CELEX: 62020CJ0119
Előzetes döntéshozatal
Közös agrárpolitika
Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) általi finanszírozás
2014
2020‑as nemzeti vidékfejlesztési program
1305/2013/EU rendelet
A 19. cikk (1) bekezdésének a) pontja
Vállalkozás beindításához nyújtott támogatás fiatal mezőgazdasági termelők számára
Mezőgazdasági kisüzemek fejlesztését célzó támogatás
Támogatások halmozódása
A halmozódás megtagadásának lehetősége

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005 rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (
HL 2013. L 347., 487. o.
; helyesbítés:
HL 2016. L 130., 1. o.
) 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a Līga Šenfelde, egy mezőgazdasági üzem tulajdonosa és a Lauku atbalsta dienests (vidékfejlesztési szolgálat, Lettország) között a mezőgazdasági üzemek és a vállalkozások fejlesztésére vonatkozó két támogatás halmozását az előbbi számára megtagadó határozat tárgyában folyamatban lévő jogvita keretében terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
Az 1305/2013 rendelet
Az 1305/2013 rendelet (3), (7) és (17) preambulumbekezdésének szövege a következő:
„(3)
Mivel e rendelet célját, nevezetesen a vidékfejlesztést, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani […], az Unió szintjén azonban […] e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat [a] […] szubszidiaritás elvének megfelelően.
[…]
(7)
[…] Az egyes tagállamoknak vagy a területük egészére vonatkozó nemzeti vidékfejlesztési programot, vagy több regionális programot, illetve nemzeti programot és több regionális programot egyaránt ki kell dolgozniuk. Minden programban meg kell határozni az uniós vidékfejlesztési prioritásokkal kapcsolatos célkitűzések teljesítésére irányuló stratégiát és a kapcsolódó intézkedéseket. A programozásnak meg kell felelnie az uniós vidékfejlesztési prioritásoknak, ugyanakkor alkalmazkodnia kell a sajátos nemzeti körülményekhez is, és ki kell egészítenie az egyéb uniós szakpolitikákat, különös tekintettel a mezőgazdasági piacokkal kapcsolatos politikára, a kohéziós politikára és a közös halászati politikára. Azon tagállamok számára, amelyek több regionális program létrehozatala mellett döntenek, lehetőséget kell biztosítani egy olyan, önálló költségvetéssel nem rendelkező nemzeti keret létrehozására, amely megkönnyíti a nemzeti szintű kihívások kezelése céljából a régiók között folytatandó koordinációt.
[…]
(17)
[…] A gazdaságilag potenciálisan életképes mezőgazdasági kisüzemek fejlődését is ösztönözni kell. Az ezen intézkedés keretében támogatott új gazdasági tevékenységek életképességének biztosítása érdekében indokolt, hogy a támogatás nyújtásának feltételeként üzleti tervet kelljen benyújtani. […]”
Előzetesen emlékeztetni kell arra, hogy e rendelet 2. cikke (1) bekezdésének n) pontja olyan személyként határozza meg a „fiatal mezőgazdasági termelőt” aki a kérelem benyújtásának időpontjában legfeljebb 40 éves, megfelelő szakképzettséggel és szakmai alkalmassággal rendelkezik, és első alkalommal kezd gazdálkodni valamely mezőgazdasági üzemben az adott üzem vezetőjeként.
Az említett rendeletnek „Az Unió vidékfejlesztési prioritásai” című 5. cikke első bekezdése 2. pontjának a) alpontjában a következőképpen rendelkezik:
„Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégia megvalósításához hozzájáruló vidékfejlesztési célkitűzések teljesítésére a következő hat, a közös stratégiai keret tematikus célkitűzéseinek megfeleltethető uniós vidékfejlesztési prioritás keretében kerül sor:
[…]
(2)
a mezőgazdasági üzemek életképességének javítása és a versenyképesség fokozása valamennyi régióban és a mezőgazdasági termelés valamennyi típusa esetében, […] különös tekintettel a következő területekre:
a)
valamennyi mezőgazdasági üzem gazdasági teljesítményének javítása, valamint a mezőgazdasági üzemek szerkezetátalakításának és korszerűsítésének a megkönnyítése, mindenekelőtt a piaci jelenlét, a piacorientáltság […] fokozása céljából”.
Az 1305/2013 rendelet 6. cikkének (1) bekezdése kimondja:
„Az [Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA)] a tagállamokban vidékfejlesztési programokon keresztül működik. Az említett programok a III. címben meghatározott intézkedéseken keresztül hajtják végre az uniós vidékfejlesztési prioritások megvalósítására irányuló stratégiát. Az EMVA a vidékfejlesztés célkitűzéseinek uniós prioritásokon keresztül történő megvalósítását támogatja.”
E rendelet 13. cikke értelmében:
„A programba felvett vidékfejlesztési intézkedések mindegyikének ténylegesen hozzá kell járulnia egy vagy több uniós vidékfejlesztési prioritás megvalósításához. Az uniós prioritások szempontjából különös jelentőséggel bíró intézkedések indikatív jegyzékét a VI. melléklet tartalmazza.”
Az említett rendeletnek „A mezőgazdasági üzemek és a vállalkozások fejlesztése” című 19. cikke a következőképpen rendelkezik:
„(1)   Az ezen intézkedés keretében nyújtott támogatás a következőkre terjedhet ki:
a)
a vállalkozás beindításához nyújtott támogatás:
i.
fiatal mezőgazdasági termelők számára;
[…]
iii.
mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez;
[…]
(2)   Az (1) bekezdés a) pontjának i. alpontja szerinti támogatás fiatal mezőgazdasági termelőknek ítélhető oda.
[…]
Az (1) bekezdés a) pontjának iii. alpontja szerinti támogatás a tagállami meghatározás alapján mezőgazdasági kisüzemnek minősülő üzemeknek ítélhető oda.
[…]
(4)   Az (1) bekezdés a) pontja szerinti támogatás nyújtásának üzleti terv benyújtása a feltétele. Az üzleti terv végrehajtását a támogatás odaítéléséről szóló határozat időpontjától számított kilenc hónapon belül meg kell kezdeni.
Az (1) bekezdés a) pontjának i. alpontja értelmében támogatásban részesülő fiatal mezőgazdasági termelők esetében az üzleti tervnek tartalmaznia kell, hogy a fiatal mezőgazdasági termelő a tevékenysége megkezdésétől számított 18 hónapon belül megfelel a 1307/2013/EU rendeletnek az aktív mezőgazdasági termelőkre vonatkozó 9. cikkének.
A tagállamok alsó és felső küszöbértékeket határoznak meg a mezőgazdasági üzemeknek az (1) bekezdés a) pontjának i. és iii. alpontja szerinti támogatásra való jogosultságára vonatkozóan. Az (1) bekezdés a) pontjának i. alpontja szerinti támogatásra vonatkozó alsó küszöbértéknek magasabbnak kell lennie az (1) bekezdés a) pontjának iii. alpontja szerinti támogatásra vonatkozó felső küszöbértéknél. A támogatás kizárólag a mikro‑ és kisvállalkozások fogalommeghatározása alá tartozó mezőgazdasági üzemek számára ítélhető oda.
(5)   Az (1) bekezdés a) pontja szerinti támogatás legalább két részletben nyújtható egy legfeljebb ötéves időszakon át. A részletek összege fokozatosan csökkenthető. Az utolsó részletnek az (1) bekezdés a) pontjának i. és ii. alpontja alapján történő kifizetése az üzleti terv megfelelő végrehajtásához van kötve.
(6)   Az (1) bekezdés a) pontja szerinti támogatás maximális összegét a II. melléklet rögzíti. A tagállamok az (1) bekezdés a) pontjának i. és ii. alpontja szerinti támogatások összegét a program által lefedett terület társadalmi‑gazdasági helyzetét is figyelembe véve határozzák meg.
[…]”
A 808/2014/EU végrehajtási rendelet
Az 1305/2013 európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak megállapításáról szóló, 2014. július 17‑i 808/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (
HL 2014. L 227., 18. o.
) I. melléklete tartalmazza az intézkedések és alintézkedések kódjaira vonatkozó 5. részt. E rész az 1305/2013 rendelet 19. cikke alapján 6‑os kód alatt tartalmazza a „Mezőgazdasági üzemek és vállalkozások fejlesztése” című intézkedést. Az ezen intézkedésnek a programozási célok szem előtt tartásával megfelelő alintézkedések között szerepel a 6.1‑es kód alatt a „Vállalkozási tevékenység megkezdéséhez nyújtott támogatás fiatal mezőgazdasági termelők számára”, a 6.3 kód alatt pedig az „Induló vállalkozások által [folytatott,] mezőgazdasági kisüzemek fejlesztését célzó tevékenységekhez nyújtott támogatás”.
A 807/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet
Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet kiegészítéséről, valamint átmeneti rendelkezések bevezetéséről szóló, 2014. március 11‑i 807/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (
HL 2014. L 227., 1. o.
) 5. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok az 1305/2013 rendelet 19. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésében említett küszöbértékeket a mezőgazdasági üzem termelési potenciáljában határozzák meg, a mezőgazdasági gazdaságok közösségi tipológiájának létrehozásáról szóló, 2008. december 8‑i 1242/2008/EK bizottsági rendelet (
HL 2008. L 335., 3. o.
) 5. cikke szerinti standard termelési értékben vagy azzal egyenértékű mértékegységben kifejezve.
Az agrár‑ és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló európai uniós iránymutatások, 2014–2020
Az agrár‑ és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló európai uniós iránymutatások, 2014–2020 (
HL 2014. C 204., 1. o.
) (99) pontja szerint „[e]gyidejűleg több program keretében is nyújtható támogatás, illetve a támogatás
ad hoc
támogatással halmozható, ha az adott tevékenységhez vagy projekthez nyújtott állami támogatás teljes összege nem haladja meg az ezen iránymutatásokban meghatározott felső támogatási határokat”.
Ezen iránymutatás (184) pontja úgy rendelkezik, hogy „[a] támogatás maximális összege fiatal mezőgazdasági termelőnként 70000 [euró], illetve mezőgazdasági kisüzemenként 15000 [euró] lehet[, továbbá hogy a] tagállamoknak az érintett terület társadalmi‑gazdasági helyzetét figyelembe véve kell meghatározniuk a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás összegét”.
A lett jog
A „mezőgazdasági üzemek és vállalkozások fejlesztése” intézkedés keretében a „mezőgazdasági kisüzemek induló vállalkozások általi fejlesztésére irányuló tevékenységekhez nyújtott támogatás” című alintézkedést célzó nemzeti és európai uniós támogatásnyújtási eljárásra vonatkozó rendelkezésekről szóló, 2015. június 9‑i 292. sz. minisztertanácsi rendelet
(Latvijas Vēstnesis
, 2015., 126. szám) 1. pontja az alábbiak szerint rendelkezik:
„A jelen rendelet a »mezőgazdasági üzemek és vállalkozások fejlesztése egyszeri kifizetések formájában« intézkedés körébe tartozó »mezőgazdasági kisüzemek induló vállalkozások általi fejlesztésére irányuló tevékenységekhez nyújtott támogatás« alintézkedés keretében nyújtott nemzeti és európai uniós támogatások odaítélési eljárásait szabályozza.”
E rendelet 20. pontja az alábbiak szerint rendelkezik:
„A programozási időszakban a támogatást igénylő egyszer részesülhet a jelen rendelkezésekben említett támogatásban.”
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
Az alapügy felperese, aki egy mezőgazdasági üzem tulajdonosa, 2015. október 5‑én az első projekt keretében mezőgazdasági kisüzemek fejlesztésére irányuló, vállalkozások beindításához nyújtott támogatás odaítélését kérte.
2016. január 15‑i határozatában a vidékfejlesztési szolgálat helyt adott e kérelemnek.
2016. július 27‑én a felperes megvásárolta a korábban a szülei által működtetett mezőgazdasági üzemet.
2016. augusztus 23‑án, a második projekt keretében a fiatal mezőgazdasági termelők vállalkozásainak beindítását célzó finanszírozási kérelmet nyújtott be, miközben folytatta az első támogatással támogatott tevékenységeket.
E második kérelmet a vidékfejlesztési szolgálat 2016. november 8‑án az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (4) bekezdése alapján elutasította.
E szolgálat úgy ítélte meg, hogy egy kérelmező ugyanazon intézkedés alapján vagy csak a mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez nyújtott támogatásban, vagy csak a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatásban részesülhet. Azt is megállapította, hogy a nemzeti szabályozás nem teszi lehetővé, hogy először a vállalkozás beindításához nyújtott támogatást kérjen, utána pedig a fiatal mezőgazdasági termelők számára nyújtott támogatást igényelje, mivel e kérelem nem felel meg azon feltételnek, hogy első alkalommal hozzák létre vagy megvásárolják az utóbbi támogatással kapcsolatos mezőgazdasági üzemet.
Az alapeljárás felperese ezen elutasító határozatot a vidékfejlesztési szolgálat előtt megtámadta. E szolgálat 2017. január 6‑i határozatában helybenhagyta a fenti elutasító határozatát, újfent kimondva az e rendeletben szabályozott különböző támogatások halmozódásának tilalmát.
A felperes által ezt követően ezen elutasító határozattal szemben benyújtott kereseteket az administratīvā rajona tiesa (kerületi közigazgatási bíróság, Lettország), illetve az Administratīvā apgabaltiesa (regionális közigazgatási bíróság, Lettország) elutasította.
E bíróságok többek között úgy vélték, hogy az alapeljárás felperesének projektjeiben szereplő célkitűzésekből kitűnik, hogy a második projekt az első projekt által elérni kívánt cél további megvalósítását szolgálja. Márpedig két támogatás ugyanazon cél érdekében történő nyújtása ellentétes az egyszeri kifizetés szabályával, és nem tekinthető a források arányos felhasználásának. Egyébiránt a mezőgazdasági termelő már nem tartozik a „fiatal mezőgazdasági termelő” fogalma alá, mivel két évvel korábban megkapta az 1305/2013 rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában meghatározott, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez nyújtott támogatást.
Az alapeljárás felperese 2017. november 23‑án felülvizsgálati kérelmet nyújtott be az Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság, Lettország) előtt, többek között arra hivatkozva, hogy az 1305/2013 rendelet rendelkezéseit tévesen értelmezték.
E tekintetben azt állítja, hogy a két támogatást eltérő rendelkezések szabályozzák, és az a szabály, amely szerint valamely támogatás e rendelet értelmében csak egyszer vehető igénybe, az egyes alintézkedésekre, nem pedig azok halmozódására vonatkozik.
A kérdést előterjesztő bíróság ennélfogva arra keresi a választ, hogy összeegyeztethető‑e az olyan nemzeti szabályozás, amely tiltja az 1305/2013 rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti támogatás olyan mezőgazdasági termelő részére történő kifizetését, aki ezen (1) bekezdés a) pontjának iii. alpontja alapján már támogatásban részesült.
E körülmények között az Augstākā tiesa (Senāts) (legfelsőbb bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni az 1305/2013 rendelet 19. cikke (1) bekezdésének a) pontját, a hivatkozott rendelet és a mezőgazdasági és erdészeti ágazatban, valamint a vidéki térségekben a 2014 és 2020 közötti időszakban nyújtott állami támogatásokra irányadó európai uniós irányelvek egyéb rendelkezéseivel együttesen, hogy:
1)
a mezőgazdasági termelő csak azért elveszíti »fiatal mezőgazdasági termelői« jogállását, mert két évvel korábban megkapta az 1305/2013 rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában meghatározott, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez nyújtott támogatást;
2)
az említett szabályok felhatalmazzák a tagállamokat olyan szabályozás bevezetésére, amely szerint [az e rendelet] 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában meghatározott támogatást nem fizetik ki a mezőgazdasági termelő számára, ha az [említett (1) bekezdés a) pontjának] iii. alpontjában foglalt támogatást már biztosították részére;
3)
a tagállam jogosult megtagadni valamely mezőgazdasági termelő tekintetében a halmozódás alkalmazását, ha nem tartották tiszteletben az Európai Bizottsággal egyeztetett vidékfejlesztési programban meghatározott halmozódási sorrendet?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
Az első kérdésről
Első kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes, ha az a mezőgazdasági termelő, aki az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatásban részesült, azt a fiatal mezőgazdasági termelők számára vállalkozás beindításához nyújtott, e rendelkezés a) pontjának i. alpontjában előírt támogatással halmozhatja.
Amint az e rendelet 19. cikke (1) bekezdésének a) pontjából kitűnik, a „mezőgazdasági üzemek és vállalkozások fejlesztése” intézkedés keretében nyújtott támogatás a vállalkozás beindításához nyújtott támogatás három fajtájára terjed ki, amelyek közé a fiatal mezőgazdasági termelők számára és a mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez nyújtott támogatás is tartozik.
A 808/2014 végrehajtási rendelet I. mellékletének az intézkedések és alintézkedések kódjaira vonatkozó 5. része tartalmazza az 1305/2013 rendelet 19. cikkében előírt, a „Mezőgazdasági üzemek és vállalkozások fejlesztése” intézkedés keretében nyújtott támogatásnak megfelelő kódot, valamint az alapeljárás tárgyát képező, „Vállalkozási tevékenység megkezdéséhez nyújtott támogatás fiatal mezőgazdasági termelők számára” alintézkedésnek, illetve az „Induló vállalkozások által mezőgazdasági kisüzemek fejlesztését célzó tevékenységekhez nyújtott támogatás” alintézkedésnek megfelelő kódokat.
Az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az e cikk (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában előírt támogatás fiatal mezőgazdasági termelőknek ítélhető oda, és az e cikk (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában előírt támogatást a tagállamok által meghatározott kisüzemeknek ítélhető oda.
Jóllehet az utóbbi rendelkezés ily módon a tagállamokra bízza a „kisüzemek” fogalmának meghatározását, az 1305/2013 rendelet 2. cikke (1) bekezdésének n) pontja olyan személyként határozza meg az e rendelet értelmében vett „fiatal mezőgazdasági termelőt”„aki a kérelem benyújtásának időpontjában legfeljebb 40 éves, megfelelő szakképzettséggel és szakmai alkalmassággal rendelkezik, és első alkalommal kezd gazdálkodni valamely mezőgazdasági üzemben az adott üzem vezetőjeként”.
Noha e rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának szövege többek között az alapügyben szóban forgó két támogatás nyújtására vonatkozik, meg kell állapítani, hogy e rendelkezés nem állapítja meg e támogatások nyújtásának sorrendjét, és e támogatások együttes nyújtását sem zárja ki kifejezetten.
Az 1305/2013 rendelet 19. cikke (4) bekezdésének első albekezdése előírja, hogy az e cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti, az alapügyben szóban forgó két támogatást is felölelő támogatás nyújtásának üzleti terv benyújtása a feltétele, és meghatározza e terv végrehajtásának feltételeit.
Ezenkívül, az említett rendelet 19. cikke (4) bekezdése harmadik albekezdésének első mondata úgy rendelkezik, hogy a tagállamok alsó és felső küszöbértékeket határoznak meg a mezőgazdasági üzemeknek az (1) bekezdés a) pontjának i. és iii. alpontja szerinti támogatásra való jogosultságára vonatkozóan. Kimondja, hogy ezen (1) bekezdés a) pontjának i. alpontja szerinti támogatásra vonatkozó alsó küszöbértéknek magasabbnak kell lennie az (1) bekezdés a) pontjának iii. alpontja szerinti támogatásra vonatkozó felső küszöbértéknél, és hogy e támogatás kizárólag a mikro‑ és kisvállalkozások fogalommeghatározása alá tartozó mezőgazdasági üzemek számára ítélhető oda.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy amint az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (8) bekezdéséből kitűnik, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el többek között az említett 19. cikk (4) bekezdésében említett küszöbértékek meghatározására vonatkozóan. A 807/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 5. cikkének (2) bekezdése ily módon pontosítja, hogy a tagállamok az említett 19. cikk (4) bekezdésének harmadik albekezdésében említett küszöbértékeket a mezőgazdasági üzem termelési potenciáljában határozzák meg, standard termelési értékben vagy azzal egyenértékű mértékegységben kifejezve.
Márpedig meg kell állapítani, hogy egyrészt az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (4) bekezdése nem érinti kifejezetten a 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. és iii. alpontja alapján nyújtott támogatások halmozódásának kérdését, másrészt pedig az e (4) bekezdésben foglaltakhoz hasonló, e támogatásokra vonatkozó küszöbértékek meghatározása nem zárja ki, hogy az érintett támogatások halmozhatók legyenek, amennyiben a nyújtott támogatásnak az említett 19. cikk (6) bekezdésében említett maximális összegét tiszteletben tartják.
Nem kizárt ugyanis, hogy miután megkapta a mezőgazdasági kisüzemek fejlesztésére irányuló, vállalkozások beindításához nyújtott támogatást, e támogatás kedvezményezettjének – adott esetben az első támogatás megszerzésének köszönhetően – növekszik a termelési potenciálja, és ezért úgy dönt, hogy az említett rendelet 2. cikke (1) bekezdésének n) pontja értelmében vett „fiatal mezőgazdasági termelőként” gazdálkodik tovább.
Az ilyen támogatás kedvezményezettjének e minősége tehát nem zárja ki, hogy megszerezze az e rendelkezés értelmében vett „fiatal mezőgazdasági termelő” minőséget, amely rendelkezés csak az életkorra, a szakértelemre és a valamely mezőgazdasági üzemben az adott üzem vezetőjeként első alkalommal megkezdett gazdálkodásra vonatkozó kritériumokat határoz meg. Ebből következik, hogy az olyan mezőgazdasági termelő, mint az alapeljárás felperese, az említett rendelkezés értelmében vett „fiatal mezőgazdasági termelőnek” minősíthető, még akkor is, ha már részesült az e rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez nyújtott támogatásban.
A mezőgazdasági üzemben első alkalommal megkezdett gazdálkodás kritériuma nem feltétlenül jelenti azt, hogy azon mezőgazdasági üzemnek, amelyben a „fiatal mezőgazdasági termelő” megkezdi tevékenységét, új mezőgazdasági üzem legyen, mivel e feltétel úgy is teljesíthető, ha e „fiatal mezőgazdasági termelő” egy régi üzem fejlesztését kívánja folytatni.
Ezenkívül az alapügyben szóban forgó két támogatás halmozódásának lehetőségét megerősíti az a tény, hogy az 1305/2013 rendelet a fiatal mezőgazdasági termelőknek járó támogatás nem egyszeri alkalommal, hanem részletekben történő kifizetéséről rendelkezett, mivel az ilyen részletekben történő kifizetés lehetőségét e rendelet 19. cikkének (5) bekezdése kifejezetten előírja, és az egyébiránt e rendelet (17) preambulumbekezdésében is tükröződik.
Egyébiránt, amint arra a főtanácsnok az indítványának 75. pontjában rámutatott, annak egy fiatal mezőgazdasági termelő számára történő lehetővé tétele, hogy a mezőgazdasági kisüzem fejlesztéséhez nyújtott támogatásban részesülést követően a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatást is kérelmezhesse, amelybe a már kapott összeget ezt követően beszámítják, figyelembe veszi a fiatal mezőgazdasági termelők valós élethelyzetét, és összhangban áll mind az 1305/2013 rendelet céljaival, mind pedig az Unió vidékfejlesztési prioritásaival.
Azon igény ugyanis, hogy a fiatal mezőgazdasági termelőket a gazdálkodás megkezdésének szakaszában arra ösztönözzék, hogy üzemüket növeljék és továbbfejlesszék, és eredeti üzleti terveiket ennek megfelelően igazítsák ki, hozzájárul e rendelet célkitűzésének, azaz a vidékfejlesztés céljának megvalósításához – amint azt e rendelet (3) preambulumbekezdése is tükrözi –, valamint
eleget tesz annak
, hogy ösztönözni kell a gazdaságilag potenciálisan életképes mezőgazdasági kisüzemek fejlődését, amint azt az említett rendelet (17) preambulumbekezdése kifejti.
Ezenkívül emlékeztetni kell arra, hogy az 1305/2013 rendelet meghatározza mind azokat a célkitűzéseket, amelyekhez a vidékfejlesztési politikának hozzá kell járulnia, mind a vonatkozó uniós vidékfejlesztési prioritásokat, és előírja az említett politika végrehajtására alkalmas intézkedéseket. E rendelet 5. cikke ugyanis hat prioritást említ a vidékfejlesztés terén, amelyek között szerepel e cikk 2. pontjában többek között a mezőgazdasági üzemek életképességének javítása a mezőgazdasági termelés valamennyi típusa esetében, csakúgy mint a a generációs megújulás elősegítése, hangsúlyozva többek között valamennyi mezőgazdasági üzem gazdasági teljesítményének javítását, valamint e mezőgazdasági üzemek szerkezetátalakításának és korszerűsítésének a megkönnyítését (lásd ebben az értelemben: 2021. július 8‑iRégion wallonne [Fiatal mezőgazdasági termelők számára nyújtott támogatás] ítélet,
C‑830/19
,
EU:C:2021:552
,
34.
pont).
Márpedig a jelen ítélet 43. pontjában hangsúlyozott azon igény, hogy a mezőgazdasági termelőket a gazdálkodás megkezdésének szakaszában üzemük növelésére és továbbfejlesztésére ösztönözzék, szintén az Unió vidékfejlesztési prioritásainak keretébe illeszkedik.
A jelen ügyben, amint az az előzetes döntéshozatalra utaló határozatból kitűnik, az alapeljárás felperese a fiatal mezőgazdasági termelőknek nyújtott támogatásra vonatkozó üzleti tervében konkrétan kifejezte a megkezdett projekt oly módon történő folytatására irányuló szándékát, hogy mezőgazdasági üzemét állatállományának növelésével fejleszti.
Mindemellett emlékeztetni kell arra, hogy az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (6) bekezdése az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt támogatás címén a fiatal mezőgazdasági termelőként megszerezhető összegeket az e jogcímen nyújtott támogatás „maximális” összegének előírásával korlátozza.
Az agrár‑ és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló európai uniós iránymutatások, 2014–2020 (99) pontja úgy rendelkezik, hogy egyidejűleg több program keretében is nyújtható támogatás, illetve a támogatás
ad hoc
támogatással halmozható, ha az adott tevékenységhez vagy projekthez nyújtott állami támogatás teljes összege nem haladja meg az ezen iránymutatásokban meghatározott felső támogatási határokat.
E tekintetben az említett iránymutatás 184. pontja pontosítja, hogy a támogatás maximális összege fiatal mezőgazdasági termelőnként 70000 euró, illetve mezőgazdasági kisüzemenként 15000 euró lehet, és tagállamoknak az érintett terület társadalmi‑gazdasági helyzetét figyelembe véve kell meghatározniuk a fiatal mezőgazdasági termelők részére nyújtott támogatás összegét.
Következésképpen, amint arra a főtanácsnok az indítványának 82. pontjában rámutatott, és amint az a jelen ítélet 37. pontjában kifejtésre került, a mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatás címén kapott összeget be kell számítani a fiatal mezőgazdasági termelő számára vállalkozás beindításához nyújtott támogatás keretében kapott összegbe annak érdekében, hogy ne lépjék túl az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (6) bekezdése és II. melléklete szerinti, fiatal mezőgazdasági termelőnkénti maximális támogatási összeget.
A fentiekre tekintettel az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha az a mezőgazdasági termelő, aki az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatásban részesült, azt a fiatal mezőgazdasági termelők számára vállalkozás beindításához nyújtott, e rendelkezés a) pontjának i. alpontjában előírt támogatással halmozhatja, amennyiben a nyújtott támogatásnak az említett cikk (6) bekezdésében említett maximális összegét tiszteletben tartják.
A második és harmadik kérdésről
Második és harmadik kérdésével, amelyeket célszerű együttesen vizsgálni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy azzal ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatás odaítélése kizárja az e rendelkezés a) pontjának i. alpontjában előírt, fiatal mezőgazdasági termelők számára vállalkozás beindításához nyújtott támogatás megszerzését.
A kérdést előterjesztő bíróság e kérdései konkrétabban arra mérlegelési mozgástérre vonatkoznak, amellyel a tagállamok e két, vállalkozások beindításához nyújtott támogatás odaítélési rendszerének kialakítását illetően rendelkeznek.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a tagállamok az 1305/2013 rendeletet a vidékfejlesztési támogatási programjuk útján hajtják végre. Amint az e rendelet 6. cikkéből kitűnik, és amint az annak (7) preambulumbekezdésében is tükröződik, az EMVA ezen államokban tulajdonképpen az említett programok révén fejti ki tevékenyégét.
Az egyes tagállamoknak tehát a területük egészére vonatkozó nemzeti vidékfejlesztési programot, több regionális programot, vagy egyidejűleg nemzeti programot és több regionális programot kell kidolgozniuk, amely programok az uniós vidékfejlesztési prioritások megvalósítására irányuló stratégiát hajtják végre.
Ebből következik, hogy az 1305/2013 rendelet mérlegelési mozgásteret biztosít a tagállamok számára az általa előírt támogatások végrehajtásának módjait illetően.
Ahogyan ugyanis e rendelet 1. cikkéből kitűnik, az „a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott feladatkörök” alapján megállapítja a programozásra, a hálózatépítésre, az irányításra, a monitoringra és az értékelésre vonatkozó szabályokat, valamint az EMVA és a többi uniós eszköz közötti koordinációt biztosító szabályokat.
A tagállamokat e tekintetben megillető mérlegelési mozgástér többek között a projektek kiválasztási szempontjaira vonatkozhat annak biztosítása érdekében, hogy a vidékfejlesztési célokra szánt pénzügyi források a lehető legjobb módon kerüljenek felhasználásra, és a vidékfejlesztési programok keretébe tartozó intézkedéseket célzottan az uniós vidékfejlesztési prioritásoknak megfelelően határozzák meg, továbbá hogy a támogatást igénylők egyenlő bánásmódban részesüljenek.
E mérlegelési mozgástér kiterjedhet a nemzeti vidékfejlesztési programok kialakítására, valamint e rendelet előírásainak végrehajtására is, különösen az említett rendelet 19. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett, támogatható mezőgazdasági üzemek méretét, vagy a támogatások összegét illetően, amint az e cikk (6) bekezdéséből kitűnik.
Egyébiránt, az 1305/2013 rendelet 13. cikke alapján a programba felvett vidékfejlesztési intézkedések mindegyikének ténylegesen hozzá kell járulnia egy vagy több uniós vidékfejlesztési prioritás megvalósításához. Márpedig meg kell állapítani, hogy – amint e cikk szövege pontosítja – azon intézkedéseknek az említett rendelet VI. mellékletében szereplő felsorolása, amelyek az Unió prioritásai szempontjából különös jelentőséggel bírnak, csak indikatív jellegű.
Ebből következik, hogy – amint azt a Bizottság az írásbeli észrevételeiben állította – a tagállamok főszabály szerint eldönthetik, hogy mit foglalnak bele a vidékfejlesztési programjukba. Ily módon lehetőségük van arra, hogy korlátozásokat írjanak elő az e rendelet 19. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett, vállalkozások beindításához nyújtott támogatások nyújtására vonatkozóan, megtiltva azt, hogy az említett rendelet 19. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti támogatást olyan mezőgazdasági termelő részére fizessék ki, aki már részesült az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt támogatásban.
A fenti megfontolásokra tekintettel a második és a harmadik kérdésre azt a választ kell adni, hogy az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatás odaítélése kizárja az e rendelkezés a) pontjának i. alpontjában előírt, fiatal mezőgazdasági termelők számára vállalkozás beindításához nyújtott támogatás megszerzését.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (hatodik tanács) a következőképpen határozott:

1)
Az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról és az 1698/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17‑i 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 19. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha az a mezőgazdasági termelő, aki az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatásban részesült, azt a fiatal mezőgazdasági termelők számára vállalkozás beindításához nyújtott, e rendelkezés a) pontjának i. alpontjában előírt támogatással halmozhatja, amennyiben a nyújtott támogatásnak az említett cikk (6) bekezdésében említett maximális összegét tiszteletben tartják.

2)
Az 1305/2013 rendelet 19. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes az olyan nemzeti szabályozás, amelynek értelmében az e rendelkezés a) pontjának iii. alpontjában előírt, mezőgazdasági kisüzemek fejlesztéséhez, vállalkozás beindításához nyújtott támogatás odaítélése kizárja az e rendelkezés a) pontjának i. alpontjában előírt, fiatal mezőgazdasági termelők számára vállalkozás beindításához nyújtott támogatás megszerzését.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: lett.