CELEX: 62021CJ0046
Apeliacinis skundas
Energetika
Reglamentas (EB) Nr. 714/2009
17 straipsnis
Prašymas taikyti išimtį, susijusią su elektros linijų jungtimi
Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) sprendimas atmesti prašymą
Reglamentas (EB) Nr. 713/2009
19 straipsnis
ACER apeliacinė taryba
Kontrolės intensyvumas

Apeliaciniu skundu Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER) prašo panaikinti 2020 m. lapkričio 18 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Aquind / ACER (
T‑735/18
,
EU:T:2020:542
; toliau – skundžiamas sprendimas); juo buvo panaikintas 2018 m. spalio 17 d. ACER apeliacinės tarybos (toliau – Apeliacinė taryba) sprendimas A-001-2018 (toliau – ginčijamas sprendimas), patvirtinantis 2018 m. birželio 19 d. ACER sprendimą Nr. 05/2018, kuriuo atmestas prašymas taikyti išimtį, susijusią su elektros linijų jungtimi, jungiančia Didžiosios Britanijos ir Prancūzijos elektros energijos perdavimo tinklus (toliau – Sprendimas Nr. 05/2018).
Priešpriešiniu apeliaciniu skundu
Aquind Ltd
prašo palikti galioti skundžiamą sprendimą.
Teisinis pagrindas
Iki 2019 m. liepos 3 d. galiojusio 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 713/2009, įsteigiančio Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (
OL L 211, 2009, p. 1
), 19 konstatuojamojoje dalyje buvo nustatyta:
„Kai [ACER] suteikiami įgaliojimai priimti sprendimus, suinteresuotosioms šalims (siekiant supaprastinti procesą) turėtų būti suteikta teisė apskųsti sprendimus Apeliacinei tarybai, kuri turėtų būti [ACER] dalis, tačiau nepriklausytų jos administravimo ir reguliavimo struktūrai. Siekiant tęstinumo Apeliacinės tarybos nariai turėtų būti skiriami arba jų įgaliojimai atnaujinami tokia tvarka, kad Apeliacinės tarybos sudėtį būtų galima keisti iš dalies. Gali būti suteikta galimybė Apeliacinės tarybos sprendimus apskųsti Europos Bendrijų Teisingumo Teismui.“
Reglamento Nr. 713/2009 3 straipsnyje „Sudėtis“ buvo nurodyta:
„[ACER] sudaro:
<…>
d) Apeliacinė taryba, kuri vykdo 19 straipsnyje nustatytas užduotis.“
Šio reglamento 18 straipsnio „Apeliacinė taryba“ 1 dalyje buvo numatyta:
„Apeliacinę tarybą sudaro šeši nariai ir šeši pakaitiniai nariai, atrinkti iš nacionalinių reguliavimo institucijų, konkurencijos institucijų arba kitų nacionalinių ar Bendrijos institucijų dabartinių arba buvusių vyresniųjų pareigūnų, turinčių reikalingos patirties energetikos sektoriuje. Apeliacinė taryba skiria savo pirmininką. Apeliacinės tarybos sprendimai priimami kvalifikuota ne mažiau kaip keturių iš šešių narių balsų dauguma. Apeliacinė taryba sušaukiama prireikus.“
Šio reglamento 19 straipsnyje „Apeliaciniai skundai“ buvo nustatyta:
„1.   Kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo, įskaitant nacionalines reguliavimo institucijas, gali pateikti apeliacinį skundą dėl 7, 8 arba 9 straipsniuose nurodyto sprendimo, skirto tam asmeniui, arba dėl sprendimo, kuris, nors ir skirtas kitam asmeniui, yra tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su tuo asmeniu.
2.   Apeliacinis skundas kartu su jo pagrindimu [ACER] pateikiamas raštu per du mėnesius nuo pranešimo apie sprendimą dėl atitinkamo asmens dienos arba, jei tai nebuvo padaryta, per du mėnesius nuo tos dienos, kai [ACER] paskelbė savo sprendimą. Apeliacinė taryba priima sprendimą dėl apeliacinio skundo per du mėnesius nuo skundo pateikimo.
<…>
4.   Jei skundas yra priimtinas, Apeliacinė taryba tiria, ar jis tinkamai pagrįstas. Nagrinėdama apeliacinį skundą, kiekvieną kartą, kai reikia, ji kviečia šalis per nustatytus terminus pateikti pastabas dėl jos pateiktų pranešimų arba dėl kitų apeliacinio proceso šalių pateiktų pranešimų. Apeliacinio proceso šalys turi teisę pateikti paaiškinimus žodžiu.
5.   Pagal šį straipsnį Apeliacinė taryba gali naudotis visais įgaliojimais, kurie priklauso [ACER] kompetencijai, arba ji gali perduoti bylą kompetentingam [ACER] padaliniui. Pastarajam Apeliacinės tarybos sprendimas yra privalomas.
6.   Apeliacinė taryba priima ir skelbia savo darbo tvarkos taisykles.
<…>“
To paties reglamento 20 straipsnyje „Ieškinių pateikimas Pirmosios instancijos teismui ir Teisingumo Teismui“ buvo nurodyta:
„1.   Pagal [EB] 230 straipsnį Pirmosios instancijos teismui arba Teisingumo Teismui gali būti pateiktas ieškinys, kuriame ginčijamas Apeliacinės tarybos priimtas sprendimas, o tais atvejais, kai Apeliacinė taryba tokios teisės neturi, [ACER] priimtas sprendimas.
2.   Tuo atveju, jei [ACER] nepriima jokio sprendimo, vadovaujantis [EB] 232 straipsniu Pirmosios instancijos teismui arba Teisingumo Teismui gali būti pateiktas ieškinys dėl neveikimo.
3.   [ACER] turi imtis reikiamų priemonių, kad būtų vykdomas Pirmosios instancijos teismo arba Teisingumo Teismo sprendimas.“
Reglamentas Nr. 713/2009 buvo panaikintas 2019 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/942, kuriuo įsteigiama Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (
OL L 158, 2019, p. 22
). Šio reglamento 28 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad Apeliacinė taryba priima sprendimą dėl apeliacinio skundo per keturis mėnesius nuo skundo pateikimo.
Ginčo aplinkybės
Ginčo aplinkybes Bendrasis Teismas išdėstė skundžiamo sprendimo 1–13 punktuose; šio proceso tikslais jas galima apibendrinti taip, kaip nurodyta toliau.
2017 m. gegužės 17 d.
Aquind
, elektros linijų jungties, sujungiančios Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos elektros energijos perdavimo tinklus, projekto plėtotoja, pagal 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinančio Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (
OL L 211, 2009, p. 15
), 17 straipsnį pateikė prašymą taikyti išimtį dėl šios jungties projekto.
Šis prašymas buvo pateiktas Prancūzijos ir Jungtinės Karalystės reguliavimo institucijoms, t. y.
Commission de régulation de l’énergie
(CRE) (Energetikos reguliavimo komisija) ir
Office of Gas and Electricity Markets Authority
(OFGEM); nepasiekusios susitarimo dėl minėto prašymo tos institucijos pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 5 dalį perdavė jį ACER, kad ši pati priimtų sprendimą.
Sprendimu Nr. 05/2018 ACER atmetė
Aquind
prašymą, motyvuodama tuo, kad neįvykdyta viena iš sąlygų, būtinų tokiai išimčiai taikyti, t. y. šio reglamento 17 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta sąlyga, pagal kurią investavimo rizikos lygis turi būti toks, kad apskritai nebūtų investuojama, jeigu išimtis nebūtų suteikta.
2018 m. rugpjūčio 17 d.
Aquind
apskundė šį sprendimą Apeliacinei tarybai, o ši ginčijamu sprendimu jį patvirtino.
Ieškinys Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
2018 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo
Aquind
ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo, motyvuojant, be kita ko, tuo, kad Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė, jog gali apriboti savo kontrolę tik akivaizdžiomis vertinimo klaidomis, ir kad prieš priimant sprendimą pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnį
Aquind
pirmiausia turėtų kreiptis dėl tarpvalstybinio sąnaudų paskirstymo sprendimo pagal 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 347/2013 dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1364/2006/EB ir kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (EB) Nr. 713/2009, (EB) Nr. 714/2009 ir (EB) Nr. 715/2009 (
OL L 115, 2013, p. 39
), 12 straipsnį.
Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas panaikino Apeliacinės tarybos sprendimą, patenkinęs
Aquind
ieškinio devintąjį pagrindą, grindžiamą tuo, kad Apeliacinė taryba nepakankamai išnagrinėjo Sprendimą Nr. 05/2018, ir papildomai – šio ieškinio ketvirtąjį pagrindą, grindžiamą klaidingu santykio tarp Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 347/2013 12 straipsnio aiškinimu, kuriam jis taip pat pritarė. Taigi Bendrasis Teismas panaikino ginčijamą sprendimą ir atmetė likusią ieškinio dalį.
Grįsdama ieškinio devintąjį pagrindą
Aquind
iš esmės priekaištavo Apeliacinei tarybai dėl to, kad ši, nagrinėdama jos skundą, savo kontrolę apribojo akivaizdžia vertinimo klaida, kurią ACER padarė priimdama Sprendimą Nr. 05/2018. Tokia ribota kontrolė prieštarauja Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 5 daliai.
Remdamasis keturių atskirų dalių motyvais Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 50–71 punktuose nusprendė, kad, kaip
Aquind
tvirtino nurodydama ieškinio devintąjį pagrindą, Apeliacinės tarybos atliktos ACER sprendimo, susijusio su prašymu taikyti išimtį pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį, kontrolės intensyvumo ribojimas buvo teisiškai klaidingas.
Pirma, skundžiamo sprendimo 51 punkte Bendrasis Teismas iš esmės nusprendė, kad Apeliacinės tarybos įsteigimas atitinka Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo valią numatyti apskundimo mechanizmą Sąjungos agentūrose, kai šioms suteikti įgaliojimai priimti svarbius sprendimus dėl techniškai ar moksliniu požiūriu sudėtingų klausimų, turinčių tiesioginį poveikį suinteresuotųjų šalių teisinei padėčiai. Apeliacinio organo įtvirtinimo sistema buvo tinkama priemonė apsaugoti jų teisę tokiomis aplinkybėmis, kai Sąjungos teismo kontrolė turėtų apsiriboti patikrinimu, ar agentūroms suteikta plati diskrecija vertinti sudėtingas faktines mokslinio, techninio ir ekonominio pobūdžio aplinkybes nelemia akivaizdžios klaidos ar piktnaudžiavimo įgaliojimais.
Antra, skundžiamo sprendimo 52–58 punktuose Bendrasis Teismas išnagrinėjo nuostatas, susijusias su Apeliacinės tarybos organizavimu ir įgaliojimais, ir, remdamasis šia analize, konstatavo, jog šis apeliacinis organas nebuvo įsteigtas tik dėl ribotos sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų kontrolės.
Pirma, skundžiamo sprendimo 53 punkte Bendrasis Teismas dėl Apeliacinės tarybos sudėties pažymėjo, kad Reglamento Nr. 713/2009 18 straipsnio 1 dalyje numatyta, jog Apeliacinę tarybą sudaro šeši nariai ir šeši pakaitiniai nariai, atrinkti iš nacionalinių reguliavimo institucijų, konkurencijos institucijų arba kitų nacionalinių ar Sąjungos institucijų dabartinių arba buvusių vyresniųjų pareigūnų, „turinčių reikalingos patirties energetikos sektoriuje“. Taigi Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė suteikti Apeliacinei tarybai būtiną patirtį, kad ji pati galėtų atlikti vertinimus dėl sudėtingų techninių ir ekonominių aplinkybių, susijusių su energetika. Bendrasis Teismas pažymėjo, kad taip buvo ir steigiant kitas Sąjungos agentūras, kaip antai Europos aviacijos saugos agentūrą (EASA) arba Europos cheminių medžiagų agentūrą (ECHA), kurių apeliacinės tarybos sudarytos iš ekspertų, turinčių kvalifikaciją, atspindinčią atitinkamų sričių specifiką.
Antra, kiek tai susiję su Apeliacinei tarybai suteiktais įgaliojimais, skundžiamo sprendimo 54 punkte Bendrasis Teismas nusprendė, kad šie įgaliojimai, aprašyti Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 5 dalyje, taip pat atitinka sudėtingų faktinių ir ekonominių aplinkybių kontrolę, nes pagal šią nuostatą Apeliacinė taryba gali arba naudotis tais pačiais įgaliojimais, kurie suteikti ACER, arba perduoti bylą nagrinėti šios agentūros kompetentingam organui, kuris tokiu atveju saistomas Apeliacinės tarybos sprendimo. Taigi ši nuostata suteikia Apeliacinei tarybai diskreciją vertinti, kuria naudodamasi ji turi išanalizuoti, ar nagrinėjant skundą jos turima informacija leidžia jai priimti sprendimą.
Remdamasis tuo skundžiamo sprendimo 55 punkte Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad Apeliacinė taryba ne tik turi visus ACER suteiktus įgaliojimus, bet ir, jei nusprendžia perduoti bylą, gali turėti įtakos minėtos agentūros priimamiems sprendimams tiek, kiek jai privalomi Apeliacinės tarybos motyvai.
Be to, Bendrojo Teismo teigimu, iš Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 1 dalies matyti, kad, priešingai nei Sąjungos teismas, Apeliacinė taryba, atlikdama tinkamumo kontrolę, yra kompetentinga panaikinti ar pakeisti ACER sprendimus, remdamasi vien techninėmis ir ekonominėmis priežastimis.
Trečia, skundžiamo sprendimo 57 ir 58 punktuose Bendrasis Teismas konstatavo, kad, kiek tai susiję su prašymais taikyti išimtį pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį, Bendrajame Teisme galima pareikšti ieškinį tik dėl Apeliacinės tarybos sprendimų, priimtų pagal Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 5 dalį. Jei Apeliacinė taryba galėtų atlikti tik ribotą ACER sprendime pateiktų sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų kontrolę, tai reikštų, kad Bendrasis Teismas vykdo ribotą sprendimo, kuris pats yra ribotos kontrolės rezultatas, kontrolę.
Tokia sistema nesuteiktų veiksmingos teisminės gynybos garantijų, kuriomis įmonės, kurioms buvo atsisakyta taikyti tokią išimtį, turėtų galėti pasinaudoti.
Trečia, skundžiamo sprendimo 59 ir 60 punktuose Bendrasis Teismas nusprendė, kad pagal Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 6 dalį ACER priimtomis veiklos ir procedūros taisyklėmis Apeliacinei tarybai buvo pavesta atlikti ACER sprendimo kontrolę, kuri negali būti ribota.
Taigi skundžiamo sprendimo 60 punkte Bendrasis Teismas pabrėžė, kad 2011 m. gruodžio 1 d. Apeliacinės tarybos sprendimas Nr. 1-2011, kuriuo nustatomos Apeliacinės komisijos veiklos ir procedūros taisyklės, buvo iš dalies pakeistas 2019 m. spalio 5 d.; tuo pakeitimu Apeliacinė taryba apribojo savo įgaliojimus. Pagal ginčijamo sprendimo priėmimo metu galiojusią redakciją iš to sprendimo 20 straipsnio „Kompetencija“ aiškiai matyti, kad Apeliacinė taryba galėjo naudotis visais ACER kompetencijai priskiriamais įgaliojimais. Bendrasis Teismas nusprendė, kad priimdama šią nuostatą Apeliacinė taryba į savo veiklos ir procedūros taisykles perkėlė jai pagal Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 5 dalį suteiktus kontrolės įgaliojimus ir kad šios nuostatos pakeitimas, kuriuo Apeliacinė taryba apribojo savo įgaliojimus, dar nebuvo taikomas tuo metu, kai buvo priimtas ginčijamas sprendimas.
Ketvirta, skundžiamo sprendimo 61–68 punktuose Bendrasis Teismas iš esmės konstatavo, kad ribotos Sąjungos teismo kontrolės, susijusios su sudėtingais techninio, mokslinio ir ekonominio pobūdžio vertinimais, principas netaikomas Sąjungos agentūrų apeliacinių organų vykdomai kontrolei. Taigi dėl ECHA apeliacinės tarybos jau buvo nuspręsta, kad šios Apeliacinės tarybos vykdoma ECHA sprendime pateiktų mokslinio pobūdžio vertinimų kontrolė neapsiribojo akivaizdžių klaidų buvimo patikrinimu, bet, priešingai, dėl jos narių teisinės ir mokslinės kompetencijos minėta taryba turėjo išnagrinėti, ar pareiškėjo pateikti argumentai galėjo įrodyti, kad svarstymuose, kuriais buvo grindžiamas minėtas ECHA sprendimas, buvo padaryta klaidų.
Skundžiamo sprendimo 62–68 punktuose Bendrasis Teismas nusprendė, kad ši jurisprudencija visiškai taikytina Apeliacinei tarybai. ECHA apeliacinės tarybos sudėtis ir įgaliojimai yra panašūs į ACER apeliacinės tarybos sudėtį ir įgaliojimus.
Remdamasis visais šiais motyvais Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 69–71 punktuose nusprendė, kad Apeliacinės tarybos vykdoma sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų, pateiktų ACER sprendime dėl prašymo taikyti išimtį pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį, kontrolė negali apsiriboti tik akivaizdžios vertinimo klaidos kontrole. Taigi Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, kai ginčijamo sprendimo 52 punkte nusprendė, kad, kiek tai susiję su techniniais ar sudėtingais vertinimais, ji galėjo vykdyti ribotą kontrolę ir tik nustatyti, ar ACER padarė akivaizdžią šioje nuostatoje numatytų sąlygų vertinimo klaidą.
Skundžiamo sprendimo 72–89 punktuose išnagrinėjęs ir atmetęs įvairius argumentus, kuriuos ACER pateikė siekdama pagrįsti priešingą nuomonę, Bendrasis Teismas to sprendimo 90 punkte devintąjį
Aquind
ieškinio dėl panaikinimo pagrindą pripažino pagrįstu.
Galiausiai skundžiamo sprendimo 92–113 punktuose Bendrasis Teismas išnagrinėjo ir pripažino pagrįstu šio ieškinio ketvirtąjį pagrindą, grindžiamą klaidingu Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 347/2013 12 straipsnio santykio aiškinimu, taigi, ir galimybe, kad jungties projektui gali būti taikoma tarpvalstybinio sąnaudų paskirstymo procedūra, taip pat neatsižvelgimu į su tokia procedūra susijusią riziką.
Vis dėlto minėto sprendimo 91 punkte Bendrasis Teismas nurodė, kad šis nagrinėjimas buvo pagrįstas tik su geru teisingumo vykdymu susijusiomis priežastimis.
Procesas Teisingumo Teisme ir apeliacinės bylos šalių reikalavimai
Apeliaciniu skundu ACER Teisingumo Teismo prašo:
–
visiškai ar iš dalies panaikinti skundžiamą sprendimą,
–
jeigu Teisingumo Teismas manytų, kad toje bylos stadijoje tai galima padaryti, atmesti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį kaip nepagrįstą,
–
nepatenkinus šių reikalavimų, grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad jis išspręstų ginčą, atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo sprendimą,
–
priteisti iš
Aquind
bylinėjimosi išlaidas, patirtas apeliaciniame procese ir procese Bendrajame Teisme.
Aquind
Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti apeliacinį skundą,
–
jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad vienas iš ACER argumentų yra pagrįstas, atmesti apeliacinį skundą dėl kitų
Aquind
nurodytų motyvų, prireikus įskaitant tuos, kurie buvo nurodyti Bendrojo Teismo atmestuose teisiniuose pagrinduose,
–
jeigu Teisingumo Teismas negalėtų palikti galioti skundžiamo sprendimo, panaikinti patį ginčijamą sprendimą remiantis kitais pagrindais, kuriuos
Aquind
nurodė Bendrajame Teisme,
–
priteisti iš ACER bylinėjimosi išlaidas.
Priešpriešiniu apeliaciniu skundu
Aquind
Teisingumo Teismo prašo patenkinti pagrindinį apeliacinį skundą:
–
panaikinti Bendrajame Teisme
Aquind
pareikšto ieškinio trečiojo ir ketvirtojo pagrindų pripažinimą nepriimtinais,
–
panaikinti Bendrajame Teisme
Aquind
pareikšto ieškinio pirmojo, penktojo ir šeštojo–aštuntojo pagrindų atmetimą,
–
atsižvelgti į argumentus, kuriuo
Aquind
išdėstė pateikdama šio apeliacinio skundo pagrindus, kuriais ji grindžia savo reikalavimą patvirtinti skundžiamą sprendimą,
–
atitinkamai panaikinti ginčijamą sprendimą pagal Bendrajame Teisme
Aquind
pareikštame ieškinyje nurodytus pagrindus.
Atsiliepime į priešpriešinį apeliacinį skundą ACER Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti visą priešpriešinį apeliacinį skundą ir
–
nurodyti
Aquind
padengti savo ir ACER bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant priešpriešinį apeliacinį skundą.
Dėl pagrindinio apeliacinio skundo
Grįsdama apeliacinį skundą apeliantė nurodo du pagrindus. Nurodydama pirmąjį pagrindą ji teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kiek tai susiję su kontrolės, kurią turi vykdyti Apeliacinė taryba, atsižvelgdama į sudėtingus techninio ir ekonominio pobūdžio vertinimus, kuriuos ACER atliko nagrinėdama prašymą taikyti išimtį pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį, intensyvumu.
Nurodydama antrąjį pagrindą ACER tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies b punktą, kiek tai susiję su išimčių taikymo tvarkos ir reguliavimo tvarkos santykiu.
Dėl pirmojo pagrindo
Šalių argumentai
Nurodydama pirmąjį pagrindą ACER tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad, priešingai, nei Apeliacinė taryba konstatavo ginčijamo sprendimo 51 ir 52 punktuose, šios tarybos vykdoma sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų, susijusių su prašymu taikyti išimtį pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį, kontrolė negalėjo apsiriboti patikrinimu, ar ACER padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes šiai agentūrai turi būti suteikta tam tikra diskrecija priimant sprendimą dėl išimties. ACER teigimu, taip Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Sąjungos teisės aktų leidėjo tikslą, kurio jis siekė įsteigdamas Apeliacinę tarybą, ir aplinkybes, kuriomis vykdoma jos kontrolė.
Subsidiariai ACER teigia, kad bet kuriuo atveju šioje byloje Apeliacinė taryba nevykdė sudėtingų techninio ir ekonominio pobūdžio vertinimų, kuriuos ši agentūra atliko vykdydama analizę, po kurios buvo priimtas Sprendimas Nr. 05/2018, kontrolės.
ACER tvirtina, kad ne visi nepriklausomi įvairių Sąjungos agentūrų apeliaciniai organai turi vykdyti sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų kontrolę tokiu pat intensyvumu kaip ir agentūra, kuriai jie priklauso. Taigi, kiek tai susiję su Apeliacine taryba, ji gali nenagrinėti bylos taip pat išsamiai, kaip tai darytų ACER.
Konkrečiai kalbant apie vertinimus, susijusius su sudėtingais ekonominiais ir techniniais klausimais, Apeliacinė taryba vykdo kontrolę, kuri, nors ir griežta, apsiriboja akivaizdžiomis ACER padarytomis klaidomis. Šiuo klausimu Apeliacinė taryba tikrina ne tik pateikiamų įrodymų faktinį teisingumą, patikimumą ir nuoseklumą, bet ir tai, ar šie įrodymai apima visus esminius duomenis, į kuriuos reikėjo atsižvelgti vertinant sudėtingą padėtį, ir ar jie gali pagrįsti jais remiantis ACER padarytas išvadas.
Kadangi Reglamente Nr. 713/2009 nepateikiama aiškaus kontrolės, kurią turi vykdyti Apeliacinė taryba, intensyvumo lygio apibūdinimo, siekiant nustatyti šį lygį reikia atsižvelgti į apeliacinės procedūros tikslą ir aplinkybes, kuriomis kontrolė vykdoma.
ACER teigimu, kiek tai susiję su Apeliacinės tarybos įsteigimo tikslu, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 53 punkte klaidingai nusprendė, kad iš Reglamento Nr. 713/2009 18 straipsnio 1 dalies matyti, jog Sąjungos teisės aktų leidėjas ketino suteikti šiai tarybai būtiną patirtį, kad ji galėtų pati atlikti sudėtingų techninių ir ekonominių aplinkybių, susijusių su energetika, vertinimą, taip pat kaip ECHA apeliacinė taryba savo kompetencijos srityje. Priešingai, iš Reglamento Nr. 713/2009 19 konstatuojamosios dalies matyti, kad šiuo tikslu suinteresuotosios šalys turėjo labai greitą ir supaprastintą apeliacinio skundo pateikimo Apeliacinėje taryboje teisę. Šį tikslą patvirtina tai, kad Apeliacinė taryba privalo priimti sprendimą per du mėnesius nuo kreipimosi į ją.
Dėl kontrolės konteksto ACER teigia, kad skundžiamo sprendimo 52–82 punktuose Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad su Apeliacinės tarybos organizavimu ir įgaliojimais susijusios nuostatos patvirtina išvadą, kad jos atliekamos sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų kontrolės intensyvumas negali apsiriboti akivaizdžia vertinimo klaida. Apeliacinės tarybos organizavimas, be kita ko, jos narių pasirinkimas, kurie, priešingai, nei Bendrasis Teismas konstatavo skundžiamo sprendimo 53, 65 ir 69 punktuose, ir kitaip nei ECHA apeliacinės tarybos nariai, neprivalo turėti reikiamos patirties, kad galėtų patys atlikti sudėtingus techninius vertinimus, itin trumpa dviejų mėnesių apeliacinės procedūros trukmė, riboti šių narių turimi ištekliai ir tikslas supaprastinti apeliacinę procedūrą – visi šie veiksniai turėtų lemti priešingą išvadą. Negalima tikėtis, kad Apeliacinės tarybos nariai patys, be jokios pagalbos, per labai trumpą dviejų mėnesių terminą atliks techninio ir ekonominio pobūdžio vertinimus.
Kalbant apie Apeliacinės tarybos įgaliojimus, pažymėtina, kad ACER tvirtina, jog skundžiamo sprendimo 54, 55, 59 ir 60 punktuose Bendrasis Teismas klaidingai rėmėsi Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 5 dalimi (pagal ją Apeliacinė taryba „gali naudotis visais įgaliojimais, kurie priklauso [ACER] kompetencijai, arba ji gali perduoti bylą kompetentingam [ACER] padaliniui. Pastarajam Apeliacinės tarybos sprendimas yra privalomas“), siekdamas nuspręsti, kad ši taryba turi atlikti išsamią visų tariamų ACER sprendime esančių sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų klaidų kontrolę. Kaip matyti iš Bendrojo Teismo jurisprudencijos, tokia nuostata negali būti aiškinama taip, kad ja nustatomas Apeliacinės tarybos vykdytinos kontrolės intensyvumas.
Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą skundžiamo sprendimo 56 punkte, kai nusprendė, kad iš Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 1 dalies matyti, jog, priešingai nei Sąjungos teismas, Apeliacinė taryba, vykdydama tinkamumo kontrolę, yra kompetentinga panaikinti arba pakeisti ACER sprendimus, remdamasi vien techninėmis ir ekonominėmis priežastimis. Apeliantės teigimu, šioje nuostatoje, užuot pateisinus išsamios kontrolės atlikimą Apeliacinėje taryboje, tik nurodyta galimybė panaikinti ACER sprendimus ir pakeisti juos Apeliacinės tarybos sprendimais arba grąžinti bylą nagrinėti ACER, tačiau nieko nenurodyta apie Apeliacinės tarybos vykdytinos kontrolės intensyvumą.
Skundžiamo sprendimo 56 punkte Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą dar ir dėl to, kad jame daroma nuoroda į Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 1 dalį, kurioje apibrėžti asmenys, galintys pateikti apeliaciją Apeliacinei tarybai, nors šis straipsnis taip pat nesusijęs su šios kontrolės intensyvumu. Be to, priešingai, nei Bendrasis Teismas nusprendė skundžiamo sprendimo 57, 58 ir 70 punktuose, iš Reglamento Nr. 713/2009 20 straipsnio negalima daryti išvados, kad Apeliacinė taryba turi vykdyti išsamią sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų kontrolę. Bendrasis Teismas visada gali vykdyti išsamią Apeliacinės tarybos priimtų sprendimų teisminę kontrolę, net jei šiuos sprendimus lėmė ribota šios tarybos kontrolė.
Apibendrinant galima pasakyti, kad Bendrasis Teismas neteisėtai neatsižvelgė į apskundimo procedūros Apeliacinėje taryboje tikslą ir kontekstą, nurodytus Reglamente Nr. 713/2009, todėl pažeidė valdžių atskyrimo principus, kiek tai susiję su Sąjungos teisės aktų leidėjo, kaip teisės aktų leidėjo ir biudžeto valdymo institucijos, pasirinkimais. Bendrojo Teismo atliktas palyginimas su ECHA apeliacine taryba taip pat yra teisiškai klaidingas.
Subsidiariai ACER teigia, kad bet kuriuo atveju, jei Apeliacinė taryba turėtų vykdyti išsamią šios agentūros priimtų sprendimų kontrolę, net ir tuo atveju, jeigu juose pateikti sudėtingi techniniai ir ekonominiai vertinimai, Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 83–90 punktuose klaidingai nusprendė, kad Apeliacinė taryba šiuo atveju tokios išsamios kontrolės nevykdė.
Aquind
mano, kad apeliacinio skundo pirmąjį pagrindą reikia atmesti ir kad Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, jog Apeliacinė taryba turėjo vykdyti išsamią Sprendimo Nr. 05/2018 kontrolę, neapsiribodama vien akivaizdžia vertinimo klaida.
Teisingumo Teismo vertinimas
Nurodydama pirmąjį pagrindą ACER iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kiek tai susiję su kontrolės, kurią Apeliacinė taryba turi vykdyti dėl ACER sprendimų, intensyvumu pagal Reglamento Nr. 713/2009 nuostatas, susijusias su minėtos Apeliacinės tarybos įgaliojimų apibrėžtimi.
Pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos tekstą, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kuriame ji įtvirtinta, tikslus (2022 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Ministerstvo životního prostředí (Papūgos Ara hyacinthe),
C‑659/20
,
EU:C:2022:642
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Pirma, iš Reglamento Nr. 713/2009 18 ir 19 straipsnių nuostatų, susijusių su Apeliacinės tarybos sudėtimi, organizavimu ir įgaliojimais, formuluotės nėra aiškiai matyti, kad jos vykdoma ACER sprendimų, susijusių su sudėtingų ekonominių ir techninių klausimų vertinimu, kontrolė turi apsiriboti akivaizdžios vertinimo klaidos kontrole.
Antra, kalbant apie tikslus, kurių siekiama įsteigus Apeliacinę tarybą, reikia pažymėti, kaip tai daro generalinis advokatas išvados 44 punkte, kad šis įsteigimas yra bendro Sąjungos teisės aktų leidėjo požiūrio, kuriuo siekiama Sąjungos agentūrose įsteigti apeliacinius organus, kai šioms agentūroms suteikti įgaliojimai priimti sprendimus dėl techniškai ar moksliniu požiūriu sudėtingų klausimų, turintys tiesioginį poveikį suinteresuotųjų šalių teisinei padėčiai, dalis.
Taigi, kaip Bendrasis Teismas taip pat teisingai pažymėjo skundžiamo sprendimo 51 punkte, šie apeliaciniai organai yra tinkama priemonė suinteresuotųjų šalių teisėms apsaugoti; pagal suformuotą jurisprudenciją, kadangi Sąjungos institucijos turi plačią diskreciją, be kita ko, vertinti labai sudėtingas faktines mokslinio ir techninio pobūdžio aplinkybes, kad nustatytų savo patvirtinamų priemonių pobūdį ir apimtį, Sąjungos teismo kontrolė turi apimti tik nagrinėjimą, ar vykdant šią diskreciją nebuvo padaryta akivaizdžios klaidos, ar nepiktnaudžiauta įgaliojimais arba ar šios institucijos akivaizdžiai neviršijo savo diskrecijos ribų (2014 m. rugsėjo 4 d. Nutarties Rütgers Germany ir kt. / ECHA,
C‑290/13 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2014:2174
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Trečia, kaip išvados 41 punkte iš esmės pažymėjo generalinis advokatas, nors šių skirtingų apeliacinių organų struktūra, veikimas ir įgaliojimai skiriasi, jie turi tam tikrų bendrų savybių.
Pirmiausia reikia pažymėti, kad tai yra administracinės peržiūros organai, veikiantys agentūrų viduje. Jie turi tam tikrą nepriklausomumą, vykdo kvaziteismines funkcijas per rungimosi principu pagrįstas procedūras ir yra sudaryti iš teisininkų bei techninių ekspertų, todėl gali geriau nagrinėti skundus dėl sprendimų, dažnai apimančių sudėtingus techninius aspektus. Skundus jiems gali teikti subjektai, kuriems skirti agentūrų sprendimai, taip pat fiziniai ir juridiniai asmenys, su kuriais šie sprendimai yra tiesiogiai ir konkrečiai susiję. Be to, jie peržiūri pasekmių tretiesiems asmenims sukeliančius sprendimus, kurių kontrolę jiems pavesta atlikti pagal antrinės teisės aktus. Galiausiai šie organai – tai operatyvus, greitas, prieinamas, specializuotas ir nebrangus mechanizmas minėtų sprendimų adresatų ir subjektų, kuriems tie sprendimai turi poveikį, teisėms apginti.
Ketvirta, reikia konstatuoti, kad procedūrai Apeliacinėje taryboje netaikomos jokios kitos taisyklės, išskyrus nustatytąsias minėto reglamento 19 straipsnyje; jo pirmoje dalyje numatyta, kad kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo, įskaitant nacionalines reguliavimo institucijas, gali pateikti apeliacinį skundą dėl 7–9 straipsniuose nurodyto sprendimo, skirto tam asmeniui, arba dėl sprendimo, kuris, nors ir skirtas kitam asmeniui, yra tiesiogiai ir konkrečiai su juo susijęs. Kaip Bendrasis Teismas teisingai pažymėjo skundžiamo sprendimo 56 punkte, iš šio 19 straipsnio nematyti, kad skundui Apeliacinėje taryboje būtų taikomos kitos priimtinumo sąlygos.
Šį argumentą patvirtina Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 2 dalis; joje nustatyta, kad apeliaciniame skunde turi būti nurodyti jo motyvai, nedarant skirtumo tarp teisinių ir faktinių pagrindų, kuriais jis turi būti grindžiamas.
Penkta, reikia pažymėti, kad pagal Reglamento Nr. 713/2009 18 straipsnio 1 dalį Apeliacinę tarybą sudaro šeši nariai ir šeši pakaitiniai nariai, atrinkti iš nacionalinių reguliavimo institucijų, konkurencijos institucijų arba kitų nacionalinių ar Sąjungos institucijų dabartinių arba buvusių vyresniųjų pareigūnų, turinčių reikalingos patirties energetikos sektoriuje.
Taigi Apeliacinės tarybos sudėtis atitinka reikalavimus, būtinus siekiant atlikti išsamią ACER priimtų sprendimų kontrolę. Tai, kad Apeliacinės tarybos nariai turi turėti ankstesnės patirties energetikos sektoriuje, yra dėl tos priežasties, kad jie turi arba turėtų turėti reikiamų techninių žinių skundams išsamiai išnagrinėti.
Taigi, kaip Bendrasis Teismas teisingai nurodė skundžiamo sprendimo 53 punkte, Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė suteikti ACER apeliacinei tarybai būtiną patirtį, kad ji pati galėtų atlikti vertinimus dėl sudėtingų su energetika susijusių techninių ir ekonominių aplinkybių. Taip buvo steigiant ir kitas Sąjungos agentūras, kaip antai EASA ar ECHA, kurių apeliacinės tarybos sudarytos iš ekspertų, turinčių atitinkamų sričių specifiką atspindinčią kvalifikaciją.
Vadinasi, skundžiamo sprendimo 52 punkte Bendrasis Teismas teisingai konstatavo, jog iš nuostatų, susijusių su Apeliacinės tarybos organizavimu ir įgaliojimais, matyti, kad ji nebuvo įsteigta tam, kad apsiribotų tik ribota sudėtingų techninių ir ekonominių vertinimų kontrole.
Šešta, skundžiamo sprendimo 61 punkte Bendrasis Teismas taip pat teisingai pažymėjo, kad jurisprudencija, susijusi su Sąjungos teismo vykdoma sudėtingų techninių, mokslinių ir ekonominių vertinimų ribota kontrole, negali būti taikoma Sąjungos agentūrų apeliaciniams organams.
Kaip skundžiamo sprendimo 58 punkte nurodė Bendrasis Teismas, jei Apeliacinės tarybos vykdoma kontrolė turėtų būti apribota ACER sprendimuose esančiais sudėtingais techniniais ir ekonominiais vertinimais, tai reikštų, kad Bendrasis Teismas vykdo ribotą sprendimo, kuris pats yra ribotos kontrolės rezultatas, kontrolę. Todėl Bendrasis Teismas padarė teisingą išvadą, kad tokia sistema nesuteikia veiksmingos teisminės apsaugos garantijų, kuriomis turėtų naudotis įmonės, kurių prašymas taikyti išimtį pagal Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalį buvo atmestas.
Septinta, siekdama užginčyti skundžiamo sprendimo 61–68 punktuose išdėstytus argumentus ACER ieškinio pirmajame pagrinde nepagrįstai teigia, kad jos apeliacinės tarybos ir ECHA apeliacinės tarybos tikslai, procedūra, terminai ir personalo sudėtis skiriasi.
Šiuo klausimu skundžiamo sprendimo 61 punkte Bendrasis Teismas nurodė, kad dėl ECHA apeliacinės tarybos jau nusprendė, jog šios apeliacinės tarybos vykdoma ECHA sprendime pateiktų mokslinio pobūdžio vertinimų kontrolė neapsiriboja akivaizdžių klaidų buvimo patikrinimu, bet, priešingai, dėl jos narių teisinės ir mokslinės kompetencijos minėta taryba turėjo išnagrinėti, ar pareiškėjo pateikti argumentai galėjo įrodyti, kad svarstymuose, kuriais buvo grindžiamas minėtas ECHA sprendimas, buvo padaryta klaidų ir kad Apeliacinės tarybos vykdytos kontrolės intensyvumas buvo didesnis nei Sąjungos teismo vykdytosios (šiuo klausimu žr. 2019 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo BASF Grenzach / ECHA,
T‑125/17
,
EU:T:2019:638
,
–
ir
punktus).
Kaip Bendrasis Teismas iš esmės teisingai nusprendė skundžiamo sprendimo 64–67 punktuose, viena vertus, ECHA apeliacinės tarybos sudėtis ir įgaliojimai, priešingai, nei teigia ACER, yra panašūs į ACER apeliacinės tarybos sudėtį ir įgaliojimus, nes abu šiuos organus sudaro nariai, turintys būtiną patirtį, kad galėtų patys atlikti sudėtingų mokslinių, techninių ir ekonominių aplinkybių vertinimą. Kita vertus, tai, kad ECHA apeliacinės tarybos nariai, skirtingai nei ACER apeliacinės tarybos nariai, dirba visą darbo dieną, negali turėti įtakos kontrolės, kurią jie privalo vykdyti, intensyvumui.
Kiek tai susiję su ACER argumentu, grindžiamu Apeliacinei tarybai nustatyto termino priimti sprendimą trumpumu (Reglamento Nr. 713/2009 19 straipsnio 2 punkte nustatytas dviejų mėnesių terminas), iš to negalima daryti išvados, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas siekė apriboti Apeliacinės tarybos kontrolę, nes šis sutrumpintas terminas, kuris, be kita ko, Reglamento Nr. 2019/942 28 straipsnio 2 dalimi pratęstas iki keturių mėnesių, veikiau rodo šio teisės aktų leidėjo siekį užtikrinti greitą procedūrą.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, matyti, kad Bendrasis Teismas teisingai konstatavo, jog Apeliacinė taryba padarė teisės klaidą, kai nusprendė, kad, kiek tai susiję su techninio pobūdžio ar sudėtingais vertinimais, ji gali atlikti ribotą kontrolę ir tik nustatyti, ar ACER padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
Subsidiariai ACER nurodo, kad net jei būtų pripažinta, jog Apeliacinė taryba turi vykdyti išsamią ACER sprendimų, kuriuose pateikti sudėtingi techniniai ir ekonominiai vertinimai, kontrolę, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai patvirtino, kad nagrinėjamu atveju ši taryba tokios kontrolės nevykdė.
Šiam argumentui negalima pritarti, nes iš ginčijamo sprendimo 52 punkto aiškiai matyti, kad Apeliacinė taryba Sprendimo Nr. 05/2018 kontrolę ketino apriboti tik akivaizdžia vertinimo klaida.
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus, reikia atmesti ACER apeliacinio skundo pirmąjį pagrindą.
Dėl antrojo pagrindo
Nurodydama antrąjį pagrindą ACER tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą aiškindamas Reglamento Nr. 714/2009 17 straipsnio 1 dalies b punktą, kiek tai susiję su išimčių taikymo tvarkos ir reguliavimo tvarkos santykiu.
Kaip matyti iš skundžiamo sprendimo 91 punkto, Bendrasis Teismas šį klausimą, kuris buvo
Aquind
ieškinio dėl panaikinimo ketvirtojo pagrindo dalykas, papildomai išnagrinėjo po to, kai patenkino šio ieškinio devintąjį pagrindą, remdamasis skundžiamo sprendimo 43–90 punktuose išdėstytais motyvais; juos ACER nepagrįstai kritikavo savo apeliacinio skundo pirmajame pagrinde.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad, remiantis Teisingumo Teismo suformuota jurisprudencija, jei vienas iš Bendrojo Teismo nurodytų motyvų yra pakankamas jo sprendimo rezoliucinei daliai pateisinti, trūkumai, kurių gali turėti kitas to sprendimo motyvas, negali daryti įtakos minėtai rezoliucinei daliai, todėl šiais trūkumais grindžiamas pagrindas yra nereikšmingas ir turi būti atmestas (2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Europos Sąjunga / Guardian Europe ir Guardian Europe / Europos Sąjunga,
C‑447/17 P ir C‑479/17 P
,
EU:C:2019:672
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Vadinasi, antrąjį pagrindą reikia atmesti kaip nereikšmingą.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, reikia atmesti visą apeliacinį skundą.
Dėl priešpriešinio apeliacinio skundo
Kadangi pagrindinis apeliacinis skundas yra atmetamas, nereikia priimti sprendimo dėl priešpriešinio apeliacinio skundo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliaciniame procese pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo.
Kadangi šioje byloje Teisingumo Teismas atmetė pagrindinį apeliacinį skundą, o
Aquind
prašė priteisti iš ACER bylinėjimosi išlaidas, ACER turi padengti savo ir
Aquind
patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pagrindiniu apeliaciniu skundu.
Pagal Procedūros reglamento 142 straipsnį, taikomą apeliaciniame procese pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, jeigu byloje nereikia priimti sprendimo, Teisingumo Teismas bylinėjimosi išlaidų klausimą sprendžia savo nuožiūra.
Reikia nuspręsti, kad ACER ir
Aquind
padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su priešpriešiniu apeliaciniu skundu.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

1.
Atmesti pagrindinį apeliacinį skundą.

2.
Nereikia priimti sprendimo dėl priešpriešinio apeliacinio skundo.

3.
Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER) padengia savo ir
Aquind Ltd
patirtas bylinėjimosi išlaidas, susijusias su pagrindiniu apeliaciniu skundu.

4.
Europos Sąjungos energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra ir
Aquind Ltd
padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias su priešpriešiniu apeliaciniu skundu.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.