CELEX: 62014CJ0577
Apeliacinis skundas
Europos Sąjungos prekių ženklas
Reglamentas (EB) Nr. 207/2009
51 straipsnio 2 dalis
Žodinis prekių ženklas LAMBRETTA
Prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų
Prašymas panaikinti registraciją
Registracijos panaikinimas iš dalies
EUIPO pirmininko komunikatas Nr. 2/12
Teisingumo Teismo sprendimo padarinių ribojimas laiko atžvilgiu

Apeliaciniu skundu
Brandconcern BV
prašo panaikinti 2014 m. rugsėjo 30 d. Bendrojo Teismo sprendimą Scooters India / VRDT – Brandconcern (LAMBRETTA) (
T‑51/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:844
, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo šis teismas panaikino 2011 m. gruodžio 1 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 2312/2010‑1), susijusį su registracijos panaikinimo procedūra tarp
Brandconcern
ir
Scooters India Ltd
(toliau – ginčijamas sprendimas).
Teisinis pagrindas
2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (
OL L 78, 2009, p. 1
), kuris įsigaliojo 2009 m. balandžio 13 d., buvo kodifikuotas ir panaikintas 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (
OL L 11
, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).
Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnyje „Panaikinimo pagrindai“, kuris atitinka Reglamento Nr. 40/94 50 straipsnį, nustatyta:
„1.   [Europos Sąjungos] prekių ženklo savininko teisės paskelbiamos panaikintomis padavus [EUIPO] prašymą arba priešieškinį teisių pažeidimo byloje:
a)
jeigu penkerius metus iš eilės prekių ženklas [Europos Sąjungoje] iš tikrųjų nebuvo naudojamas žymėti prekėms arba paslaugoms, kurioms jis buvo įregistruotas, ir nėra rimtų priežasčių jo nenaudoti; tačiau niekas negali reikalauti panaikinti savininko teises į [Europos Sąjungos] prekių ženklą, jeigu laikotarpiu tarp penkerių metų laikotarpio pabaigos ir prašymo ar priešieškinio padavimo buvo pradėta arba vėl imta iš tikrųjų naudoti prekių ženklą; į naudojimo pradėjimą arba atnaujinimą neatsižvelgiama, jei tai įvyko per tris mėnesius iki prašymo arba priešieškinio padavimo dienos, prasidėjusius ne anksčiau kaip pasibaigus penkerių metų [iš eilės] trukmės nenaudojimo laikui, jeigu <…> pasiruošimas naudojimo pradėjimui arba atnaujinimui prasidėjo tik po to, kai savininkas sužinojo, kad gali būti paduotas prašymas arba priešieškinis;
<…>
2.   Jeigu yra pagrindas panaikinti teises tiktai į tam tikras prekes ar paslaugas, kurioms [Europos Sąjungos] prekių ženklas yra įregistruotas, paskelbiama apie savininko teisių panaikinimą tiktai į tokias prekes ar paslaugas.“
Dviem pranešimais, kurių vienas paskelbtas 2003 m., o kitas – 2012 m., EUIPO pirmininkas pateikė gaires dėl peržiūrėtoje ir iš dalies pakeistoje 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutartyje dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti (toliau – Nicos sutartis) numatytų prekių klasių antraščių vartojimo.
2003 m. birželio 16 d. pranešimo Nr. 4/30 dėl klasių antraščių vartojimo prekių ir paslaugų sąrašuose, pateikiamuose paraiškose įregistruoti Bendrijos prekių ženklą ir jį registruojant (toliau – Pranešimas Nr. 4/03), IV punkto pirmoje pastraipoje numatyta:
„34 prekių klasės ir 11 paslaugų klasių apima visas prekes ir paslaugas. Todėl visų konkrečios klasės antraštėje esančių bendrųjų sąvokų vartojimas reiškia, kad paraiška pateikiama dėl visų šios konkrečios klasės prekių ir paslaugų“.
2012 m. birželio 20 d. EUIPO pirmininkas priėmė Pranešimą Nr. 2/12, kuriuo panaikinamas Pranešimas Nr. 4/30 dėl klasių antraščių vartojimo prekių ir paslaugų sąrašuose, pateikiamuose paraiškose įregistruoti Bendrijos prekių ženklą ir jį registruojant (toliau – Pranešimas Nr. 2/12). Šio pranešimo V punkte numatyta:
„Kiek tai susiję su [Europos Sąjungos] prekių ženklų paraiškomis, įregistruotomis anksčiau, nei įsigaliojo šis pranešimas, kuriose nurodomos visos konkrečios klasės antraštės bendrosios nuorodos, [EUIPO] mano, kad pareiškėjas, atsižvelgdamas į tai, kas nurodyta ankstesniame Pranešime Nr. 4/03, ketino įtraukti visas prekes ir paslaugas, nurodytas šios klasės abėcėliniame sąraše, galiojusiame paraiškos pateikimo metu.“
Ginčo aplinkybės ir ginčijamas sprendimas
Bendrovei
Scooters India
priklauso žodinis Bendrijos prekių ženklas LAMBRETTA; jo paraiška pateikta 2000 m. vasario 7 d., o EUIPO jį įregistravo 2002 m. rugpjūčio 6 d. Prekės, kurioms registruotas šis prekių ženklas, priskiriamas, be kita ko, prie Nicos sutarties 12 klasės ir atitinka šį aprašymą: „transporto priemonės; aparatai, judantys sausuma, oru ar vandeniu“.
2007 m. lapkričio 19 d., remdamasi Reglamento Nr. 40/94 50 straipsnio 1 dalies a punktu ir 2 dalimi, kurie tapo Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktu ir 2 dalimi,
Brandconcern
pateikė prašymą iš dalies panaikinti prekių ženklo LAMBRETTA registraciją, be kita ko, minėtos 12 klasės prekėms. Šiuo tikslu ji nurodė, kad šis prekių ženklas nebuvo naudojamas iš tikrųjų penkerius metus iš eilės.
2010 m. rugsėjo 24 d. Anuliavimo skyrius paskelbė dalinį prekių ženklo registracijos panaikinimą nuo 2007 m. lapkričio 19 d., kiek tai susiję su prekėmis, priskiriamomis, be kita ko, prie minėtos 12 klasės. 2010 m. lapkričio 23 d. ieškovė pateikė apeliaciją EUIPO dėl Anuliavimo skyriaus sprendimo.
Ginčijamu sprendimu EUIPO pirmoji apeliacinė taryba, be kita ko, atmetė apeliaciją, kiek ji susijusi su Nicos sutarties 12 klasės prekėmis. Dėl šios klasės prekių pažymėtina, kad šiame sprendime Apeliacinė taryba prekių ženklo LAMBRETTA naudojimą iš tikrųjų nagrinėjo tik tiek, kiek tai susiję su „transporto priemonėmis; aparatais, judančiais sausuma, oru ar vandeniu“, remdamasi pažodine jų reikšme. Konstatavusi, kad
Scooters India
pateikti tokio naudojimo iš tikrųjų įrodymai buvo susiję tik su motorolerių atsarginių dalių pardavimu ir tarp jų nebuvo nė vieno, susijusio su „transporto priemonių; aparatų, judančių sausuma, oru ar vandeniu“ pardavimu, Apeliacinė taryba nusprendė, jog „remiantis tuo, kad buvo prekiaujama atsarginėmis dalimis, negalima daryti išvados, jog [
Scooters India
] taip pat pagamino ir pardavė kokį nors automobilį“.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
2012 m. vasario 8 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai
Scooters India
pateikė ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo ir nurodė vienintelį pagrindą – Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 2 dalies pažeidimą. Šį pagrindą sudaro dvi dalys.
Nagrinėdamas vienintelio pagrindo pirmąją dalį Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 35–38 punktuose nusprendė, kad Bendrijos prekių ženklo paraiškoje pateikta nuoroda „transporto priemonės; aparatai, judantys sausuma, oru ar vandeniu“ turi būti aiškinama taip, kad ja siekta apsaugoti prekių ženklą LAMBRETTA visoms Nicos sutarties 12 klasės abėcėliniame sąraše išvardytoms prekėms. Taigi jis nusprendė, kad nors abėcėliniame šios 12 klasės prekių sąraše „motorolerių atsarginės dalys“, kaip tokios, nepaminėtos, Apeliacinė taryba turėjo išnagrinėti šio prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų įvairioms jame nurodytoms transporto priemonių dalims ir priedams. Todėl konstatavęs, kad Apeliacinė taryba neišnagrinėjo, ar minėtas prekių ženklas buvo naudojamas iš tikrųjų motorolerių atsarginėms dalims, Bendrasis Teismas pritarė šiai pirmajai pagrindo daliai ir panaikino ginčijamą sprendimą.
Nagrinėdamas vienintelio pagrindo antrąją dalį skundžiamo sprendimo 42–44 punktuose Bendrasis Teismas nusprendė: kadangi ginčijamas sprendimas panaikintas, kaip nuspręsta išnagrinėjus pirmąją pagrindo dalį, Apeliacinė taryba turi išnagrinėti, ar
Scooters India
naudojo prekių ženklą LAMBRETTA atsarginėms dalims. Jo nuomone, tai turi būti išnagrinėta vadovaujantis 2003 m. kovo 11 d. Teisingumo Teismo sprendime Ansul (
C‑40/01
,
EU:C:2003:145
,
–
punktai) nustatytais kriterijais.
Šalių reikalavimai Teisingumo Teisme
Brandconcern
Teisingumo Teismo prašo:
—
panaikinti skundžiamą sprendimą,
—
atmesti
Scooters India
ieškinį, kuriuo buvo siekiama ginčijamo sprendimo panaikinimo,
—
jeigu ankstesni reikalavimai nebūtų patenkinti – panaikinti skundžiamą sprendimą tiek, kiek juo panaikintas ginčijamas sprendimas dėl prekių „transporto priemonės; aparatai, judantys sausuma, oru ar vandeniu“, ir
—
priteisti iš EUIPO ir
Scooters India
bylinėjimosi išlaidas.
EUIPO Teisingumo Teismo prašo:
—
atmesti apeliacinį skundą kaip nepriimtiną,
—
tuo atveju, jei nebūtų patenkintas pirmasis reikalavimas, atmesti apeliacinį skundą kaip nepagrįstą ir
—
priteisti iš
Brandconcern
bylinėjimosi išlaidas.
Scooters India
Teisingumo Teismo prašo:
—
atmesti apeliacinį skundą ir
—
priteisti iš
Brandconcern
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Apeliacinį skundą
Brandconcern
grindžia dviem pagrindais, susijusiais atitinkamai su Reglamento Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punkto, siejamo su 51 straipsnio 2 dalimi, pažeidimu ir tuo, kad Bendrasis Teismas padarė procesinę klaidą.
Dėl pirmojo (apeliacinio skundo) pagrindo
Šalių argumentai
Pirmiausia
Brandconcern
nurodo, kad
Scooters India
Bendrajame Teisme neginčijo EUIPO apeliacinės tarybos ginčijamame sprendime padarytos išvados, jog prekių ženklas LAMBRETTA nebuvo naudojamas prekėms, kurioms jis registruotas, būtent: prie Nicos sutarties 12 klasės priskiriamoms „transporto priemonėms; aparatams, judantiems sausuma, oru ar vandeniu“. Tokiomis sąlygomis ir vien dėl šios priežasties Bendrasis Teismas turėjo atmesti
Scooters India
ieškinį. Bet kuriuo atveju
Brandconcern
teigia, jog
Scooters India
ieškinį Bendrasis Teismas turėjo pripažinti nepriimtinu dėl to, kad šio ieškinio dalykas skyrėsi nuo Apeliacinei tarybai pateiktos apeliacijos dalyko. Apeliantė nurodo, kad klausimą dėl prekių ženklo LAMBRETTA apsaugos atsarginių dalių, kaip prekių, kurioms įregistruotas šis prekių ženklas, „sudėtinių dalių“, atžvilgiu
Scooters India
iškėlė tik ieškinio Bendrajame Teisme stadijoje, o ne per procedūrą EUIPO.
Toliau
Brandconcern
nurodo, kad, atsižvelgiant į 2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
), susijusio su žodiniu žymeniu „IP Translator“, 61 punkte Teisingumo Teismo suformuotą taisyklę, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kai nusprendė, jog EUIPO apeliacinė taryba, vadovaudamasi teisinio saugumo principu, turėjo išnagrinėti, ar
Scooters India
iš tikrųjų naudojo prekių ženklą LAMBRETTA prekėms, kurioms jis nebuvo įregistruotas. Iš tiesų, pasak apeliantės, Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, jog nors prekių ženklas LAMBRETTA įregistruotas, remiantis jo paraiška, Nicos sutarties 12 klasės „transporto priemonėms; aparatams, judantiems sausuma, oru ar vandeniu“, įmonei
Scooters India
turėjo būti suteikta šio prekių ženklo registracijos teikiama apsauga visoms šios klasės abėcėliniame sąraše išvardytoms prekėms.
2012 m. birželio 19 d. Sprendime Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) Teisingumo Teismas nusprendė, kad aiškumo ir tikslumo sumetimais registracijos paraiškoje turi būti patikslinta, ar ji apima visas prekes arba paslaugas, nurodytas atitinkamos konkrečios klasės abėcėliniame sąraše, ar tik tam tikras iš jų. Šios paraiškos negalima vertinti kaip apimančios visas tam tikros klasės prekes, jeigu to nenurodė pareiškėjas.
Brandconcern
tvirtina, kad, priešingai, nei matyti iš skundžiamo sprendimo, šioje byloje turėjo būti taikoma minėtame Teisingumo Teismo sprendime suformuota praktika, atsižvelgiant į principą, jog pagal SESV 267 straipsnį priimtas sprendimas turi grįžtamąją galią, nepaisant Bendrojo Teismo nurodomų teisinio saugumo priežasčių.
Bet kuriuo atveju registracijos apimties aiškumo ir tikslumo reikalavimų nesilaikoma, jeigu atsižvelgiama į tariamą pareiškėjo ketinimą neprisirišti prie registruojant pavartotų žodžių tiesioginės reikšmės, kai toks ketinimas nenurodytas, kaip nagrinėjamu atveju, pareiškime dėl tam tikros klasės abėcėliniame sąraše išvardytų prekių.
EUIPO ir
Scooters India
teigia, kad šis pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Teisingumo Teismo vertinimas
Dėl
Brandconcern
pirmiausia nurodyto argumento pakanka konstatuoti, kad
Scooters India
ieškiniu Bendrajame Teisme reikalavo panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo atmesta jo apeliacija dėl EUIPO anuliavimo skyriaus sprendimo panaikinti prekių ženklo LAMBRETTA registraciją Nicos sutarties 12 klasės prekėms, įskaitant „transporto priemonių ir aparatų, judančių sausuma, dalis ir priedus“.
Iš tiesų ieškinyje
Scooters India
nurodė, kad šios prekės tėra „transporto priemonių; aparatų, judančių sausuma, oru ar vandeniu“, t. y. jo paraiškoje nurodytų 12 klasės antraštės prekių, pakategorė, o ne kitos prekės. Todėl
Brandconcern
negali pagrįstai teigti, jog
Scooters India
Bendrajame Teisme neginčijo ginčijamame sprendime EUIPO apeliacinės tarybos padarytos išvados, jog prekių ženklas LAMBRETTA nebuvo naudojamas prekėms, kurioms įregistruotas.
Tokiomis aplinkybėmis reikia atmesti šį argumentą kaip nepagrįstą.
Be to,
Brandconcern
nurodo, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes jis laiko atžvilgiu apribojo 2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) padarinius. Pasak jos, šis Teisingumo Teismo sprendimas šioje byloje taikytinas tiek, kiek juo nurodyta Sąjungos prekių ženklų paraiškas, įskaitant pateiktas prieš paskelbiant minėtą Teisingumo Teismo sprendimą, aiškinti taip, kad Sąjungos prekių ženklo apsauga taikoma tik tokiose paraiškose aiškiai nurodytoms prekėms.
Šiuo klausimu primintina, kad skundžiamo sprendimo 21–24 punktuose Bendrasis Teismas nagrinėjo klausimą dėl 2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) ir ypač jo 61 punkto poveikio aiškinant prekių ženklo LAMBRETTA registracijos paraišką, kartu konstatuodamas, jog Teisingumo Teismas neapribojo šio sprendimo padarinių laiko atžvilgiu.
2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
)
punkte Teisingumo Teismas nusprendė, kad norėdamas įvykdyti 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/95/EB valstybių narių teisės aktams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (
OL L 299, 2008, p. 25
) nustatytus aiškumo ir tikslumo reikalavimus nacionalinio prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo, kuris vartoja visas Nicos klasifikacijos konkrečios klasės antraštės bendrąsias sąvokas, kad identifikuotų prekes ar paslaugas, kurioms prašo prekių ženklo apsaugos, privalo patikslinti, ar jo registracijos paraiška apima visas prekes arba paslaugas, nurodytas atitinkamos konkrečios klasės abėcėliniame sąraše, ar tik tam tikras iš jų. Tuo atveju, jeigu paraiška pateikta tik dėl tam tikrų minėtų prekių ar paslaugų, pareiškėjas privalo patikslinti, kurias iš šios klasės prekių ar paslaugų apima paraiška.
Vis dėlto reikia pažymėti, pirma, kad minėto Teisingumo Teismo sprendimo 61 punktas skirtas ne jau įregistruoto prekių ženklo savininkams, o tik prekių ženklo paraišką pateikiantiems asmenims.
Antra, minėtame 2012 m. birželio 19 d. Sprendimo Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
)
punkte Teisingumo Teismas paprasčiausiai patikslino reikalavimus, kurių privalo laikytis naujai nacionalinių prekių ženklų paraiškas pateikę asmenys, vartojantys tam tikros klasės antraštės bendrąsias sąvokas, kad identifikuotų prekes ar paslaugas, kurioms prašo prekių ženklo apsaugos. Tokie reikalavimai, kaip savo išvados 64 punkte pažymėjo generalinis advokatas, leidžia išvengti situacijų, kai neįmanoma tiksliai nustatyti prekių ženklo suteikiamos apsaugos dėl to, kad pareiškėjas vartoja visas tam tikros klasės antraštės nuorodas.
Taigi negalima manyti, kad 2012 m. birželio 19 d. Sprendimu Chartered Institute of Patent Attorneys (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) Teisingumo Teismas ketino netaikyti Pranešime Nr. 4/03 pasirinkto požiūrio prekių ženklams, įregistruotiems prieš paskelbiant šį sprendimą. Todėl minėto sprendimo 61 punkte įtvirtinta taisyklė netaikytina prekių ženklo LAMBRETTA registracijai, kuri yra ankstesnė nei jo paskelbimas.
Taigi skundžiamo sprendimo 35 punkte nusprendęs, kad, remiantis Pranešimo Nr. 2/12 V punkte numatytu požiūriu, prekių ženklo LAMBRETTA paraiškoje esančią nuorodą „transporto priemonės; aparatai, judantys sausuma, oru ar vandeniu“, kuri atitinka Nicos sutarties 12 klasės antraštėje nurodytas prekes, reikia aiškinti taip, kad ja siekiama apsaugoti šį prekių ženklą visoms prekėms ar paslaugoms, nurodytoms šios 12 klasės abėcėliniame sąraše, Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, galinčios pateisinti skundžiamo sprendimo panaikinimą.
Be kita ko, Bendrojo Teismo taikytas ginčijamos prekių ženklo paraiškos aiškinimas grindžiamas Reglamento Nr. 207/2009 28 straipsnio 8 dalies pakeitimu, padarytu 2015 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/2424 (
OL L 341
, 2015, p. 21). Pastaruoju reglamentu į šį straipsnį įterpta pereinamojo laikotarpio nuostata, pagal kurią ES prekių ženklų, kurių paraiškos paduotos anksčiau nei 2012 m. birželio 22 d. ir kurie įregistruoti visoms Nicos klasifikacijos klasės antraštės prekėms ir paslaugoms, savininkai gali iki 2016 m. rugsėjo 24 d. pareikšti, kad paraiškos padavimo dieną ketino siekti apsaugos ne tik toms prekėms ar paslaugoms, kurias žymi pažodine reikšme vartojama tos klasės antraštė, bet ir įtrauktoms į tos klasės abėcėlinį sąrašą.
Šiomis aplinkybėmis pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstą.
Dėl antrojo (apeliacinio skundo) pagrindo
Šalių argumentai
Antrajame subsidiariai nurodomame apeliacinio skundo pagrinde
Brandconcern
teigia, kad skundžiamas sprendimas neteisėtas dėl motyvavimo trūkumo, nes Bendrasis Teismas panaikino ginčijamą sprendimą, nors konstatavo, jog
Scooters India
prekių ženklo LAMBRETTA nenaudojo prekėms, kurioms jis registruotas, būtent – Nicos sutarties 12 klasės „transporto priemonėms; aparatams, judantiems sausuma, oru ar vandeniu“. Konkrečiai kalbant, yra prieštaravimas tarp, pirma, šio sprendimo motyvų, kuriais remiantis nagrinėtas klausimas dėl šio prekių ženklo naudojimo vien motorolerių atsarginėms dalims, ir, antra, šio sprendimo rezoliucinės dalies, kurioje panaikintas ginčijamas sprendimas, kiek jis susijęs ir su šios 12 klasės antraštėje nurodytomis prekėmis.
EUIPO tvirtina, kad antrasis apeliacinio skundo pagrindas yra nepriimtinas arba bet kuriuo atveju nepagrįstas.
Scooters India
teigimu, šis pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Teisingumo Teismo vertinimas
Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad apeliaciniame skunde turi būti tiksliai nurodytos sprendimo, kurį prašoma panaikinti, skundžiamos dalys ir teisiniai argumentai, kuriais konkrečiai grindžiamas šis prašymas. Teisingumo Teismas taip pat pabrėžė, kad vien abstraktus pagrindų nurodymas apeliaciniame skunde neatitinka Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnyje ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 168 straipsnio 1 dalies d punkte įtvirtintų reikalavimų. Be to, minėto reglamento 169 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagrinduose ir teisiniuose argumentuose, kuriais remiamasi, turi būti tiksliai nurodomi ginčijami Bendrojo Teismo sprendimo ar nutarties motyvuojamosios dalies punktai. Iš tiesų, jeigu apeliaciniame skunde tokie elementai nenurodyti, Teisingumo Teismas negali atlikti teisinio vertinimo, leidžiančio įvykdyti jam tenkančią užduotį ir teisėtumo kontrolę (2013 m. lapkričio 7 d. Sprendimo Wam Industriale / Komisija,
C‑560/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2013:726
,
–
punktai).
Šioje byloje
Brandconcern
savo apeliaciniame skunde nenurodo skundžiamo sprendimo punktų, kuriuose Bendrasis Teismas nusprendė, kad
Scooters India
prekių ženklo LAMBRETTA nenaudojo prekėms, kurioms jis registruotas. Be kita ko, nors
Brandconcern
dublike nurodo skundžiamo sprendimo 14, 16 ir 17 punktus, iš šių punktų nematyti, kad Bendrasis Teismas nusprendė, jog
Scooters India
prekių ženklo LAMBRETTA nenaudojo prekėms, kurioms jis registruotas.
Iš tiesų, priešingai, nei nurodo
Brandconcern
, skundžiamame sprendime spręstas klausimas dėl registracijos paraiškos aiškinimo ir jame visiškai nenagrinėtas ginčijamo prekių ženklo naudojimas iš tikrųjų kuriai nors Nicos sutarties 12 klasės prekei žymėti.
Tokiomis aplinkybėmis antrasis apeliacinio skundo pagrindas turi būti atmestas kaip nepagrįstas.
Kadangi nepatvirtintas nė vienas iš
Brandconcern
nurodytų apeliacinio skundo pagrindų, reikia atmesti visą apeliacinį skundą.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio 2 dalį, jeigu apeliacinis skundas yra nepagrįstas, išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas. Pagal šio reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikomą apeliacinėse bylose pagal jo 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to prašė.
Kadangi EUIPO ir
Scooters India
prašė priteisti bylinėjimosi išlaidas iš
Brandconcern
ir ši pralaimėjo bylą, ji turi jas padengti.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

1.
Atmesti apeliacinį skundą.

2.
Priteisti iš
Brandconcern
bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.