lahko tudi nasprotje od splošnega. V tem običajnem pomenu je izraz „posebna zakonodaja“, ki se uporablja v členu 58(2) Uredbe REACH, treba razlagati v tem smislu, da se nanaša vsaj na vsako direktivo ali uredbo, ki določa posebna pravila za zadevno snov. Ta izraz je treba razumeti nasprotno od zakonodaje, ki ureja bodisi skupino snovi bodisi kategorijo uporab, določenih na splošno in abstraktno.
Družba VECCO in drugi pa menijo, da je izjema, določena v členu 58(2) Uredbe REACH, namenjena uporabam ali kategorijam uporab, in ne snovem. Zato naj bi bilo treba pri ugotavljanju, ali se ta izjema uporablja, namesto preverjanja, ali je zadevna snov izrecno navedena v zadevni zakonodaji, preveriti, ali ta zakonodaja v praksi omogoča, da se učinkovito nadzorujejo tveganja v zvezi z obravnavanimi uporabami ali kategorijami uporab te snovi. Splošno sodišče naj bi torej s tem, da je odločilo, da direktivi 98/24 in 2004/37 nista posebna zakonodaja, ki določa minimalne zahteve, ker ti direktivi ne omenjata izrecno kromovega trioksida, napačno uporabilo pravo.
V zvezi s tem je sicer res, da se prvi stavek člena 58(2) Uredbe REACH ne nanaša na pojem snovi, ampak le na uporabo ali kategorijo uporab, vendar mehanizem izjeme zajema neločljivo povezavo med snovjo in njeno uporabo ali kategorijo uporab.
Namen Uredbe REACH je, kot izhaja iz njenega naslova in splošne sistematike, regulacija snovi. Sistem avtorizacije iz naslova VII te uredbe se nanaša natančneje na snovi, za katere se zaradi njihovih intrinzičnih lastnostih šteje, da zbujajo veliko zaskrbljenost, in ki jih je zato treba dolgoročno nadomestiti.
Kot izhaja iz člena 55 te uredbe, je te snovi mogoče dati na trg le na podlagi avtorizacije, s katero se želi zagotoviti, da se tveganja uporabe te snovi učinkovito nadzorujejo. Zato je treba za avtorizacijo na podlagi člena 60 te uredbe prej izvesti presojo tveganj pod pogoji, določenimi v členu 64 te uredbe.
Poleg tega mora odločitev o vključitvi snovi v Prilogo XIV k Uredbi REACH v skladu s členom 58(1)(e) te uredbe med drugim vsebovati uporabe ali kategorije uporab, ki so izvzete iz obveznosti avtorizacije, če obstajajo, in pogoje za takšne izjeme, če obstajajo.
Poleg tega, kot je v bistvu pravilno navedlo Splošno sodišče v točkah 41 in 44 izpodbijane sodbe, bi razlaga člena 58(2) Uredbe REACH, ki jo podajajo družba VECCO in drugi, med drugim privedla do tega, da bi bilo treba vsako rakotvorno snov iz kategorije I ali II nujno izvzeti iz obveznosti avtorizacije za njeno poklicno uporabo, saj namreč Direktiva 2004/37 ureja to vrsto uporabe za vse rakotvorne snovi. Taka razlaga ni v skladu niti z besedilom niti z namenom sistema avtorizacije, določenega v naslovu VII Uredbe REACH, kar zadeva snovi, ki so vzrok za veliko zaskrbljenost, kot so rakotvorne snovi iz kategorije I ali II.
Zato v tem primeru Splošno sodišče s tem, da je pravilno ugotovilo, da direktivi 98/24 in 2004/37 ne vsebujeta nobene določbe za kromov trioksid, ki bi določala minimalne zahteve glede varstva zdravja ljudi ali okolja, če se ta snov uporabi, ni napačno uporabilo prava, ko je na podlagi razlogov, navedenih v točkah od 37 do 45 izpodbijane sodbe, presodilo, da ti direktivi nista „posebna zakonodaja“ v smislu člena 58(2) Uredbe REACH. Splošno sodišče je torej lahko v točki 63 izpodbijane sodbe upravičeno ugotovilo, da prvi od dveh pogojev iz te določbe ni bil izpolnjen, in tako v točki 66 izpodbijane sodbe obrazložilo zavrnitev tožbenega razloga glede kršitve člena 58(2) Uredbe REACH.
Iz tega izhaja, da je treba prvi pritožbeni razlog le iz tega razloga zavrniti kot neutemeljen.
Drugi in tretji pritožbeni razlog sta se navajala podredno, če bi bilo prvemu pritožbenemu razlogu ugodeno. Ker je Sodišče prvi pritožbeni razlog zavrnilo, je treba drugi in tretji pritožbeni razlog zavreči kot brezpredmetna.
Stroški
Člen 184(2) Poslovnika Sodišča določa, da če pritožba ni utemeljena, Sodišče odloči o stroških. V skladu s členom 138(1) navedenega poslovnika, ki se uporablja za pritožbeni postopek na podlagi člena 184(1) istega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
Člen 140(1) Poslovnika Sodišča, ki se na podlagi člena 184(1) tega poslovnika uporablja za pritožbeni postopek, določa, da države članice in institucije, ki so intervenirale v postopku, nosijo svoje stroške.
Poleg tega lahko Sodišče v skladu s členom 184(4) tega poslovnika intervenientu na prvi stopnji, ki je sodeloval v pisnem ali ustnem delu postopka pred Sodiščem, naloži, da nosi svoje stroške.
Ker je Komisija predlagala, naj se družbi VECCO in drugim naloži plačilo stroškov, in ker ti s svojimi pritožbenimi razlogi niso uspeli, poleg svojih stroškov nosijo stroške, ki jih je priglasila Komisija.
Francoska republika, intervenientka v pritožbenem postopku, nosi svoje stroške.
ECHA, intervenientka na prvi stopnji, nosi svoje stroške.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

1.
Pritožba se zavrne.

2.
Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-Verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO) in drugi pritožniki, katerih imena so navedena v Prilogi I k tej sodbi, poleg svojih stroškov nosijo tudi stroške, ki jih je priglasila Evropska komisija.

3.
Francoska republika in Evropska agencija za kemikalije (ECHA) nosita svoje stroške.

Podpisi
PRILOGA I
Seznam pritožnikov
Verein zur Wahrung von Einsatz und Nutzung von Chromtrioxid und anderen Chrom-VI-Verbindungen in der Oberflächentechnik eV (VECCO)
s sedežem v Memmingenu (Nemčija),
Adolf Krämer GmbH & Co. KG
s sedežem v Ulmu (Nemčija),
AgO Argentum GmbH Oberflächenveredelung
s sedežem v Nürembergu (Nemčija),
Alfred Kruse GmbH Metallveredelungen
s sedežem v Langenfeldu (Nemčija),
AL-Oberflächenveredelungsgesellschaft mbH
s sedežem v Wuppertalu (Nemčija),
Anke GmbH & Co. KG Oberflächentechnik
s sedežem v Essnu (Nemčija),
ATC Armoloy Technology Coatings GmbH & Co. KG
s sedežem v Mosbachu (Nemčija),
August Schröder GmbH & Co. KG Oberflächenveredelung
s sedežem v Hemerju (Nemčija),
August Sure KG
s sedežem v Lüdenscheidu (Nemčija),
Baaske Oberflächenveredelung GmbH
s sedežem v Wuppertalu,
Hartchrom-Beck GmbH
s sedežem v Güglingenu (Nemčija),
Bredt GmbH
s sedežem v Meschedeju (Nemčija),
Breidert Galvanic GmbH
s sedežem v Darmstadtu (Nemčija),
Chrom-Müller Metallveredelung GmbH
s sedežem v Oberndorf am Neckarju (Nemčija),
Chrom-Schmitt GmbH & Co. KG
s sedežem v Baden-Badnu (Nemčija),
C. Hübner GmbH
s sedežem v Marktoberdorfu (Nemčija),
C. W. Albert GmbH & Co. KG
s sedežem v Hemer-Bredenbruchu (Nemčija),
Detlef Bingen GmbH
s sedežem v Langenfeldu,
Dittes Oberflächentechnik GmbH
s sedežem v Kelternu (Nemčija),
Duralloy Süd GmbH
s sedežem v Villingen-Schwenningenu (Nemčija),
Durochrom-Bogatzki
s sedežem v Oberndorf am Neckarju,
Metallveredelung Emil Weiß GmbH & Co. KG
s sedežem v Mitwitzu (Nemčija),
Ewald Siodla Metallveredelungsgesellschaft mbH
s sedežem v Wittnu (Nemčija),
Flügel CSS GmbH & Co. KG
s sedežem v Solingenu (Nemčija),
Fritz Zehnle Galvanische Anstalt, Inh. Gerd Joos eK
s sedežem v Tribergu (Nemčija),
Galvanoform Gesellschaft für Galvanoplastik mbH
s sedežem v Lahru (Nemčija),
Galvano Herbert Geske eK
s sedežem v Solingenu,
Galvanotechnik Friedrich Holst GmbH
s sedežem v Hamburgu (Nemčija),
Galvano Weis, Weis GmbH & Co., Galvanische Werkstätte KG
s sedežem v Emmeringu (Nemčija),
gebr. böge Metallveredelungs GmbH
s sedežem v Hamburgu,
Hans Giesbert GmbH & Co. KG
s sedežem v Mömbrisu (Nemčija),
Groz-Beckert KG
s sedežem v Albstadtu (Nemčija),
GTW GmbH
s sedežem v Werlu (Nemčija),
GWC Coating GmbH
s sedežem v Villingen-Schwenningenu,
Hartchrom Beuthel GmbH
s sedežem v Schwelmu (Nemčija),
Hartchrom Erb GmbH
s sedežem v Weiterstadtu (Nemčija),
Hartchrom GmbH
s sedežem v Karlsruheju (Nemčija),
Hartchrom GmbH Werner Kreuz
s sedežem v Blumbergu (Nemčija),
Hartchrom Schoch GmbH
s sedežem v Sternenfelsu (Nemčija),
Hartchrom Teikuro Automotive GmbH
s sedežem v Sternenfelsu,
Heine Optotechnik GmbH & Co. KG
s sedežem v Herrschingu (Nemčija),
Heinrich Schnarr GmbH Metallveredlungswerk
s sedežem v Mainaschaffu (Nemčija),
Heinrich Schulte Söhne GmbH & Co. KG
s sedežem v Arnsbergu (Nemčija),
Heinz Daurer und Söhne GmbH & Co. KG Metall-Veredelung-Lampertheim
s sedežem v Lampertheimu (Nemčija),
Helmut Gossmann Metallveredelungs-GmbH
s sedežem v Goldbachu (Nemčija),
Henry Gevekoth GmbH
s sedežem v Hamburgu,
Heyer GmbH Oberflächentechnik
s sedežem v Lübecku (Nemčija),
HFJ Galvano Kiel GmbH
s sedežem v Kielu (Nemčija),
Hueck Engraving GmbH & Co. KG
s sedežem v Viersnu (Nemčija),
Imhof Hartchrom GmbH
s sedežem v Karlstadtu (Nemčija),
Johannes Jander GmbH & Co. KG Metalloberflächenveredelung
s sedežem v Iserlohnu (Nemčija),
Johann Maffei GmbH & Co. KG
s sedežem v Iserlohn-Simmernu (Nemčija),
Kesseböhmer Beschlagsysteme GmbH & Co. KG
s sedežem v Bad Essnu (Nemčija),
Knipex-Werk C. Gustav Putsch KG
s sedežem v Wuppertalu,
Kreft & Röhrig GmbH
s sedežem v Troisdorf-Friedrich-Wilhelms Hütteju (Nemčija),
Kriebel Metallveredelung GmbH
s sedežem v Kirschfurtu (Nemčija),
LKS Kronenberger GmbH Metallveredlungswerk
s sedežem v Seligenstadtu (Nemčija),
Kunststofftechnik Bernt GmbH
s sedežem v Kaufbeurnu (Nemčija),
L B – Oberflächentechnik GmbH
s sedežem v Wuppertalu,
Linder Metallveredelungsgesellschaft mbH
s sedežem v Albstadtu (Nemčija),
Metallisierwerk Peter Schreiber GmbH
s sedežem v Düsseldorfu (Nemčija),
Montanhydraulik GmbH
s sedežem v Holzwickedeju (Nemčija),
Morex SpA
s sedežem v Crespano del Grappi (Italija),
Motoren-Sauer Instandsetzungs-GmbH
s sedežem v Hösbachu (Nemčija),
MSC/Copperflow Ltd
s sedežem v Boltonu, Greater Manchester (Združeno kraljestvo),
Neumeister Hydraulik GmbH
s sedežem v Neuenstadt am Kochru (Nemčija),
Nießer Metallveredelung GmbH
s sedežem v Röthenbach an der Pegnitzu (Nemčija),
Norddeutsche Hartchrom GmbH & Co. KG
s sedežem v Ganderkeseeju (Nemčija),
Oberflächenzentrum Elz GmbH
s sedežem v Limburgu (Nemčija),
OK Oberflächenveredelung GmbH & Co. KG
s sedežem v Sundernu (Nemčija),
OTH Oberflächentechnik Hagen GmbH & Co. KG
s sedežem v Hagnu (Nemčija),
OT Oberflächentechnik GmbH & Co. KG
s sedežem v Schwerinu (Nemčija),
Präzisionsgalvanik GmbH Wolfen
s sedežem v Bitterfeld-Wolfnu (Nemčija),
Rahrbach GmbH
s sedežem v Heiligenhausu (Nemčija),
Rudolf Clauss GmbH & Co. KG Metallveredlung
s sedežem v Mülheim an der Ruhru (Nemčija),
Rudolf Jatzke Galvanik-Hartchrom Günter Holthöfer GmbH & Co. KG
s sedežem v Bielefeldu (Nemčija),
Schaeffler Technologies AG & Co. KG
s sedežem v Herzogenaurachu (Nemčija),
Scherer GmbH
s sedežem v Haslach im Kinzigtalu (Nemčija),
Schmitz Hydraulikzylinder GmbH
s sedežem v Büttelbornu (Nemčija),
Schnarr Metallveredlung GmbH
s sedežem v Waiblingenu (Nemčija),
Schornberg Galvanik GmbH
s sedežem v Lippstadtu (Nemčija),
Robert Schrubstock GmbH & Co. KG
s sedežem v Velbertu (Nemčija),
Schulte Hartchrom GmbH
s sedežem v Arnsbergu,
Schwing GmbH
s sedežem v Sankt Stefan im Lavanttalu (Avstrija),
Silit-Werke GmbH & Co. KG
s sedežem v Riedlingenu (Nemčija),
Steinbach & Vollmann GmbH & Co. KG
s sedežem v Heiligenhausu,
Strötzel Oberflächentechnik GmbH & Co. KG
s sedežem v Hildesheimu (Nemčija),
Süss Oberflächentechnik GmbH
s sedežem v Wetzlarju (Nemčija),
Thoma Metallveredelung GmbH
s sedežem v Heimertingenu (Nemčija),
Viemetall Viersener Metallveredlung Pottel GmbH & Co. KG
s sedežem v Viersnu (Nemčija),
Walzen-Service-Center GmbH
s sedežem v Oberhausnu (Nemčija),
Wavec GmbH
s sedežem v Eisenhüttenstadtu (Nemčija),
Wilhelm Bauer GmbH & Co. KG
s sedežem v Hannovru (Nemčija),
Willy Remscheid Galvanische Anstalt GmbH
s sedežem v Solingenu,
Willy Remscheid Kunststofftechnik GmbH
s sedežem v Velbertu,
Wiotec, Inhaber Udo Wilmes eK
s sedežem v Enseju (Nemčija),
Wissing Hartchrom GmbH
s sedežem v Lohmarju (Nemčija),
alfi GmbH Isoliergefäße, Metall- und Haushaltswaren
s sedežem v Wertheimu (Nemčija),
BIA Kunststoff- und Galvanotechnik GmbH & Co. KG
s sedežem v Solingenu,
Siegfried Boner eK
s sedežem v Villingen-Schwenningenu,
Bruchmühlbacher Galvanotechnik (BG) GmbH
s sedežem v Bruchmühlbach-Miesauu (Nemčija),
C + C Krug GmbH
s sedežem v Velbertu,
Collini GmbH
s sedežem v Apergu (Nemčija),
Collini Gesellschaft mbH
s sedežem v Hohenemsu (Avstrija),
Collini GmbH
s sedežem v Marchtrenku (Avstrija),
ColliniWien GmbH
s sedežem na Dunaju (Avstrija),
Federal-Mogul TP Europe GmbH & Co KG
s sedežem v Burscheidu (Nemčija),
Fischer GmbH & Co. surface technologies KG
s sedežem v Katzenelnbognu (Nemčija),
Friederici Oberflächenveredlung GmbH
s sedežem v Iserlohnu,
Galvano Wittenstein GmbH
s sedežem v Solingenu,
Gedore-Werkzeugfabrik GmbH & Co. KG
s sedežem v Remscheidu (Nemčija),
Gerhardi Kunststofftechnik GmbH
s sedežem v Lüdenscheidu,
Gosma – Werkzeugfabrik und Metallveredelung Weber GmbH
s sedežem v Gosheimu (Nemčija),
Hartchrom-Meuter Ernst Meuter GmbH & Co. KG
s sedežem v Solingenu,
Hartchrom Spezialbeschichtung Winter GmbH
s sedežem v Treunu (Nemčija),
Hasler AG, Aluminiumveredlung
s sedežem v Turgiju (Švica),
Hartchrom Haslinger Oberflächentechnik GmbH
s sedežem v Linzu (Avstrija),
Hentschel Harteloxal GmbH & Co. KG
s sedežem v Schorndorfu (Nemčija),
Kammin Metallveredelung KG
s sedežem v Friesenheimu (Nemčija),
Karl-Heinz Bauer GmbH Galvanische Anstalt
s sedežem v Ispringenu (Nemčija),
Maschinenfabrik KBA-Mödling AG
s sedežem v Maria Enzersdorfu (Avstrija),
Albert Kißling Galvanische Werke GmbH
s sedežem v Neusäßu (Nemčija),
KME Nemčija GmbH & Co. KG
s sedežem v Osnabrücku (Nemčija),
Lahner KG
s sedežem v Brunn am Gebirgeju (Avstrija),
Liebherr-Aerospace Lindenberg GmbH
s sedežem v Lindenbergu (Nemčija),
MTU Aero Engines AG
s sedežem v Münchnu (Nemčija),
MTU Maintenance Hannover GmbH
s sedežem v Langenhagnu (Nemčija),
Münze Österreich AG
s sedežem na Dunaju,
Nehlsen-BWB Flugzeug-Galvanik Dresden GmbH & Co. KG
s sedežem v Dresdnu (Nemčija),
Orbis Will GmbH + Co. KG
s sedežem v Ahausu (Nemčija),
Riag Oberflächentechnik AG
s sedežem v Wängiju (Švica),
Franz Rieger Metallveredlung
s sedežem v Steinheim am Albuchu (Nemčija),
Saxonia Galvanik GmbH
s sedežem v Halsbrückeju (Nemčija),
Schweizer Galvanotechnic GmbH & Co. KG
s sedežem v Heilbronnu (Nemčija),
G. Schwepper Beschlag GmbH & Co
s sedežem v Heiligenhausu,
R. Spitzke Oberflächen- und Galvanotechnik GmbH & Co. KG
s sedežem v Barsbüttlu (Nemčija),
Stahl Judenburg GmbH
s sedežem v Judenburgu (Avstrija),
VTK Veredelungstechnik Krieglach GmbH
s sedežem v Krieglachu (Avstrija),
STI Surface Technologies International Holding AG
s sedežem v Steinachu (Švica),
Witech GmbH
s sedežem v Remscheidu,
Kurt Zecher GmbH
s sedežem v Paderbornu (Nemčija),
De Martin AG, Metallveredelung
s sedežem v Wängiju,
Hattler & Sohn GmbH
s sedežem v Villingen-Schwenningenu,
Alfacrom 2000 Srl
s sedežem v Fiume Venetu (Italija),
F.LLI Angelini Sud Srl
s sedežem v Arzanu (Italija),
Bertola Srl
s sedežem v Mareneju (Italija),
Bugli Srl
s sedežem v Scandicciju (Italija),
Burello Srl
s sedežem v Pavii di Udine (Italija),
Galvanica CMB Di Bittante Franco EC Snc
s sedežem v Scorzéju (Italija),
Casprini Gruppo Industriale SpA
s sedežem v Cavrilii (Italija),
CFG Rettifiche Srl
s sedežem v Argenti (Italija),
CIL – Cromatura e Rettifica Srl
s sedežem v Esineju (Italija),
Cromatura Dura Srl
s sedežem v Lozzi (Italija),
Cromital Srl
s sedežem v Parmi (Italija),
Cromoflesch Di Bolletta Giuseppe & C. Snc
s sedežem v Salzanu (Italija),
Cromogalante Srl
s sedežem v Padovi (Italija),
Cromotrevigiana Srl
s sedežem v Ponzano Venetu (Italija),
Elezinco Srl
s sedežem v Castelfidardu (Italija),
Galvanica Nobili Srl
s sedežem v Marano sul Panaru (Italija),
Galvanotecnica Vignati Srl
s sedežem v Canegrateju (Italija),
Galvitek Srl
s sedežem v Veroni (Italija),
Gilardoni Vittorio Srl
s sedežem v Mandello del Lariu (Italija),
Industria Galvanica Dalla Torre Ermanno e Figli Srl
s sedežem v Villorbi (Italija),
La Galvanica Trentina Srl
s sedežem v Roveretu (Italija),
Nicros Srl
s sedežem v Coneglianu (Italija),
OCM Di Liboà Mauro & C. Snc
s sedežem v Mondovìju (Italija),
Rubinetterie Zazzeri SpA
s sedežem v Incisa Valdarnu (Italija),
Silga SpA
s sedežem v Castelfidarnu (Italija),
Surcromo Di Suttora Marco
s sedežem v Pieve Emanueleju (Italija),
Tobaldini SpA
s sedežem v Altavilla Vicentini (Italija),
Tre Albi SNC Di Trentin Silvano Bittante Mario & Albanese Giancarlo
s sedežem v Vedelagu (Italija),
Adolf Boos GmbH & Co. KG
s sedežem v Iserlohnu,
Henkel Beiz- und Elektropoliertechnik GmbH & Co. KG
s sedežem v Waidhofnu an der Thaya (Avstrija),
Saueressig GmbH & Co. KG
s sedežem v Vrednu (Nemčija),
Saueressig Polska sp. z o.o
. s sedežem v Tarnowu Podgórneju (Poljska),
Wetzel GmbH
s sedežem v Grenzach-Wyhlnu (Nemčija),
Wetzel sp. z o.o
. s sedežem v Duchnówu (Poljska),
Apex Cylinders Ltd
s sedežem v Bristolu (Združeno kraljestvo),
Federal-Mogul Burscheid GmbH
s sedežem v Burscheidu,
Federal-Mogul Friedberg GmbH
s sedežem v Friedbergu (Nemčija),
Federal-Mogul Vermögensverwaltungs-GmbH
s sedežem v Burscheidu,
Federal-Mogul Operations Francija SAS
s sedežem v Saint-Jean-de-la-Ruellu (Francija),
Dietmar Schrick GmbH
s sedežem v Solingenu,
Cromatura Dalla Torre Sergio Snc Di Dalla Torre Sergio EC
s sedežem v Breda di Tiaveju (Italija),
Hartchromwerk Brunner AG
s sedežem v Sankt Gallnu (Švica),
Schulz Hartchrom GmbH
s sedežem v Hamburgu.
PRILOGA II
Seznam intervenientk na prvi stopnji
Evropska agencije za kemikalije (ECHA),
Assogalvanica
s sedežem v Padovi (Italija),
Ecometal
s sedežem v Trevisu (Italija),
Comité européen pour le traitement de surface (CETS)
s sedežem v Leuvnu (Belgija),
Österreichische Gesellschaft für Oberflächentechnik (AOT)
s sedežem na Dunaju,
Surface Engineering Association (SEA)
s sedežem v Birminghamu (Združeno kraljestvo),
Zentralverband Oberflächentechnik eV (ZVO)
s sedežem v Hildnu (Nemčija),
Eco-Chim Galvanotecnica di Antoniazzi G. & C. Snc
s sedežem v Codognèju (Italija),
Heiche Oberflächentechnik GmbH
s sedežem v Schwaigernu (Nemčija),
Schwäbische Härtetechnik Ulm GmbH & Co. KG
s sedežem v Ulmu,
Trattamento superfici metalliche Srl (TSM)
s sedežem v Schiu (Italija),
Aros Hydraulik GmbH
s sedežem v Memmingenu,
Berndorf Band GmbH
s sedežem v Berndorfu (Avstrija),
Eberhard Derichs Maschinen- und Apparatebau GmbH
s sedežem v Krefeldu (Nemčija),
Friedrich Fausel Metalldrückerei
s sedežem v Herrlingenu (Nemčija),
Goldhofer AG
s sedežem v Memmingenu,
Heidelberger Druckmaschinen AG
s sedežem v Heidelbergu (Nemčija),
Huhtamaki Flexible Packaging Nemčija GmbH & Co. KG
s sedežem v Ronsbergu (Nemčija),
ITW Automotive Products GmbH
s sedežem v Hodenhagnu (Nemčija),
Josef Van Baal GmbH
s sedežem v Krefeldu,
Kleinvoigtsberger Elektrobauelemente GmbH
s sedežem v Großschirmi (Nemčija),
Kniggendorf & Kögler GmbH
s sedežem v Laatznu (Nemčija),
Liebherr-Components Kirchdorf GmbH
s sedežem v Kirchdorfu (Nemčija),
Max Hilscher GmbH
s sedežem v Dornstadtu (Nemčija),
Mora Metrology GmbH
s sedežem v Aschaffenburgu (Nemčija),
Norsystec – Nohra-System-Technik GmbH
s sedežem v Nohri (Nemčija),
Otto Littmann Maschinenfabrik – Präzisionsmechanik GmbH
s sedežem v Hamburgu,
Provertha Connectors Cables & Solutions GmbH
s sedežem v Pforzheimu (Nemčija),
Roland Merz
, stanujoč v Ober-Ramstadtu (Nemčija),
Schwing-Stetter Baumaschinen GmbH
s sedežem na Dunaju,
SML Maschinengesellschaft mbH
s sedežem v Lenzingu (Avstrija),
ThyssenKrupp Steel Europe AG
s sedežem v Duisburgu (Nemčija),
Windmöller & Hölscher KG
s sedežem v Lengerichu (Nemčija).
(
*1
)	Jezik postopka: angleščina.