CELEX: 62014CJ0577
Pritožba
Znamka Evropske unije
Uredba (ES) št. 207/2009
Člen 51(2)
Besedna znamka LAMBRETTA
Resna in dejanska uporaba znamke
Zahteva za razveljavitev
Delna razveljavitev
Obvestilo št. 2/12 predsednika EUIPO
Časovna omejitev sodbe Sodišča

Družba Brandconcern BV s pritožbo predlaga razveljavitev sodbe Splošnega sodišča Evropske unije z dne 30. septembra 2014, Scooters India/UUNT – Brandconcern (LAMBRETTA) (T‑51/12, neobjavljena, v nadaljevanju: izpodbijana sodba,
EU:T:2014:844
), s katero je navedeno sodišče razveljavilo odločbo prvega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 1. decembra 2011 (zadeva R 2312/2010‑1) v zvezi s postopkom za razveljavitev med družbama Brandconcern in Scooters India Ltd (v nadaljevanju: sporna odločba).
Pravni okvir
Z Uredbo Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Evropske unije (
UL 2009, L 78, str. 1
), ki je začela veljati 13. aprila 2009, je bila kodificirana in razveljavljena Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 17, zvezek 1, str. 146).
Člen 51 Uredbe št. 207/2009, ki ustreza členu 50 Uredbe št. 40/94 in ki je naslovljen „Razlogi za razveljavitev“, določa:
„1.   Pravice imetnika [znamke Evropske unije] se razveljavijo na podlagi zahteve pri [EUIPO] ali na podlagi nasprotne tožbe v postopku zaradi kršitve pravic:
(a)
če se v neprekinjenem obdobju petih let blagovna znamka ni [resno in dejansko] uporabljala v prvotni namen v [Evropski uniji] za označevanje blaga ali storitev, za katere je registrirana, in za neuporabo ne obstajajo upravičeni razlogi; vendar pa nihče ne more zahtevati, naj se imetnikove pravice na blagovni znamki razveljavijo, če je imetnik v obdobju med iztekom petletnega obdobja in vložitvijo zahteve ali nasprotne tožbe začel ali ponovno začel resno in dejansko uporabljati blagovno znamko; začetek ponovne uporabe v obdobju treh mesecev pred vložitvijo zahteve ali nasprotne tožbe, ki se je začelo najkasneje ob izteku neprekinjenega obdobja petih let neuporabe, pa se ne upošteva, če do priprav na uporabo ali ponovno uporabo pride šele potem, ko imetnik spozna, da lahko kdo vloži zahtevo za razveljavitev ali nasprotno tožbo;
[…]
2.   Če razlogi za razveljavitev pravic obstajajo le za nekatere vrste blaga ali storitev, za katere je registrirana [znamka Evropske unije], se pravice imetnika razveljavijo le za te vrste blaga in storitev.“
Predsednik EUIPO je z dvema obvestiloma, od katerih je bilo prvo objavljeno leta 2003 in drugo leta 2012, posredoval podatke v zvezi z uporabo naslovov razredov proizvodov, ki so določeni z Nicejskim aranžmajem o mednarodni klasifikaciji proizvodov in storitev za registracijo znamk z dne 15. junija 1957, kakor je bil revidiran in spremenjen (v nadaljevanju: Nicejski aranžma).
V točki IV, prvi odstavek, Obvestila št. 4/03 predsednika EUIPO z dne 16. junija 2003 v zvezi z uporabo naslovov razredov na seznamih proizvodov in storitev za prijave in registracije znamke Skupnosti (v nadaljevanju: Obvestilo št. 4/03) je bilo navedeno:
„34 razredov proizvodov in 11 razredov storitev zajema vse proizvode in storitve, pri čemer uporaba vseh splošnih navedb iz naslova razreda posameznega razreda pomeni zahtevek glede vseh proizvodov ali storitev, ki spadajo v posamezni razred“.
Predsednik EUIPO je 20. junija 2012 sprejel Obvestilo št. 2/12 o razveljavitvi Obvestila št. 4/03 in uporabi naslovov razredov na seznamih proizvodov in storitev za prijave in registracije znamke Skupnosti (v nadaljevanju: Obvestilo št. 2/12). V točki V tega obvestila je navedeno:
„Kar zadeva blagovne znamke [Evropske unije], registrirane pred začetkom veljavnosti tega obvestila, ki so uporabljale vse splošne navedbe v naslovu razreda posameznega razreda, [EUIPO] šteje, da je bil namen prijavitelja – glede na navedeno v Obvestilu št. 4/03 – da zajame vse proizvode in storitve, ki so navedeni v abecednem seznamu navedenega razreda v izdaji, ki je veljala ob vložitvi zahteve.“
Dejansko stanje in sporna odločba
Družba Scooters India je imetnica znamke Evropske unije LAMBRETTA, za katero je bila prijava vložena 7. februarja 2000 in ki jo je EUIPO registriral 6. avgusta 2002. Proizvodi, za katere je bila ta znamka registrirana, spadajo med drugim v razred 12 v smislu Nicejskega aranžmaja, ki ustreza temu opisu: „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“.
Družba Brandconcern je 19. novembra 2007 vložila zahtevo za delno razveljavitev znamke LAMBRETTA v skladu s členom 50(1)(a) in (2) Uredbe št. 40/94 – ki je zdaj člen 51(1)(a) in (2) Uredbe št. 207/2009 – za proizvode med drugim iz razreda 12. V zvezi s tem se je sklicevala na to, da se navedena znamka ni resno in dejansko uporabljala v neprekinjenem obdobju petih let.
Oddelek za izbris je 24. septembra 2010 z veljavnostjo od 19. novembra 2007 delno razveljavil znamko LAMBRETTA za proizvode med drugim iz navedenega razreda 12. Družba Scooters India je 23. novembra 2010 pri EUIPO vložila pritožbo zoper odločbo oddelka za izbris.
Prvi odbor za pritožbe pri EUIPO je s sporno odločbo med drugim zavrnil pritožbo glede proizvodov iz razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja. Odbor za pritožbe je v tej odločbi v zvezi s proizvodi iz tega razreda svoj preizkus resne in dejanske uporabe znamke LAMBRETTA omejil zgolj na „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“, glede na dobesedno razlago izraza. Odbor za pritožbe je po ugotovitvi, da so bili dokazi, ki jih je predložila družba Scooters India v utemeljitev te resne in dejanske uporabe, omejeni na elemente v zvezi s prodajo nadomestnih delov za skuterje in da niso zajemali nobenega elementa v zvezi s prodajo „vozil; naprav za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“, menil, da „iz prodaje nadomestnih delov ni mogoče sklepati, da je [družba Scooters India] tudi izdelala in prodala kakršnokoli vozilo“.
Postopek pred Splošnim sodiščem in izpodbijana sodba
Družba Scooters India je 8. februarja 2012 v sodnem tajništvu Splošnega sodišča vložila tožbo za razveljavitev sporne odločbe, v kateri je navedla samo en tožbeni razlog, ki se je nanašal na kršitev člena 51(2) Uredbe št. 207/2009. Ta pritožbeni razlog je imel dva dela.
Splošno sodišče je v okviru preizkusa prvega dela edinega tožbenega razloga v točkah od 35 do 38 izpodbijane sodbe presodilo, da je treba izraz „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“ iz prijave znamke Skupnosti razlagati tako, da se z njim želi doseči varstvo znamke LAMBRETTA za vse proizvode iz abecednega seznama, ki se nanaša na razred 12 v smislu Nicejskega aranžmaja. S tem je ugotovilo, da mora odbor za pritožbe, čeprav „nadomestni deli za skuterje“ niso na abecednem seznamu proizvodov iz razreda 12, preučiti resno in dejansko uporabo te znamke za številno opremo in dele vozil, ki so na tem seznamu. Zato je Splošno sodišče ob ugotovitvi, da odbor za pritožbe ni preučil resne in dejanske uporabe navedene znamke za navedene nadomestne dele za skuterje, sprejelo ta prvi del in razveljavilo sporno odločbo.
Splošno sodišče je v zvezi z drugim delom edinega tožbenega razloga v točkah od 42 do 44 izpodbijane sodbe presodilo, da mora odbor za pritožbe zaradi razveljavitve sporne odločbe, kar je bilo odločeno v okviru prvega dela, preučiti, ali je družba Scooters India resno in dejansko uporabljala znamko LAMBRETTA za nadomestne dele. Ugotovilo je, da je treba ta preizkus opraviti v skladu z merili, ki jih je Sodišče navedlo v sodbi z dne 11. marca 2003, Ansul (
C‑40/01
,
EU:C:2003:145
, točke od 40 do 43).
Predlogi strank pred Sodiščem
Družba Brandconcern Sodišču predlaga, naj:
—
izpodbijano sodbo razveljavi;
—
zavrne tožbo družbe Scooters India za razveljavitev sporne odločbe;
—
podredno, razveljavi izpodbijano sodbo v delu, v katerem je bila razveljavljena sporna odločba za proizvode „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“ iz razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja, ter
—
EUIPO in družbi Scooters India naloži plačilo stroškov.
EUIPO Sodišču predlaga, naj:
—
pritožbo zavrže kot nedopustno;
—
podredno, pritožbo zavrne kot neutemeljeno in
—
družbi Brandconcern naloži plačilo stroškov.
Družba Scooters India Sodišču predlaga, naj:
—
pritožbo zavrne in
—
družbi Brandconcern naloži plačilo stroškov.
Pritožba
Družba Brandconcern v utemeljitev svoje pritožbe navaja dva pritožbena razloga, ki se nanašata na kršitev člena 51(1)(a) Uredbe št. 207/2009 v povezavi s členom 51(2) te uredbe ter na kršitev postopka, ki naj bi jo storilo Splošno sodišče.
Prvi pritožbeni razlog
Trditve strank
Družba Brandconcern najprej zatrjuje, da družba Scooters India pred Splošnim sodiščem ni izpodbijala ugotovitve odbora za pritožbe pri EUIPO v sporni odločbi, da znamka LAMBRETTA ni bila uporabljana za proizvode, za katere je bila registrirana, to je za „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“ iz razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja. V teh okoliščinah in zgolj zato bi moralo Splošno sodišče zavrniti tožbo družbe Scooters India. Družba Brandconcern vsekakor zatrjuje, da bi moralo Splošno sodišče razglasiti tožbo, ki jo je vložila družba Scooters India, za nedopustno, ker je bil predmet te tožbe drugačen od predmeta pred navedenim odborom za pritožbe. Pritožnica tako navaja, da je družba Scooters India navedla vprašanje varstva znamke LAMBRETTA glede nadomestnih delov kot „sestavnih delov“ proizvodov, za katere je registrirana ta znamka, šele v fazi tožbe pred Splošnim sodiščem, ne pa pred EUIPO.
Družba Brandconcern nato zatrjuje, da je Splošno sodišče ob upoštevanju pravila, ki ga je Sodišče v zvezi z besednim znakom „IP Translator“ navedlo v točki 61 sodbe z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), napačno uporabilo pravo, ko je ugotovilo, da bi moral odbor za pritožbe pri EUIPO v skladu z načelom pravne varnosti preučiti, ali je družba Scooters India resno in dejansko uporabljala znamko LAMBRETTA za proizvode, za katere ni bila registrirana. Po mnenju pritožnice je namreč Splošno sodišče napačno presodilo, da je treba družbi Scooters India, medtem ko je – v skladu z njeno prijavo – pridobila registracijo znamke LAMBRETTA za „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“ iz razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja, priznati varstvo, zagotovljeno z registracijo te znamke, za vse proizvode na abecednem seznamu v zvezi s tem razredom.
Sodišče naj bi v sodbi z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), presodilo, da mora biti zaradi jasnosti in natančnosti v prijavi za registracijo pojasnjeno, ali se ta nanaša na vse proizvode oziroma storitve, naštete v abecednem seznamu posameznega zadevnega razreda, ali le na nekatere od teh proizvodov ali teh storitev. Brez ustrezne izjave prijavitelja v tem smislu naj te prijave ne bi bilo mogoče razlagati tako, da se nanaša na vse proizvode iz posameznega razreda. Družba Brandconcern zatrjuje, da bi bilo treba v obravnavanem primeru v nasprotju s tem, kar izhaja iz izpodbijane sodbe, uporabiti sodno prakso iz navedene sodbe ob upoštevanju načela, da sodba, izdana v skladu s členom 267 PDEU, kljub razlogom pravne varnosti, ki jih je navedlo Splošno sodišče, učinkuje retroaktivno.
Nikakor pa naj ne bi bilo mogoče spoštovati zahtev jasnosti in natančnosti glede obsega registracije, če se upošteva domnevni namen prijavitelja, da se preseže dobesedna razlaga pojmov, uporabljenih pri registraciji, kadar tak namen, kot v obravnavanem primeru, ni utemeljen z izjavo, ki se nanaša na proizvode, naštete na abecednem seznamu posameznega razreda.
EUIPO in družba Scooters India zatrjujeta, da je treba ta pritožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen.
Presoja Sodišča
V zvezi s trditvijo, ki jo je družba Brandconcern navedla najprej, zadostuje ugotoviti, da je družba Scooters India s svojo tožbo pred Splošnim sodiščem predlagala razveljavitev sporne odločbe v delu, v katerem je bila z njo zavrnjena njena pritožba, ki jo je vložila zoper odločbo oddelka za izbris pri EUIPO, s katero je bila razveljavljena znamka LAMBRETTA za proizvode iz razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja, vključno z „deli in opremo za vozila in naprave za premikanje po zemlji“.
Družba Scooters India je namreč v navedeni tožbi zatrjevala, da so zadnjenavedeni proizvodi zgolj podkategorija „vozil; naprav za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“, torej proizvodov iz naslova razreda 12, ki so navedeni v njeni prijavi za registracijo, in ne drugi proizvodi. Družba Brandconcern zato neutemeljeno zatrjuje, da družba Scooters India pred Splošnim sodiščem ni izpodbijala ugotovitve odbora za pritožbe pri EUIPO v sporni odločbi, da znamka LAMBRETTA ni bila uporabljana za proizvode, za katere je bila registrirana.
V teh okoliščinah je treba to trditev zavrniti kot neutemeljeno.
Družba Brandconcern Splošnemu sodišču očita tudi, da je napačno uporabilo pravo, ker naj bi omejilo časovne učinke sodbe z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
). Po njenem mnenju se navedena sodba uporabi v obravnavanem primeru, ker je bilo z njo določeno, da je treba prijave za registracijo znamke Unije, vključno s tistimi, ki so bile vložene pred razglasitvijo navedene sodbe, razlagati tako, da so z varstvom, ki ga zagotavlja znamka Unije, zajeti le proizvodi, na katere se take prijave izrecno nanašajo.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je Splošno sodišče v točkah od 21 do 24 izpodbijane sodbe sicer preučilo vprašanje vpliva sodbe z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), in zlasti njene točke 61 na razlago prijave za registracijo znamke LAMBRETTA, pri čemer je tudi ugotovilo, da Sodišče ni časovno omejilo učinkov navedene sodbe.
Sodišče je tako v točki 61 sodbe z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), ugotovilo, da mora prijavitelj nacionalne znamke, ki za določitev proizvodov oziroma storitev, za katere se zahteva varstvo znamke, uporabi vse splošne navedbe posameznega naslova razreda Nicejske klasifikacije – da bi spoštoval zahtevi jasnosti in natančnosti, določene z Direktivo 2008/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2008 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z blagovnimi znamkami (
UL 2008, L 299, str. 25
) – pojasniti, ali se njegova prijava za registracijo nanaša na vse proizvode oziroma storitve, naštete v abecednem seznamu posameznega zadevnega razreda, ali le na nekatere od teh proizvodov ali storitev. Če se prijava nanaša le na nekatere od navedenih proizvodov ali storitev, mora prijavitelj pojasniti, na katere proizvode ali storitve iz tega razreda se nanaša.
Vsekakor je treba na prvem mestu poudariti, da se točka 61 navedene sodbe ne nanaša na imetnike že registrirane znamke, temveč le na prijavitelje znamk.
Na drugem mestu, Sodišče se v navedeni točki 61 sodbe z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), omejuje na pojasnitev zahtev, ki še naprej veljajo za nove prijavitelje nacionalnih znamk, ki za določitev proizvodov in storitev, za katere se zahteva varstvo znamke, uporabijo splošne navedbe naslova posameznega razreda. Take zahteve, kot je generalni pravobranilec ugotovil v točki 64 sklepnih predlogov, omogočajo, da se prepreči položaj, v katerem ne bi bilo mogoče z gotovostjo ugotoviti obsega varstva, ki ga zagotavlja znamka, kadar prijavitelj uporabi vse splošne navedbe naslova posameznega razreda.
Zato ni mogoče šteti, da bi Sodišče s sodbo z dne 19. junija 2012, Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), nameravalo poseči v pristop, naveden v Obvestilu št. 4/03 v zvezi z znamkami, registriranimi pred razglasitvijo navedene sodbe. Pravilo, navedeno v točki 61 navedene sodbe, se zato ne uporabi za registracijo znamke LAMBRETTA, do katere je prišlo pred njeno razglasitvijo.
Splošno sodišče zato s tem, ko je v točki 35 izpodbijane sodbe presodilo, da je treba v skladu s pristopom, določenim v točki V Obvestila št. 2/12, izraz „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“, ki ustreza proizvodom, navedenim v naslovu razreda 12 v smislu Nicejskega aranžmaja, in ki je naveden v prijavi znamke LAMBRETTA, razlagati tako, da se želi z njim doseči varstvo te znamke za vse proizvode iz abecednega seznama razreda 12, ni napačno uporabilo prava, zaradi česar bi bila utemeljena razveljavitev izpodbijane sodbe.
Poleg tega je razlaga sporne prijave za registracijo, ki jo je navedlo Splošno sodišče, utemeljena s spremembo člena 28(8) Uredbe št. 207/2009 z Uredbo (EU) 2015/2424 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 (
UL 2015, L 341, str. 21
). Z navedeno uredbo je bila namreč v ta člen vnesena prehodna določba, ki je imetnikom znamk Evropske unije, prijavljenih pred 22. junijem 2012 in registriranih za celoten naslov razreda Nicejske klasifikacije, omogočala, da do 24. septembra 2016 izjavijo, da je bil na dan vložitve prijave njihov namen zahtevati varstvo za proizvode ali storitve poleg proizvodov ali storitev, zajetih v dobesednem pomenu naslova zadevnega razreda, vendar vključenih v abecedni seznam tega razreda.
V teh okoliščinah je treba prvi pritožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen.
Drugi pritožbeni razlog
Trditve strank
Družba Brandconcern z drugim pritožbenim razlogom, navedenim podredno, zatrjuje, da izpodbijana sodba ni obrazložena glede tega, da je Splošno sodišče razveljavilo sporno odločbo, čeprav je ugotovilo, da družba Scooters India znamke LAMBRETTA ni uporabljala za proizvode, za katere je bila registrirana, torej za „vozila; naprave za premikanje po zemlji, zraku ali vodi“ iz naslova razreda 12 Nicejskega aranžmaja. Natančneje, obstajalo naj bi protislovje med obrazložitvijo navedene sodbe, s katero je preučeno vprašanje uporabe te znamke le za nadomestne dele za skuterje, na eni strani in izrekom navedene sodbe, s katerim je bila razveljavljena sporna odločba tudi glede proizvodov iz naslova razreda 12, na drugi.
EUIPO zatrjuje, da drugi pritožbeni razlog ni dopusten oziroma vsekakor ni utemeljen. Po mnenju družbe Scooters India je treba ta pritožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen.
Presoja Sodišča
Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da je treba v pritožbi natančno navesti grajane elemente sodbe, katerih razveljavitev se predlaga, ter pravne trditve, ki ta predlog specifično utemeljujejo. Sodišče je tudi poudarilo, da zgolj abstraktna navedba razlogov v pritožbi ne ustreza zahtevam, določenim v členu 58 Statuta Sodišča Evropske unije in členu 168(1)(d) Poslovnika Sodišča. Poleg tega je v členu 169(2) navedenega poslovnika natančneje določeno, da je treba v okviru navajanih pravnih razlogov in trditev natančno opredeliti izpodbijane dele obrazložitve odločbe Splošnega sodišča. Pritožba, ki nima teh lastnosti, namreč ne more biti predmet sodne presoje, ki bi Sodišču omogočila izvrševati svoje poslanstvo in izvajati nadzor nad zakonitostjo (sodba z dne 7. novembra 2013, Wam Industriale/Komisija,
C‑560/12 P
, neobjavljena,
EU:C:2013:726
, točke od 42 do 44).
Družba Brandconcern v obravnavanem primeru v pritožbi ne navaja, v katerih točkah izpodbijane sodbe naj bi Splošno sodišče presodilo, da družba Scooters India znamke LAMBRETTA ni uporabljala za proizvode, za katere je bila registrirana. Poleg tega, čeprav se družba Brandconcern v repliki sklicuje na točke 14, 16 in 17 izpodbijane sodbe, iz teh točk ni razvidno, da bi Splošno sodišče štelo, da družba Scooters India znamke LAMBRETTA ni uporabljala za proizvode, za katere je bila registrirana.
V nasprotju s trditvami družbe Brandconcern se namreč izpodbijana sodba nanaša na vprašanje v zvezi z razlago prijave za registracijo in se nikakor ne izreka glede dejanske uporabe sporne znamke za katere koli proizvode iz razreda 12 Nicejskega aranžmaja.
V teh okoliščinah je treba drugi pritožbeni razlog zavrniti kot neutemeljen.
Ker noben od pritožbenih razlogov, ki ju je navedla družba Brandconcern, ni bil sprejet, je treba pritožbo v celoti zavrniti.
Stroški
Člen 184(2) Poslovnika Sodišča določa, da če pritožba ni utemeljena, o stroških odloči Sodišče. V skladu s členom 138(1) tega poslovnika, ki se v pritožbenem postopku uporablja na podlagi člena 184(1) navedenega poslovnika, se plačilo stroškov na predlog naloži neuspeli stranki.
EUIPO in družba Scooters India sta predlagala, naj se družbi Brandconcern naloži plačilo stroškov, in ker ta s predlogi ni uspela, se ji naloži plačilo stroškov.

Iz teh razlogov je Sodišče (peti senat) razsodilo:

1.
Pritožba se zavrne.

2.
Družbi Brandconcern BV se naloži plačilo stroškov.

Podpisi
(
*1
)	* Jezik postopka: angleščina.