CELEX: 62017CJ0670
Pritožba
Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad (EKUJS)
Usmerjevalni oddelek
Zmanjšanje finančne pomoči
Uredba (ES) št. 1260/1999
Operativni program
Finančni popravki
Člen 39
Pravna podlaga
Prehodne določbe

Helenska republika s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 19. septembra 2017, Grčija/Komisija (T‑327/15, neobjavljena, v nadaljevanju: izpodbijana sodba,
EU:T:2017:631
), s katero je to sodišče zavrnilo njeno tožbo za razglasitev ničnosti Izvedbenega sklepa Komisije C(2015) 1936 final z dne 25. marca 2015 o finančnih popravkih za podporo iz Usmerjevalnega oddelka EKUJS za operativni program CCI 2000GR061PO021 (Grčija – cilj 1 – obnova podeželja) (v nadaljevanju: sporni sklep).
Pravni okvir
Uredba (ES) št. 1260/1999
Uredba Sveta (ES) št. 1260/1999 z dne 21. junija 1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 31) v členu 39, naslovljenem „Finančni popravki“, določa:
„1.   Države članice so odgovorne predvsem za raziskavo nepravilnosti, ukrepanje ob dokazu večje spremembe, ki vpliva na naravo ali pogoje za izvajanje ali nadzor pomoči, in za izvedbo potrebnih finančnih popravkov.
Država članica izvede zahtevane finančne popravke v zvezi s posamezno ali sistemsko nepravilnostjo. Popravki, ki jih izvede država članica, preklicujejo celoten ali delni prispevek Skupnosti. Sredstva skladov Skupnosti, sproščena na ta način, lahko država članica ponovno uporabi za zadevno pomoč v skladu z določbami, ki se opredelijo na podlagi člena 53(2).
2.   Če po končanju potrebnega preverjanja Komisija ugotovi, da:
(a)
država članica ni izpolnila svojih obveznosti po odstavku 1
ali
(b)
celotna aktivnost ali njen del ne upravičuje niti delnega niti celotnega prispevka iz skladov
ali
(c)
obstajajo hujše pomanjkljivosti v upravljalnih ali nadzornih sistemih, ki lahko vodijo v sistemske nepravilnosti,
Komisija odloži zadevna vmesna plačila in z navedbo svojih razlogov zahteva, da država članica predloži svoje pripombe, in kjer je primerno, v določenem časovnem obdobju izvede popravke.
Če država članica nasprotuje ugotovitvam Komisije, jo ta povabi na zaslišanje, v katerem se obe strani v sodelovanju, ki temelji na partnerstvu, trudita doseči dogovor o ugotovitvah in na njih temelječih sklepih.
3.   Na koncu obdobja, ki ga določi Komisija, lahko ta, če ni dosežen dogovor in država članica ne opravi popravkov in ob upoštevanju pripomb države članice, v treh mesecih odloči, da:
(a)
zmanjša plačilo na račun iz člena 32(2);
ali
(b)
izvede potrebne finančne popravke s preklicem celotnega ali delnega prispevka skladov za zadevno pomoč.
Komisija pri določanju zneska popravka v skladu z načelom sorazmernosti upošteva vrsto nepravilnosti ali spremembe ter obseg in finančne posledice pomanjkljivosti, ugotovljenih v upravljalnih ali nadzornih sistemih države članice.
Če ni sprejet sklep, da se stori bodisi (a) bodisi (b), odložitev vmesnih plačil takoj preneha.
4.   Vsak neupravičeno prejeti znesek, ki ga je treba povrniti, se vrne Komisiji skupaj z zamudnimi obrestmi.
5.   Ta člen se uporablja brez poseganja v člen 32.“
Uredba (ES) št. 1290/2005
Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 z dne 21. junija 2005 o financiranju skupne kmetijske politike (
UL 2005, L 209, str. 1
) v členu 40, naslovljenem „Odhodki Usmerjevalnega oddelka [Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS)]“, določa:
„1.   Komisija najkasneje do 31. decembra 2010 samodejno odstopi od prevzetih obveznosti za zneske, ki jih je Usmerjevalni oddelek EKUJS v smislu odločitve Komisije, sprejete med 1. januarjem 2000 in 31. decembrom 2006, namenil za financiranje dejavnosti razvoja podeželja in za katere Komisija ni prejela dokumentov, potrebnih za zaključek pomoči, do izteka roka za predložitev končnega poročila, pri čemer morajo države članice povrniti neupravičeno prejete zneske. Dokumenti, ki so potrebni za zaključek pomoči, so izjava o odhodkih v zvezi z izplačilom preostalega zneska, končno poročilo o izvršitvi ter izjava predvidena v členu 38(1)(f) [Uredbe št. 1260/1999].
2.   Zneski za dejavnosti ali programe, o katerih teče sodni postopek ali postopek upravne pritožbe, ki ima v skladu z nacionalno zakonodajo odložilni učinek, se izključijo iz izračuna zneska v zvezi s samodejnim prenehanjem prevzetih obveznosti, kot je določeno v odstavku 1.“
Uredba (ES) št. 1083/2006
Člen 1, naslovljen „Področje uporabe“, Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999 (
UL 2006, L 210, str. 25
) v prvem odstavku določa:
„Ta uredba določa splošna pravila, ki urejajo Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), Evropski socialni sklad (ESS) (v nadaljevanju ‚Strukturni skladi‘) in Kohezijski sklad, brez poseganja v posebne določbe iz [Uredbe (ES) št. 1080/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o Evropskem skladu za regionalni razvoj in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1783/1999 (
UL 2006, L 210, str. 1
), Uredbe (ES) št. 1081/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o Evropskem socialnem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1784/1999 (
UL 2006, L 210, str. 12
) in Uredbe Sveta (ES) št. 1084/2006 z dne 11. julija 2006 o ustanovitvi Kohezijskega sklada in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1164/94 (
UL 2006, L 210, str. 79
)].“
Člen 105 Uredbe št. 1083/2006, naslovljen „Prehodne določbe“, določa:
„1.   Ta uredba ne vpliva na nadaljevanje ali spremembo, vključno s popolnim ali delnim preklicem, pomoči, ki jo sofinancirajo Strukturni skladi, ali projekta, ki ga sofinancira Kohezijski sklad, in ju je odobrila Komisija na podlagi [Uredbe Sveta (EGS) št. 2052/88 z dne 24. junija 1988 o nalogah Strukturnih skladov in njihovi uspešnosti ter o koordiniranju njihovih aktivnosti med seboj in z aktivnostmi Evropske investicijske banke ter drugih obstoječih finančnih instrumentov (
UL 1988, L 185, str. 9
), Uredbe Sveta (EGS) št. 4253/88 z dne 19. decembra 1988 o določbah za izvajanje Uredbe št. 2052/88 glede koordinacije dejavnosti različnih strukturnih skladov med seboj ter z Evropsko investicijsko banko in drugimi obstoječimi finančnimi instrumenti (
UL 1988, L 374, str. 1
), Uredbe Sveta (ES) št. 1164/94 z dne 16. maja 1994 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 14, zvezek 1, str. 9) in Uredbe št. 1260/1999], ali na podlagi druge zakonodaje, ki se dne 31. decembra 2006 uporablja za to pomoč ali projekte, in ki se posledično še naprej uporablja za to pomoč ali projekte do njihove zaključitve.
2.   Komisija ob sprejemanju odločitve o operativnih programih upošteva vsako pomoč, ki jo sofinancirajo Strukturni skladi, ali vsak projekt, ki ga sofinancira Kohezijski sklad, in sta ju Svet ali Komisija že odobrila pred začetkom veljavnosti te uredbe in ima finančne posledice v obdobju, ki ga zajemajo ti operativni programi.
3.   Z odstopanjem od člena 31(2), 32(4) in 37(1) [Uredbe št. 1260/1999] Komisija delne zneske obveznosti za pomoč, ki jo sofinancira ESRR ali ESS in ki jo je odobrila med 1. januarjem 2000 in 31. decembrom 2006, in za katere potrjeni izkaz o dejansko plačanih izdatkih, končno poročilo o izvajanju in izjava iz člena 38(1)(f) navedene uredbe Komisiji niso bili poslani v 15 mesecih po končnem datumu upravičenosti izdatkov, določenem v sklepu o dodelitvi prispevka iz skladov, samodejno razveljavi najpozneje 6 mesecev po navedenem roku, kar terja povračilo neupravičeno izplačanih zneskov.
Zneski iz projektov ali programov, ki so bili začasno ustavljeni zaradi sodnih postopkov ali upravnih pritožb z odložilnim učinkom, se ne upoštevajo pri računanju zneska za samodejno prenehanje obveznosti.“
Člen 107 Uredbe št. 1083/2006, naslovljen „Razveljavitev“, določa:
„Brez poseganja v določbe iz člena 105(1) te uredbe se [Uredba št. 1260/1999] razveljavi s 1. januarjem 2007.
Sklicevanje na razveljavljeno uredbo se šteje kot sklicevanje na to uredbo.“
Uredba (EU) št. 1303/2013
Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe št. 1083/2006 (
UL 2013, L 347, str. 320
) v členu 152, naslovljenem „Prehodne določbe“, določa:
„1.   Ta uredba ne vpliva na nadaljevanje ali spremembo, vključno s popolnim ali delnim preklicem podpore, ki jo Komisija odobri na podlagi [Uredbe št. 1083/2006] ali katere koli druge zakonodaje, ki se uporablja za navedeno podporo 31. decembra 2013. Ta uredba ali druga taka veljavna zakonodaja se posledično po 31. decembru 2013 naprej uporablja za to podporo ali zadevne operacije do njihovega zaključka. Za namene tega odstavka podpor[a] zajema operativne programe in velike projekte.
2.   Zahtevki za podporo, predloženi ali odobreni v okviru [Uredbe št. 1083/2006], ostajajo veljavni.
3.   Kadar država članica uporabi možnost iz člena 123(3), lahko Komisiji predloži zahtevo, da organ upravljanja z odstopanjem od točke (b) člena 59(1) [Uredbe št. 1083/2006] opravlja naloge organa za potrjevanje za ustrezne operativne programe, ki se izvajajo na podlagi [Uredbe št. 1083/2006]. Zahtevo spremlja ocena, ki jo pripravi revizijski organ. Kadar se Komisija na podlagi informacij, ki jih da na voljo revizijski organ, in svojih lastnih revizij prepriča, da sistemi upravljanja in nadzora teh operativnih programov delujejo uspešno in da organ upravljanja, ki izvaja naloge organa za potrjevanje, ne bo posegal v njihovo delovanje, državo članico o svojem soglasju obvesti v dveh mesecih od prejema zahteve.“
Dejansko stanje in sporni sklep
Dejansko stanje, ki je navedeno v točkah od 1 do 15 izpodbijane sodbe, je mogoče za potrebe tega postopka povzeti tako.
Grški organi so z dopisom z dne 31. marca 2011 v skladu s členom 38(1)(f) Uredbe št. 1260/1999 pri Komisiji podali izjavo o zaključitvi operativnega programa CCI 2000GR061PO021 (Grčija – cilj 1– obnova podeželja) (v nadaljevanju: zadevni operativni program) za obdobje med letoma 2000 in 2006. Tej izjavi, da je Helenska republika upravičena do financiranja Evropske unije, je bilo predloženo končno poročilo o izvedbi zadevnega operativnega programa iz člena 37 te uredbe.
Komisija je z dopisom z dne 2. avgusta 2011 grške organe pozvala, naj ji v roku desetih dni posredujejo dodatne informacije glede izjave o zaključitvi zadevnega operativnega programa in jih je obvestila, da bi lahko po oceni vsebine te izjave začela postopek, ki je določen v členu 39 Uredbe št. 1260/1999. Ti organi so zahtevane informacije predložili z dopisom z dne 5. avgusta 2011.
Komisija je z dopisom z dne 24. maja 2012 grške organe obvestila, da je bilo končno poročilo o izvedbi zadevnega operativnega programa sprejeto.
Komisija je 3. januarja 2013 grške organe pozvala, naj ji v dveh mesecih sporočijo, ali se strinjajo z uporabo finančnega popravka v skupni višini 94.465.089,65 EUR, ki ustreza razliki med zneskom plačil, ki so bila izplačana na podlagi EKUJS, in zneskom prispevka, ki je bil dolgovan na podlagi tega sklada glede zadevnega operativnega programa. Ta institucija je dodala, da bo, če dogovor ne bo sklenjen v tem roku, nadaljevala preverjanje upravičenosti odhodkov grških organov in bi lahko naložila finančne popravke, katerih znesek, izračunan na podlagi vseh podatkov, ki so jih sporočili ti organi, bi lahko znašal 211.582.686,65 EUR, ne da bi se upoštevali popravki, o katerih so grški organi že odločili.
Grški organi so z dopisom z dne 5. marca 2013 Komisijo obvestili, da se z zneski, omenjenimi v prejšnji točki, ne strinjajo, ker so že sami izvedli ustrezne nadzorne ukrepe in korektivne ukrepe, zato bi kakršen koli dodatni finančni popravek vodil k naložitvi dvojnega popravka. Navedli so tudi, da je celotni znesek finančnih popravkov, ki so ga uporabili za celoten zadevni operativni program, znašal 143.206.588,48 EUR, kar pomeni, da je Unija financirala znesek 108.308.798,38 EUR.
Grški organi so z dopisom z dne 8. marca 2013 ponovno potrdili, da so sprejeli ustrezne korektivne ukrepe na vseh področjih, na katerih so bile ugotovljene nepravilnosti.
Komisija je 17. julija 2013 ponovno pregledala znesek pomoči, ki se dolguje na podlagi EKUJS glede zadevnega operativnega programa, in grške organe pozvala, naj ji v dveh mesecih sporočijo, ali se strinjajo z uporabo finančnega popravka v skupnem znesku 30.472.624,09 EUR, ki ustreza razliki med zneskom plačil, ki so bili plačani na podlagi EKUJS, in zneskom te pomoči. Navedla je tudi, da bo, če se grški organi s tem v tem roku ne bodo strinjali, nadaljevala preverjanje upravičenosti odhodkov, ki so nastali tem organom, in bi lahko uporabila finančne popravke, katerih znesek, ki je bil izračunan na podlagi vseh podatkov, ki so jih sporočili ti organi, bi lahko znašal 116.487.848,75 EUR, brez upoštevanja popravkov, o katerih so ti organi že odločili.
Grški organi so z dopisom z dne 19. septembra 2013 ponovno izpodbijali te zneske. Komisiji so 13. in 14. januarja 2014 med drugim predložili dodatne informacije, ki jih je od njih zahtevala 13. septembra 2013.
V prostorih Komisije je 27. maja 2014 potekalo zaslišanje in grški organi so 20. junija 2014 predložili dodatne informacije.
Komisija je z dopisom z dne 11. julija 2014 grškim organom posredovala zapisnik o zaslišanju z dne 27. maja 2014 in od njih zahtevala, naj v roku dveh mesecev predložijo nove informacije. Ta rok je 5. septembra 2014 podaljšala. Grški organi so zahtevane informacije predložili 26. septembra 2014.
Komisija je z dopisom z dne 13. februarja 2015 grške organe obvestila, kakšno je njeno končno stališče o finančnih posledicah na podlagi preučitve dokumentov, ki so jih predložili ti organi, in sicer, da bo Unija podlagi EKUJS izključila financiranje v višini 72.105.592,41 EUR.
Komisija je s spornim sklepom iz financiranja Unije izključila nekatere odhodke, ki so nastali Helenski republiki na podlagi Usmerjevalnega oddelka EKUJS, za obdobje med letoma 2000 in 2006 v višini 72.105.592,41 EUR.
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
Helenska republika je 2. junija 2015 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila ničnostno tožbo zoper sporni sklep, v utemeljitev katere je navedla štiri tožbene razloge, in sicer se prvi nanaša na neobstoj pravne podlage spornega sklepa, drugi na nepristojnost Komisije
ratione temporis
za sprejetje tega sklepa in na bistveno kršitev postopka, pravico do zaslišanja in pravico do obrambe, tretji na kršitev načel pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo ter četrti na kršitev načela
ne bis in idem
in načela sorazmernosti.
Splošno sodišče je z izpodbijano sodbo te tožbene razloge zavrnilo in zato tudi tožbo Helenske republike v celoti zavrnilo.
Natančneje, glede prvega dela prvega tožbenega razloga, ki se nanaša na neobstoj pravne podlage spornega sklepa, ker je bil člen 39 Uredbe št. 1260/1999 razveljavljen pred sprejetjem tega sklepa, je Splošno sodišče med drugim v točkah od 23 do 34 izpodbijane sodbe navedlo naslednje:
„23   Uredba št. 1083/2006 je v skladu s svojim členom 107(1) s 1. januarjem 2007 razveljavila Uredbo št. 1260/1999. Uredba št. 1083/2006 se v skladu z njenim členom 1(1) uporablja za [ESRR], [ESS] in Kohezijski sklad. Vendar bi bilo treba, kot izhaja iz uvodne izjave 6 zadnjenavedene uredbe, instrumente posredovanja pomoči za razvoj podeželja, in sicer [Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP)], ki je nadomestil Usmerjevalni oddelek EKUJS, za sektor za ribištvo, in sicer Evropskega sklada za ribištvo (ESR), vključiti med instrumente skupne kmetijske in skupne ribiške politike ter jih usklajevati z instrumenti kohezijske politike. V zvezi s tem sta bila z Uredbo št. 1290/2005, kot izhaja iz njene uvodne izjave 1 in člena 1, ustanovljena dva evropska kmetijska sklada, in sicer Evropski kmetijski jamstveni sklad (EKJS), ki financira ukrepe na trgu in druge ukrepe, in EKSRP, ki je namenjen financiranju programov za razvoj podeželja.
24   Vendar člen 105(1) Uredbe št. 1083/2006, naslovljen ‚Prehodne določbe‘, določa, da ‚[ta] uredba ne vpliva na nadaljevanje ali spremembo, vključno s popolnim ali delnim preklicem, pomoči, ki jo sofinancirajo strukturni skladi, ali projekta, ki ga sofinancira Kohezijski sklad, ki [ga] je odobrila Komisija [med drugim] na podlagi Uredbe […] št. 1260/1999, ali na podlagi druge zakonodaje, ki se je 31. decembra 2006 uporabljala za to pomoč ali projekte in ki se posledično še naprej uporablja za to pomoč ali projekte do njihove zaključitve‘.
25   Poleg tega člen 105(2) Uredbe št. 1083/2006 določa, da ‚[K]omisija ob sprejemanju odločitve o operativnih programih upošteva vsako pomoč, ki jo sofinancirajo Strukturni skladi, ali vsak projekt, ki ga sofinancira Kohezijski sklad, in sta ju Svet ali Komisija že odobrila pred začetkom veljavnosti te uredbe in ima finančne posledice v obdobju, ki ga zajemajo ti operativni programi‘.
26   Iz tega izhaja, da je namen člena 105(2) Uredbe št. 1083/2006 določiti prehodno ureditev za Strukturne sklade, ki so bili odobreni na podlagi ureditve Unije, ki je veljala do 31. decembra 2006, ki pa se nadaljujejo po tem datumu in ki bodo zaključeni na poznejši datum (sodba z dne 21. septembra 2016, Komisija/Španija,
C‑140/15 P
,
EU:C:2016:708
, točka
).
27   Z drugimi besedami, Uredba št. 1260/1999 je bila razveljavljena z Uredbo št. 1083/2006, vendar se v skladu s členom 105(1) in členom 107(1) slednje Uredba št. 1260/1999 še naprej uporablja za prejšnje operativne programe (sodba z dne 22. septembra 2011, Španija/Komisija,
T‑67/10
, neobjavljena,
EU:T:2011:518
, točka
).
28   Prehodna ureditev, določena v členu 105(2) Uredbe št. 1083/2006, se nanaša na materialnopravna pravila, ki se uporabljajo za prejšnje operativne programe, kot je tudi razvidno iz uporabe pojmov ‚pomoč‘ in ‚projekt‘ v navedenem členu in iz vsebine njegovih odstavkov 2 in 3. Nasprotno pa se ta prehodna ureditev ne nanaša na procesna pravila, za katera velja načelo, da se postopkovna pravila takoj uporabijo (sodba z dne 21. septembra 2016, Komisija/Španija,
C‑140/15 P
,
EU:C:2016:708
, točki
in
).
[…]
34   Iz tega izhaja, da je Uredba št. 1083/2006 ostala v veljavi na podlagi svojega člena 105(1), materialnopravnih določb člena 39 Uredbe št. 1260/1999, torej tistih, ki opredeljujejo vlogo in določajo vzajemne pravice in obveznosti države članice ter Komisije v postopku, ki se uporabi v primeru nepravilnosti, ki je bila ugotovljena v okviru finančnega nadzora pomoči EKUJS.“
Predlogi strank pred Sodiščem
Helenska republika Sodišču predlaga, naj:
–
izpodbijano sodbo razveljavi;
–
sporni sklep razglasi za ničen v skladu s tožbenimi predlogi na prvi stopnji in
–
Komisiji naloži plačilo stroškov prvostopenjskega in pritožbenega postopka.
Komisija Sodišču predlaga, naj:
–
pritožbo zavrne in
–
pritožnici naloži plačilo stroškov.
Pritožba
Helenska republika v utemeljitev pritožbe navaja pet pritožbenih razlogov, ki se nanašajo, prvi, na napačno razlago in uporabo prehodnih določb uredb št. 1083/2006 in št. 1303/2013 v povezavi z določbami Uredbe št. 1290/2005, napačno uporabo prava ter nezadostno in napačno obrazložitev izpodbijane sodbe, drugi, na napačno razlago in uporabo člena 39 Uredbe št. 1260/1999 ter na protislovno in nezadostno obrazložitev izpodbijane sodbe, tretji, na napačno razlago in pomanjkljivo uporabo členov 144 in 145 Uredbe št. 1303/2013 ter na protislovno in nezadostno obrazložitev izpodbijane sodbe, četrti, na napačno razlago in uporabo načel pravne varnosti in varstva zaupanja v pravo ter, peti, na nezadostno obrazložitev zavrnitve očitkov v zvezi z nesorazmernostjo uporabljenega finančnega popravka s strani Splošnega sodišča.
Prvi pritožbeni razlog
Trditve strank
Helenska republika Splošnemu sodišču očita, da je odločilo, da je bila pravna podlaga spornega sklepa pravilno člen 39 Uredbe št. 1260/1999. V zvezi s tem v bistvu navaja, da je Splošno sodišče v točkah od 25 do 28 in v točki 34 izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo z ugotovitvijo, da je izjema iz člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006 vključevala operativne programe Usmerjevalnega oddelka EKUJS. V nasprotju s tem, kar je ugotovljeno v izpodbijani sodbi, naj bi bila prehodna ureditev v zvezi s strukturnimi skladi, kakor so navedeni v členu 1, prvi odstavek, Uredbe št. 1083/2006, določena izključno s členom 105(1), in ne s členom 105(2) te uredbe. Splošno sodišče naj bi se v točkah 25 in 28 izpodbijane sodbe napačno sklicevalo na člen 105(2) te uredbe in ga v točkah 26 in 27 te sodbe uporabilo za sprejetje posebnega sklepa za operativne programe Usmerjevalnega oddelka EKUJS. Ta sklad, ki je predmet Uredbe št. 1290/2005, naj bi bil izključen iz področja uporabe člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006. Izjema, ki jo določa člen 107 te uredbe, naj bi se razlagala ozko in naj bi se nanašala le na določbe člena 105(1) te uredbe, in ne na določbe člena 105(2) te uredbe. V zvezi s tem naj bi točka 26 izpodbijane sodbe, v kateri je naveden člen 105(2) Uredbe št. 1083/2006, spremenila točko 94 sodbe z dne 21. septembra 2016, Komisija/Španija (
C‑140/15 P
,
EU:C:2016:708
), ki se sklicuje na člen 105(1) te uredbe.
Ker je bil ukrep, določen v členu 105(3) Uredbe št. 1083/2006 glede Usmerjevalnega oddelka EKUJS, vnesen prav v člen 40 Uredbe št. 1290/2005, naj bi Splošno sodišče v točki 28 izpodbijane sodbe napačno sklepalo na podlagi člena 105(3) Uredbe št. 1083/2006.
S tem, da je zakonodajalec Unije specifična vprašanja, ki se nanašajo na sklade iz kmetijskega sektorja, uredil v Uredbi št. 1290/2005, naj bi v celoti razveljavil Uredbo št. 1260/1999, kot naj bi izhajalo iz naslova Uredbe št. 1083/2006. Torej naj ne bi bilo pravilno, da je Splošno sodišče v točkah 23 in 34 izpodbijane sodbe sklepalo drugače.
Po mnenju Komisije prvi pritožbeni razlog ni utemeljen.
Splošno sodišče naj bi pravilno priznalo, da je EKUJS za programsko obdobje od leta 2000 do leta 2006 spadal v Strukturne sklade. Posledično naj bi imel Usmerjevalni oddelek EKUJS enako naravo in naj bi bil del iste družine kot Strukturni skladi. Vendar naj bi se Uredba št. 1083/2006 uporabljala le za ESRR, ESS in Kohezijski sklad, medtem kot naj bi bil EKSRP, ki je nadomestil Usmerjevalni oddelek EKUJS, vključen v mehanizme financiranja skupne kmetijske politike.
Splošno sodišče naj bi torej iz jasnega besedila člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006 pravilno sklepalo, da se Uredba št. 1260/1999, čeprav je bila razveljavljena z Uredbo št. 1083/2006, še naprej uporablja za prejšnje operativne programe na podlagi člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006.
Presoja Sodišča
Helenska republika s prvim pritožbenim razlogom v bistvu trdi, da je Splošno sodišče napačno potrdilo, da je člen 39 Uredbe št. 1260/1999 pravna podlaga spornega sklepa.
Uredba št. 1260/1999 je bila v skladu s členom 107, prvi odstavek, Uredbe št. 1083/2006 razveljavljena s 1. januarjem 2007. Na dan sprejetja spornega sklepa bi bil lahko ta sklep sprejet na podlagi člena 39 Uredbe št. 1260/1999 le, če bi njene posebne določbe podaljšale uporabo tega člena.
V zvezi s tem Splošno sodišče v točki 38 izpodbijane sodbe navaja, da je člen 39 Uredbe št. 1260/1999 ostal v veljavi do 31. decembra 2013 na podlagi Uredbe št. 1083/2006 glede operativnih programov za obdobje med letoma 2000 in 2006 in da je na podlagi Uredbe št. 1303/2013 ponovno ostal v veljavi od 1. januarja 2014 glede teh istih programov.
Ker je bila Uredba št. 1083/2006, katere člen 105(1) je določal podaljšanje uporabe Uredbe št. 1260/1999, sama razveljavljena z učinkom od 1. januarja 2014, je možnost, da bi imel sporni sklep podlago v členu 39 Uredbe št. 1260/1999, temeljila na členu 152(1) Uredbe št. 1303/2013, v skladu s katerim se Uredba št. 1083/2006 še naprej uporablja za „podpor[o], ki jo Komisija odobri na podlagi [Uredbe št. 1083/2006] ali katere koli druge zakonodaje, ki se uporablja za navedeno podporo 31. decembra 2013“.
Vendar je treba navesti, da člen 105(1) Uredbe št. 1083/2006 določa podaljšano uporabo Uredbe št. 1260/1999 le za „[pomoč], ki jo sofinancirajo Strukturni skladi ali […] [projekt], ki ga sofinancira Kohezijski sklad“.
V zvezi s tem je treba ugotoviti, da Usmerjevalni oddelek EKUJS ne spada niti v Strukturne sklade, ki so opredeljeni v členu 1 Uredbe št. 1083/2006, kot sta ESRR in ESS, niti v Kohezijski sklad.
Splošno sodišče pa je vseeno menilo, da bi se člen 105(1) te uredbe lahko uporabljal za operativne programe, ki jih sofinancira Usmerjevalni oddelek EKUJS za obdobje med letoma 2000 in 2006.
Vendar uporaba člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006 za operativne programe, ki jih sofinancira Usmerjevalni oddelek EKUJS za obdobje med letoma 2000 in 2006, ne izhaja niti iz besedila te določbe niti iz člena 105(2) te uredbe niti iz sodbe z dne 21. septembra 2016, Komisija/Španija (
C‑140/15 P
,
EU:C:2016:708
).
Prvič, kot je navedel generalni pravobranilec v točki 36 sklepnih predlogov, preudarek Splošnega sodišča v točkah 25 in 26 izpodbijane sodbe, ki se nanaša na člen 105(2) Uredbe št. 1083/2006, ne more ovreči opredelitve Strukturnih skladov iz člena 1 Uredbe št. 1083/2006 niti omejitve področja uporabe člena 105(1) te uredbe.
Drugič, člen 105(2) Uredbe št. 1083/2006 se nanaša na „Strukturne sklade“ in „Kohezijski sklad“, pri čemer ne spreminja njune opredelitve glede na tisto iz člena 1 Uredbe št. 1083/2006.
Tretjič, glede sodbe z dne 21. septembra 2016, Komisija/Španija (
C‑140/15 P
,
EU:C:2016:708
), ni sporno, da se je nanašala izključno na Kohezijski sklad, ki drugače kot Usmerjevalni oddelek EKUJS jasno spada na področje uporabe člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006.
Splošno sodišče je tako s tem, da je člen 105(1) Uredbe št. 1083/2006 široko uporabilo za operativne programe, ki jih sofinancira Usmerjevalni oddelek EKUJS, in s tem, da je posledično menilo, da je Komisija lahko sporni sklep pravilno oprla na člen 39 Uredbe št. 1260/1999 za obdobje med letoma 2000 in 2006, napačno uporabilo pravo.
Iz tega izhaja, da je prvemu pritožbenemu razlogu treba ugoditi in izpodbijano sodbo razveljaviti, ne da bi bilo treba preučiti druge pritožbene razloge.
Tožba pred Splošnim sodiščem
V skladu s členom 61, prvi odstavek, Statuta Sodišča Evropske unije lahko Sodišče ob razveljavitvi odločitve Splošnega sodišča samo dokončno odloči o zadevi, če stanje postopka to dovoljuje.
Tako je tudi v obravnavani zadevi. Zato je treba preučiti tožbo za razglasitev ničnosti spornega sklepa, ki jo je vložila Helenska republika.
Trditve strank
Helenska republika v prvem delu prvega tožbenega razloga, ki ga je uveljavljala pred Splošnim sodiščem, v bistvu trdi, da se člen 105(1) Uredbe št. 1083/2006 ne uporablja za financiranje Usmerjevalnega oddelka EKUJS za obdobje med letoma 2000 in 2006. Ker torej sporni sklep ne more temeljiti na členu 39 Uredbe št. 1260/1999, naj bi bil brez pravne podlage in bi ga bilo posledično treba razglasiti za ničnega.
Komisija v bistvu odgovarja, da člen 105(1) Uredbe št. 1083/2006 izrecno določa, da Uredba št. 1083/2006 na financiranje, ki je bilo potrjeno na podlagi Uredbe št. 1260/1999 – „vključno s preklicem“ – ne vpliva, „do [njegove] zaključitve“. Ta določba naj bi se torej nanašala na vsa financiranja, ki so bila dodeljena na podlagi Uredbe št. 1260/1999.
Poleg tega, ker se ta določba nanaša na ureditev, ki se uporablja na podlagi Uredbe št. 1260/1999, bi se morala nujno nanašati na vse programe, ki so bili odobreni v okviru te ureditve, in nespremenjeno ohraniti njihovo zakonsko podlago in njihov pravni okvir do njihove zaključitve. Tako bi moral biti po mnenju Komisije Usmerjevalni oddelek EKUJS vključen v skupino, v katero spadajo Strukturni skladi in Kohezijski sklad „s sistematičnega in s teleološkega stališča“, da bi ohranil svoj prvotni pravni okvir.
Presoja Sodišča
Najprej je treba spomniti, da iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da čeprav za pravni položaj, ki je nastal in bil v celoti oblikovan med veljavnostjo starega predpisa, načeloma ostaja veljaven ta predpis, lahko zakonodajalec odloči drugače, med drugim z določitvijo prehodnih pravil (glej v tem smislu sodbo z dne 7. novembra 2013, Gemeinde Altrip in drugi,
C‑72/12
,
EU:C:2013:712
, točka
in navedena sodna praksa).
Prehodne določbe pa je treba razlagati ozko (sodba z dne 2. septembra 2010, Kirin Amgen,
C‑66/09
,
EU:C:2010:484
, točka
).
V obravnavanem primeru se besedilo člena 105(1) Uredbe št. 1083/2006 med drugim nanaša na preklic pomoči, ki jo sofinancirajo Strukturni skladi, ali projekta, ki ga sofinancira Kohezijski sklad. Tako kot izhaja iz točke 38 te sodbe, Usmerjevalni oddelek EKUJS ne spada med te sklade .
Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da načelo pravne varnosti zahteva, da predpis zadevnim osebam omogoča, da se natančno seznanijo z obsegom obveznosti, ki jim jih nalaga, zlasti v primeru tveganja finančnih posledic (sodba z dne 6. septembra 2018, Češka republika/Komisija,
C‑4/17 P
,
EU:C:2018:678
, točka
).
Trditve Komisije, da bi bilo treba pojem „Strukturni skladi“, ki je uporabljen v členu 105(1) Uredbe št. 1083/2006, opredeliti ne glede na člen 1 te uredbe, ampak na podlagi določb Uredbe št. 1260/1999, kar povzroči, da se ta pojem nanaša tudi na Usmerjevalni oddelek EKUJS, bi državi članici, na katero se nanaša finančni popravek, lahko naložil finančne posledice, ki jih besedilo Uredbe št. 1083/2006 ne dopušča.
Ker je treba samostojne pojme prava Unije razlagati ob upoštevanju okvira te določbe in ciljev, ki jim sledi ureditev, katere del je (sodba z dne 15. novembra 2018, BTA Baltic Insurance Company,
C‑648/17
,
EU:C:2018:917
, točka
), je treba šteti, da če se člen 105 Uredbe št. 1083/2006 ne sklicuje izrecno na širšo opredelitev „Strukturnih skladov“ v okviru Uredbe št. 1260/1999, kot je v okviru Uredbe št. 1083/2006, sámo dejstvo, da ta določba predpisuje „prehodne določbe“, kot izhaja iz njenega naslova, ne vodi k temu – v nasprotju s tem, kar trdi Komisija – da se odpravijo pojmi, ki jih uporablja za njihovo opredelitev, ki jo določa Uredba št. 1083/2006, v katero spadajo.
Glede na zgoraj navedeno je treba skleniti, da se člen 105(1) Uredbe št. 1083/2006 ne uporablja za financiranje Usmerjevalnega oddelka EKUJS za obdobje med letoma 2000 in 2006. Ker spornega sklepa torej ni mogoče opreti na člen 39 Uredbe št. 1260/1999, nima pravne podlage in ga je treba zato razglasiti za ničnega, ne da bi bilo treba preučiti drugi del prvega tožbenega razloga in druge tožbene razloge, ki jih je Helenska republika navedla pred Splošnim sodiščem.
Stroški
Sodišče v skladu s členom 184(2) Poslovnika Sodišča odloči o stroških, če je pritožba utemeljena in če samo dokončno odloči v sporu.
Na podlagi člena 138(1) navedenega poslovnika, ki se uporablja za pritožbeni postopek na podlagi člena 184(1) tega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki. Ker je Helenska republika s pritožbo uspela in ker je bilo ugodeno njeni tožbi pred Splošnim sodiščem, se Komisiji v skladu s predlogi Helenske republike naloži, naj poleg svojih stroškov nosi stroške, ki so Helenski republiki nastali tako v postopku na prvi stopnji kot v pritožbenem postopku.

Iz teh razlogov je Sodišče (prvi senat) razsodilo:

1.
Sodba Splošnega sodišča Evropske unije z dne 19. septembra 2017, Grčija/Komisija (
T‑327/15
, neobjavljena,
EU:T:2017:631
), se razveljavi.

2.
Izvedbeni sklep Komisije C(2015) 1936 final z dne 25. marca 2015 o finančnih popravkih za podporo iz Usmerjevalnega oddelka EKUJS za operativni program CCI 2000GR061PO021 (Grčija – cilj 1 – obnova podeželja) se razglasi za ničen.

3.
Evropski komisiji se naloži, naj poleg svojih stroškov nosi stroške Helenske republike v postopku na prvi stopnji in v pritožbenem postopku.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: grščina.