CELEX: 62020CJ0029
Zahtjev za prethodnu odluku
Uredba (EU) br. 528/2012
Članak 3. stavak 1. točke (a) i (c)
Pojmovi ,biocidni proizvod’ i ,aktivna tvar’
Uvjeti
Djelovanje koje nije samo fizičko ili mehaničko
Članak 9. stavak 1. točka (a)
Odobrenje aktivne tvari
Doseg odobrenja

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 3. stavka 1. točke (a) i članka 9. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda (
SL 2012., L 167, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 49., str. 181. te ispravci
SL 2015., L 297, str. 10
. i
SL 2017., L 280, str. 57
.), kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 334/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014. (
SL 2014., L 103, str. 22
. i ispravak
SL 2017., L 81, str. 20
.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 528/2012).
Zahtjev je upućen u okviru spora između Biofe AG, društva koje razvija i stavlja na tržište biocidne proizvode, i Sikme D. Vertriebs GmbH und Co. KG (u daljnjem tekstu: Sikma), društva koje se bavi internetskom prodajom proizvoda za suzbijanje štetnih organizama, u vezi s time što Sikma stavlja na tržište proizvode koji sadržavaju aktivnu tvar koja je predmet odobrenja i koja je namijenjena za uporabu u biocidnim proizvodima.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba br. 528/2012
Uvodne izjave 1., 3. i 9. Uredbe br. 528/2012 glase kako slijedi:
„(1)
Biocidni proizvodi su nužni za kontrolu organizama koji su štetni za zdravlje ljudi ili životinja te za kontrolu organizama koji štete prirodnim ili proizvedenim materijalima. Biocidni proizvodi, međutim, zbog svojih intrinzičnih svojstava i povezanih načina uporabe mogu predstavljati rizik za ljude, životinje i okoliš.
[…]
(3)
[…] Ova se Uredba temelji na načelu predostrožnosti kako bi se osiguralo da proizvodnja i stavljanje na raspolaganje na tržištu aktivnih tvari i biocidnih proizvoda nemaju štetne učinke na zdravlje ljudi ili životinja niti neprihvatljive učinke na okoliš. […]
[…]
(9)
Ova se Uredba primjenjuje na biocidne proizvode koji se, u obliku u kojem se isporučuju korisniku, sastoje od, sadrže ili stvaraju jednu ili više aktivnih tvari.”
Člankom 1. te uredbe, naslovljenim „Svrha i predmet”, određuje se:
„1.   Svrha ove Uredbe je poboljšati funkcioniranje unutarnjeg tržišta kroz usklađivanje pravila o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda istodobno osiguravajući visoki stupanj zaštite zdravlja ljudi, zdravlja životinja i okoliša. Odredbe ove Uredbe temelje se na načelu predostrožnosti s ciljem zaštite zdravlja ljudi, zdravlja životinja i okoliša. […]
2.   Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za:
(a)
uspostavu popisa aktivnih tvari na razini Unije, koje se mogu koristiti u biocidnim proizvodima;
(b)
odobrenje biocidnih proizvoda;
[…]
(d)
stavljanje na raspolaganje na tržištu i uporabu biocidnih proizvoda u jednoj ili više država članica Unije;
[…]”
Člankom 3. navedene uredbe, naslovljenim „Definicije”, u stavcima 1. i 3. predviđa se:
„1.   Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
‚biocidni proizvodi’ su
–
tvari i smjese, priređene u obliku u kojem se isporučuju korisniku, koje se sastoje od, sadrže ili proizvode jednu ili više aktivnih tvari, i čija je namjena uništiti, odvratiti, učiniti bezopasnim, spriječiti djelovanje, odnosno nadzirati [suzbiti] bilo koji štetni organizam na bilo koji način osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem,
[…]
(c)
‚aktivna tvar’ znači tvar ili mikroorganizam koji djeluje na ili protiv štetnih organizama;
[…]
(g)
‚štetan organizam’ znači organizam, uključujući patogene agense, čija je prisutnost nepoželjna ili koji ima štetan učinak na ljude, njihove aktivnosti ili proizvode koje rabe ili proizvode, na životinje ili na okoliš;
[…]
(x)
‚Agencija’ znači Europska agencija za kemikalije osnovana Uredbom (EZ) br. 1907/2006 [Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (
SL 2006., L 396, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 23., str. 3. i ispravak
SL 2017., L 135, str. 46
.)];
[…]
3.   Na zahtjev države članice Komisija može svojim provedbenim aktima odlučiti […] je li određeni proizvod ili skupina proizvoda biocidni proizvod ili tretirani proizvod ili nijedno od toga. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom pregleda iz članka 82. stavka 3.”
Članak 4. iste uredbe naslovljen „Uvjeti odobrenja” u stavku 1. propisuje:
„Aktivna tvar se odobrava za početno razdoblje od najviše 10 godina, ako se za najmanje jedan biocidni proizvod koji sadrži tu aktivnu tvar, može očekivati da ispunjava kriterije iz članka 19. stavka 1. točke (b) uzimajući u obzir čimbenike određene u članku 19. stavcima 2. i 5. […]”
U članku 6. Uredbe br. 528/2012, naslovljenom „Podaci koji se zahtijevaju uz zahtjev”, u stavku 1. određuje se:
„Zahtjev za odobrenje aktivne tvari sadrži najmanje sljedeće elemente:
(a)
dokumentaciju o aktivnoj tvari koja ispunjava zahtjeve iz Priloga II.;
(b)
dokumentaciju koja ispunjava zahtjeve iz Priloga III. za najmanje jedan reprezentativan biocidni proizvod koji sadrži aktivnu tvar; […]
[…]”
U skladu s člankom 9. te uredbe, naslovljenim „Odobrenje aktivne tvari”:
„1.   Po primitku mišljenja Agencije iz članka 8. stavka 4. Komisija:
(a)
donosi provedbenu uredbu o odobravanju aktivne tvari i uvjetima pod kojima se ona odobrava zajedno s datumima odobrenja i isteka; […]
[…]
2.   Odobrene aktivne tvari se uključuju u popis odobrenih aktivnih tvari Unije. Komisija ažurira spomenuti popis te ga u elektroničkom obliku stavlja na raspolaganje javnosti.”
U članku 19. navedene uredbe, naslovljenom „Uvjeti za davanje odobrenja”, u stavku 1. predviđa se:
„Biocidni proizvodi, izuzev onih koji u skladu s člankom 25. ispunjavaju uvjete za pojednostavljeni postupak odobrenja, odobravaju se ako zadovoljavaju sljedeće uvjete:
(a)
aktivne tvari su odobrene za dotičnu vrstu proizvoda i ispunjeni su svi navedeni uvjeti za te aktivne tvari;
[…]”
Člankom 95. iste uredbe, naslovljenim „Prijelazne mjere u vezi s pristupom dokumentaciji o aktivnoj tvari”, stavcima 1. i 2. određuje se:
„1.   Od 1. rujna 2013. Agencija objavljuje i redovito ažurira popis svih aktivnih tvari i svih tvari koje proizvode aktivnu tvar, za koje je podnesena dokumentacija […] i prihvaćena ili potvrđena od strane države članice u postupku predviđenom ovom Uredbom ili tom Direktivom […]. Za svaku relevantnu tvar popis uključuje sve osobe koje su predale takav zahtjev […].
Osoba s poslovnim nastanom u Uniji koja proizvodi ili uvozi relevantnu tvar, kao takvu ili u biocidnim proizvodima […] ili koja proizvodi ili stavlja na raspolaganje na tržištu biocidne proizvode koji se sastoje od te relevantne tvari, sadrže je ili proizvode […], može u bilo kojem trenutku predati Agenciji ili potpunu dokumentaciju o tvari za tu relevantnu tvar, odobrenje za pristup takvoj potpunoj dokumentaciji o tvari ili upućivanje na potpunu dokumentaciju o tvari za koju su sva razdoblja zaštite podataka istekla. […]
[…]
2.   Od 1. rujna 2015. biocidni proizvod koji se sastoji od relevantne tvari koja je na popisu iz stavka 1., sadrži je ili proizvodi, ne stavlja se na raspolaganje na tržištu osim ako su dobavljač tvari ili dobavljač proizvoda na popisu iz stavka 1. za vrste proizvoda kojima proizvod pripada.”
Provedbena uredba (EU) 2017/794
U skladu s člankom 1. Provedbene uredbe Komisije (EU) 2017/794 od 10. svibnja 2017. o odobrenju silicijeva dioksida/dijatomejske zemlje kao postojeće aktivne tvari za uporabu u biocidnim proizvodima vrste 18 (
SL 2017., L 120, str. 7
.):
„Silicijev dioksid/dijatomejska zemlja odobrava se kao aktivna tvar za uporabu u biocidnim proizvodima vrste 18, podložno specifikacijama i uvjetima iz Priloga.”
Njemačko pravo
Na temelju članaka 3. i 3.a Gesetza gegen den unlauteren Wettbewerb (Zakon o sprečavanju nepoštenog tržišnog natjecanja, BGBl. 2010. I, str. 254.), u verziji koja se primjenjuje u glavnom postupku, povreda zakonske odredbe kojom se, među ostalim, uređuje ponašanje gospodarskih subjekata na tržištu, čini zabranjenu nepoštenu poslovnu praksu ako ta povreda znatno utječe na interese potrošača, drugih subjekata na tržištu ili konkurenata.
Glavni postupak i prethodno pitanje
Biofa, trgovačko društvo njemačkog prava, razvija i stavlja na tržište biocidne proizvode.
Pod trgovačkim nazivom InsectoSec®, jedan od tih proizvoda, koji se koristi za suzbijanje gmižuće gamadi u peradarnicima, sadržava aktivnu tvar nazvanu „dijatomejska zemlja” ili „
kieselguhr
” (u daljnjem tekstu: predmetna aktivna tvar).
Biofa je u skladu s Uredbom br. 528/2012 od Komisije zatražila odobrenje predmetne aktivne tvari, koje joj je dano Provedbenom uredbom 2017/794, kao aktivne tvari za uporabu u biocidnim proizvodima vrste 18, to jest insekticidima, akaricidima i proizvodima za suzbijanje drugih člankonožaca, kako su opisani u Prilogu V. Uredbi br. 528/2012, podložno specifikacijama i uvjetima navedenima u prilogu toj uredbi.
Iz odluke kojom se upućuje zahtjev proizlazi da je Biofa upisana na popis dobavljača iz članka 95. stavka 1. Uredbe br. 528/2012. Ona je jedini proizvođač te aktivne tvari.
Sikma, društvo osnovano u skladu s njemačkim pravom, stavlja na tržište proizvod pod nazivom „HS Mikrogur” koji sadržava i predmetnu aktivnu tvar, ali koji se nudi vlasnicima životinja i prehrambenoj industriji u svrhu suzbijanja grinja koje napadaju perad.
Budući da Sikma predmetnu aktivnu tvar u biti ne dobavlja od Biofe, potonja je Landgerichtu Köln (Zemaljski sud u Kölnu, Njemačka) podnijela tužbu radi prestanka nepoštene prakse protivne tržišnom natjecanju. Biofa je u prilog svojoj tužbi tvrdila da djelovanje predmetne aktivne tvari sadržane u proizvodu koji Sikma stavlja na tržište nije ograničeno na to da joj omogući ispunjenje njezine funkcije jednostavnim fizičkim ili mehaničkim djelovanjem. Stoga navedeni proizvod treba kvalificirati kao „biocidni proizvod” u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 528/2012. Dakle, Sikmino stavljanje na tržište tog proizvoda nezakonita je poslovna praksa na temelju nacionalnog prava koja je, osim toga, protivna odredbama te uredbe.
Sikma smatra da se proizvod koji stavlja na tržište ne može kvalificirati kao „biocidni proizvod” u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 528/2012 jer je djelovanje predmetne aktivne tvari samo fizičko ili mehaničko.
Landgericht Köln (Zemaljski sud u Kölnu) odbio je Biofinu tužbu. Nakon što je utvrdio da je na njemu da ispita je li proizvod koji Sikma stavlja na tržište obuhvaćen pojmom „biocidni proizvod” u smislu te odredbe, taj je sud odlučio, na temelju nacionalnog stručnog izvješća, da namjena tog proizvoda nije uništiti, odvratiti, učiniti bezopasnim, spriječiti djelovanje, odnosno suzbiti bilo koji štetni organizam na bilo koji način osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem i da stoga navedeni proizvod nije obuhvaćen navedenim pojmom.
Nakon što je Biofa podnijela žalbu protiv te odluke Landgerichtu Köln (Zemaljski sud u Kölnu), sud koji je uputio zahtjev, Oberlandesgericht Köln (Visoki zemaljski sud u Kölnu, Njemačka), iako sklon potvrditi osnovanost navedene odluke, ipak se pita može li odobrenje aktivne tvari Provedbenom uredbom, u skladu s člankom 9. Uredbe br. 528/2012, značiti da sud pred kojim je pokrenut postupak mora smatrati da je proizvod koji sadržava tu tvar „biocidni proizvod” u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) navedene uredbe te da navedeni sud ne može utvrditi, ako je potrebno pomoću stručnog izvješća koje je u tu svrhu izrađeno, jesu li ispunjeni uvjeti koje potonja odredba propisuje.
U tim je okolnostima Oberlandesgericht Köln (Visoki zemaljski sud u Kölnu) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Je li odobrenje aktivne tvari putem donošenja provedbene uredbe u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) [Uredbe br. 528/2012] obvezujuće utvrđenje za sudski postupak u državi članici prema kojem je namjena tvari na kojoj se temelji odobrenje u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) [te uredbe] [uništiti, odvratiti, učiniti bezopasnim, spriječiti djelovanje, odnosno suzbiti bilo koji štetni organizam] na bilo koji način osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem ili je na sudu države članice nadležnom za odlučivanje da u tom pogledu čak i nakon donošenja provedbene uredbe utvrdi jesu li ispunjeni činjenični elementi iz članka 3. stavka 1. točke (a) [navedene uredbe]?”
O prethodnom pitanju
Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 3. stavak 1. točku (a) prvu alineju Uredbe br. 528/2012, u vezi s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) te uredbe, tumačiti na način da taj proizvod, čija je namjena uništiti, odvratiti ili učiniti bezopasnima štetne organizme i koji sadržava aktivnu tvar odobrenu provedbenom uredbom Komisije u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) navedene uredbe, nije, samo na temelju činjenice da je odobren, obuhvaćen pojmom „biocidni proizvod” u smislu tog članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje, tako da je na nadležnom nacionalnom sudu da provjeri ispunjava li taj proizvod sve uvjete određene potonjom odredbom kako bi bio obuhvaćen tim pojmom.
Najprije valja istaknuti da, s obzirom na to da se postavljeno pitanje odnosi isključivo na slučaj proizvoda „koji sadržava aktivnu tvar” odobrenu u skladu s provedbenom uredbom, valja uputiti na definiciju pojma „biocidni proizvod” iz članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje Uredbe br. 528/2012, koja izričito predviđa takav slučaj.
U skladu s tom odredbom, „biocidni proizvod” su „tvari i smjese, priređene u obliku u kojem se isporučuju korisniku, koje se sastoje od, sadrže ili proizvode jednu ili više aktivnih tvari, i čija je namjena uništiti, odvratiti, učiniti bezopasnim, spriječiti djelovanje, odnosno nadzirati [suzbiti] bilo koji štetni organizam na bilo koji način osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem”.
Iz teksta članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje Uredbe br. 528/2012 stoga proizlazi da proizvod treba kvalificirati kao „biocidni proizvod” u smislu te odredbe ako ispunjava tri uvjeta. Kao prvo, taj se proizvod mora sastojati od jedne ili više „aktivnih tvari”, na način da ih sadržava ili stvara. Kao drugo, navedeni proizvod mora ostvarivati određene ciljeve, odnosno uništavati, odvraćati ili činiti bezopasnim štetne organizme, sprječavati njihovo djelovanje ili ih suzbijati. Kao treće, djelovanje istog proizvoda mora se odvijati na bilo koji način „osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem”.
Sud je u tom smislu presudio da, ako učinak proizvoda proizlazi iz djelovanja na bilo koji način „osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem” u smislu te odredbe i ako su ispunjeni drugi njome predviđeni uvjeti, taj proizvod neosporno je obuhvaćen područjem primjene navedene odredbe (presuda od 19. prosinca 2019., Darie,
C‑592/18
,
EU:C:2019:1140
, t. 38).
Iz toga slijedi da su tri uvjeta utvrđena u članku 3. stavku 1. točki (a) prvoj alineji te uredbe, kako su pojašnjena u točki 24. ove presude, kumulativna, tako da predmetni proizvod nije zbog prisutnosti aktivne tvari same po sebi „biocidni proizvod” u smislu te odredbe.
S obzirom na navedeno, valja pojasniti da okolnost da proizvod sadržava aktivnu tvar odobrenu provedbenom uredbom Komisije, u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) Uredbe br. 528/2012, treba smatrati značajnom indicijom da se za predmetni proizvod može smatrati da je „biocidni proizvod” u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje te uredbe.
U tom pogledu valja podsjetiti na to da pojam „aktivna tvar” obuhvaća, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) navedene uredbe, svaku tvar ili mikroorganizam koji djeluje na štetne organizme ili protiv njih. Iako – za razliku od načina djelovanja navedenog u točki (a) prvoj alineji tog članka 3. stavka 1. – točka (c) potonjeg stavka ne sadržava nikakvo pojašnjenje u pogledu načina djelovanja takve tvari, ipak valja smatrati, kao što je to naveo nezavisni odvjetnik u točkama 56. do 62. svojeg mišljenja, da je način djelovanja „osim čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem” svojstven „aktivnoj tvari” poput one o kojoj je riječ u glavnom postupku, koja je odobrena u skladu s člankom 4. Uredbe br. 528/2012.
Naime, kao što je to Komisija tvrdila u svojim pisanim očitovanjima, način djelovanja aktivne tvari ispituje se tijekom postupka odobrenja aktivne tvari. Tom se prilikom provjeravaju uvjeti iz članka 4. Uredbe br. 528/2012 i osobito, kao što to izričito predviđa stavak 1. te odredbe, aktivna tvar odobrava se samo ako barem jedan biocidni proizvod koji sadržava tu aktivnu tvar može zadovoljiti kriterije za odobrenje biocidnih proizvoda iz članka 19. stavka 1. točke (b) te uredbe.
Osim toga, u članku 6. stavku 1. točkama (a) i (b) navedene uredbe navodi se da zahtjev za odobrenje aktivne tvari mora sadržavati ne samo „dokumentaciju o samoj aktivnoj tvari” nego i „dokumentaciju koja ispunjava zahtjeve iz Priloga III. za najmanje jedan reprezentativan biocidni proizvod koji sadrži aktivnu tvar”.
Iz toga slijedi da aktivna tvar po definiciji „djeluje na ili protiv štetnih organizama” u smislu članka 3. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 528/2012 i da se odobrava samo ako je dokazano da može poslužiti za stvaranje proizvoda koji na takve organizme ili protiv njih djeluju na način koji nije čisto fizički ili mehanički.
U tim okolnostima valja smatrati da, ako je sastav određenog proizvoda istovjetan sastavu reprezentativnog biocidnog proizvoda koji sadržava aktivnu tvar u smislu članka 6. stavka 1. točke (b) Uredbe br. 528/2012, nacionalni sud pred kojim se vodi postupak mora dakle kvalificirati taj proizvod kao „biocidni proizvod” u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje te uredbe.
Cilj Uredbe br. 528/2012 potvrđuje to tumačenje. Kao što to proizlazi iz članka 1. stavka 1. te uredbe, u vezi s njezinom uvodnom izjavom 3., njezina je svrha poboljšati funkcioniranje unutarnjeg tržišta kroz usklađivanje pravila o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda istodobno osiguravajući visoki stupanj zaštite zdravlja ljudi, zdravlja životinja i okoliša, pri čemu se njezine odredbe temelje na načelu predostrožnosti čiji je cilj zaštita zdravlja ljudi, zdravlja životinja i okoliša. U tom pogledu valja podsjetiti na to da, kao što je to Sud već presudio, sama prisutnost aktivne tvari kao takve u proizvodu može predstavljati opasnost za okoliš (vidjeti u tom smislu presude od 1. ožujka 2012., Söll,
C‑420/10
,
EU:C:2012:111
, t.
27.
i od 19. prosinca 2019., Darie,
C‑592/18
,
EU:C:2019:1140
, t.
44.
).
Iz spisa kojim raspolaže Sud proizlazi da je u ovom slučaju Biofa u svojem zahtjevu za odobrenje aktivne tvari o kojoj je riječ navela reprezentativni biocidni proizvod koji se sastoji 100 % od te aktivne tvari. Iz toga proizlazi da, ako je sastav proizvoda koji Sikma stavlja na tržište istovjetan sastavu reprezentativnog biocidnog proizvoda, taj se prvi proizvod mora smatrati „biocidnim proizvodom” u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje Uredbe br. 528/2012 a da Sikma ne može valjano protiv toga istaknuti da aktivna tvar koju njezin proizvod sadržava služi isključivo tomu da potonji može ispuniti svoju funkciju čisto fizičkim ili mehaničkim djelovanjem na štetne organizme ili protiv njih.
U suprotnome, takva je ocjena u nadležnosti suda koji je uputio zahtjev.
S obzirom na prethodno navedeno, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 3. stavak 1. točku (a) prvu alineju Uredbe br. 528/2012, u vezi s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) te uredbe, treba tumačiti na način da taj proizvod, čija je namjena uništiti, odvratiti ili učiniti bezopasnima štetne organizme i koji sadržava aktivnu tvar odobrenu provedbenom uredbom Komisije u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) navedene uredbe, nije, samo na temelju činjenice da je odobren, obuhvaćen pojmom „biocidni proizvod” u smislu tog članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje, tako da je na nadležnom nacionalnom sudu da provjeri ispunjava li taj proizvod sve uvjete određene potonjom odredbom kako bi bio obuhvaćen tim pojmom. Međutim, ako je sastav navedenog proizvoda istovjetan sastavu biocidnog proizvoda koji je u zahtjevu za odobrenje te aktivne tvari naveden kao reprezentativan, taj sud mora smatrati da je taj isti proizvod obuhvaćen navedenim pojmom.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (prvo vijeće) odlučuje:

Članak 3. stavak 1. točku (a) prvu alineju Uredbe (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i uporabi biocidnih proizvoda, kako je izmijenjena Uredbom (EU) br. 334/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2014., u vezi s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) te uredbe, treba tumačiti na način da taj proizvod, čija je namjena uništiti, odvratiti ili učiniti bezopasnima štetne organizme i koji sadržava aktivnu tvar odobrenu provedbenom uredbom Komisije u skladu s člankom 9. stavkom 1. točkom (a) navedene uredbe, nije, samo na temelju činjenice da je odobren, obuhvaćen pojmom „biocidni proizvod” u smislu tog članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje, tako da je na nadležnom nacionalnom sudu da provjeri ispunjava li taj proizvod sve uvjete određene potonjom odredbom kako bi bio obuhvaćen tim pojmom. Međutim, ako je sastav navedenog proizvoda istovjetan sastavu biocidnog proizvoda koji je u zahtjevu za odobrenje te aktivne tvari naveden kao reprezentativan, taj sud mora smatrati da je taj isti proizvod obuhvaćen navedenim pojmom.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: njemački