CELEX: 62018CJ0328
Odvolanie
Ochranná známka Európskej únie
Nariadenie (ES) č. 207/2009
Článok 8 ods. 1 písm. b)
Pravdepodobnosť zámeny
Posúdenie podobnosti kolidujúcich označení
Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny
Zohľadnenie podmienok uvádzania na trh
Neutralizácia fonetickej podobnosti vizuálnymi a koncepčnými rozdielmi
Podmienky neutralizácie

Svojím odvolaním sa Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie zo 7. marca 2018, Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T‑6/17, neuverejnený, ďalej len „napadnutý rozsudok“,
EU:T:2018:119
), ktorým Všeobecný súd zrušil rozhodnutie druhého odvolacieho senátu EUIPO z 11. októbra 2016 (vec R 690/2016‑2) o námietkovom konaní medzi spoločnosťami ITM Entreprises SAS a Equivalenza Manufactory SL (ďalej len „sporné rozhodnutie“).
Právny rámec
Nariadenie Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke [Európskej únie] (
Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1
) bolo s účinnosťou od 1. októbra 2017 zrušené a nahradené nariadením (EÚ) 2017/1001 Európskeho parlamentu a Rady zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1
). Tento spor sa však vzhľadom na dátum prihlášky, o ktorú ide v prejednávanej veci, t. j. 16. december 2014, ktorý je rozhodujúcim dňom na určenie uplatniteľného hmotného práva, riadi hmotnoprávnymi ustanoveniami nariadenia č. 207/2009.
Podľa článku 8 ods. 1 písm. c) tohto nariadenia:
„1.   Na základe námietky majiteľa staršej ochrannej známky sa ochranná známka, ktorá je predmetom prihlášky, nezapíše:
…
b)
ak pre jej zhodnosť alebo podobnosť so staršou ochrannou známkou a zhodnosť alebo podobnosť tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú tieto ochranné známky, existuje pravdepodobnosť zámeny zo strany verejnosti, pokiaľ ide o územie, na ktorom je staršia ochranná známka chránená; pravdepodobnosť zámeny zahŕňa aj pravdepodobnosť asociácie so staršou ochrannou známkou.“
Okolnosti predchádzajúce sporu
Okolnosti predchádzajúce sporu sú opísané v bodoch 1 až 10 napadnutého rozsudku. Pre potreby preskúmania odvolania podaného EUIPO ich možno zhrnúť takto.
Equivalenza Manufactory podala 16. decembra 2014 na EUIPO prihlášku na zápis ochrannej známky Európskej únie pre toto obrazové označenie:
Tovary, pre ktoré sa o zápis požiadalo, patria najmä do triedy 3 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú opisu „Parfumy“.
Prihláška ochrannej známky Európskej únie bola uverejnená vo
Vestníku ochranných známok Spoločenstva
č. 240/2014 z 19. decembra 2014.
Dňa 18. marca 2015 podala ITM Entreprises námietku proti zápisu prihlasovanej ochrannej známky pre tovary uvedené v bode 6 tohto rozsudku z dôvodu pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
Námietka bola založená najmä na nižšie zobrazenej staršej obrazovej ochrannej známke, ktorá je predmetom medzinárodného zápisu č. 1079410, v ktorom sú označené Belgicko, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estónsko, Grécko, Chorvátsko, Lotyšsko, Litva, Luxembursko, Maďarsko, Holandsko, Rakúsko, Poľsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko, a ktorá bola zapísaná 1. apríla 2011 a vzťahuje sa na „kolínske vody, dezodoranty na osobné použitie (parfum), parfumy“:
Rozhodnutím z 2. marca 2016 námietkové oddelenie vyhovelo námietke podanej spoločnosťou ITM Entreprises z dôvodu existencie pravdepodobnosti zámeny zo strany príslušnej skupiny verejnosti v Českej republike, Maďarsku, Poľsku a Slovinsku.
Sporným rozhodnutím druhý odvolací senát EUIPO zamietol odvolanie, ktoré podala Equivalenza Manufactory proti rozhodnutiu námietkového oddelenia. Tento odvolací senát konštatoval, že príslušnú skupinu verejnosti tvorí široká verejnosť v týchto štyroch členských štátoch, ktorá preukazuje priemernú úroveň pozornosti, a že dotknuté tovary sú zhodné. Pokiaľ ide o porovnanie kolidujúcich označení, usúdil, že tieto označenia sa vyznačujú priemerným stupňom vizuálnej a fonetickej podobnosti, ako aj koncepčnými rozdielmi. Na základe celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 dospel k záveru, že takáto pravdepodobnosť zo strany príslušnej skupiny verejnosti existuje.
Konanie na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 4. januára 2017 Equivalenza Manufactory podala žalobu o neplatnosť sporného rozhodnutia.
Na podporu svojej žaloby uviedla jediný žalobný dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
V napadnutom rozsudku Všeobecný súd v prvom rade uviedol, že kolidujúce označenia vyvolávajú celkový vizuálne odlišný dojem, vyznačujú sa priemerným stupňom fonetickej podobnosti a sú koncepčne rozdielne z dôvodu prítomnosti slova „black“ a prvku „by equivalenza“ v označení, o ktorého zápis sa žiada. V druhom rade sa Všeobecný súd v rámci celkového posúdenia podobnosti týchto označení a s prihliadnutím na podmienky uvedenia dotknutých tovarov na trh domnieval, že uvedené označenia nie sú z dôvodu ich vizuálnych a koncepčných rozdielov podobné v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009.
Keďže nebola splnená jedna z kumulatívnych podmienok na uplatnenie tohto ustanovenia, Všeobecný súd v bode 56 napadnutého rozsudku rozhodol, že odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval existenciu pravdepodobnosti zámeny v zmysle uvedeného ustanovenia.
Napadnutým rozsudkom teda Všeobecný súd vyhovel jedinému žalobnému dôvodu, ktorý uviedla Equivalenza Manufactory, a sporné rozhodnutie tak zrušil.
Návrhy účastníkov konania
Svojím odvolaním EUIPO navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zrušil napadnutý rozsudok a
–
uložil spoločnosti Equivalenza Manufactory povinnosť nahradiť trovy konania.
Equivalenza Manufactory navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zamietol odvolanie a
–
uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.
O odvolaní
Na podporu svojho odvolania EUIPO uvádza jediný odvolací dôvod založený na porušení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009. Tento odvolací dôvod sa delí na štyri časti.
O prvej časti jediného odvolacieho dôvodu
Argumentácia účastníkov konania
V prvej časti jediného odvolacieho dôvodu EUIPO tvrdí, že Všeobecný súd sa pri vizuálnom porovnaní kolidujúcich označení dopustil protirečivého odôvodnenia.
Na jednej strane Všeobecný súd tým, že v bode 29 napadnutého rozsudku konštatoval, že odvolací senát nemohol dospieť k záveru o neexistencii akejkoľvek podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami z dôvodu, že v oboch označeniach sa nachádza päť písmen „l“, „a“, „b“, „e“ a „l“ napísaných veľkými písmenami bielej farby, teda potvrdil existenciu malej vizuálnej podobnosti medzi týmito označeniami. Na druhej strane Všeobecný súd tým, že v bodoch 32 a 33 tohto rozsudku potvrdil, že celkový dojem vytváraný každým z uvedených označení bol vizuálne rozdielny, implicitne odmietol akékoľvek konštatovanie vizuálnej podobnosti medzi tými istými označeniami.
EUIPO okrem toho dodáva, že prvok „label“, ktorý je spoločný pre kolidujúce označenia, nemá pre príslušnú skupinu verejnosti význam, a z toho dôvodu má tento prvok rozlišovaciu spôsobilosť.
Equivalenza Manufactory odpovedá, že Všeobecný súd správne a bez toho, aby si protirečil, rozhodol, že niektoré prvky vizuálnej podobnosti boli nedostatočné na vyváženie zjavných vizuálnych rozdielov medzi kolidujúcimi označeniami. Je totiž potrebné vykonať vizuálne porovnanie týchto označení vzhľadom na všetky prvky, tak slovné, ako aj grafické, z ktorých sa uvedené označenia skladajú.
Okolnosť, na ktorú poukazuje EUIPO, že prvok „label“, spoločný pre kolidujúce označenia, má rozlišovaciu spôsobilosť, neznamená, že je jediným prvkom, ktorý týmto označeniam dodáva rozlišovaciu spôsobilosť, alebo že je ich dominantným prvkom. V každom prípade toto tvrdenie spadá skôr pod koncepčné porovnanie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod treba pripomenúť, že otázka, či je odôvodnenie rozsudku Všeobecného súdu protirečivé alebo nedostatočné, predstavuje právnu otázku, ktorú ako takú možno uviesť v rámci odvolania (rozsudky z 18. decembra 2008, Les Éditions Albert René/ÚHVT,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
, a z 5. júla 2011, Edwin/ÚHVT,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
, bod
).
Všeobecný súd v bode 29 napadnutého rozsudku uviedol, že konštatovania odvolacieho senátu uvedené v bode 28 tohto rozsudku, podľa ktorých na jednej strane majú kolidujúce označenia spoločných päť písmen „l“, „a“, „b“, „e“ a „l“ a na druhej strane prvok „black label“ označenia, o ktorého zápis sa žiada, a prvok „labell“ staršej ochrannej známky, ktoré boli napísané veľkými písmenami bielej farby, nemohli [tento senát] priviesť k záveru o neexistencii akejkoľvek podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami. Všeobecný súd tým uviedol, ako správne uvádza EUIPO, že tieto označenia boli prinajmenšom trochu podobné.
Všeobecný súd v bode 32 napadnutého rozsudku konštatoval, že napriek týmto prvkom podobnosti vyvolávajú kolidujúce označenia celkový vizuálne odlišný dojem. Všeobecný súd tak medzi týmito označeniami vylúčil akékoľvek konštatovanie podobnosti, hoci len malej.
Z toho vyplýva, že Všeobecný súd sa tým, že na jednej strane uviedol, že kolidujúce označenia sú vizuálne prinajmenšom trochu podobné, a na druhej strane vylúčil akúkoľvek vizuálnu podobnosť medzi týmito označeniami, dopustil protirečivého odôvodnenia svojho posúdenia.
Tento záver nie je spochybnený tvrdením spoločnosti Equivalenza Manufactory, podľa ktorého Všeobecný súd správne rozhodol, že uvedené prvky vizuálnej podobnosti boli nedostatočné na vyváženie vizuálnych rozdielov medzi kolidujúcimi označeniami. Toto tvrdenie je totiž založené na nesprávnom výklade napadnutého rozsudku. Ako to vyplýva z bodu 26 tohto rozsudku, Všeobecný súd sa neuspokojil s poukázaním na niektoré prvky vizuálnej podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami. Naopak, v bode 29 napadnutého rozsudku implicitne, ale jasne uviedol, že tieto prvky zahŕňajú konštatovanie prinajmenšom malej vizuálnej podobnosti medzi týmito označeniami, čím protirečí záveru, ku ktorému dospel v bode 32 tohto rozsudku.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba prvej časti jediného odvolacieho dôvodu vyhovieť.
O druhej časti jediného odvolacieho dôvodu
Argumentácia účastníkov konania
V druhej časti jediného odvolacieho dôvodu EUIPO spochybňuje dôvodnosť koncepčného porovnania kolidujúcich označení, ktoré vykonal Všeobecný súd.
Všeobecný súd na jednej strane nezohľadnil významné jemné rozdiely uvedené odvolacím senátom v bodoch 28 a 31 sporného rozhodnutia, z ktorých vyplýva, že koncepčný rozdiel uvádzaný týmto senátom bol obmedzený a v konečnom dôsledku irelevantný. Naopak, Všeobecný súd v bodoch 45 a 54 napadnutého rozsudku konštatoval existenciu koncepčného rozdielu medzi kolidujúcimi označeniami. Tento odklon vo vzťahu k jemnejším úvahám tohto rozhodnutia neodôvodnil.
Všeobecný súd na druhej strane nerešpektoval výrok svojho rozsudku z 30. novembra 2006, Camper/ÚHVT – JC (BROTHERS by CAMPER) (
T‑43/05
, neuverejnený,
EU:T:2006:370
, bod
), ktorý sám citoval, a nebral do úvahy závery, ktoré z neho vyvodil odvolací senát v bode 28 sporného rozhodnutia.
Equivalenza Manufactory spochybňuje dôvodnosť tejto časti.
Posúdenie Súdnym dvorom
Všeobecný súd v bodoch 42 až 46 napadnutého rozsudku rozhodol, že odvolací senát správne uviedol, že medzi kolidujúcimi označeniami existuje koncepčný rozdiel „vyplývajúci z toho, že v označení[, o ktorého zápis sa žiada,] sa nachádza slovo ‚black‘ a prvok ‚by equivalenza‘“.
Ako však tvrdí EUIPO, zo znenia bodov 28 a 31 sporného rozhodnutia vyplýva, že odvolací senát konštatoval koncepčný rozdiel medzi týmito označeniami len v rozsahu, v akom označenie, o ktorého zápis sa žiada, obsahovalo prídavné meno „black“.
Z toho vyplýva, že Všeobecný súd nesprávne prevzal záver, ku ktorému dospel odvolací senát.
V prejednávanej veci však nič nebránilo Všeobecnému súdu, aby vykonal vlastné posúdenie koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení, keďže toto posúdenie bolo pred ním spochybnené (pozri v tomto zmysle rozsudok z 18. decembra 2008, Les Éditions Albert René/OHMI,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, body
a
).
Z toho vyplýva, že tvrdenie založené na pochybení, tak ako bolo uvedené v bode 37 tohto rozsudku, musí byť zamietnuté ako neúčinné.
Pokiaľ ide o zostávajúcu časť, v rozsahu, v akom EUIPO na Súdnom dvore spochybňuje posúdenie koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení Všeobecným súdom, treba uviesť, že takéto posúdenie je skutkovým posúdením, ktoré s výnimkou skreslenia skutkových okolností nespadá do preskúmania Súdnym dvorom v rámci odvolacieho konania (pozri v tomto zmysle rozsudok z 2. septembra 2010, Calvin Klein Trademark Trust/ÚHVT,
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
, bod
). Keďže EUIPO nepreukázal, dokonca ani netvrdil skreslenie skutkových okolností, treba túto argumentáciu zamietnuť ako neprípustnú.
Druhá časť jediného odvolacieho dôvodu sa preto musí zamietnuť ako čiastočne neprípustná a čiastočne neúčinná.
O tretej a štvrtej časti jediného odvolacieho dôvodu
Argumentácia účastníkov konania
V tretej časti jediného odvolacieho dôvodu EUIPO tvrdí, že Všeobecný súd porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 z dôvodu metodologickej chyby, keď pri posudzovaní podobnosti kolidujúcich označení skúmal podmienky uvedenia dotknutých tovarov na trh a nákupné zvyklosti príslušnej skupiny verejnosti.
Posúdenie stupňa podobnosti medzi týmito označeniami sa musí vykonať objektívne bez zohľadnenia nákupných zvyklostí príslušnej skupiny verejnosti alebo podmienok uvádzania dotknutých tovarov na trh. Podľa rozsudku z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
), až po objektívnom určení tohto stupňa treba vo fáze celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny preskúmať podmienky uvádzania dotknutých tovarov na trh a posúdiť význam, ktorý treba vzhľadom na tieto podmienky priznať určitému stupňu vizuálnej, fonetickej alebo koncepčnej podobnosti.
Metóda použitá Všeobecným súdom navyše viedla k absurdným výsledkom v tom zmysle, že v závislosti od dotknutých tovarov boli označenia podobné alebo nie.
V štvrtej časti tohto odvolacieho dôvodu EUIPO vytýka Všeobecnému súdu, že porušil článok 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 z dôvodu viacerých nesprávnych právnych posúdení, ktoré mali vplyv na posúdenie podobnosti kolidujúcich označení.
Po prvé EUIPO spochybňuje metódu použitú Všeobecným súdom, pri ktorej Všeobecný súd v rámci celkového posúdenia nezohľadnil všetky prvky podobnosti a rozdielnosti kolidujúcich označení. V bode 28 napadnutého rozsudku Všeobecný súd tak zo svojho preskúmania vylúčil všetky prvky vizuálnej podobnosti medzi týmito označeniami z dôvodu vizuálnych rozdielov zistených pri prvom celkovom posúdení uvedených označení. Potom použil tieto vizuálne rozdiely pri druhom celkovom posúdení tých istých označení v bode 53 tohto rozsudku, aby neutralizoval ich fonetickú podobnosť. Táto dvojitá neutralizácia založená na rovnakých prvkoch odlišnosti a celkovom dojme, ktorý kolidujúce označenia vyvolávajú, predstavuje neprávne právne posúdenie a skresľuje zásady stanovené judikatúrou.
Po druhé EUIPO zastáva názor, že Všeobecný súd sa dopustil metodologickej chyby, keď neutralizoval priemernú fonetickú podobnosť kolidujúcich označení vo fáze posúdenia podobnosti týchto označení a keď predčasne upustil od akéhokoľvek celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.
Najprv by sa totiž mala neutralizácia vizuálnych a/alebo fonetických podobností prostredníctvom koncepčných rozdielov uskutočniť vo fáze celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny, vykonávaného na základe všetkých prvkov podobnosti a odlišnosti zistených na začiatku. Táto neutralizácia nemôže spočívať len v nezohľadnení predtým konštatovaných podobností.
Ďalej nemožno vylúčiť, že samotná fonetická podobnosť kolidujúcich označení môže vyvolať pravdepodobnosť zámeny, ktorej existencia sa má preskúmať na základe celkového posúdenia tejto pravdepodobnosti.
Napokon celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny možno opomenúť len vtedy, ak je vylúčená akákoľvek, hoci malá, podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami, čo nie je prípad, keď sa konštatuje stupeň podobnosti, pokiaľ ide o jeden z troch relevantných aspektov, a to vizuálny, fonetický alebo koncepčný aspekt. Z dôvodu, že určitá podobnosť, hoci malá, konštatovaná bola, treba vykonať celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny.
Equivalenza Manufactory spochybňuje dôvodnosť tretej a štvrtej časti jediného odvolacieho dôvodu.
Pokiaľ ide o tretiu časť, Equivalenza Manufactory v podstate síce pripúšťa vysvetlenia EUIPO zhrnuté v bode 43 tohto rozsudku, pokiaľ ide o metódu analýzy, ako vyplýva z rozsudku z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
), domnieva sa však, že Všeobecný súd v prejednávanej veci postupoval v súlade s touto metódou. Všeobecný súd totiž najprv jednotlivo, objektívne a podrobne posúdil stupne vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení a až potom pristúpil k celkovému posúdeniu ich podobnosti, resp. k analýze pravdepodobnosti zámeny, pričom iba v tejto poslednej fáze zohľadnil nákupné zvyklosti príslušnej skupiny verejnosti.
Pokiaľ ide o štvrtú časť, Equivalenza Manufactory najprv zdôrazňuje, že na posúdenie stupňa podobnosti medzi dvoma kolidujúcimi označeniami môže byť vhodné posúdiť, aký význam treba prikladať vizuálnym, fonetickým a koncepčným aspektom, a pritom zohľadniť kategóriu dotknutých tovarov a podmienky ich uvádzania na trh. Tieto tovary, t. j. parfumy, však boli vždy videné ešte predtým, než boli kúpené, ako správne uviedol Všeobecný súd v bode 51 napadnutého rozsudku. Väčší význam sa tak má priznať vizuálnym podobnostiam v rámci celkového posúdenia podobnosti kolidujúcich označení alebo celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.
Po prvé Equivalenza Manufactory, ktorá kritizuje nejasnosť argumentácie EUIPO, tvrdí, že metóda použitá Všeobecným súdom sa nevyznačuje žiadnym nesprávnym právnym posúdením. Všeobecný súd totiž vykonal dve samostatné posúdenia, pričom najskôr usúdil, že kolidujúce označenia sú vizuálne odlišné vo vzťahu k svojim prvkom vizuálnej podobnosti a odlišnosti, a následne, že tieto označenia sú celkovo odlišné vzhľadom na ich dôležité vizuálne a koncepčné rozdiely, nezávisle od menších zohľadnených podobností, a vzhľadom na nepatrný vplyv fonetického aspektu na posudzovanú kategóriu tovarov.
Po druhé Equivalenza Manufactory tvrdí, že z teleologického výkladu bodu 46 a nasledujúcich bodov napadnutého rozsudku vyplýva, že Všeobecný súd vykonal celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny. Všeobecný súd by v každom prípade dospel k rovnakému záveru, ak by zohľadnil zriedkavé podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami vo fáze celkového posúdenia podobnosti týchto označení alebo neskôr vo fáze celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.
Posúdenie Súdnym dvorom
V tretej a štvrtej časti jediného odvolacieho dôvodu, ktoré treba preskúmať spoločne, EUIPO v podstate Všeobecnému súdu vytýka, že použil nesprávnu metódu preskúmania pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009. EUIPO sa tak domnieva, že Všeobecný súd nemohol vo fáze celkového posúdenia podobnosti kolidujúcich označení zohľadniť spôsoby uvádzania dotknutých tovarov na trh a neutralizovať podobnosti medzi týmito označeniami, aby vylúčil akúkoľvek podobnosť medzi uvedenými označeniami a upustil od vykonania celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa existencia pravdepodobnosti zámeny v mysli verejnosti musí posúdiť celkovo s prihliadnutím na všetky rozhodujúce skutočnosti prejednávanej veci (rozsudky z 11. novembra 1997, SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
, bod
, a z 8. mája 2014, Bimbo/ÚHVT,
C‑591/12 P
,
EU:C:2014:305
, bod
), medzi ktoré patrí najmä stupeň podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami a medzi tovarmi alebo službami identifikovanými vo veci, ako aj sila dobrého mena a vnútorný alebo používaním nadobudnutý stupeň rozlišovacej spôsobilosti staršej ochrannej známky (rozsudok z 24. marca 2011, Ferrero/ÚHVT,
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
, bod
).
Celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny sa má vo vzťahu k vizuálnej, fonetickej alebo ku koncepčnej podobnosti kolidujúcich označení zakladať na celkovom dojme, ktorý tieto označenia vytvárajú. Rozhodujúcu úlohu pri celkovom posúdení tejto pravdepodobnosti zohráva skutočnosť, ako označenia vníma priemerný spotrebiteľ dotknutých tovarov alebo služieb. V tomto ohľade priemerný spotrebiteľ vníma ochrannú známku spravidla ako celok a neskúma jej jednotlivé detaily (rozsudky z 11. novembra 1997, SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
, bod
; z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
, a z 22. októbra 2015, BGW,
C‑20/14
,
EU:C:2015:714
, bod
).
Toto celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny zahŕňa určitú vzájomnú súvislosť medzi zohľadňovanými prvkami a najmä podobnosť kolidujúcich označení a dotknutých výrobkov alebo služieb. Nízky stupeň podobnosti medzi dotknutými výrobkami a službami možno vyvážiť vysokým stupňom podobnosti medzi kolidujúcimi označeniami a naopak (rozsudky z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
, ako aj z 18. decembra 2008, Les Éditions Albert René/ÚHVT,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
a citovaná judikatúra).
Za týchto okolností, v prípade absencie akejkoľvek podobnosti medzi staršou ochrannou známkou a označením, o ktorého zápis sa žiada, nepostačuje na konštatovanie pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 všeobecná známosť alebo dobré meno staršej ochrannej známky a zhodnosť alebo podobnosť dotknutých tovarov a služieb (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. októbra 2004, Vedial/ÚHVT,
C‑106/03 P
,
EU:C:2004:611
, bod
, a z 2. septembra 2010, Calvin Klein Trademark Trust/ÚHVT,
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
, bod
). Zhodnosť alebo podobnosť kolidujúcich označení je totiž nevyhnutnou podmienkou uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, takže toto ustanovenie je zjavne neuplatniteľné, ak Všeobecný súd odmietne akúkoľvek podobnosť medzi kolidujúcimi označeniami. Len v prípade, ak je medzi kolidujúcimi označeniami určitá, hoci malá, podobnosť, prislúcha tomuto súdu, aby vykonal celkové posúdenie na účely určenia, či aj napriek nízkemu stupňu podobnosti medzi nimi existuje z dôvodu prítomnosti ďalších relevantných okolností, akými sú všeobecná známosť alebo dobré meno staršej ochrannej známky, pravdepodobnosť zámeny zo strany dotknutej verejnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 24. marca 2011, Ferrero/ÚHVT,
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
, body
a
, ako aj citovanú judikatúru).
V prejednávanej veci Všeobecný súd na základe judikatúry citovanej v predchádzajúcom bode tohto rozsudku, ktorá je v podstate pripomenutá v bode 16 napadnutého rozsudku, v bodoch 55 a 56 tohto rozsudku rozhodol, že vzhľadom na to, že kolidujúce označenia nie sú podľa celkového dojmu podobné, nie je splnená jedna z kumulatívnych podmienok uplatnenia článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, takže odvolací senát sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval existenciu pravdepodobnosti zámeny.
Všeobecný súd dospel k tomuto záveru na základe analýzy, ktorá v podstate obsahovala dve fázy.
Všeobecný súd v prvom rade v bodoch 26 až 45 napadnutého rozsudku porovnal kolidujúce označenia z vizuálneho, fonetického a koncepčného hľadiska. V bodoch 32, 39 a 45 napadnutého rozsudku v podstate konštatoval, že kolidujúce označenia sú vizuálne a koncepčne rozdielne, ale vykazujú priemerný stupeň fonetickej podobnosti.
Všeobecný súd v druhom rade v bodoch 46 až 54 napadnutého rozsudku vykonal celkové posúdenie podobnosti kolidujúcich označení, ktoré je predmetom týchto častí jediného odvolacieho dôvodu.
V tomto rámci rozhodol, ako vyplýva z bodov 48 a 51 až 53 tohto rozsudku, že vzhľadom na podmienky uvádzania dotknutých tovarov na trh je vizuálny aspekt kolidujúcich označení, v ktorom sú tieto označenia odlišné, významnejší pri posúdení celkového dojmu, ktorý tieto označenia vytvárajú, než fonetické a koncepčné aspekty uvedených označení. Okrem toho Všeobecný súd v bode 54 uvedeného rozsudku uviedol, že kolidujúce označenia sú koncepčne odlišné z dôvodu, že v označení, o ktorého zápis sa žiada, sa nachádzajú prvky „black“ a „by equivalenza“.
Z napadnutého rozsudku preto vyplýva, že Všeobecný súd upustil od celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny z dôvodu, že kolidujúce označenia nie sú podľa celkového dojmu podobné. Na základe celkového posúdenia podobnosti týchto označení totiž v podstate dospel k záveru, že napriek ich priemernému stupňu fonetickej podobnosti nie sú uvedené označenia podobné z dôvodu ich vizuálnych odlišností, ktoré prevažujú vo vzťahu k podmienkam uvádzania na trh a koncepčným podmienkam.
Toto posúdenie vychádza z nesprávneho právneho posúdenia.
V tejto súvislosti treba v prvom rade pripomenúť, že Súdny dvor rozhodol, že ak sa má posúdiť stupeň podobnosti kolidujúcich označení, treba zistiť stupeň ich vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti a prípadne posúdiť, aký význam je potrebné pripísať týmto jednotlivým prvkom vzhľadom na druh dotknutých výrobkov alebo služieb alebo podmienky ich uvádzania na trh (rozsudky z 22. júna 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
, a z 12. júna 2007, ÚHVT/Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
, bod
).
Je pravda, ako v podstate uviedol generálny advokát v bodoch 53 až 55 svojich návrhov, že táto judikatúra viedla k rozdielnemu uplatňovaniu zo strany súdu Únie v tom zmysle, že podmienky uvádzania na trh mohli byť v závislosti od konkrétneho prípadu zohľadnené vo fáze posúdenia podobnosti kolidujúcich označení alebo celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny.
Treba však spresniť, že hoci podmienky uvádzania na trh predstavujú relevantný faktor pri uplatnení článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, ich zohľadnenie patrí do fázy celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny, a nie do fázy posúdenia podobnosti kolidujúcich označení.
Ako totiž uviedol generálny advokát v bodoch 69, 73 a 74 svojich návrhov, posúdenie podobnosti kolidujúcich označení, ktoré predstavuje len jednu z fáz preskúmania pravdepodobnosti zámeny v zmysle článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009, vyžaduje porovnanie kolidujúcich označení s cieľom určiť, či tieto označenia majú určitý stupeň vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti. Hoci má toto porovnanie vychádzať z celkového dojmu, ktorý uvedené označenia zanechajú v pamäti príslušnej skupiny verejnosti, musí sa vykonať s prihliadnutím na vnútorné vlastnosti kolidujúcich označení (pozri analogicky rozsudok z 2. septembra 2010, Calvin Klein Trademark Trust/ÚHVT,
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
, bod
).
Ako správne tvrdí EUIPO, zohľadnenie podmienok uvádzania na trh tovarov alebo služieb, na ktoré sa vzťahujú dve kolidujúce označenia, na účely porovnania týchto označení by mohlo viesť k absurdnému výsledku, že tie isté označenia by mohli byť kvalifikované ako podobné alebo odlišné v závislosti od tovarov a služieb, na ktoré sa vzťahujú, a podmienok, za ktorých sa tieto tovary a služby uvádzajú na trh.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že Všeobecný súd sa tým, že v bodoch 48 až 53 a 55 napadnutého rozsudku zohľadnil podmienky uvádzania dotknutých tovarov na trh vo fáze celkového posúdenia podobnosti kolidujúcich označení a na základe týchto podmienok uprednostnil vizuálne rozdiely zistené medzi týmito označeniami pred ich fonetickou podobnosťou, dopustil nesprávneho právneho posúdenia.
V druhom rade, keďže Všeobecný súd vo fáze svojho celkového posúdenia podobnosti kolidujúcich označení zdôraznil ich koncepčnú odlišnosť, treba pripomenúť, že podľa judikatúry Súdneho dvora z celkového posúdenia vyplýva, že koncepčné rozdiely medzi dvoma kolidujúcimi označeniami môžu neutralizovať fonetické a vizuálne podobnosti medzi týmito dvoma označeniami, ak aspoň jedno z týchto označení má z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti jasný a vymedzený význam, takže táto verejnosť je ho schopná okamžite zachytiť (rozsudok z 18. decembra 2008, Les Éditions Albert René/ÚHVT,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
; pozri tiež v tomto zmysle rozsudky z 12. januára 2006, Ruiz‑Picasso a i./ÚHVT,
C‑361/04 P
,
EU:C:2006:25
, bod
, ako aj z 23. marca 2006, Mülhens/ÚHVT,
C‑206/04 P
,
EU:C:2006:194
, bod
).
V tejto súvislosti Súdny dvor v bode 44 rozsudku z 5. októbra 2017, Wolf Oil/EUIPO (
C‑437/16 P
, neuverejnený,
EU:C:2017:737
), rozhodol, že posúdenie podmienok takejto neutralizácie patrí do posúdenia podobnosti kolidujúcich označení po vyhodnotení stupňov vizuálnej, fonetickej a koncepčnej podobnosti. Treba však spresniť, že táto úvaha je neoddeliteľne spojená s výnimočným prípadom, keď aspoň jedno z kolidujúcich označení má z pohľadu príslušnej skupiny verejnosti jasný, vymedzený význam a táto je ho schopná okamžite zachytiť. Z toho vyplýva, že len v prípade, ak sú tieto podmienky splnené, môže Všeobecný súd v súlade s judikatúrou citovanou v predchádzajúcom bode tohto rozsudku upustiť od celkového posúdenia pravdepodobnosti zámeny z dôvodu, že vzhľadom na výrazné koncepčné rozdiely medzi kolidujúcimi označeniami a z dôvodu jasného, vymedzeného významu, ktorý je príslušná skupina verejnosti schopná okamžite zachytiť, aspoň jedného z týchto označení, vyvolávajú tieto označenia celkový odlišný dojem napriek tomu, že medzi nimi existujú určité prvky vizuálnej a fonetickej podobnosti.
Naopak, ak by žiadne z kolidujúcich označení nemalo takýto jasný, vymedzený význam, ktorý je príslušná skupina verejnosti schopná okamžite zachytiť, nemôže ich Všeobecný súd neutralizovať bez toho, aby vykonal celkovú analýzu pravdepodobnosti zámeny. V takom prípade tomuto súdu naopak prináleží, aby vykonal celkovú analýzu tejto pravdepodobnosti s prihliadnutím na všetky podobné prvky a rozdiely uvedené z toho istého dôvodu, ako aj na ostatné relevantné prvky, ako je stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. januára 2006, Ruiz‑Picasso a i./ÚVHT,
C‑361/04 P
,
EU:C:2006:25
, body
a
) alebo stupeň rozlišovacej spôsobilosti staršej ochrannej známky.
Z toho vyplýva, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia tým, že v bodoch 54 a 55 napadnutého rozsudku zamýšľal neutralizovať fonetickú podobnosť kolidujúcich označení vzhľadom na ich koncepčnú rozdielnosť a upustil od celkovej analýzy pravdepodobnosti zámeny, hoci vôbec nekonštatoval, ani neoveril, že v prejednávanej veci má aspoň jedno z dotknutých označení vo vnímaní príslušnej skupiny verejnosti jasný a určitý význam, ktorý je táto skupina verejnosti schopná okamžite zachytiť.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že tretej a štvrtej časti jediného odvolacieho dôvodu treba vyhovieť, pričom netreba preskúmať ostatné tvrdenia, ktoré EUIPO uviedol v súvislosti s údajnou dvojitou neutralizáciou vizuálnych podobností medzi kolidujúcimi označeniami.
V dôsledku toho treba s prihliadnutím na závery uvedené v bodoch 30 a 78 tohto rozsudku napadnutý rozsudok zrušiť.
O žalobe na Všeobecnom súde
Článok 61 prvý odsek Štatútu Súdneho dvora Európskej únie stanovuje, že ak Súdny dvor zruší rozhodnutie Všeobecného súdu, môže sám vydať konečný rozsudok, ak to stav konania dovoľuje. V prejednávanej veci ide o tento prípad.
Tvrdenia účastníkov konania
Equivalenza Manufactory na podporu svojich návrhov na zrušenie sporného rozhodnutia uvádza, že odvolací senát sa vo fáze vizuálneho, fonetického a koncepčného porovnania kolidujúcich označení dopustil nesprávneho posúdenia, čím sa dopustil celkového nesprávneho posúdenia pravdepodobnosti zámeny.
Po prvé, pokiaľ ide o porovnanie kolidujúcich označení, Equivalenza Manufactory tvrdí, že odvolací senát sa nesprávne domnieval, že tieto označenia sú vizuálne podobné. Tento senát v podstate nesprávne zúžil označenie, o ktorého zápis sa žiada, na slovný prvok „label“, a konkrétnejšie na päť písmen, ktoré ho tvoria, čím nezohľadnil hodnotu a rozlišovaciu spôsobilosť jeho ostatných slovných a obrazových prvkov.
Pokiaľ ide o fonetické hľadisko, z dôvodu, že kolidujúce označenia majú odlišnú intonáciu a rytmus, vytvárajú jasne odlišný zvuk.
Z koncepčného hľadiska sú slová „label“ a „black“ bežnými slovami anglického jazyka, ktorým príslušní spotrebitelia rozumejú, zatiaľ čo slovo „labell“ nemá žiadny význam, a považuje sa tak za fantazijné slovo. Hoci odvolací senát správne rozhodol, že tieto označenia sú z tohto hľadiska odlišné, nepriznal tomuto rozdielu v rámci porovnania uvedených označení dostatočný význam.
Po druhé, pokiaľ ide o celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny, Equivalenza Manufactory tvrdí, že rozdiely medzi kolidujúcimi označeniami majú väčší význam ako ich prvky podobnosti. Mnohé parfumy sú uvádzané na trh pod označeniami obsahujúcimi slovný prvok „label“, takže príslušná skupina verejnosti je schopná tento pojem identifikovať. Potvrdzuje to zoznam ochranných známok predložených spoločnosťou Equivalenza Manufactory. Je potrebné zohľadniť okolnosť, že parfumy sa vždy kupujú na základe zrakového vnemu. Nemožno sa domnievať, že označenie, o ktorého zápis sa žiada, bude vnímané ako variant staršej ochrannej známky vzhľadom na rozdiely medzi vizuálnymi prvkami kolidujúcich označení, ktoré sú obrazovými označeniami.
EUIPO spochybňuje všetky tieto tvrdenia.
Posúdenie Súdnym dvorom
Na úvod treba pripomenúť, že medzi účastníkmi konania je nesporné, že príslušnú skupinu verejnosti tvorí široká verejnosť Českej republiky, Maďarska, Poľska a Slovinska, ktorá preukazuje priemernú úroveň pozornosti. Medzi účastníkmi konania je tiež nesporné, že dotknuté výrobky sú zhodné.
Pokiaľ ide o porovnanie kolidujúcich označení, odvolací senát sa v bodoch 24 až 28 sporného rozhodnutia domnieval, že tieto označenia vykazujú priemerný stupeň vizuálnej a fonetickej podobnosti a že v rozsahu, v akom príslušná skupina verejnosti pochopí prídavné meno „black“, sú koncepčne odlišné.
V tejto súvislosti treba poznamenať, že označenie, o ktorého zápis sa žiada, je obrazovým označením obsahujúcim slovný prvok „black label“ napísaný veľkými bielymi písmenami v strede štvorcového geometrického tvaru čiernej farby z dvoch štylizovaných listov. V spodnej časti tohto označenia sa nachádzajú pojmy „by equivalenza“ napísané diagonálne menším štýlom písma čiernej farby na bielom podklade. Obrazové prvky uvedeného označenia, ako aj jeho štylizácia slovných prvkov, sú relatívne jednoduché. Vzhľadom na svoje centrálne umiestnenie a jeho veľkosť tvorí slovný prvok „black label“ dominantný prvok toho istého označenia, keďže osobitne priťahuje pozornosť spotrebiteľa. Tento prvok sa javí ako celok, v rámci ktorého je zvýraznené prídavné meno „black“, keďže je zobrazené tučným písmom na začiatku uvedeného prvku.
Staršia ochranná známka obsahuje slovný prvok „labell“ napísaný veľkými bielymi písmenami v ovále modrej farby. Jeho oválna forma, farba a použitý štýl písma sú málo originálne. Umiestnenie slova „labell“ v strede tohto tvaru, ako aj kontrast medzi bielou farbou týchto písmen vo vzťahu k modrému pozadiu zvýrazňujú slovný prvok „labell“.
Po prvé sa tak zdá, že kolidujúce označenia majú z vizuálneho hľadiska spoločných päť písmen „l“, „a“, „b“, „e“ a „l“, ktoré sú napísané veľkými písmenami bielej farby a obyčajným štýlom písma na tmavšom pozadí. Tieto písmená predstavujú jeden zo slovných prvkov označenia, o ktorého zápis sa žiada, a prvých päť písmen jediného slovného a dominantného prvku zloženého celkovo zo šiestich písmen, z ktorého sa skladá staršia ochranná známka.
Kolidujúce označenia sa naproti tomu odlišujú na jednej strane vo svojich farbách a grafických prvkoch. Vzhľadom na ich veľkosť majú tieto prvky vo vizuálnom dojme týchto označení nezanedbateľné miesto. Navyše, hoci štvorcový tvar a dva štylizované listy označenia, o ktorého zápis sa žiada, sú samy osebe relatívne jednoduché, ich kombinácia výrazným spôsobom ovplyvňuje vizuálny dojem tohto označenia.
Na druhej strane sa uvedené označenia odlišujú tým, že v označení, o ktorého zápis sa žiada, sa nachádza slovo „black“ a pojmy „by equivalenza“. Zatiaľ čo tieto posledné pojmy majú v označení, o ktorého zápis sa žiada, druhotné miesto, prvý je na ňom zvýraznený svojím tučným písmom a centrálnym postavením.
Vzhľadom na prvky uvedené v bodoch 89 až 93 tohto rozsudku treba konštatovať, že odvolací senát správne rozhodol, že kolidujúce označenia vykazujú priemerný stupeň vizuálnej podobnosti.
Po druhé majú kolidujúce označenia z fonetického hľadiska spoločný pojem „label“ alebo „labell“, ktorý príslušná skupina verejnosti vysloví rovnako. Naproti tomu sa odlišujú v tom, že zatiaľ čo staršia ochranná známka sa skladá len zo slova „labell“ obsahujúceho dve slabiky, označenie, o ktorého zápis sa žiada, sa skladá zo štyroch slov a obsahuje celkovo deväť slabík. Treba však rovnako ako odvolací senát vychádzať z toho, že je pravdepodobné, že spotrebitelia nebudú vyslovovať pojmy „by equivalenza“, keďže majú v označení, o ktorého zápis sa žiada, vedľajšie postavenie a keďže vzhľadom na dĺžku štyroch slov budú mať spotrebitelia tendenciu skrátiť výraz „black label by equivalenza“ vyslovením iba prvých dvoch slov, ktoré obsahuje.
Odvolací senát sa teda nedopustil nesprávneho posúdenia, keď dospel k záveru, že kolidujúce označenia vykazujú priemerný stupeň fonetickej podobnosti.
Po tretie treba z koncepčného hľadiska uviesť, že nie je preukázané, že príslušná skupina verejnosti rozumie významu anglického slova „labell“, takže treba vychádzať z toho, že staršia ochranná známka sa bude vnímať tak, že je tvorená fantazijným slovom, ktoré nemá význam. Príslušná skupina verejnosti naproti tomu rozumie prídavnému menu „black“ ako slovu pochádzajúcemu z anglického jazyka, znamenajúcemu opis farby, a môže tiež rozumieť slovám „by equivalenza“ ako údaju o tom, že dotknuté tovary pochádzajú od spoločnosti Equivalenza Manufactory.
Vzhľadom na vyššie uvedené sa zdá, že kolidujúce označenia majú priemerný stupeň vizuálnej, ako aj fonetickej podobnosti a že tieto označenia sú koncepčne odlišné.
V rozsahu, v akom Equivalenza Manufactory tvrdí, že koncepčné rozdiely medzi kolidujúcimi označeniami môžu neutralizovať podobnosti medzi týmito označeniami, stačí konštatovať, že v súlade s judikatúrou pripomenutou v bode 74 tohto rozsudku si takáto neutralizácia vyžaduje, aby aspoň jedno z dvoch označení malo vo vnímaní príslušnej skupiny verejnosti jasný a vymedzený význam, takže táto verejnosť je ho schopná okamžite zachytiť. Vzhľadom na úvahy uvedené v bode 97 tohto rozsudku však v prejednávanej veci nejde o takýto prípad.
Pokiaľ ide o celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny, treba uviesť, že je nesporné, ako uviedol odvolací senát v bode 29 sporného rozhodnutia, že staršia ochranná známka má priemernú rozlišovaciu spôsobilosť. Treba tiež zohľadniť skutočnosť, že príslušná skupina verejnosti má priemernú úroveň pozornosti a že tovary, na ktoré sa vzťahujú kolidujúce označenia, sú zhodné.
Vzhľadom na tieto skutočnosti odvolací senát v bode 32 sporného rozhodnutia správne dospel k záveru, že pre príslušnú skupinu verejnosti existuje medzi kolidujúcimi označeniami pravdepodobnosť zámeny.
Samotná prítomnosť výrazov „black“ a „by equivalenza“ v označení, o ktorého zápis sa žiada, nestačí na vylúčenie takejto pravdepodobnosti. Na jednej strane z dôvodov uvedených v bodoch 89 až 96 tohto rozsudku totiž vyplýva, že napriek existencii týchto výrazov vykazujú kolidujúce označenia priemerný stupeň vizuálnej a fonetickej podobnosti, ktorý bol v tomto celkovom posúdení pravdepodobnosti zámeny riadne zohľadnený. Na druhej strane predstavuje prídavné meno „black“ čisto opisný výraz základnej farby a výrazy „by equivalenza“ neobsahujú v staršej ochrannej známke žiadny podobný údaj.
S prihliadnutím na všetky predchádzajúce úvahy treba jediný žalobný dôvod predložený spoločnosťou Equivalenza Manufactory, a teda aj žalobu, zamietnuť.
O trovách
Podľa článku 184 ods. 2 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora ak je odvolanie dôvodné a Súdny dvor sám rozhodne s konečnou platnosťou o veci, rozhodne aj o trovách konania. Podľa článku 138 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku uplatniteľného na základe jeho článku 184 ods. 1 na konanie o odvolaní účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže v prejednávanej veci EUIPO navrhol zaviazať spoločnosť Equivalenza Manufactory na náhradu trov konania a táto spoločnosť nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené uložiť jej povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil EUIPO tak v prvostupňovom konaní vo veci T‑6/17, ako aj v odvolacom konaní.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (štvrtá komora) rozhodol takto:

1.
Rozsudok Všeobecného súdu Európskej únie zo 7. marca 2018, Equivalenza Manufactory/EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (
T‑6/17
, neuverejnený,
EU:T:2018:119
), sa zrušuje.

2.
Žaloba o neplatnosť, ktorú podala Equivalenza Manufactory SL na Všeobecný súd Európskej únie vo veci T‑6/17, sa zamieta.

3.
Equivalenza Manufactory SL znáša svoje vlastné trovy konania v súvislosti s prvostupňovým konaním vo veci T‑6/17, ako aj odvolacím konaním, a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložil Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) v súvislosti s týmito konaniami.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: španielčina.