CELEX: 62020TJ0326
Dizajn Spoločenstva
Konanie o výmaze
Zapísaný dizajn Spoločenstva zobrazujúci fľašu na nápoje
Skorší medzinárodný dizajn
Dôvod výmazu
Rozpor so skorším dizajnom
Osobitý charakter
Informovaný užívateľ
Miera tvorivej voľnosti pôvodcu
Odlišný celkový dojem
Článok 6 a článok 25 ods. 1 písm. d) bod iii) nariadenia (ES) č. 6/2002

)
Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 13. marca 2017 podala Bekomers OOD prihlášku na zápis dizajnu Spoločenstva na Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) v zmysle nariadenia Rady (ES) č. 6/2002 z 12. decembra 2001 o dizajnoch spoločenstva (
Ú. v. ES L 3, 2002, s. 1
; Mim. vyd. 13/027, s. 142) v znení zmien.
Dizajn Spoločenstva, ktorého zápis sa požadoval a ktorý je v prejednávanej veci sporný, je vyobrazený takto:
Výrobky, na ktoré sa má dizajn uplatniť, patria do triedy 09‑01 v zmysle Locarnskej dohody o zavedení medzinárodného triedenia priemyselných vzorov z 8. októbra 1968 v znení zmien a zodpovedajú nasledujúcemu opisu: „Fľaše na nápoje“.
[
omissis
]
Dňa 24. júla 2017 podala žalobkyňa, Bibita Group, návrh na výmaz sporného dizajnu podľa článku 52 nariadenia č. 6/2002.
Dôvod uvádzaný na podporu návrhu na výmaz sa opieral o článok 25 ods. 1 písm. d) bod iii) nariadenia č. 6/2002.
Žalobkyňa vo svojom návrhu na výmaz tvrdí, že vzhľadom na to, že v rámci článku 25 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 6/2002 treba uplatniť rovnaké kritériá ako na posúdenie osobitého charakteru podľa článku 25 ods. 1 písm. b) v spojení s článkom 6 tohto nariadenia, sporný dizajn nemá osobitý charakter vo vzťahu k dizajnu, ktorý je predmetom medzinárodného zápisu č. 095336, ktorého je majiteľkou a ktorý je chránený odo dňa, ktorý predchádza dňu prihlášky sporného dizajnu. Skorší medzinárodný dizajn vyzerá takto:
[
omissis
]
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie a nariadil výmaz sporného dizajnu,
–
uložil EUIPO a ďalšiemu účastníkovi konania pred EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania pred tretím odvolacím senátom v súlade s článkom 190 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu,
–
uložil EUIPO povinnosť nahradiť všetky trovy konania.
EUIPO navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
[
omissis
]
O veci samej
Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uviedla jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 25 ods. 1 písm. d) bodu iii) nariadenia č. 6/2002.
EUIPO spochybňuje všetky tvrdenia žalobkyne.
O skoršej povahe dizajnu uvádzaného na podporu návrhu na výmaz a o pojme rozpor v zmysle článku 25 ods. 1 písm. d) bodu iii) nariadenia č. 6/2002
[
omissis
]
V druhom rade, keďže samotný pojem rozpor v zmysle článku 25 ods. 1 písm. d) bodu iii) nariadenia č. 6/2002 nie je v tomto nariadení definovaný, treba zohľadniť výklad, ktorý mu poskytla judikatúra.
Na účely výkladu článku 25 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 6/2002 je potrebné pripomenúť, že podľa článku 10 uvedeného nariadenia ochrana, ktorú poskytuje dizajn, sa vzťahuje na všetky dizajny, ktoré u informovaného užívateľa nevyvolávajú odlišný celkový dojem a že na posúdenie rozsahu tejto ochrany treba zohľadniť mieru tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu.
Článok 25 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 6/2002 treba preto vykladať v tom zmysle, že dizajn Spoločenstva je v rozpore so skorším dizajnom, keď s prihliadnutím na mieru tvorivej voľnosti pôvodcu Spoločenstva pri tvorbe uvedeného dizajnu nevyvoláva u informovaného užívateľa celkový dojem odlišný od dojmu, ktorý vyvoláva uvedený skorší dizajn [rozsudok z 18. marca 2010, Grupo Promer Mon Graphic/ÚHVT – PepsiCo (Zobrazenie okrúhleho predmetu reklamy),
T‑9/07
,
EU:T:2010:96
, bod
].
Tento výklad článku 25 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 6/2002 je jediným možným výkladom, ktorým možno zabezpečiť ochranu práv majiteľa dizajnu, na ktorý sa vzťahuje prednosť, ako je tá, ktorá je opísaná v tomto ustanovení, voči akémukoľvek zásahu do uvedeného dizajnu prostredníctvom koexistencie neskoršieho dizajnu Spoločenstva, ktorý u informovaného užívateľa vyvoláva rovnaký celkový dojem. Pokiaľ by totiž článok 25 ods. 1 písm. d) nariadenia č. 6/2002 nebol vykladaný týmto spôsobom, majiteľ skoršieho práva by nemal možnosť domáhať sa výmazu tohto neskoršieho dizajnu Spoločenstva a bol by pozbavený účinnej ochrany, ktorá mu vyplýva z jeho dizajnu v súlade s článkom 10 nariadenia č. 6/2002 (rozsudok z 18. marca 2010, Zobrazenie okrúhleho predmetu reklamy,
T‑9/07
,
EU:C:2010:96
, bod
).
Odvolací senát teda v bode 23 napadnutého rozhodnutia, rovnako ako výmazový odbor, správne použil takýto výklad, keď sa domnieval, že rozpor medzi dvoma dizajnmi vzniká, keď u informovaného užívateľa vyvolávajú rovnaký celkový dojem a že v tejto súvislosti bolo potrebné prihliadať na mieru tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe sporného dizajnu.
O údajnej „mimoriadne širokej“ ochrane skoršieho dizajnu
Žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že skorší dizajn požíva mimoriadne širokú ochranu podľa článku 6 nariadenia č. 6/2002 v spojení s odôvodnením 14 toho istého nariadenia.
[
omissis
]
Napriek odkazu na existenciu „jasného“ rozdielu medzi celkovými dojmami vyvolanými predmetnými dizajnmi, ktorý sa nachádza v odôvodnení 14 nariadenia č. 6/2002, treba uviesť, že znenie článku 6 tohto nariadenia je jasné a jednoznačné. V súlade s judikatúrou týkajúcou sa tohto ustanovenia treba na účely uplatnenia článku 25 ods. 1 písm. d) uvedeného nariadenia a posúdenia existencie rozporu medzi predmetnými dizajnmi konštatovať, že na dizajn sa môže vzťahovať ochrana poskytovaná dizajnom Spoločenstva podľa príslušnej právnej úpravy, ak vyvoláva u informovaného užívateľa celkový dojem odlišný od dojmu, ktorý vyvoláva skorší dizajn [pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. novembra 2018, Buck‑Chemie/EUIPO – Henkel (Čistiaci blok na WC),
T‑296/17
, neuverejnený,
EU:T:2018:823
, bod
a citovanú judikatúru].
Po druhé žalobkyňa tvrdí, že skorší dizajn bol ku dňu podania prihlášky úplne nový. Tvrdí, že jedinečnosť tvaru, ktorý sa podobá štruktúre činky pre fľašu na nápoje, odôvodňuje zvýšenú ochranu, ktorá sa priznáva skoršiemu dizajnu.
V tejto súvislosti treba poznamenať, že žalobkyňa sa tým, že sa odvoláva na „mimoriadne širokú ochranu“, ktorú požíva skorší dizajn, v skutočnosti snaží zaviesť nové kritérium ochrany skoršieho dizajnu týkajúce sa jeho údajnej inovačnej a novej povahy v priemyselnom odvetví, do ktorého patria predmetné výrobky.
Na jednej strane aj za predpokladu, že by sa preukázala skutočnosť, že v čase jeho zápisu bol tvar podobajúci sa štruktúre činky použitej na fľašu na nápoje úplne nový v dotknutom priemyselnom odvetví, neposkytuje jedinečnosť takéhoto tvaru skoršiemu dizajnu širšiu ochranu, ako je ochrana, ktorú požíva podľa nariadenia č. 6/2002. Na druhej strane osobitý charakter dizajnu, ktorý je nevyhnutný na jeho zápis, sa uplatňuje na sporný dizajn v porovnaní so skorším dizajnom bez toho, aby jeho údajná novosť alebo originalita vzhľadu mala akýkoľvek vplyv na posúdenie osobitého charakteru sporného dizajnu. Tvrdenia žalobkyne v tejto súvislosti treba preto zamietnuť.
Treba teda preskúmať, či je sporný dizajn v rozpore so skorším dizajnom v tom zmysle, že u informovaného užívateľa vyvolávajú rovnaký celkový dojem vzhľadom na mieru tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe sporného dizajnu, a to preskúmaním v štyroch etapách. Toto preskúmanie pozostáva z určenia po prvé odvetvia výrobkov, v ktorých má byť dizajn stelesnený, alebo na ktorých má byť použitý, po druhé informovaného užívateľa uvedených výrobkov v závislosti od ich účelu a odvolaním sa na tohto informovaného užívateľa, určenia miery skorších znalostí, ako aj úrovne pozornosti pri porovnaní dizajnov, po tretie miery tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu, ktorá má priamo úmerný opačný vplyv na osobitý charakter, a po štvrté po prihliadnutí na tento osobitý charakter, určenia výsledku porovnania, pokiaľ možno priameho, celkových dojmov, ktoré u informovaného užívateľa vyvoláva sporný dizajn a samostatne každý skorší dizajn sprístupnený verejnosti [pozri rozsudok z 13. júna 2019, Visi/one/EUIPO – EasyFix (Držiak informačných letákov pre vozidlá),
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
, bod
a citovanú judikatúru].
Osobitý charakter dizajnu vyplýva z celkového dojmu rozdielu alebo absencie „déjà vu“ z pohľadu informovaného užívateľa vo vzťahu k uvádzanému skoršiemu dizajnu bez zohľadnenia rozdielov, ktoré sú naďalej nedostatočne výrazné na to, aby ovplyvnili celkový dojem, hoci idú nad rámec nevýznamných detailov, avšak s prihliadnutím na rozdiely, ktoré sú dostatočne výrazné na to, aby vznikli odlišné celkové dojmy [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. februára 2017, Antrax It/EUIPO – Vasco Group (Radiátorové rebrá),
T‑828/14 a T‑829/14
,
EU:T:2017:87
, bod
a citovanú judikatúru].
[
omissis
]
O miere tvorivej voľnosti pôvodcu
[
omissis
]
Tvrdí však, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho posúdenia pri výklade a uplatnení zásad uvedených v článku 6 nariadenia č. 6/2002, keďže miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe skoršieho dizajnu bola neobmedzená, pokiaľ ide o použitie tvaru podobného štruktúre činky. Podľa nej totiž neexistovalo obmedzenie vyplývajúce z funkcií alebo normalizácie množstva, ktoré by si vyžadovalo takýto tvar. V tejto súvislosti zdôrazňuje, že dizajn týkajúci sa fľaše s takým tvarom pred skorším dizajnom neexistoval. Okrem toho uvedený tvar nemá len technickú funkciu, ale vytvára dojem a športový obraz výrobku tým, že sa odlišuje od ostatných fliaš prítomných na trhu s jemnejšími centrálnymi časťami.
Miera tvorivej voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu sa určuje najmä podľa obmedzení spojených so znakmi v súvislosti s technickým fungovaním výrobku alebo časti výrobku, alebo aj s právnymi ustanoveniami uplatňujúcimi sa na výrobok. Tieto obmedzenia vedú k ustáleniu niektorých znakov, ktoré sa tak stali spoločnými pre dizajny, ktoré sa majú použiť na dotknutý výrobok (rozsudok z 18. marca 2010, Zobrazenie okrúhleho predmetu reklamy,
T‑9/07
,
EU:C:2010:96
, bod
).
Preto čím má pôvodca dotknutého dizajnu pri jeho tvorbe väčšiu voľnosť, tým menej stačia menšie rozdiely medzi spornými dizajnmi na to, aby u informovaného užívateľa vyvolali celkový odlišný dojem. Naopak, čím je tvorivá voľnosť pôvodcu pri tvorbe dizajnu obmedzenejšia, tým viac stačia menšie rozdiely medzi predmetnými dizajnmi na to, aby u informovaného užívateľa vyvolali odlišný celkový dojem. Vysoká miera voľnosti pôvodcu pri tvorbe dizajnu tak posilňuje záver, že dizajny, ktoré nevykazujú podstatné rozdiely, vyvolávajú u informovaného užívateľa rovnaký celkový dojem (pozri rozsudok z 18. júla 2017, Ornement,
T‑57/16
,
EU:C:2017:517
, bod
a citovanú judikatúru).
[
omissis
]
O celkovom dojme, ktorý u informovaného užívateľa vyvolávajú dotknuté dizajny
[
omissis
]
Žalobkyňa naopak tvrdí, že sporný dizajn nemá osobitý charakter, keďže neexistuje jasný rozdiel medzi celkovým dojmom, ktorý vyvoláva u informovaného užívateľa, a celkovým dojmom, ktorý u tohto užívateľa vyvoláva skorší dizajn. Pri priamom porovnaní medzi predmetnými dizajnmi sa totiž odvolací senát sústredil na nepodstatné znaky sporného dizajnu. Okrem toho čierne čiary nachádzajúce sa v tomto dizajne, ktoré uviedol odvolací senát, nie sú na fľašiach, ktoré sú predmetom uvedeného dizajnu, zobrazené čiernou čiarou, ale predstavujú zmenu tvaru, ktorá je sotva viditeľná.
Podľa judikatúry porovnanie celkových dojmov vyvolaných predmetnými dizajnmi musí byť celkové a nemôže sa obmedziť na analytické porovnanie zoznamu podobností a rozdielov. Toto porovnanie sa zakladá na znakoch sprístupnených v spornom dizajne a musí sa vzťahovať len na znaky, ktoré sú chránené, bez prihliadnutia na znaky, najmä technické, ktoré sú z ochrany vylúčené (pozri rozsudok z 13. júna 2019, Držiak informačných letákov pre vozidlá,
T‑74/18
,
EU:T:2019:417
, bod
a citovanú judikatúru).
Ak sa podobnosti medzi predmetnými dizajnmi týkajú obmedzení spojených so znakmi uloženými najmä technickou funkciou výrobku alebo prvku výrobku, tieto podobnosti budú mať len malý význam pre celkový dojem, ktorý u informovaného užívateľa vyvolávajú uvedené dizajny (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. marca 2010, Zobrazenie okrúhleho predmetu reklamy,
T‑9/07
,
EU:C:2010:96
, bod
).
Okrem toho budú rozdiely v celkovom dojme, ktorý vytvárajú kolidujúce dizajny, nepodstatné, ak nie sú dostatočne výrazné na rozlíšenie predmetných výrobkov vo vnímaní informovaného užívateľa alebo na vyváženie zistených podobností medzi týmito dizajnmi [pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. novembra 2013, El Hogar Perfecto del Siglo XXI/ÚHVT – Wenf International Advisers (Vývrtka),
T‑337/12
,
EU:T:2013:601
, bod
].
V prvom rade, ako bolo uvedené v bode 31 vyššie, dizajn má osobitý charakter, ak sa celkový dojem, ktorý vyvoláva u informovaného užívateľa, odlišuje od celkového dojmu vyvolaného u takéhoto užívateľa skorším dizajnom. Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, posúdenie, ktoré treba vykonať v tejto súvislosti, zahŕňa zohľadnenie všetkých prvkov rozlišovania medzi predmetnými dizajnmi, ktoré nie sú dostatočne výrazné na to, aby ovplyvnili uvedený celkový dojem.
[
omissis
]
Pokiaľ ide o etiketu nachádzajúcu sa na skoršom dizajne, odvolací senát sa v bode 35 napadnutého rozhodnutia domnieval, že táto etiketa nezohrávala významnú úlohu pri porovnávaní celkových dojmov vyvolaných predmetnými dizajnmi. Pred Všeobecným súdom sa žalobkyňa obmedzila na reprodukovanie skoršieho dizajnu bez slovných prvkov uvedených na uvedenej etikete, pričom toto konštatovanie nespochybnila. Aj v prípade neexistencie etikety sa však predmetné dizajny výrazne odlišujú, ako to bolo konštatované v bodoch 66 až 69 vyššie.
Z toho vyplýva, že odvolací senát sa nedopustil nesprávneho posúdenia, keď sa v bodoch 36 a 37 napadnutého rozhodnutia domnieval, že sporný a skorší dizajn vytvárajú u informovaného užívateľa rozdielne celkové dojmy, a dospel k záveru, že sporný dizajn nemožno považovať za v rozpore so skorším dizajnom v zmysle článku 25 ods. 1 písm. d) bodu iii) nariadenia č. 6/2002.
[
omissis
]
O trovách
[
omissis
]
Keďže žalobkyňa nemala vo veci úspech, je opodstatnené uložiť jej povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhom EUIPO. Okrem toho, pokiaľ ide o trovy konania týkajúce sa konania pred odvolacím senátom, stačí uviesť, že vzhľadom na to, že tento rozsudok zamieta žalobu podanú proti napadnutému rozhodnutiu, práve výrok tohto rozhodnutia naďalej upravuje predmetné trovy konania [pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. februára 2019, Lotte/EUIPO – Générale Biscuit‑Glico France (PEPERO original),
T‑459/18
, neuverejnený,
EU:T:2019:119
, bod
].

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (piata komora)
rozhodol takto:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Bibita Group je povinná nahradiť trovy konania.

Spielmann
Spineanu‑Matei
Mastroianni
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 21. apríla 2021.
tajomník
E. Coulon
predseda
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.
(
)	Uvádzajú sa iba tie body rozsudku, ktorých uverejnenie považuje Všeobecný súd za užitočné.