CELEX: 62019CJ0708
Преюдициално запитване
Окончателно антидъмпингово мито
Алуминиево фолио с произход от Китай
Леко модифицирано алуминиево фолио
Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/271
Допустимост
Липса на подадена жалба за отмяна от жалбоподателя в главното производство
Процесуална легитимация да се иска отмяна

Преюдициалното запитване се отнася до валидността на член 1, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/271 на Комисията от 16 февруари 2017 година за разширяване на обхвата на окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 925/2009 на Съвета върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Китайската народна република, за да бъде обхванат и вносът на някои леко модифицирани видове алуминиево фолио (
ОВ L 40, 2017 г., стр. 51
) (наричан по-нататък „спорният регламент“).
Запитването е отправено в рамките на спор между Von Aschenbach & Voss GmbH (наричано по-нататък „VA&V“) и Hauptzollamt Duisburg (Главна митническа служба в Дуисбург, Германия) относно плащането на антидъмпингови мита за вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Китай.
Правна уредба
Основният регламент
Действащите към момента на приемането на спорния регламент разпоредби относно приемането на антидъмпингови мерки от Европейския съюз се съдържат в Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (
ОВ L 176, 2016 г., стр. 21
) (наричан по-нататък „основният регламент“).
Член 1 („Принципи“) от основния регламент гласи в параграф 4 следното:
„За целите на настоящия регламент „сходен продукт“ означава продукт, който е идентичен, т.е. еднакъв във всяко отношение с продукта — предмет на разглеждане, или при липсата на такъв продукт — друг продукт, който макар и да не е еднакъв във всяко отношение, притежава характеристики, максимално доближаващи се до тези на разглеждания продукт“.
Член 13 („Заобикаляне“) от този регламент има следното съдържание:
„1.   Обхватът на антидъмпинговите мита, наложени съгласно настоящия регламент, може да бъде разширен върху вноса от трети страни на сходни продукти, независимо дали последните са леко видоизменени или не, или за внос на леко видоизменени сходни продукти от страната, подложена на мерките, или части от същите, когато е налице заобикаляне на действащите мерки.
Обхватът на антидъмпингови мита, които не надвишават остатъчното антидъмпингово мито, наложено в съответствие с член 9, параграф 5[,] може да бъде разширен и върху вноса от дружества, които се ползват от индивидуални мита в страните, подложени на мерки, когато е налице заобикаляне на действащите мерки.
Заобикалянето се определя като промяна в схемите на търговия между трети страни и Съюза или между отделни дружества [в] страната, обект на мерките[,] и Съюза, ко[я]то произтича от практика, процес или дейност, за които няма достатъчно основание или икономическа обосновка освен налагането на митото, и когато има доказателства за нанесена вреда или за това че коригиращият ефект на митото е изложен на риск по отношение на цените и/или количествата на сходния продукт, и когато има доказателства за дъмпинг във връзка с предварително определените нормални стойности за сходните продукти, ако това е необходимо съгласно разпоредбите на член 2.
Практиката, процесът или дейността, посочени в трета алинея, включват, inter alia:
a)
лекото видоизменение на съответния продукт, за да може той да попадне в митнически кодове, които принципно не са предмет на мерките, при условие че видоизменението не променя същностните характеристики на продукта;
[…]
3.   Разследвания по настоящия член започват по инициатива на Комисията или по искане на държава членка или друга заинтересована страна въз основа на достатъчно доказателства по отношение на факторите, посочени в параграф 1. Разследването започва с регламент на Комисията, който може също така да дава указания на митническите органи да въведат регистрационен режим на вноса в съответствие с член 14, параграф 5 или да поискат гаранции. Комисията предоставя информация на държавите членки, когато заинтересована страна или държава членка е подала искане, оправдаващо започването на разследване, и Комисията е приключила с анализа му, или когато самата Комисия е решила, че е необходимо да се започне разследване.
Разследванията се извършват от Комисията. Комисията може да бъде подпомагана от митническите органи, а разследването приключва в рамките на девет месеца.
Когато окончателно установените факти оправдават [разширяване на обхвата] на мерките, това се извършва от Комисията, която действа в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 15, параграф 3. [Разширяването на обхвата] на мерките влиза в сила от датата, от която е бил въведен регистрационен режим съгласно член 14, параграф 5 или на която са били поискани гаранции. Съответните процедурни разпоредби на настоящия регламент по отношение на започването и провеждането на разследванията се прилагат съгласно настоящия член.
4.   Вносът не подлежи на регистрационен режим по член 14, параграф 5 или на мерк[и], когато търговията се осъществява от дружества, ползващи се с освобождаване.
Искания за освобождаване, надлежно подкрепени с доказателства, се подават в рамките на сроковете, установени с регламента на Комисията за започване на разследването.
В случай на практики, процеси или дейности по заобикаляне на мерките, които се случват извън Съюза, на производителите може да бъде предоставено освобождаване от митата за разглеждания продукт, ако покажат, че не са свързани с производител, подлежащ на мерките, и е установено, че не са замесени в практики за заобикаляне, определени в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
В случай че практиката, процесът или дейността по заобикаляне се случва в рамките на Съюза, на вносителите може да бъде предоставено освобождаване, ако покажат, че не са свързани с производители, подложени на мерките.
Тези освобождавания се предоставят с решение на Комисията и остава[т] в сила за срока и при условията, посочени в решението. Комисията предоставя информация на държавите членки, когато приключи своя анализ.
Ако условията на член 11, параграф 4 са спазени, освобождаване може да бъде предоставено и след приключване на разследването, довело до разширяване обхвата на мерките.
[…]
5.   Настоящият член по никакъв начин не изключва нормалното прилагане на действащите разпоредби по отношение на митата“.
Антидъмпинговите регламенти относно вноса на някои видове алуминиево фолио и спорният регламент
След първоначално разследване Съветът на Европейския съюз приема на 24 септември 2009 г. Регламент (ЕО) № 925/2009 за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китайската народна република (
ОВ L 262, 2009 г., стр. 1
) (наричан по-нататък „първоначалният регламент“). Мерките са под формата на адвалорно мито, определено в частност за вноса от Китай на 30 % за всички дружества, с изключение на четири, посочени в член 1, параграф 2 от първоначалния регламент.
Тези мерки важат за алуминиевото фолио с дебелина не по-малка от 0,008 mm и не по-голяма от 0,018 mm, без подложка, само валцувано, на рула с ширина не по-голяма от 650 mm и с тегло по-голямо от 10 kg, понастоящем попадащо в код по КН ex76071119 (код по ТАРИК 7607111910), обикновено наричано „алуминиево фолио за домакински цели“.
След преразглеждане на наложените с първоначалния регламент мерки с оглед на изтичането на срока им на действие, с Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2384 от 17 декември 2015 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Китайската народна република и за приключване на процедурата относно вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Бразилия след преразглеждане с оглед на изтичане на срока на действие в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (
ОВ L 332, 2015 г., стр. 63
) Комисията продължава срока на действие на антидъмпинговите мерки, приложими за вноса на алуминиево фолио за домакински цели с произход от Китай (наричани по-нататък „съществуващите мерки“).
След подадено искане Комисията приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2016/865 от 31 май 2016 година за започване на разследване във връзка с предполагаемото заобикаляне на антидъмпинговите мерки, наложени с Регламент за изпълнение 2015/2384 върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Китайската народна република, чрез внос на някои леко модифицирани видове алуминиево фолио от Китайската народна република и за въвеждане на регистрационен режим за този внос (
ОВ L 144, 2016 г., стр. 35
). Въпросното разследване се отнася по-конкретно до четири вида алуминиево фолио, посочени в точка 16 от настоящото решение, които имат същите основни характеристики като алуминиевото фолио за домакински цели, за което се прилагат съществуващите мерки. Първите три вида са класирани в същия код по КН като разглеждания продукт, за разлика от четвъртия вид, като всички те имат различни кодове по ТАРИК.
На 16 февруари 2017 г., след като приключва това разследване, Комисията приема спорния регламент, с който по същество включва в обхвата на съществуващите мерки и вноса на тези леко модифицирани видове алуминиево фолио с произход от Китай, с изключение на продуктите, внесени за други употреби, различни от употребата като алуминиево фолио за домакински цели.
Под заглавие „Разследване“ съображения 10, 15, 16, 18 и 20 от спорния регламент гласят:
„(10)
Комисията надлежно уведоми органите на [Китайската народна република], производителите износители и търговците в [Китайската народна република], вносителите в Съюза, за които е известно, че са засегнати, и промишлеността на Съюза за започването на разследването.
[…]
(15)
Следните производители износители представиха пълни отговори на въпросниците и впоследствие бяха извършени проверки на място в техните обекти:
–
Dingsheng Aluminium Group
–
[…]
(16)
Следните пет несвързани вносители от Съюза представиха пълни отговори на въпросниците:
–
[…]
–
[VA&V],
–
[…]
[…]
(18)
Извършени бяха проверки на място в обектите на следните несвързани вносители:
–
[…]
–
[VA&V].
[…]
(20)
Бяха проведени изслушвания между Комисията и заявителя и между Комисията и следните дружества: […] и [VA&V]“.
Под заглавие „Наличие на заобикаляне на мерките“ съображения 44—47 от спорния регламент гласят следното:
„(44)
Бяха анализирани дейностите на оказалите съдействие производители износители. Този анализ потвърди наличието на четири практики на заобикаляне.
(45)
За четирите практики на заобикаляне доказателствата бяха под формата на електронни писма от китайските производители износители, в които те съветват клиентите си за начина, по който действащите мерки биха могли да бъдат заобиколени. В различните доказателства се съдържаше и информация, че тези практики са били действително въведени от някои вносители/ползватели от Съюза.
(46)
Комисията също така намери подкрепящи доказателства при проверката на един от оказалите съдействие китайски производители, а именно Dingsheng Aluminium Group. […]
(47)
Освен това през същия период Dingsheng Aluminium Group е продавал в Съюза [алуминиево фолио за домакински цели] на рула, по-широки от 650 mm. Тези рула са били впоследствие разрязвани в Съюза на по-малки рула. При проверката на един от оказалите съдействие вносители Комисията установи, че този вносител, а именно дружеството [VA&V], разрязва в Съюза по-широки рула, за да се получат от тях потребителски рула“.
Под заглавие „Заключение“ съображения 57—59 от спорния регламент гласят:
„(57)
Въз основа на горните констатации Комисията стигна до заключението, че митата върху вноса на разглеждания продукт, така както е определен в първоначалното разследване [а именно алуминиевото фолио с дебелина не по-малка от 0,008 mm и не по-голяма от 0,018 mm, без подложка, само валцувано, на рула с ширина не по-голяма от 650 mm и с тегло по-голямо от 10 kg], са били заобикаляни чрез внос на леко модифицирания разглеждан продукт с произход от [Китай].
(58)
Разследването също така показа, че има промяна в схемите на търговия между [Китайската народна република] и Съюза, и че няма друго достатъчно основание или икономическа обосновка за тази промяна освен налагането на митото.
(59)
Комисията също установи, че този внос причинява вреда и че коригиращият ефект на митото е бил възпрепятстван по отношение на цените и/или количествата на сходния продукт. Също така бяха намерени доказателства за дъмпинг по отношение на първоначално установената нормална стойност за сходния продукт“.
Под заглавие „Искане за освобождаване от несвързани вносители“, съображения 81—86 от спорния регламент гласят:
„(81)
Когато практиката за заобикаляне на мерките се осъществява в Съюза, член 13, параграф 4 от основния регламент позволява на вносителите да бъдат освободени от митата с разширен обхват, ако могат да докажат, че не са свързани с производители, спрямо които се прилагат мерките.
(82)
На тези основания бяха получени и разгледани пет искания за освобождаване от несвързани вносители. Едно от дружествата, […], впоследствие прекрати своето съдействие.
(83)
Комисията установи, че макар в някои случаи окончателното обработване на продукта (разрязването на фолиото на малки рула) да се извършва в Съюза, лекото модифициране на самия разглеждан продукт се извършва извън Съюза, а именно в [Китай]. На тези основания Комисията счита, че на несвързаните вносители може да не бъде предоставено освобождаване.
(84)
За три от четирите оказали съдействие дружества бе установено, че са действителни вносители, които препродават продукта, предмет на разследването, без да го преработват. Поради това тези дружества не могат да бъдат освободени от митата с разширен обхват в съответствие с член 13, параграф 4 от основния регламент. Само едно от дружествата, дружеството [VA&V], внася от [Китай] продукта, предмет на разследването, във формата на алуминиево фолио за домакински цели, на рула, надвишаващи 650 mm, и допълнително го обработва. Фолиото се разрязва преди да бъде продадено на клиентите на дружеството („пренавивачи“).
(85)
Преди налагането на действащите мерки дружеството [VA&V] e внасяло в Съюза разглеждания продукт и е била установена ясна промяна в схемите на търговия. Констатациите на Комисията не подкрепят становището на дружеството относно наличието на основателна причина или икономическа обосновка, различна от налагането на митото. Поради това дори и Комисията да беше приела, че необоснованата практика на заобикаляне е била извършвана в рамките на Съюза, на това дружество не можеше да бъде предоставено освобождаване.
(86)
Поради това беше направено заключението, че нито един от несвързаните вносители не може да бъде освободен по силата на член 13, параграф 4 от основния регламент“.
При тези обстоятелства в съображение 89 от спорния регламент Комисията заключава, че „обхватът на съществуващите антидъмпингови мерки по отношение на вноса на разглеждания продукт с произход от [Китай] следва да бъде разширен и до вноса на продукта, предмет на разследването, с произход от [Китайската народна република]“.
Съгласно член 1, параграфи 1 и 4 от спорния регламент:
„1.   Окончателното антидъмпингово мито, приложимо към „всички други дружества“, наложено с член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 925/2009 върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от [Китай], се разширява до вноса в Съюза на
–
алуминиево фолио с дебелина, не по-малка от 0,007 mm и по-малка от 0,008 mm, с всякаква ширина на рулата, дори темперирано, понастоящем класирано в код по КН ex76071119 (код по ТАРИК 7607111930), или
–
алуминиево фолио с дебелина, не по-малка от 0,008 mm и не по-голяма от 0,018 mm, и на рула с ширина, по-голяма от 650 mm, дори темперирано, понастоящем класирано в код по КН ex76071119 (код по ТАРИК 7607111940), или
–
алуминиево фолио с дебелина, по-голяма от 0,018 mm и по-малка от 0,021 mm, с всякаква ширина на рулата, дори темперирано, понастоящем класирано в код по КН ex76071119 (код по ТАРИК 7607111950), или
–
алуминиево фолио с дебелина, не по-малка от 0,021 mm и не по-голяма от 0,045 mm, когато се представя с най-малко два слоя, с всякаква ширина на рулата, дори темперирано, понастоящем класирано в код по КН ex76071190 (кодове по ТАРИК 7607119045 и 7607119080).
[…]
4.   Продуктът, описан в параграф 1, се освобождава от окончателно антидъмпингово мито, ако […] се внася за други употреби, различни от употребата като фолио за домакински цели. Освобождаването се прави при условията, посочени в съответните митнически разпоредби на Съюза относно режима специфична употреба, по-специално член 254 от Митническия кодекс на Съюза“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
VA&V е установено в Германия независимо дружество, което към момента на настъпване на фактите по главното производство внася алуминиево фолио от Китай.
В периода от 21 юли до 15 септември 2016 г. VA&V декларира пред Zollamt Ruhrort (митническа служба в Рурорт, Германия) шест партиди алуминиево фолио с произход от Китай с цел допускането им за свободно обращение. Този внос е регистриран в посочената митническа служба като „рула алуминиево фолио, валцовано, с дебелина на фолиото не по-малка от 0,008 mm и не по-голяма от 0,018 mm, на рула с широчина, по-голяма от 650 mm“.
Митническата служба в Рурорт приема митническите декларации и с актове за установяване на вносни мита и данъци определя само мито и данък върху оборота при внос.
От предоставената на Съда преписка обаче е видно, че след като внася тези партиди в Съюза, VA&V разрязва рулата на рула с ширина, използвана за алуминиевото фолио за домакински цели, а именно ширина, ненадвишаваща 650 mm и едва тогава ги продава на клиентите си, „пренавивачи“.
Затова на основание на спорния регламент с акт от 5 май 2017 г. за установяване на вносни мита и данъци (наричан по-нататък „актът от 5 май 2017 г.“) Главната митническа служба в Дуисбург налага на VA&V антидъмпингово мито в размер на 413471 EUR за тези шест партиди.
VA&V подава срещу този акт жалба по административен ред, която е отхвърлена с решение от 2 февруари 2018 г.
Тогава VA&V подава жалба пред Finanzgericht Düsseldorf (Финансов съд Дюселдорф, Германия), като иска да се отмени актът от 5 май 2017 г., а при условията на евентуалност — да се допусне ревизионно обжалване.
В подкрепа на жалбата си VA&V повдига възражение за невалидност на спорния регламент, на основание на който е издаден процесният акт, като твърди, че този регламент противоречи на основния регламент.
Главната митническа служба в Дуисбург от своя страна иска жалбата да бъде отхвърлена, като се позовава на съображенията, изложени в решението от 2 февруари 2018 г.
Запитващата юрисдикция си задава въпроси относно обхвата на член 1, параграф 1 от спорния регламент и евентуалното му противоречие с член 13, параграф 1 от основния регламент, доколкото съгласно член 1, параграф 1 от спорния регламент наложеното с Регламент за изпълнение 2015/2384 антидъмпингово мито за алуминиевото фолио за домакински цели се прилага и за алуминиевото конвертиращо се фолио и последното се освобождава от антидъмпингово мито само при условията, посочени в член 1, параграф 4 от спорния регламент. В това отношение тя отбелязва в частност че редът и условията за конкретното прилагане на член 1, параграф 4 от спорния регламент можели да поставят вносителя на алуминиево конвертиращо се фолио в по-неизгодно положение.
Освен това запитващата юрисдикция иска да установи как Комисията е стигнала до извода — недостатъчно обоснован според тази юрисдикция — че 80 % от продуктите, предмет на разследването, са леко модифицирани продукти. Тя посочва, че ако този процент е установен погрешно, то би могло Комисията да е допуснала явна грешка, когато е преценявала дали се възпрепятства коригиращият ефект на антидъмпинговото мито. Съответно член 1, параграф 1 от спорния регламент би бил невалиден. В това отношение тя отбелязва, че Комисията е основала заключенията си на член 18, параграф 1 от основния регламент, като е извадила от общия обем на износа от Китай към Съюза обема на алуминиево конвертиращо се фолио от оказалите съдействие предприятия. Тази юрисдикция посочва, че като е констатирала, че 20 % от износа от Китай във всички случаи е бил на алуминиево конвертиращо се фолио, Комисията е счела, що се отнася до останалото количество, че става въпрос за леко модифициран продукт.
Накрая, посочената юрисдикция се пита дали член 1, параграф 1 от спорния регламент е невалиден, тъй като при приемането на този регламент Комисията допуснала явна грешка в преценката, като не проверила специфичната употреба в Съюза на внесеното алуминиево фолио. Според същата юрисдикция обстоятелствата по случая в главното производство не са позволили на Комисията поради липсата на нужното време да извърши такава проверка.
Освен това запитващата юрисдикция приема, че VA&V е пряко засегнато от спорния регламент.
При това положение Finanzgericht Düsseldorf (Финансов съд Дюселдорф) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Невалиден ли е член 1, параграф 1 от [спорния регламент], поради това че нарушава член 13, параграф 1 от [основния регламент], като включва в обхвата на антидъмпинговото мито, наложено върху алуминиево фолио за домакински цели с [Регламент за изпълнение 2015/2384], и алуминиевото конвертиращо се фолио, и като предвижда освобождаване на алуминиевото конвертиращо се фолио от антидъмпингово мито само при условията на член 1 параграф 4 от [спорния регламент]?
2)
Невалиден ли е член 1, параграф 1 от [спорния регламент], поради това че при приемането на този регламент Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като предположението ѝ, че 80 % от продуктите, предмет на разследването, са леко модифицирани продукти, не е достатъчно обосновано?
3)
Невалиден ли е член 1, параграф 1 от [спорния регламент], поради това че при приемането на този регламент Комисията е допуснала явна грешка в преценката, тъй като не е проверила специфичната употреба в Съюза на внесените видове алуминиево фолио?“.
По допустимостта на преюдициалното запитване
Като се позовава на решение от 9 март 1994 г., TWD Textilwerke Deggendorf (
C‑188/92
,
EU:C:1994:90
), Комисията изтъква, че настоящото преюдициално запитване е недопустимо, тъй като VA&V не е подало на основание член 263, четвърта алинея ДФЕС жалба пред съда на Съюза за отмяна на спорния регламент.
Като начало следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика общият принцип, който гарантира на всяко лице правото в производството по жалба против национална мярка в негов ущърб да повдигне възражение за невалидност на акта на Съюза, послужил за основание на тази мярка, не е пречка да се постави това право в зависимост от условието заинтересованото лице да не е имало право да иска отмяната на този акт пряко от съда на Съюза съгласно член 263 ДФЕС. Все пак единствено в хипотезата, в която може да се приеме, че без никакво съмнение определено лице е можело в предвидения в шеста алинея от този член двумесечен срок да отправи допустимо искане за отмяна на съответния акт, е налице пречка това лице да повдигне пред компетентната национална юрисдикция възражение за невалидност на този акт (вж. по-специално решения от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International и Puma,
C‑659/13 и C‑34/14
,
EU:C:2016:74
, т.
и цитираната съдебна практика и от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
Следователно единствено в хипотеза, при която може да се приеме, че VA&V без никакво съмнение е било процесуално легитимирано да иска отмяна на спорния регламент по силата на член 263, четвърта алинея ДФЕС, е налице пречка то да повдигне пред запитващата юрисдикция възражение за невалидност на този регламент.
Що се отнася до това дали VA&V очевидно е можело да подаде на основание на член 263, четвърта алинея, последна част от изречението ДФЕС жалба срещу спорния регламент, доколкото същият е подзаконов акт, който го засяга пряко и не включва мерки за изпълнение по смисъла на тази разпоредба, достатъчно е да се отбележи, че именно с акта от 5 май 2017 г. това дружество е задължено да плати антидъмпинговото мито, чийто обхват е разширен със спорния регламент. Следователно не може да се приеме, че този регламент очевидно не включва мерки за изпълнение по смисъла на посочената разпоредба (вж. по-специално решения от 18 октомври 2018 г., Rotho Blaas,
C‑207/17
,
EU:C:2018:840
, т.
и
и от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
Следователно единствено в хипотезата, при която би могло да се приеме, че вносител като VA&V е без никакво съмнение пряко и лично засегнат от спорния регламент по смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС, би била налице пречка той да повдигне пред националните съдилища възражение за невалидност на този регламент.
Съгласно практиката на Съда регламентите, с които се въвежда антидъмпингово мито, имат нормативен характер, тъй като се прилагат за всички заинтересовани икономически оператори (решения от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International и Puma,
C‑659/13 и C‑34/14
,
EU:C:2016:74
, т.
и цитираната съдебна практика и от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
). По същите съображения това важи и за регламент като спорния, с който поради съществуването на практики на заобикаляне се разширява обхватът на антидъмпингово мито. Всъщност целта на подобен регламент е да разшири приложното поле на антидъмпингово мито, наложено с първоначален регламент като първоначалния регламент (решение от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
От практиката на Съда обаче следва, че даден оператор може да бъде засегнат пряко и лично от регламент за налагане на антидъмпингово мито (решения от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International и Puma,
C‑659/13 и C‑34/14
,
EU:C:2016:74
, т.
и от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
Що се отнася, на първо място, до това дали VA&V е пряко засегнато от спорния регламент, достатъчно е да се отбележи в тази връзка, че този регламент пряко е засегнал правното му положение, доколкото представлява правното основание за наложеното му антидъмпингово мито.
От това следва, че VA&V е пряко засегнато от спорния регламент.
Що се отнася, на второ място, до това дали VA&V е лично засегнато от спорния регламент, следва да се припомни, че Съдът е идентифицирал някои категории икономически оператори, които могат да са лично засегнати от регламент за налагане на антидъмпингово мито, без да се изключва възможността други оператори да бъдат лично засегнати поради някои присъщи за тях качества, които ги разграничават от всички останали лица (решения от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International и Puma,
C‑659/13 и C‑34/14
,
EU:C:2016:74
, т.
и от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
Могат да бъдат лично засегнати от регламент за налагане на антидъмпингово мито, първо, онези производители и износители на съответния продукт, за които въз основа на данните за търговската им дейност е установено, че носят отговорност за дъмпинговите практики, второ, вносители на този продукт, чиито препродажни цени са били взети предвид за целите на формирането на експортните цени и които следователно са засегнати от констатациите по въпроса за наличието на дъмпингова практика, и трето, вносители, които са свързани с износители на въпросния продукт, по-специално в хипотезата на изчисляване на експортната цена въз основа на прилаганите от тези вносители препродажни цени на пазара на Съюза и на изчисляване на самото антидъмпингово мито в зависимост от тези препродажни цени (решения от 4 февруари 2016 г., C & J Clark International и Puma,
C‑659/13 и C‑34/14
,
EU:C:2016:74
, т.
—
и цитираната съдебна практика и от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
При това положение следва да се отбележи, че качеството на вносител само по себе си не е достатъчно, за да се приеме, че даден вносител е лично засегнат от регламент за налагане на антидъмпингово мито. Всъщност дори да е свързан с износителите на съответния продукт, вносителят е лично засегнат само когато може да докаже, че данните за търговската му дейност са били взети предвид за целите на установяването на дъмпинговите практики или, ако това не е възможно, че той има други, присъщи за него качества, които го разграничават от всички останали лица (вж. по-специално решение от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
Следователно не е изключено даден вносител на съответния продукт да може, като докаже наличието на някои присъщи за него качества, които го разграничават от всички останали лица, да се счита за лично засегнат от регламент, с който поради съществуването на практики на заобикаляне се разширява обхватът на антидъмпингово мито, какъвто е спорният регламент (решение от 19 септември 2019 г., Trace Sport,
C‑251/18
,
EU:C:2019:766
, т.
).
В това отношение следва да се отбележи, че видно по-специално от съображения 16, 18 и 20 от спорния регламент, VA&V е участвало в разследването и че видно от съображения 81—86 от този регламент, Комисията е констатирала, че нито един от несвързаните вносители, какъвто е VA&V, не може да бъде освободен по силата на член 13, параграф 4 от основния регламент.
Така Комисията е констатирала, от една страна, че VA&V внася от Китай продукта, предмет на разследването, във формата на алуминиево фолио за домакински цели, след което допълнително го обработва, и от друга страна, че схемите на търговия са били променени, без VA&V да е изтъкнало наличието на някаква друга, различна от налагането на митата, основателна причина или икономическа обосновка за тази промяна.
В този контекст, противно на поддържаното от VA&V, фактът, че не му е било съобщено никакво „решение“, взето под формата на самостоятелен акт, е ирелевантен за преценката дали е налице обжалваем акт, доколкото от постоянната съдебна практика следва, че формата на акта или решението по принцип е без значение при преценката дали жалбата за отмяна на този акт или решение е допустима. Всъщност за квалифицирането на обжалваните актове следва да се имат предвид самата им същност, както и намерението на издателя. В тази връзка обжалваеми актове по принцип представляват мерките, които определят окончателно становището на Комисията в края на дадена административна процедура и целят да произведат задължителни правни последици, които могат да засегнат интересите на жалбоподателя, с изключение на междинните мерки, чиято цел е да подготвят крайното решение. Ето защо за квалифицирането на съответния акт по принцип е без значение дали той отговаря на някои формални изисквания, а именно дали е надлежно наименуван от издателя му, дали е достатъчно мотивиран или дали посочва разпоредбите, които съставляват неговата правна основа. Затова е без значение, че този акт не е означен като „решение“ (решение от 17 юли 2008 г., Athinaïki Techniki/Комисия,
C‑521/06 P
,
EU:C:2008:422
, т.
—
и цитираната съдебна практика).
С оглед на гореизложеното следва да се приеме, че VA&V е лично засегнато от спорния регламент и съответно без никакво съмнение е процесуално легитимирано да иска неговата отмяна.
В случая VA&V не е подало в двумесечния срок по член 263, шеста алинея ДФЕС жалба срещу този регламент, публикуван в
Официален вестник на Европейския съюз
на 17 февруари 2017 г.
При това положение, доколкото без никакво съмнение е имало право да подаде жалба по смисъла на член 263, четвърта алинея ДФЕС за отмяна на спорния регламент, но не е упражнило това право, VA&V не може да се позовава на невалидността на този регламент в подкрепа на жалбата за отмяна на акта от 5 май 2017 г.
Следователно преюдициалното запитване е недопустимо.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (осми състав) реши:

Преюдициалното запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf (Финансов съд Дюселдорф, Германия) с акт от 21 август 2019 г., е недопустимо.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.