CELEX: 62015CJ0177
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Vartotojų informavimas ir apsauga
Reglamentas (EB) Nr. 1924/2006
Teiginiai apie maisto produktų maistingumą ir sveikumą
Pereinamojo laikotarpio priemonės
28 straipsnio 2 dalis
Produktai, pažymėti prekių ženklais ar komerciniais pavadinimais, egzistavusiais iki 2005 m. sausio 1 d.
„Bacho žiedų“ produktai
Europos Sąjungos prekių ženklas RESCUE
Produktai, kuriais iki 2005 m. sausio 1 d. buvo prekiaujama kaip vaistais, o po šios datos
kaip maisto produktais

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą] (
OL L 404
, 2006, p. 9, ir klaidų ištaisymas
OL L 12, 2007, p. 3
), iš dalies pakeisto 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 107/2008 (
OL L 39, 2008, p. 8
) (toliau – Reglamentas Nr. 1924/2006), 4 straipsnio 3 dalies, 5 straipsnio 1 dalies a punkto, 6 straipsnio 1 dalies, 10 straipsnio 3 dalies ir 28 straipsnio 2 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Nelsons GmbH
ginčą su Vokietijoje įsteigta įmone
Ayonnax Nutripharm GmbH
ir Jungtinėje Karalystėje įsteigta įmone
Bachblütentreff Ltd
dėl gėlių produktų, kuriais
Nelsons
prekiavo naudodama Europos Sąjungos prekių ženklą RESCUE.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas (EB) Nr. 178/2002
2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002, nustatančio maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiančio Europos maisto saugos tarnybą ir nustatančio su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (
OL L 31
, 2002, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 6 t., p. 463), 2 straipsnis „„Maisto“ apibrėžimas“ suformuluotas taip:
„Šiame reglamente „maistas“ (arba „maisto produktas“) – tai medžiaga arba produktas, perdirbtas, perdirbtas iš dalies arba neperdirbtas, kurį žmogus nur[i]s arba pagrįstai tikimasi, kad nur[i]s.
„Maistas“ – tai ir gėrimas, kramtomoji guma ar kuri nors kita medžiaga, įskaitant vandenį, apgalvotai įdėta į maistą jį gaminant, ruošiant ar apdorojant. <…>
Į „maisto“ sąvoką neįeina:
<…>
d)
Tarybos direktyvose 65/65/EEB [1965 m. sausio 26 d. Tarybos direktyva dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su vaistais, suderinimo (
OL 22, 1965, p. 369
)] ir 92/73/EEB [1992 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyva, praplečianti direktyvų 65/65/EEB ir 75/319/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su vaistais, nuostatų suderinimo taikymo sritį ir nustatanti papildomas nuostatas dėl homeopatinių vaistų] (
OL L 297, 1992, p. 8
)] apibrėžti vaistai;
<…>“
Reglamentas Nr. 1924/2006
Pagal Reglamento Nr. 1924/2006 1 ir 4 konstatuojamąsias dalis:
„(1)
Vis daugiau maisto produktų [Sąjungoje] ženklinama ir reklamuojama pateikiant teiginius apie maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą]. Siekiant užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį ir palengvinti jiems pasirinkimą, į rinką pateikiami produktai, įskaitant ir importuotus, turėtų būti saugūs bei atitinkamai paženklinti. Įvairi ir subalansuota mityba yra būtina geros sveikatos sąlyga ir pavieniai produktai yra santykinai svarbūs bendrai mitybai.
<…>
(4)
Šis reglamentas turėtų būti taikomas visiems teiginiams apie maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą], skelbiamiems komerciniuose pranešimuose, įskaitant,
inter alia
, bendro pobūdžio maisto produktų reklamą ir reklamines kampanijas, kurias visiškai ar iš dalies remia valdžios institucijos. Jis neturėtų būti taikomas teiginiams nekomercinio pobūdžio pranešimuose, pavyzdžiui, visuomenės sveikatos institucijų ir tarnybų skelbiamose mitybos gairėse ir patarimuose arba spaudoje ir moksliniuose leidiniuose skelbiamuose nekomerciniuose pranešimuose ir informacijoje. Šis reglamentas taip pat turėtų būti taikomas prekių ženklams ir kitiems prekių pavadinimams, kurie gali būti suprasti kaip teiginiai apie maistingumą ar sveikatingumą [sveikumą].“
Šio reglamento 1 straipsnyje „Objektas ir [taikymo] sritis“ nurodyta:
„1.   Šis reglamentas suderina valstybių narių teisės aktų, reglamentų arba administracinės veiklos nuostatas, susijusias su teiginiais apie maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą], siekiant užtikrinti efektyvų vidaus rinkos veikimą ir aukštą vartotojų apsaugos lygį.
2.   Šis reglamentas taikomas teiginiams apie maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą], skelbiamiems maisto produktų, skirtų galutiniam vartotojui, komerciniuose pranešimuose – ženklinime, pateikime ar reklamoje.
<…>
3.   Prekių ženklas, prekių [komercinis] pavadinimas ar išgalvotas pavadinimas, nurodytas [nurodyti] maisto produkto ženklinime, pristatyme ar reklamoje, kurį galima suprasti kaip teiginį apie maistingumą arba sveikatingumą [sveikumą], gali būti vartojami netaikant šiame reglamente numatytų leidimų suteikimo procedūrų, su sąlyga, kad tame ženklinime, pristatyme ar reklamoje taip pat pateikiamas šio reglamento nuostatas atitinkantis susijęs teiginys apie maistingumą ar sveikatingumą [sveikumą].
<…>“
Minėto reglamento 2 straipsnyje „Apibrėžimai“ numatyta:
„1.   Šiame reglamente:
a)
taikomi „maisto“, „maisto verslo operatoriaus“, „pateikimo į rinką“ ir „galutinio vartotojo“ sąvokų apibrėžimai, pateikti [Reglamento Nr. 178/2002] 2 straipsnyje, 3 straipsnio 3, 8 ir 18 punktuose;
<…>
2.   Taip pat vartojamos šios sąvokos:
1)
„teiginys“ – bet koks pranešimas arba išraiška, kurie nėra privalomi pagal [Sąjungos] arba nacionalinės teisės aktus, taip pat vaizdinė, grafinė arba simbolinė bet kokia forma pateikiama išraiška, kuria tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama arba užsimenama, kad maisto produktas turi tam tikrų savybių;
<…>
5)
teiginys apie sveikatingumą [sveikumą] – teiginys, kuriuo tiesiogiai ar netiesiogiai teigiama ar užsimenama, kad esama ryšio tarp maisto produkto kategorijos, maisto produkto ar vienos jo sudedamųjų dalių ir sveikatos.
<…>“
Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio „Teiginių apie maistingumą ir sveikatingumą vartojimo sąlygos“ 3 dalyje numatyta:
„Daugiau kaip 1,2 tūrio proc. alkoholio turintiems gėrimams, negali būti pateikiami teiginiai apie sveikatingumą [sveikumą].
<…>“
Reglamento Nr. 1924/2006 5 straipsnio „Bendrosios sąlygos“ 1 dalyje numatyta:
„Vartoti teiginius apie maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą] leidžiama tik tokiu atveju, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
įrodyta, kad maistinės ar kitos medžiagos, apie kurią pateikiamas teiginys, buvimas, nebuvimas arba mažesnis kiekis maisto produkte ar maisto produktų kategorijai priklausančiuose produktuose pasižymi naudingu maistiniu arba fiziologiniu poveikiu, įrodytu visuotinai pripažintais moksliniais duomenimis.“
b)
maistinės ar kitos medžiagos, apie kurią pateikiamas teiginys:
i)
galutiniame produkte yra didelis kiekis, kaip nustatyta [Sąjungos] teisės aktuose, arba, jei tokių taisyklių nėra, kiekis, kuris užtikrins teiginyje minimą ir visuotinai pripažintais moksliniais įrodymais įrodytą mitybinį arba fiziologinį poveikį <…>
<…>“
Šio reglamento 6 straipsnio „Mokslinis teiginių įrodymas“ 1 dalyje numatyta:
„Teiginiai apie maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą] pagrindžiami ir įrodomi visuotinai pripažintais moksliniais įrodymais.“
Minėto reglamento 10 straipsnio „Konkrečios sąlygos“, susijusio su teiginiais apie sveikatingumą [sveikumą], 1 ir 3 dalyse nustatyta:
„1.   Teiginiai apie sveikatingumą [sveikumą] yra draudžiami, išskyrus atvejus, kai jie atitinka II skyriaus bendruosius ir šio skyriaus konkrečius reikalavimus bei yra leidžiami pagal šį reglamentą ir yra įtraukti į leidžiamų teiginių sąrašus, numatytus 13 ir 14 straipsniuose.
<…>
3.   Nuorodą į bendro pobūdžio, nekonkrečią naudą, kurią ta maistinė medžiaga ar maisto produktas apskritai teikia sveikatai ar su sveikata susijusiai gerai savijautai, galima daryti tik tuo atveju, jei kartu pateikiamas konkretus teiginys apie sveikatingumą [sveikumą], įtrauktas į sąrašus, numatytus 13 ir 14 straipsniuose.“
Minėto reglamento 28 straipsnio „Pereinamojo laikotarpio priemonės“ 2 dalyje nustatyta:
„Remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalimi, neatitinkantys šio reglamento produktai, kurie turi prekių ženklus ar prekių [komercinius] pavadinimus, egzistavusius iki 2005 m. sausio 1 d., gali būti toliau parduodami iki 2022 m. sausio 19 d., po šio laikotarpio taikant šio reglamento nuostatas.“
Vokietijos teisė
Pagrindinei bylai taikomos redakcijos
Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb
(Įstatymas dėl kovos su nesąžininga konkurencija;
BGBl
. 2010 I, p. 254, toliau – UWG) 3 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje numatyta:
„Bet kuri nesąžininga komercinė veikla draudžiama, jei ji gali gerokai pažeisti konkurentų, vartotojų arba kitų rinkos dalyvių interesus.“
UWG 4 straipsnyje numatyta:
„Nesąžiningos komercinės veiklos pavyzdžiai
Nesąžiningai elgiasi pirmiausia tas, kurio:
<…>
11.
veiksmai prieštarauja įstatymo nuostatai, kuria ūkio subjektų interesams apsaugoti, be kita ko, reglamentuojamas elgesys rinkoje.“
UWG 8 straipsnio 1 dalies pirmame sakinyje nustatyta:
„Asmeniui, kuris atlieka pagal 3 arba 7 straipsnį neteisėtus komercinius veiksmus, gali būti pareikštas reikalavimas ištaisyti pažeidimą, o pakartotinio pažeidimo grėsmės atveju – reikalavimas nutraukti veiksmus.“
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Vokietijos vaistinėse
Nelsons
prekiauja vadinamaisiais „Bacho žiedų“ produktais. Tarp jų yra produktų, kurie įprastai vadinami RESCUE produktai; jie laikomi spiritiniu gėrimu, kurio alkoholio koncentracija yra 27 tūrio proc.
Šie produktai parduodami 10 arba 20 ml talpos buteliukais su pipete ir kaip purškalas (toliau – pagrindinėje byloje nagrinėjami produktai). Šių produktų pakuotėje yra tokia dozavimo instrukcija:
„ORIGINAL RESCUE TROPFEN [TIKRI GELBĖJIMO LAŠAI]
Įlašinti į stiklinę vandens keturis lašus ir išgerti dalimis per dieną arba, jei reikia, išgerti keturis lašus neskiestus.“
ir
„RESCUE NIGHT SPRAY [NAKTINIS PURŠKALAS RESCUE]
Užpurkšti ant liežuvio dvi purškalo dozes.“
Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad iki 2005 m. sausio 1 d.
Nelsons
pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais kaip vaistais prekiavo naudodama Europos Sąjungos prekių ženklą RESCUE, kuris tuomet buvo įregistruotas vaistams. 2007 m.
Nelsons
taip pat įregistravo RESCUE kaip Europos Sąjungos prekių ženklą maisto produktams.
Be to, iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad 2008 m. vasario 21 d. Sprendimu
Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg
(Hamburgo aukštesnysis apygardos teismas, Vokietija) nusprendė, kad „Bacho žiedų“ produktai yra ne vaistai, o maisto produktai. Po šio sprendimo
Nelsons
, kuri šioje byloje nebuvo ginčo šalis, pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais, nemodifikuotais, Vokietijoje pradėjo prekiauti jau ne kaip vaistais, bet kaip maisto produktais.
Ayonnax Nutripharm
ir
Bachblütentreff
, kurios taip pat Vokietijoje prekiauja „Bacho žiedų“ produktais, kreipėsi į
Landgericht München I
(Miuncheno I apygardos teismas, Vokietija) ir pirmiausia prašė bendrai uždrausti
Nelsons
prekiauti tokių žiedų produktais, jei nėra leidimo pateikti rinkai arba jei jie neįregistruoti pagal teisės aktus vaistų srityje.
Ayonnax Nutripharm
ir
Bachblütentreff
subsidiariai prieštaravo dėl daugelio reklamos teiginių ir dėl to, kaip ji Vokietijos rinkai pateikia pagrindinėje byloje nagrinėjamus produktus. Šių bendrovių teigimu,
Nelsons
vykdė alkoholinių gėrimų reklamą, kurioje teigia apie teigiamą jų poveikį sveikatai ar jų nekenksmingumą, o tai yra nesąžiningos konkurencijos veiksmai.
2011 m. rugsėjo 20 d.
Landgericht München I
(Miuncheno I apygardos teismas) nurodė
Nelsons
nebenaudoti tam tikrų reklamos teiginių, kuriuose vartojama frazė „Bacho žiedai“, o likusią ieškinio dalį atmetė.
Ayonnax Nutripharm
ir
Bachblütentreff
dėl šio sprendimo pateikė apeliacinį skundą
Oberlandesgericht München
(Miuncheno apeliacinis apygardos teismas, Vokietija). 2013 m. sausio 31 d. sprendimu šis teismas nusprendė, kad šios bendrovės turi teisę pagal UWG 3 straipsnio 1 dalį, 4 straipsnio 11 punktą ir 8 straipsnio 1 dalį reikalauti, kad
Nelsons
, kiek tai susiję su pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais, nutrauktų komercinę veiklą dėl to, kad šių produktų reklama ir platinimas pažeidžia Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalį.
Nelsons
dėl šio sprendimo pateikė kasacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui
Bundesgerichtshof
(Federalinis Aukščiausiasis Teismas, Vokietija).
Šis teismas pirmiausia nurodo manantis, kad RESCUE TROPFEN ir RESCUE NIGHT SPRAY yra „teiginiai apie sveikatingumą [sveikumą]“, kaip apibrėžta Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punkte. Iš tiesų, šiuolaikinei anglų kalbą mokančiai visuomenei sąvokos RESCUE reikšmė yra žinoma ir atitinkamiems vartotojams sudaro įspūdį, kad vartodami pagrindinėje byloje nagrinėjamus produktus jie bus kažkaip „išgelbėti“ nuo tam tikrų sveikatos sutrikimų. Taigi frazės RESCUE TROPFEN ir RESCUE NIGHT SPRAY yra susietos su sveikatos būklės pagerėjimu.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo manymu, frazėmis RESCUE TROPFEN ir RESCUE NIGHT SPRAY daroma nuoroda į „bendro pobūdžio, nekonkrečią naudą sveikatai ar su sveikata susijusiai gerai savijautai“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1924/2006 10 straipsnio 3 dalį. Taigi kyla klausimas, ar teiginyje apie sveikumą, kaip antai nagrinėjamame pagrindinėje byloje, turi būti laikomasi minėto reglamento 5 straipsnio 1 dalies a punkte ir 6 straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų.
Galiausiai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori sužinoti, ar Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis taikoma, kai produktai iki 2005 m. sausio 1 d. buvo parduodami ne kaip maisto produktai, bet kaip vaistai, todėl šioje nuostatoje nustatytu pereinamuoju laikotarpiu šio reglamento nuostatos netaikomos pagrindinėje byloje nagrinėjamiems produktams.
Šiomis aplinkybėmis
Bundesgerichtshof
(Federalinis Aukščiausiasis Teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar 10 ml arba 20 ml buteliukais su pipete ir kaip purškalas vaistinėse parduodamas spiritiniu gėrimu vadinamas skystis, kurio alkoholio koncentracija yra 27 tūrio proc., yra daugiau kaip 1,2 tūrio proc. alkoholio turintis gėrimas, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 1924/2006 4 straipsnio 3 dalį, jei šio produkto pakuotės dozavimo instrukcijoje nurodyta:
a)
įlašinti į stiklinę vandens keturis šio skysčio lašus ir išgerti dalimis per dieną arba, jei reikia, išgerti keturis lašus neskiestus,
b)
užpurkšti ant liežuvio dvi purškalo dozes?
2.
Jei į pirmojo klausimo a ir b dalis būtų atsakyta neigiamai:
ar darant nuorodą į bendro pobūdžio, nekonkrečią naudą, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 1924/2006 10 straipsnio 3 dalį, atitinkami teiginiai turi būti įrodyti, kaip tai apibrėžta šio reglamento 5 straipsnio 1 dalies a punkte ir 6 straipsnio 1 dalyje?
3.
Ar taikoma Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalies pirmos sakinio dalies nuostata, jei nurodytas produktas, pažymėtas tokiu prekių ženklu, iki 2005 m. sausio 1 d. buvo parduodamas ne kaip maisto produktas, o kaip vaistas?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl trečiojo klausimo
Trečiuoju klausimu, kurį reikia išnagrinėti pirmiausia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės teiraujasi, ar Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalies pirma sakinio dalis turi būti aiškinama taip, kad ši nuostata taikoma tada, kai produktai, kurie pažymėti prekių ženklais ar prekių komerciniais pavadinimais, egzistavusius iki 2005 m. sausio 1 d., buvo parduodami kaip vaistai, o vėliau, nors jų charakteristikos iš esmės ir buvo tokios pat ir jie buvo pažymėti tokiu pat prekių ženklu arba prekių komerciniu pavadinimu, – kaip maisto produktai.
Remiantis Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalimi, neatitinkantys šio reglamento produktai, kurie pažymėti prekių ženklais ar prekių komerciniais pavadinimais, egzistavusius iki 2005 m. sausio 1 d., gali būti toliau parduodami iki 2022 m. sausio 19 d., o po šios datos jiems taikomos šio reglamento nuostatos.
Ši nuostata yra laikina leidžianti nukrypsti nuo Reglamento Nr. 1924/2006 1 straipsnio 3 dalies priemonė, pagal kurią prekių ženklas, prekių komercinis pavadinimas ar išgalvotas pavadinimas, nurodyti ženklinant ar pristatant maisto produktą ar jo reklamoje, kurį galima suprasti kaip teiginį apie maistingumą arba sveikumą, gali būti vartojami netaikant šiame reglamente numatytų leidimų suteikimo procedūrų su sąlyga, kad taip ženklinant, pristatant ar tokioje reklamoje taip pat pateikiamas šio reglamento nuostatas atitinkantis teiginys apie maistingumą ar sveikumą.
Šiuo klausimu primintina, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tik prekių ženklu ar komerciniu pavadinimu, kurie turi būti laikomi teiginiu apie maistingumą arba sveikumą, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą, pažymėtiems produktams (šiuo klausimu žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Green – Swan Pharmaceuticals CR,
C‑299/12
,
EU:C:2013:501
,
punktą).
Šiuo atveju iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad iki 2005 m. sausio 1 d.
Nelsons
pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais jau prekiavo kaip vaistais naudodamas Europos Sąjungos prekių ženklą RESCUE, kuris tuomet buvo įregistruotas vaistams. Per 2007 m.
Nelsons
taip pat įregistravo RESCUE kaip Europos Sąjungos prekių ženklą maisto produktams.
Kaip pažymėta šio sprendimo 18 punkte, 2008 m. priimtame sprendime Vokietijos teismas nusprendė, jog „Bacho žiedų“ produktai yra ne vaistai, o maisto produktai.
Po šio sprendimo
Nelsons
pradėjo Vokietijoje prekiauti pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais kaip maisto produktais, tačiau po šio pasikeitimo jis šių produktų nemodifikavo. Todėl, kaip pažymėjo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, palyginti su Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalyje nurodytą referencinę dieną, t. y. iki 2005 m. sausio 1 d., egzistavusia situacija, pasikeitė tik teisinis pagrindinėje byloje nagrinėjamų produktų kvalifikavimas.
Be to, savo sprendime prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo manantis, kad frazės RESCUE TROPFEN ir RESCUE NIGHT SPRAY yra teiginiai apie sveikumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 2 dalies 5 punktą, o RESCUE yra prekių ženklas ar prekių komercinis pavadinimas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalį.
Taigi kyla klausimas, ar tokie produktai, kaip nagrinėjami pagrindinėje dalyje, kuriais iki 2005 m. sausio 1 d. buvo prekiaujama kaip vaistais, o paskui, po šios datos, kaip maisto produktais, yra „produktai“, kaip jie suprantami pagal minėto reglamento 28 straipsnio 2 dalį.
Šiuo klausimu pažymėtina, kad sąvoka „produktai“, kaip ji suprantama pagal šią direktyvą, turi būti laikoma susijusia su „maisto produktais“, kaip jie suprantami pagal Reglamentą Nr. 1924/2006.
Iš tiesų, viena vertus, šis reglamentas, kaip nurodyta jo pavadinime, susijęs su teiginiais apie maisto produktų maistingumą ir sveikumą. Kita vertus, iš to paties reglamento 5 straipsnio 1 dalies b ir i punktų matyti, kad jame nedaroma aiškaus skirtumo tarp „maisto produktų“ ir „produktų“, nes abu terminai vartojami kaip sinonimai.
Šiomis aplinkybėmis į trečiąjį klausimą reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis turi būti aiškinama taip, jog ji susijusi tik maisto produktais, pažymėtais prekių ženklu ar prekių komerciniu pavadinimu, kurie turi būti laikomi teiginiu apie maistingumą arba sveikumą, kaip tai suprantama pagal šį reglamentą (šiuo klausimu žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Green – Swan Pharmaceuticals CR,
C‑299/12
,
EU:C:2013:501
,
punktą).
Šiuo atveju,
Ayonnax Nutripharm
ir
Bachblütentreff
, Graikijos vyriausybės ir Europos Komisijos manymu, kadangi pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais iki 2005 m. sausio 1 d. buvo prekiaujama kaip vaistais, o ne kaip maisto produktais, jiems negali būti taikoma Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalis.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad pagal Reglamento Nr. 178/2002 2 straipsnį, į kurį daroma nuoroda Reglamento Nr. 1924/2006 2 straipsnio 1 dalies a punkte apibrėžiant sąvoką „maisto produktai“, ši sąvoka neapima „vaistų“.
Todėl pagrindinėje byloje nagrinėjami produktai, kurių sudėtis nebuvo modifikuota, tuo pat metu negali arba negalėjo būti ir „maisto produktai“, ir „vaistai“.
Taigi, kaip tai iš esmės savo išvados 87 punkte pažymėjo generalinis advokatas, jei pagrindinėje byloje nagrinėjami produktai yra „vaistai“, jiems negali būti taikomas Reglamentas Nr. 1924/2006.
Vis dėlto iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad Teisingumo Teismo teiraujamasi dėl kitokio atvejo – kai minėti produktai tiek bylai svarbiu laikotarpiu atsižvelgiant į minėto reglamento 28 straipsnio 2 dalį, t. y. iki 2005 m. sausio 1 d., tiek šiuo metu pateikiami objektyviai kaip „maisto produktai“, kaip jie suprantami pagal šį reglamentą.
Tokiu atveju pagrindinėje byloje nagrinėjami produktai, kaip matyti iš šio sprendimo 39 punkto, turi būti laikomi „produktais“, kaip jie suprantami pagal Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalį.
Taigi ši nuostata taikoma tik produktams, pažymėtiems prekių ženklais ar prekių komerciniais pavadinimais, „egzistavusiais“ iki 2005 m. sausio 1 d.
Atsižvelgiant į šios nuostatos formuluotę, terminas „egzistavusiais“ turi būti suvokiamas taip, kad šie produktai dar iki šios datos turėjo turėti tokias pat esmines charakteristikas ir būti pažymėti tokiu pat prekių ženklu arba komerciniu pavadinimu. Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad taip yra šioje pagrindinėje byloje.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad Reglamento Nr. 1924/2006 28 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas taip, kad ši nuostata taikoma tada, kai produktu, pažymėtu prekių ženklu ar prekių komerciniu pavadinimu, iki 2005 m. sausio 1 d. buvo prekiaujama kaip vaistu, o vėliau, nors jo esminės charakteristikos ir buvo tokios pat ir jis buvo pažymėtas tokiu pat prekių ženklu arba komerciniu pavadinimu, – kaip maisto produktu.
Dėl pirmojo ir antrojo klausimų
Atsižvelgiant į atsakymą į trečiąjį klausimą ir atsižvelgiant į proceso pagrindinėje byloje, kurioje siekiama, kad būtų nedelsiant nutraukta
Nelsons
komercinė veikla, kiek tai susiję su pagrindinėje byloje nagrinėjamais produktais, pobūdį, į pirmąjį ir antrąjį klausimus nereikia atsakyti.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:

2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą [sveikumą], iš dalies pakeisto 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 107/2008, 28 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas taip, kad ši nuostata taikoma tada, kai produktu, pažymėtu prekių ženklu ar prekių komerciniu pavadinimu, iki 2005 m. sausio 1 d. buvo prekiaujama kaip vaistu, o vėliau, nors jo esminės charakteristikos ir buvo tokios pat ir jis buvo pažymėtas tokiu pat prekių ženklu arba komerciniu prekių pavadinimu, – kaip maisto produktu.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.