CELEX: 62021TJ0312
Viešoji tarnyba
Įdarbinimas
Pranešimas apie konkursą
Viešasis konkursas EPSO/AD/374/19
Sprendimas neįtraukti kandidato pavardės į konkurso rezervo sąrašą
Ieškinys dėl panaikinimo
Pranešimo apie konkursą pakeitimas surengus dalį priėmimo testų
Teisinio pagrindo nebuvimas
Teisėti lūkesčiai
Teisinis saugumas
Force majeure
Vienodas požiūris
Naudojimasis specialiomis priemonėmis
Testų organizavimas nuotoliniu būdu
Didelis sėkmingų vidaus kandidatų skaičius
Ieškinys dėl neveikimo

)
Savo ieškiniu, grindžiamu SESV 270 straipsniu ir Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 91 straipsniu, ieškovas SY iš esmės prašo, pirma, panaikinti pranešimo apie viešąjį konkursą EPSO/AD/374/19 (
OL C 374 A, 2020, p. 3
) papildymą, kuriuo dėl COVID‑19 pandemijos buvo pakeista šio konkurso egzaminų tvarka, 2020 m. lapkričio 20 d. Europos Komisijos kvietimą laikyti testą, po šio konkurso sudarytą rezervo sąrašą konkurencijos teisės srityje, sprendimus dėl kandidatų įdarbinimo pagal šį rezervo sąrašą ir po peržiūros priimtą konkurso atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jo pavardės į rezervo sąrašą. Antra, nepatenkinus šio reikalavimo, jis prašo, kad sprendime būtų nurodyti konkretūs reikalavimai, kurių turi laikytis Komisija, kad būtų atkurta jo teisinė padėtis, kurioje jis buvo iki šios komisijos padaryto pažeidimo, tam, kad jis galėtų būti įtrauktas į rezervo sąrašą. Trečia, jis prašo Bendrojo Teismo konstatuoti, kad Komisija pažeidė SESV 265 straipsnį, nes nepriėmė sprendimo dėl jo 2021 m. sausio 17 d. administracinio skundo.
I.

Ginčo aplinkybės
2019 m. birželio 6 d. Europos personalo atrankos tarnyba (EPSO)
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
paskelbė pranešimą apie vertinant kvalifikaciją ir atliekant testą vykdomą viešąjį konkursą EPSO/AD/374/19 dėl administratorių (AD pareigų grupė) konkurencijos teisės, finansų teisės, ekonominės ir pinigų sąjungos teisės, Europos Sąjungos biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo srityse įdarbinimo (
OL C 191 A, 2019, p. 1
; toliau – pranešimas apie konkursą), siekiant sudaryti penkis rezervo sąrašus, iš kurių Komisija administratoriais įdarbintų naujus pareigūnus. Pranešimas apie konkursą ir jo priedai, pirmiausia III priedas, buvo su juo susijusioms atrankos procedūroms taikomas teisinis pagrindas.
Pranešime apie konkursą buvo numatyta šešių etapų procedūra. Pirma, kandidatai pateikė išankstinę elektroninę paraišką. Antra, jie buvo pakviesti viename iš EPSO patvirtintų centrų kompiuteriu atlikti keletą testų, sudarytų iš klausimų su keliais atsakymų variantais. Jei šis kvietimas nebuvo pateiktas prieš vertinimo centre organizuojamus kompetencijos testus, buvo numatyta, kad minėti testai bus laikomi tuo pačiu metu kaip ir šie testai. Trečia, buvo išnagrinėti kandidatų pateikti dokumentai, siekiant patikrinti, ar jie atitinka konkurso sąlygas. Ketvirta, šias priėmimo sąlygas atitinkantys kandidatai buvo atrenkami pagal paraiškos formoje nurodytą kvalifikaciją. Penkta, kandidatai, kurie atrankoje pagal kvalifikaciją surinko vieną iš aukščiausių bendrų balų, buvo pakviesti laikyti keturis įgūdžių testus, organizuojamus vertinimo centre. Šešta, konkurso atrankos komisija kiekvienai iš penkių atvirojo konkurso sričių sudarė rezervo sąrašą, į jį įtraukė reikalavimus atitinkančių kandidatų, surinkusių visus minimalius reikalaujamus balus ir geriausius bendrus balus po testų vertinimo centre, pavardes, neviršijant kiekvienoje srityje nurodyto laimėjusių kandidatų skaičiaus.
Visų pirma Pranešimo apie konkursą skyriaus „Kaip būsiu atrinktas?“ 5 punkte „Vertinimo centras“ buvo nurodyta:
„Vertinimo centre bus tikrinami kiekvienai sričiai reikalingi aštuoni bendrieji įgūdžiai ir su konkrečia sritimi susiję įgūdžiai – tam bus atliekami keturi testai (bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis, su konkrečia sritimi susijęs pokalbis, grupinė užduotis ir atvejo tyrimas) <…>“
Viena vertus, iš pranešimo apie konkursą skyriaus „Kaip būsiu atrinktas?“ 5 punkte pateiktų lentelių matyti, kad bendrųjų įgūdžių ir su sritimi susijusių įgūdžių vertinimas vertinimo centre organizuojamuose testuose buvo paskirstytas taip:
Įgūdis
Testai
1. Analizė ir problemų sprendimas
Grupinė užduotis
Atvejo tyrimas
2. Bendravimas
Atvejo tyrimas
Bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis
3. Darbo kokybė ir rezultatai
Atvejo tyrimas
Bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis
4. Mokymasis ir tobulėjimas
Atvejo tyrimas
Bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis
5. Prioritetų nustatymas ir darbo organizavimas
Grupinė užduotis
Atvejo tyrimas
6. Atsparumas
Grupinė užduotis
Bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis
7. Darbas su kitais žmonėmis
Grupinė užduotis
Bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis
8. Vadovavimas
Grupinė užduotis
Bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbis
Minimalus reikalaujamas balų skaičius – 3 iš 10 už kiekvieną įgūdį, iš viso – 40 iš 80.
Įgūdis
Testas
Minimalus reikalaujamas balų skaičius
Su konkrečia sritimi susiję įgūdžiai
Su konkrečia sritimi susijęs pokalbis
50/100
Kita vertus, pagal aptariamas lenteles kiekvienas bendrasis įgūdis buvo vertinamas 10 balų, minimalus balas už kiekvieną įgūdį buvo 3/10, minimalus balas už visus šiuos įgūdžius kartu – 40/80, o su sritimi susiję įgūdžiai buvo vertinami 100 balų, minimalus reikalaujamas balas – 50/100.
2019 m. birželio 26 d. ieškovas pateikė savo kandidatūrą dalyvauti konkurse.
Paraiškos formoje ieškovas, remdamasis Viešiesiems konkursams taikytinų bendrųjų taisyklių, pridėtų prie pranešimo apie konkursą III priedo, 1.3 punktu „Lygios galimybės ir specialios priemonės“, nurodė, kad dėl negalios arba sveikatos būklės, galinčios pakenkti jo gebėjimui dalyvauti, t. y. dėl pirmojo tipo cukrinio diabeto, jam reikia specialių priemonių (įskaitant kompiuterines, popierines ir žodines), kad galėtų dalyvauti testuose [
konfidencialu
].
2019 m. gruodžio 9 d. elektroniniu laišku EPSO prieinamumo komanda informavo ieškovą, kad atliekant atvejo tyrimo testą jam leista turėti [
konfidencialu
].
Per atrankos procedūrą ieškovas buvo pakviestas dalyvauti keturiuose įgūdžių testuose, surengtuose vertinimo centre, ir kartu kompiuteriniuose testuose, sudarytuose iš klausimų su keliais atsakymų variantais.
2020 m. sausio 10 d. ieškovas dalyvavo pirmajame teste, kuriuo siekta įvertinti bendruosius įgūdžius, t. y. atvejo tyrimo testas Berlyne (Vokietija) esančiame išorės vertinimo centre. 2020 m. sausio 18 d. elektroniniu laišku jis informavo EPSO komandą, atsakingą už prieinamumą, apie per šį testą kilusią problemą, t. y. kad testą organizuoti įgaliotas EPSO paslaugų teikėjas neleido jam gerti. 2020 m. sausio 22 d. elektroniniu laišku už prieinamumą atsakinga EPSO komanda pripažino klaidą ieškovui bendraujant su šiuo paslaugų teikėju.
2020 m. kovo 3 d. ieškovas dalyvavo kompiuteriniuose testuose, sudarytuose iš klausimų su keliais atsakymų variantais, vertinimo centre Briuselyje (Belgija) ir kituose trijuose įgūdžių testuose, t. y. bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbyje, grupinėje užduotyje ir su konkrečia sritimi susijusiame pokalbyje.
2020 m. kovo 6 d. atrankos procedūra buvo sustabdyta dėl kilusios COVID‑19 pandemijos ir vėliau susidariusios sveikatos krizės. Tuo metu ne visi kandidatai buvo išlaikę vertinimo centre organizuotus testus.
2020 m. liepos 1 d. raštu, kurį konkurso atrankos komisijos pirmininko vardu pasirašė EPSO skyriaus vadovas, ieškovas buvo informuotas, kad „nuspręsta atnaujinti testus vertinimo centre rugsėjo antroje pusėje“ ir kad „jau laikę testus kandidatai nebus kviečiami dar kartą“.
2020 m. rugpjūčio 28 d. elektroniniu laišku EPSO Kontaktų su kandidatais tarnyba informavo kandidatus, kad numatoma, jog liks galioti jų iki kovo mėn. po vertinimo centre organizuotų įgūdžių testų gauti įvertinimai, išskyrus grupinės užduoties įvertinimą, nes šią užduotį pakeitė testas internetu, kuriame turėjo dalyvauti visi kandidatai, įskaitant tuos, kurie 2020 m. kovo mėn. jau laikė konkursinius testus.
Dviejuose 2020 m. rugpjūčio 28 d. ir spalio 15 d. skunduose, užregistruotuose Nr. EPSOCRS‑50590 ir Nr. EPSOCRS‑52914, ieškovas išreiškė savo nepritarimą siūlomai naujai testų organizavimo tvarkai, visų pirma pabrėždamas, kad dėl to nukentės kandidatai, kurie jau laikė testus 2020 m. kovo mėn., ir kad per šiuos naujus testus kandidatai gali patirti pavojų sveikatai. Jis taip pat pabrėžė EPSO pareigą laikytis pranešimo apie konkursą. Vis dėlto jis pareiškė norą dalyvauti naujame teste, pakeisiančiame grupinę užduotį, neatsisakydamas savo skundų šiuo klausimu.
2020 m. spalio 26 d. raštu, kurį pasirašė EPSO skyriaus vadovas, atrankos komisijos pirmininko vardu kandidatams buvo pranešta apie atrankos procedūros atnaujinimą po to, kai Oficialiajame leidinyje buvo paskelbtas pranešimo apie konkursą papildymas.
2020 m. lapkričio 5 d. Oficialiajame leidinyje buvo paskelbtas pranešimo apie konkursą papildymas (
OL C 374 A, 2020, p. 3
, toliau – pranešimo apie konkursą papildymas).
Pranešimo apie konkursą papildyme visų pirma buvo numatyta, kad kandidatai, iki 2020 m. kovo 6 d. neišlaikę testų vertinimo centre, turi laikyti visus šiuos testus nuotoliniu būdu. Antra, vietoj grupinės užduoties buvo surengtas situaciniais gebėjimais grįstas interviu (
situational competency-based interview
, toliau – SCBI), kuris buvo organizuojamas nuotoliniu būdu per vaizdo konferenciją. Galiausiai kandidatai, kurie išlaikė visus vertinimo centre iki 2020 m. kovo 6 d. organizuotus testus, taip pat turėjo dalyvauti šiame pokalbyje, kurio įvertinimas pakeistų po grupinės užduoties vertinimo gautą įvertinimą.
2020 m. lapkričio 20 d. raštu ieškovas gavo kvietimą 2020 m. gruodžio 14 d. atvykti į SCBI; jį atrankos komisijos pirmininko vardu pasirašė EPSO skyriaus vadovas. Kvietime buvo nurodyta, kad priimdamas jį ieškovas sutiko su konkurso ir pranešimo apie konkursą papildymo sąlygomis.
Ieškovas 2020 m. gruodžio 14 d. atvyko į SCBI.
2021 m. sausio 14 d. raštu, kurį EPSO skyriaus vadovas pasirašė konkurso atrankos komisijos pirmininko vardu, ieškovas buvo informuotas apie konkurso atrankos komisijos sprendimą neįtraukti jo pavardės į rezervo sąrašą, nes jo nebuvo tarp kandidatų, kurie vertinimo centre gavo geriausią bendrą įvertinimą, t. y. ne mažiau kaip 119,5 balo (toliau – sprendimas neįtraukti į rezervo sąrašą).
2021 m. sausio 17 d. elektroniniu laišku ieškovas paprašė peržiūrėti sprendimą neįtraukti į rezervo sąrašą ir, remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalimi, pateikė skundą dėl šio sprendimo, remdamasis, be kita ko, skirtingu vertinimu dėl to, kad EPSO nesilaikė jo naudai numatytų specialių testų organizavimo sąlygų, kad priedas nebuvo suderintas su bendruoju pranešimu apie konkursą, ir skirtingu požiūriu į kitus kandidatus dėl to, kad testai, kuriuos iš pradžių buvo numatyta atlikti vertinimo centre, buvo organizuojami nuotoliniu būdu.
2021 m. balandžio 21 d. raštu, kurį konkurso komisijos pirmininko vardu pasirašė EPSO skyriaus vadovas, ieškovas buvo informuotas apie konkurso komisijos sprendimą patvirtinti sprendimą neįtraukti jo į rezervo sąrašą (toliau – peržiūros sprendimas).
2021 m. kovo 22 d. ieškovas pateikė elektroninį skundą EPSO Kandidatų kontaktų tarnybai, užregistruotą numeriu EPSOCRS‑61721, siekdamas išsiaiškinti, kokie tolesni veiksmai buvo atlikti po jo 2021 m. sausio 17 d. skundo.
2021 m. gegužės 8 d. užregistruotu nauju skundu EPSOCRS‑65320 jis prašė leisti susipažinti su EPSO dokumentuose esančia informacija, susijusia su konkursu, apie tai, kiek kandidatų, įtrauktų į rezervo sąrašą, dirba arba dirbo kaip sutartininkai pagal terminuotas arba neterminuotas sutartis, taip pat apie laikinuosius darbuotojus arba deleguotuosius nacionalinius ekspertus Konkurencijos generaliniame direktorate (GD), Teisės tarnybos grupėje, atsakingoje už konkurencijos bylas, arba bet kurioje kitoje Komisijos tarnyboje ar generaliniame direktorate bent vienus metus iki konkurso pradžios.
II.

Šalių reikalavimai
Ieškovas Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti rezervo sąrašą, sprendimus dėl į šį sąrašą įtrauktų kandidatų įdarbinimo, sprendimą neįtraukti į rezervo sąrašą, peržiūros sprendimą, pranešimo apie konkursą papildymą ir 2020 m. lapkričio 20 d. kvietimą atvykti į SCBI,
–
nepatenkinus pirmojo reikalavimo, viena vertus, panaikinti sprendimą neįtraukti į rezervo sąrašą ir peržiūros sprendimą, taip pat sprendime patikslinti konkrečius reikalavimus, kurių turi laikytis Komisija, kad būtų atkurta teisinė padėtis, kurioje jis buvo prieš atrankos komisijos padarytą pažeidimą, o tai leis Komisijai palikti jo pavardę rezervo sąraše iš karto arba iš naujo įvertinus jo darbą, ir, kita vertus, panaikinti pranešimo apie konkursą papildymą, taip pat 2020 m. lapkričio 20 d. kvietimą į SCBI,
–
pripažinti, kad Komisija, nepriimdama sprendimo dėl jo 2021 m. sausio 17 d. skundo, pažeidė SESV 265 straipsnį,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovo bylinėjimosi išlaidas.
III.

Dėl teisės
[
Praleista
]
A.

Dėl pirmojo reikalavimo
Pirmuoju reikalavimu ieškovas prašo panaikinti rezervo sąrašą, sprendimus dėl į šį sąrašą įtrauktų kandidatų įdarbinimo, sprendimą neįtraukti į rezervo sąrašą, peržiūros sprendimą ir pranešimo apie konkursą papildymą, taip pat 2020 m. lapkričio 20 d. kvietimą atvykti į SCBI.
[
Praleista
]
1.

Dėl pirmojo reikalavimo esmės
Grįsdamas pirmąjį reikalavimą ieškovas nurodo keturis ieškinio pagrindus, pagrįstus, pirma, atrankos procedūros tvarkos pakeitimo neteisėtumu, antra, skirtingu požiūriu dėl jo ankstesnės ligos ir tuo, kad nebuvo laikomasi šiuo tikslu numatytų pakeitimų dalyvaujant konkurso testuose, trečia, dėl nevienodo požiūrio į visus testuose nuotoliniu būdu dalyvavusius kandidatus ir, ketvirta, dėl skirtingo požiūrio į kandidatus, kurie prieš konkursą dirbo Komisijoje ir kurių pavardės buvo įtrauktos į rezervo sąrašą.
a)

Dėl ieškinio pirmojo pagrindo, grindžiamo atrankos procedūros tvarkos pakeitimo neteisėtumu
Ieškovas mano, kad atrankos procedūros tvarkos pakeitimas pranešimo apie konkursą papildymu yra neteisėtas, nes šiuo papildymu grupinės užduoties testas pakeistas SCBI. Jis mano, kad šis testų pakeitimas, nors kai kurie kandidatai, įskaitant jį patį, jau laikė pranešime apie konkursą numatytus testus, neturi teisinio pagrindo, nes yra
a posteriori
ir retroaktyvus.
Šiuo klausimu, pirma, ieškovas nurodo, kad Komisijos argumentas dėl
force majeure
aplinkybių, susijusių su kilusia COVID‑19 pandemija, negali paneigti šio teiginio. Jo teigimu, jeigu Komisija nebūtų nepagrįstai atsisakiusi tęsti atrankos procedūros 2020 m. pavasarį ir vasarą, t. y. laikotarpiu, kai sveikatos sąlygos šiltuoju metų laiku buvo palankesnės, ji nebūtų susidūrusi su problema organizuoti testus vertinimo centruose laikotarpiu, kai 2020 m. lapkričio mėn. procedūra faktiškai buvo atnaujinta. Jis pridūrė, kad Komisijos sprendimas šaltuoju metų laikotarpiu testus organizuoti nuotoliniu būdu buvo pagrįstas nevienodu požiūriu siekiant sudaryti palankesnes sąlygas kandidatams, kurie taip pat yra Komisijos darbuotojai ir kurių darbo sutartys galėjo baigtis artimiausiu ir vidutiniu laikotarpiais.
Antra, jo teigimu, atrankos procedūros tvarkos keitimas pranešimo apie konkursą papildymu prieštarauja Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 1 ir 2 dalims, kuriose kandidatams suteikiama teisė į nekeičiamą testų tvarką, nes, viena vertus, numatyta, kad testų pobūdis ir jų rezultatai turi būti nurodyti pranešime apie konkursą, ir, kita vertus, kad šis pranešimas turi būti paskelbtas Oficialiajame leidinyje likus vienam mėnesiui iki kandidatų paraiškų priėmimo termino ir dviem mėnesiams iki testų datos. Be to, šis pakeitimas prieštarautų skaidrumo reikalavimui, kylančiam iš Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 2 dalies, siejamos su Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsniu, 28 straipsnio d punktu ir 29 straipsnio 1 dalimi, pagal kurią konkurso dalyviams užtikrinama nuosekli ir dar iki jo pradžios numatoma atrankos procedūra.
Trečia, jo teigimu, SCBI nėra grupinei užduočiai tinkamas alternatyvus testas, kad būtų užtikrinta objektyvi atranka. Ieškovo teigimu, dokumentai, kuriuos siekdama įrodyti testų lygiavertiškumą pateikė Komisija, negali paneigti šio teiginio.
Ketvirta, ieškovas mano, kad EPSO pažeidė savo rūpestingumo pareigą ir teisę į gerą administravimą, saugomą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnyje, taip pat teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principus. Pastaruoju klausimu jis remiasi įsitikinimu, jog iš naujo nedalyvaus egzamine, kurį lėmė 2020 m. liepos 1 d. raštas, kuriuo EPSO skyriaus vadovas jį informavo apie testų atnaujinimą vertinimo centre rugsėjo mėn., ir kad testuose dalyvavę kandidatai nebus pakartotinai pakviesti.
Penkta, ieškovas tvirtina, kad EPSO be teisinio pagrindo, vienašališkai, diskriminuodama ir piktnaudžiaudama įgaliojimais nurodė visiems kandidatams dalyvauti SCBI ir nusprendė, kad toks dalyvavimas reiškia sutikimą su pranešimo apie konkursą papildymu. Šiuo klausimu jis pabrėžia, kad jo sutikimas laikyti testus nauja tvarka negali būti preziumuojamas, atsižvelgiant, be kita ko, į jo skundus ir į tai, kad jo dalyvavimas prilygo prievolei dėl grėsmės būti pašalintam iš procedūros, kuri būtų kilusi, jeigu jis nedalyvautų.
Šešta, subsidiariai ieškovas nurodo, kad EPSO pažeidė pareigą motyvuoti, nes nenurodė sprendimo iš dalies pakeisti pranešimą apie konkursą teisinio pagrindo ir konkrečių motyvų.
Komisija ginčija ieškovo argumentus.
[
Praleista
]
1)

Dėl argumento, susijusio su tuo, kad nėra teisinio pagrindo pakeisti atrankos procedūros tvarką pranešimo apie konkursą papildymu
Reikia priminti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnio 1–3 dalyse nustatyta:
„1.   Institucijos, pasitarusios su Tarnybos nuostatų komitetu, paveda [EPSO] imtis reikalingų priemonių užtikrinant, kad atliekant Sąjungos pareigūnų atrankos procedūras ir įvertinimo procedūras <…> būtų taikomi vienodi standartai.
2.   Tarnybos užduotis yra:
a)
atskirų institucijų prašymu organizuoti atvirus konkursus;
b)
atskirų institucijų prašymu teikti techninę pagalbą jų organizuojamiems vidiniams konkursams; <…>
3.   Atskirų institucijų prašymu [EPSO gali] atlikti kitas užduotis, susijusias su pareigūnų atranka.“
Taigi pagal Tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnio 1–3 dalis EPSO padeda įvairioms institucijoms, nustatydama ir organizuodama pareigūnų atrankos procedūras pagal šių institucijų patvirtintą bendrąją tvarką (šiuo klausimu žr. 2009 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Aparicio ir kt. / Komisija,
F‑20/08, F‑34/08 ir F‑75/08
,
EU:F:2009:132
,
punktą).
Todėl EPSO galėjo nuspręsti priimti pranešimo apie konkursą papildymą, remdamasi įgaliojimais apibrėžti ir organizuoti konkurso testus, kurie jai suteikti pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnio 1–3 dalis. Šis teisinis pagrindas leido EPSO šiuo papildymu pakeisti atrankos procedūros tvarką.
2)

Dėl argumento, susijusio su proporcingumo principo nepaisymu
Reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją proporcingumo principas pripažįstamas vienu iš bendrųjų Sąjungos teisės principų. Pagal šį principą Sąjungos institucijos priimta priemonė teisėta su sąlyga, kad, kai galima rinktis iš kelių tinkamų priemonių, taikoma mažiausiai suvaržanti, o sukelti nepatogumai nėra neproporcingi siekiamiems tikslams (žr. 2004 m. spalio 21 d. Sprendimo Schumann / Komisija,
T‑49/03
,
EU:T:2004:314
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Sąjungos institucijos turi didelę diskreciją nustatyti konkurso organizavimo tvarką, ir Sąjungos teismas gali kontroliuoti šią tvarką tik tiek, kiek tai reikalinga vienodam požiūriui į kandidatus ir objektyviai jų atrankai užtikrinti (2021 m. sausio 13 d.Helbert / EUIPO,
T‑548/18
,
EU:T:2021:4
,
punktas). Be to, jurisprudencijoje pripažinta, kad atrankos komisija turi didelę diskreciją, kai susiduria su pažeidimais ar klaidomis, padarytais vykstant atviriems konkursams, kuriuose dalyvauja daug kandidatų, dėl ko laikantis proporcingumo bei gero administravimo principų iš naujo negali būti rengiami konkursų testai (šiuo klausimu žr. 2001 m. gegužės 2 d. Sprendimo Giulietti ir kt. / Komisija,
T‑167/99 ir T‑174/99
,
EU:T:2001:126
,
punktas). Konkurso atrankos komisijai reikia pripažinti tokią didelę diskreciją ir tada, kai ji susiduria su
force majeure
atvejais.
Sąjungos teismas negali kritikuoti išsamaus testo turinio, nebent jis peržengia pranešime apie konkursą nurodytus rėmus arba neatitinka testo ar konkurso tikslo (žr. 2002 m. vasario 7 d. Sprendimo Felix / Komisija,
T‑193/00
,
EU:T:2002:29
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Šiuo atveju, nors EPSO ir nėra atrankos komisija, jai gali būti taikomi šio sprendimo 53 ir 54 punktuose išdėstyti principai, nes ji turi didelę diskreciją organizuoti atrankos testus, visų pirma siekdama užtikrinti vienodus ES pareigūnų atrankos procedūrų standartus (šiuo klausimu žr. 2009 m. rugsėjo 29 d. Sprendimo Aparicio ir kt. / Komisija,
F‑20/08, F‑34/08 ir F‑75/08
,
EU:F:2009:132
,
ir
punktus). Ši diskrecija turi būti vertinama atsižvelgiant į COVID‑19 pandemiją, kuri sutrikdė aptariamo konkurso, kuriame dalyvavo daug dalyvių, testų organizavimą.
Šiuo atžvilgiu 2020 m. žiemą kilusi COVID‑19 pandemija – išorinė, neįprasta ir EPSO nenuspėjama epidemiologinė situacija – yra
force majeure
aplinkybė, paskatinusi valstybes nares priimti kelionių ir susitikimų apribojimus ir sveikatos apsaugos priemones savo piliečiams. Organizuodama konkursą EPSO privalėjo laikytis šių priemonių, tačiau negalėjo jų kontroliuoti. Todėl minėta pandemija EPSO buvo
force majeure
atvejis, sutrikdęs minėtų testų organizavimą, t. y. pagal suformuotą jurisprudenciją išorinė, neįprasta ir nenumatoma aplinkybė, kurios pasekmių ji negalėjo išvengti, nepaisant visų atsargumo priemonių, kurių ėmėsi (pagal analogiją žr. 2022 m. balandžio 28 d. Sprendimo C ir CD (Sprendimo dėl perdavimo vykdymo teisinės kliūtys),
C‑804/21 PPU
,
EU:C:2022:307
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Šiomis aplinkybėmis šio sprendimo 47 punkte minėto pranešimo apie konkursą papildymo 1 ir 2 punktuose primenama, kad, pirma, dėl kilusios COVID‑19 pandemijos EPSO buvo įpareigota nuo 2020 m. kovo 6 d. nutraukti ir sustabdyti visą savo veiklą, susijusią su vertinimo centru, kad būtų užtikrintas visų tinkamų atsargumo priemonių taikymas. Antra, primenama, kad, nepaisant pandemijos, atnaujinus atrankos procedūrą, dėl visuomenės sveikatos priežasčių artimiausiu metu vertinimo centruose nebuvo galima organizuoti testų; galiausiai, siekdama per protingą terminą užbaigti konkursą, EPSO nusprendė organizuoti iš pradžių vertinimo centre numatytus testus internetu (nuotoliniu būdu).
Taigi EPSO susidūrė su
force majeure
aplinkybėmis, dėl kurių neįmanoma patikimai suplanuoti testų dėl nenuspėjamos pandemijos raidos nuo 2020 m. kovo 6 d. ir mažos tikimybės, kad atrankos procedūra bus atnaujinta 2020 m. rudenį sąlygomis, panašiomis į tas, kurios buvo prieš prasidedant COVID‑19 pandemijai. Todėl EPSO, naudodamasi savo plačia diskrecijos teise ir įgaliojimais, kylančiais iš Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnio 1–3 dalių, galėjo nuspręsti, kad konkurso testų tvarką būtina koreguoti siekiant užtikrinti šios procedūros tęstinumą saugant kandidatų sveikatą ir sumažinti galimą neigiamą procedūros sustabdymo ar atnaujinimo poveikį tiek kandidatams, tiek atitinkamai institucijai. Antra, ji galėjo nuspręsti, kad turi būti koreguojama tik tiek, kiek tai yra griežtai būtina atsižvelgiant į šį tikslą.
Dėl pastarojo aspekto visų pirma iš bylos medžiagos matyti, kad 2020 m. kovo 13 d. iš 385 kandidatų, kviečiamų į vertinimo centre surengtus testus dėl dviejų tuo metu vykusių, bet sustabdytų atrankos procedūrų, didžioji dauguma, t. y. 289 kandidatų, jau buvo laikę testus vertinimo centrų patalpose.
Reikia pažymėti, kad tokiomis aplinkybėmis EPSO stengėsi atsižvelgti į testus jau atlikusių kandidatų, kurie sudaro daugumą pagal registruotų kandidatų skaičių, interesą nelaikyti jų dar kartą, nes dėl šio intereso reikėjo, kad iš principo testai ir jų rezultatai, gauti prieš sustabdant atrankos procedūrą, būtų palikti galioti. Taigi ji teisingai nusprendė, kad sprendimas visiems kandidatams vėl dalyvauti nuotoliniu būdu visuose testuose būtų buvęs neproporcingas ir prieštaravęs proporcingumo ir gero administravimo principams, atsižvelgiant į tokį šių kandidatų interesą.
Be to, iš EPSO pateiktų ankstesnių bendrųjų tyrimų matyti, kad nuotolinio testavimo metodai jau buvo naudoti ir išbandyti per ankstesnes atrankos procedūras, o administracija ir kandidatai juos laikė techniškai patikimais ir nesudarančiais didelių skirtumų tarp vertinimo tikslumo ir kandidatų rezultatų, be to, kandidatai jiems pritarė. Šiomis aplinkybėmis atsižvelgdama į šiuos ankstesnius tyrimus EPSO galėjo pagrįstai numatyti, kad, viena vertus, siekiant apsaugoti kandidatų sveikatą, pirmenybė bus teikiama nuotolinio testavimo galimybei, ir, kita vertus, kad nuotolinis testavimas kandidatams, kurie procedūros sustabdymo dieną dar nebuvo atlikę testų, bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbio, su konkrečia sritimi susijusio pokalbio ir atvejo tyrimo testų, nepareikalaus iš jų pernelyg didelių pastangų prisitaikyti, o tai prieštarautų proporcingumo principui.
Galiausiai, kalbant apie grupinės užduoties testą, reikėtų pažymėti, kad EPSO, remdamasi konsultacijomis su specialistais ir mokslo publikacijomis, atsižvelgė į techninį sudėtingumą ir netinkamumą organizuoti šį testą nuotoliniu būdu, nes tas testas susijęs su specifine dinamika, susijusia su kandidatų buvimu vietoje, ir juo siekiama įvertinti tam tikrus įgūdžius. Taigi, turėdama didelę diskreciją EPSO galėjo nuspręsti, kad dėl šių sunkumų reikėjo iš naujo apibrėžti grupinės užduoties testą.
Šiuo atžvilgiu reikėtų priminti, kad pranešimo apie konkursą skyriaus „Kaip būsiu atrinktas?“ 5 punkte „Vertinimo centras“ buvo numatytas aštuonių įgūdžių, kuriems patikrinti organizuojamas konkursas, vertinimo testų suskirstymas, todėl buvo imperatyviai reikalaujama atlikti testą, panašų į grupinę užduotį, kad būtų užtikrintas rezultatų, gautų pagal papildomą dvigubą šešių įgūdžių („analizės ir problemų sprendimo“, „mokymosi ir tobulėjimo“, „prioritetų nustatymo ir darbo organizavimo“, „atsparumo“, „darbo su kitais žmonėmis“ ir „vadovavimo“) vertinimą, patikimumas (žr. šio sprendimo 5 punktą).
Taigi EPSO negalėjo paprasčiausiai panaikinti grupinės užduoties testo, nes priešingu atveju atrankos komisija būtų neišsamiai įvertinusi vertintinus kandidatų įgūdžius. Tokiu atveju EPSO, vis dar turėdama didelę diskreciją, galėjo nuspręsti, kad, siekiant užtikrinti visų kandidatų rezultatų teisingumą, vis dar būtina organizuoti testą, skirtą šiems šešiems įgūdžiams įvertinti.
Tokiomis aplinkybėmis EPSO parengė SCBI kaip testą, per kurį vertinami įgūdžiai, panašūs į tuos, kurie vertinami per grupinę užduotį, tačiau jo privalumas yra tas, kad jį lengviau organizuoti ir jis techniškai patikimesnis nei grupinės pratybos, kai šie testai organizuojami nuotoliniu būdu.
Reikia daryti išvadą, kad tai, jog EPSO priėmė pranešimo apie konkursą papildymą dėl SCBI, yra EPSO pasirinkimo taikyti visiems kandidatams mažiausiai apsunkinantį testavimo metodą, atsižvelgiant į išskirtines COVID‑19 pandemijos aplinkybes, rezultatas.
Taigi nagrinėjamas pakeitimas neprieštarauja proporcingumo principui.
3)

Dėl argumento, susijusio su vienodo požiūrio principo nepaisymu
Pagal suformuotą jurisprudenciją vienodo požiūrio principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, o skirtingos situacijos – vienodai, jei toks vertinimas negali būti objektyviai pagrįstas (2007 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Lindorfer / Taryba,
C‑227/04 P
,
EU:C:2007:490
,
punktas ir 2012 m. kovo 20 d. Sprendimo Kurrer ir kt. / Komisija,
T‑441/10 P–T‑443/10 P
,
EU:T:2012:133
,
punktas). Be to, srityje, kurioje institucija naudojasi diskrecija, vienodo požiūrio principas pažeidžiamas, kai atitinkama institucija atlieka savavališką ar akivaizdžiai neadekvatų diferencijavimą, palyginti su atitinkamu teisės aktu siekiamu tikslu (žr. 2012 m. kovo 20 d. Sprendimo Kurrer ir kt. / Komisija,
T‑441/10 P–T‑443/10 P
,
EU:T:2012:133
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Vienodo požiūrio principo pažeidimas reiškia, kad dėl ginčijamo vertinimo tam tikri asmenys atsiduria blogesnėje padėtyje nei kiti (šiuo klausimu žr. 2008 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Arcelor Atlantique et Lorraine ir kt.,
C‑127/07
,
EU:C:2008:728
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Vykstant konkursui atrankos komisija turi griežtai laikytis vienodo požiūrio į kandidatus principo. Nors atrankos komisija turi didelę diskreciją nustatyti testų tvarką ir išsamų jų turinį, Sąjungos teismas turi vykdyti savo kontrolę tiek, kiek būtina vienodam požiūriui į kandidatus ir atrankos komisijos objektyvumui renkantis kandidatus užtikrinti (2008 m. kovo 12 d. Sprendimo Giannini / Komisija,
T‑100/04
,
EU:T:2008:68
,
punktas). Šiomis aplinkybėmis paskyrimų tarnyba, kaip konkurso organizatorė, ir atrankos komisija turi imtis veiksmų, kad visi to paties konkurso kandidatai tą patį testą atliktų tomis pačiomis sąlygomis. Todėl konkurso atrankos komisija turi įsitikinti, kad testai iš esmės būtų vienodai sunkūs visiems kandidatams (šiuo klausimu žr. 1988 m. kovo 24 d. Sprendimo Goossens ir kt. / Komisija,
228/86
,
EU:C:1988:172
,
punktą ir 2014 m. vasario 12 d. Sprendimo De Mendoza Asensi / Komisija,
F‑127/11
,
EU:F:2014:14
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Be to, siekiant kandidatų lygiateisiškumo, vertinimo nuoseklumo ir objektyvumo, atrankos komisija privalo užtikrinti, kad vertinimo kriterijai būtų nuosekliai taikomi visiems kandidatams (2021 m. sausio 13 d. Sprendimo Helbert / EUIPO,
T‑548/18
,
EU:T:2021:4
,
punktas). Šis reikalavimas ypač taikomas testams žodžiu, nes šie testai pagal savo pobūdį yra mažiau suvienodinti nei testai raštu (2021 m. sausio 13 d. Sprendimo Helbert / EUIPO,
T‑548/18
,
EU:T:2021:4
,
punktą).
Vis dėlto iš Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio 6 dalies pirmo sakinio matyti, kad nediskriminavimo principo apribojimai galimi su sąlyga, kad yra „pagrįst[i] objektyviomis ir pagrįstomis priežastimis“ ir atitinka teisėtus bendrojo intereso tikslus, susijusius su personalo politika (2022 m. liepos 6 d. Sprendimo MZ / Komisija,
T‑631/20
,
EU:T:2022:426
,
punktas).
Sąjungos institucijoms suteikta plati diskrecija organizuoti savo tarnybų veiklą, konkrečiai kalbant, nustatyti laisvoms pareigoms eiti keliamus tinkamumo kriterijus, o pagal šiuos kriterijus ir vadovaujantis tarnybos interesais – konkurso organizavimo sąlygas ir tvarką, yra apribota Pareigūnų tarnybos nuostatų 1d straipsnio nuostatomis, todėl skirtingas požiūris galimas tik tuo atveju, jeigu toks apribojimas yra objektyviai pateisinamas ir proporcingas realiems tarnybos poreikiams (žr. 2022 m. liepos 6 d. Sprendimo MZ / Komisija,
T‑631/20
,
EU:T:2022:426
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju reikia pažymėti, kad EPSO organizavo SCBI žodžiu testą visiems kandidatams, t. y. nepriklausomai nuo jų padėties atrankos procedūros atnaujinimo dieną, kad pakeistų grupinės užduoties testą ir įvertintų tuos pačius įgūdžius, kuriuos, kaip nustatyta, buvo siekiama konkrečiai įvertinti per grupinės užduoties testą.
Atsižvelgiant į ypatingą naujojo SCBI žodžiu testo organizavimą, viena vertus, darytina išvada, kad EPSO užtikrino, jog konkurso atrankos komisija sudarė sąlygas per šį testą nuosekliai ir vienodai įvertinti visų kandidatų šešis pranešime apie konkursą nurodytus įgūdžius pagal 71 ir 72 punktuose nurodytą jurisprudenciją. Todėl darytina išvada, kad EPSO vienodai vertino visus kandidatus.
Kita vertus, tiesa, kad, kalbant apie bendrą konkurso organizavimą, EPSO vienodai vertino skirtingose situacijose esančius kandidatus, t. y. kandidatus, kurie jau laikė iš pradžių pranešime apie konkursą numatytus testus, ir kandidatus, kurie jų dar nelaikė.
Todėl būtina išnagrinėti, ar šis vienodo požiūrio principo pažeidimas buvo objektyviai ir pagrįstai pateisinamas teisėtu visuotinės svarbos tikslu personalo politikos kontekste.
Iš pranešimo apie konkursą papildymo 4 punkto matyti, kad toks skirtingas požiūris atsirado dėl to, kad EPSO privalėjo užtikrinti, kad visiems kandidatams būtų sudarytos vienodos sąlygos dalyvauti SCBI teste. Taigi toks vienodas požiūris atitiko Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnio 1 dalyje nurodytą EPSO dalyvavimo atrankos procedūroje tikslą imtis būtinų priemonių užtikrinti vienodų standartų taikymą per Sąjungos pareigūnų atrankos procedūras. Vadinasi, jis yra objektyviai pateisinamas, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 69 ir 73 punktuose nurodytą jurisprudenciją.
Šiomis aplinkybėmis darytina išvada, kad EPSO nepažeidė vienodo požiūrio principo, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 70 punkte nurodytą jurisprudenciją, kai pakvietė ieškovą laikyti SCBI testą.
4)

Dėl argumento, susijusio su teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų nepaisymu
Reikia priminti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 1 ir 2 dalys suformuluotos taip:
„1.   Konkurso skelbimą parengia paskyrimų tarnyba, pasitarusi su Jungtiniu komitetu. Jame turi būti nurodyti šie dalykai:
a)
konkurso pobūdis (institucijos vidaus konkursas, institucijų vidaus konkursas, atviras konkursas, tam tikrais atvejais – dviem ar daugiau institucijų bendri konkursai);
b)
konkurso tipas (kai taikomos arba užduotys, arba testai, arba ir užduotys, ir testai);
c)
pareigos ir užduotys, kurias toje tarnyboje reikia atlikti, ir siūloma pareigų grupė bei lygis;
<…>
e)
jeigu konkurse taikomi testai, nurodoma, kokio jie bus pobūdžio ir kaip bus vertinami;
<…>
Atvirų, dviem ar daugiau institucijų bendrų konkursų skelbimus pasikonsultavusi su bendru Jungtiniu komitetu parengia Tarnybos nuostatų 2 straipsnio 2 dalyje nurodyta paskyrimų tarnyba.
2.   Ne mažiau kaip prieš mėnesį iki galutinės paraiškų pateikimo dalyvauti konkurse datos arba – atitinkamais atvejais – ne mažiau kaip prieš du mėnesius iki testavimo pradžios informacija apie atvirus konkursus skelbiama
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.“
Taigi pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 1 dalies e punktą pranešime apie konkursą turi būti nurodytas konkursų, kuriuose rengiami testai, pobūdis ir jų vertinimas (2013 m. kovo 21 d. Sprendimo Taghani / Komisija,
F‑93/11
,
EU:F:2013:40
,
punktas; šiuo klausimu taip pat žr. 1983 m. liepos 14 d. Sprendimo Detti / Teisingumo Teismas,
144/82
,
EU:C:1983:211
,
punktą).
Be to, nors komisija naudojasi didele diskrecija nustatydama konkurso sąlygas, ji privalo laikytis paskelbto pranešimo apie konkursą sąlygų. Pranešimo apie konkursą sąlygos yra konkurso atrankos komisijos teisėtumo ir vertinimo pagrindas (šiuo klausimu žr. 2004 m. spalio 21 d. Sprendimo Schumann / Komisija,
T‑49/03
,
EU:T:2004:314
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju neginčijama, kad pranešimo apie konkursą papildymu, kuris buvo priimtas pasibaigus kai kurių kandidatų atrankos testams, buvo pakeista įgūdžių, kuriuos siekiama patikrinti grupinės užduoties testu, vertinimo tvarka, pakeičiant šį testą, anksčiau apibrėžtą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 1 straipsnio 1 dalies e punktą, į individualią nuotolinę užduotį, t. y. SCBI.
Šiuo klausimu pagal suformuotą jurisprudenciją teisėtų lūkesčių apsaugos principas kyla iš teisinio saugumo principo, pagal kurį reikalaujama, kad teisės normos būtų aiškios ir tikslios ir juo siekiama užtikrinti Sąjungos teisės reglamentuojamų situacijų ir teisinių santykių numatomumą (1996 m. vasario 15 d. Sprendimo Duff ir kt.,
C‑63/93
,
EU:C:1996:51
,
punktas ir 2014 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Éditions Odile Jacob / Komisija,
T‑471/11
,
EU:T:2014:739
,
punktas). Šie principai draudžia nustatyti, kad Sąjungos teisės aktas pradeda galioti anksčiau, nei buvo paskelbtas, išskyrus išimtinius atvejus, kai to reikalaujama dėl siekiamo tikslo ir yra tinkamai atsižvelgiama į suinteresuotųjų asmenų teisėtus lūkesčius (žr. 2010 m. lapkričio 10 d. Sprendimo VRDT / Simões Dos Santos,
T‑260/09 P
,
EU:T:2010:461
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Reikia patikrinti, ar, kaip mano ieškovas, nenumatytas testo pakeitimas po to, kai jis iš dalies buvo atliktas, pažeidžia teisėtų lūkesčių apsaugos ir teisinio saugumo principus, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 85 punkte nurodytą jurisprudenciją.
Nagrinėjamu atveju, viena vertus, kalbant apie sąlygą, susijusią su siekiamu tikslu, reikia priminti, jog dėl išskirtinių aplinkybių, susijusių su COVID‑19 pandemija, buvo pagrįstai priimtas pranešimo apie konkursą papildymas, kad kandidatų ir institucijos labui būtų galima tęsti atrankos procedūrą tokiomis sąlygomis, kurios buvo įmanomos, proporcingos ir priimtinos sveikatos požiūriu (žr. šio sprendimo 58–67 punktus). Taip galiausiai buvo siekiama įdarbinimo per konkursą veiksmingumo. Kadangi aptariamos atrankos procedūros pakeitimo išimties tvarka reikėjo dėl tikslo užtikrinti, kad, nepaisant sunkumų, susijusių su sveikatos situacija, būtų galima įdarbinti pagal šią procedūrą, reikia laikyti, kad pirmoji šio sprendimo 85 punkte nurodytoje jurisprudencijoje nustatyta išimties sąlyga yra įvykdyta.
Kalbant apie antrąją išimties sąlygą, susijusią su ieškovo teisėtų lūkesčių apsauga, tiesa, kad pagal suformuotą jurisprudenciją teisė remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu taikoma kiekvienam asmeniui, kuriam Sąjungos institucija sukėlė pagrįstų lūkesčių. Tam, kad būtų galima pasinaudoti teise remtis teisėtais lūkesčiais, reikia, kad būtų tenkinamos trys kumuliacinės sąlygos. Pirma, suinteresuotasis asmuo iš Sąjungos valdžios institucijų turi būti gavęs tikslias, besąlygines ir tarpusavyje derančias garantijas, kylančias iš patvirtintų ir patikimų šaltinių. Antra, šie patikinimai turi būti tokie, kad asmeniui, kuriam jie skirti, atsirastų teisėtų lūkesčių. Trečia, šios garantijos turi atitikti taikytinas teisės normas (žr. 2014 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Éditions Odile Jacob / Komisija,
T‑471/11
,
EU:T:2014:739
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Vis dėlto reikia konstatuoti, kad nagrinėjamu atveju, kaip matyti iš šio sprendimo 57 punkto, vykstant procedūrai EPSO susidūrė su
force majeure
aplinkybe dėl COVID‑19 pandemijos, todėl šiomis aplinkybėmis buvo neįmanoma laikytis iš pradžių pranešime apie konkursą nustatytos atrankos tvarkos. Taigi išskirtinėmis šios bylos aplinkybėmis ieškovas negali remtis tariamu teisėtų lūkesčių apsaugos principo nepaisymu, taikant jam šias priemones.
Be to, reikia pridurti, kad nors EPSO pakeitė grupinės užduoties testą, vis dėlto šį pakeitimą siejo taip, kad jis leistų laikytis pranešimo apie konkursą skyriaus „Kaip būsiu atrinktas?“ 5 punkte apibrėžto šio egzamino tikslo, t. y. įvertinti šešis šiame punkte apibrėžtus įgūdžius. Be to, reikia pažymėti, kad su šiuo testu susijusių taisyklių pakeitimas neturėjo įtakos ieškovo galimybei būti veiksmingai įvertintam dėl šių šešių gebėjimų, nes jis buvo pakviestas dalyvauti naujame SCBI teste lygiai taip pat, kaip ir visi kiti kandidatai.
Šiomis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į tai, kad EPSO, remdamasi Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 7 straipsnio 1 ir 2 dalimis, turi kompetenciją organizuoti viešuosius konkursus ir imtis reikiamų priemonių, kad būtų užtikrintas vienodų standartų taikymas atrankos procedūrose, ir šiuo atžvilgiu turi didelę diskreciją, ji neprivalėjo iš anksto gauti kandidatų, įskaitant ieškovą, sutikimo dėl testų tvarkos pakeitimo. Todėl ieškovo teiginys, kad jo sutikimas dalyvauti testuose negali būti preziumuojamas (žr. šio sprendimo 42 punktą), yra nepagrįstas.
Be to, remdamasi 2020 m. liepos 1 d. raštu (žr. šio sprendimo 14 ir 41 punktus) EPSO nurodė, kad „atsižvelgdama į pastarojo [laiko] įvykius ir valstybių narių patvirtintą politiką, susijusią su COVID‑19 situacija, [ji] nusprendė planuoti [procedūros] atnaujinimą vertinimo centruose maždaug rugsėjo antroje pusėje“. Taigi, nors rašte teigiama, kad „kandidatai, kurie jau dalyvavo [testuose] vertinimo centre, nebus kviečiami pakartotinai“, ši informacija aiškiai priklauso nuo pirma aprašytos epidemiologinės situacijos pagerėjimo ir yra susijusi su procedūros atnaujinimu vertinimo centruose, t. y. pagal pranešime apie konkursą nustatytą tvarką. Ši sąlyga nesuteikia ieškovui jokio teisėto lūkesčio, kad procedūra bus tęsiama vertinimo centrų patalpose, jei epidemiologinė padėtis pablogėtų ir dėl
force majeure
aplinkybių reikėtų ją pritaikyti, kad būtų galima tęsti.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, pirmąjį ieškinio pagrindą reikia atmesti.
[
Praleista
]
b)

Dėl ieškinio trečiojo pagrindo, susijusio su skirtingu požiūriu, palyginti su kandidatais, dalyvavusiais visuose testuose nuotoliniu būdu
Ieškovas nurodo, kad bendrųjų įgūdžių vertinimo pokalbio ir su konkrečia sritimi susijusio pokalbio testus jis laikė vertinimo centre 2020 m. kovo 3 d., o kandidatai, kurie nelaikė šių testų tą dieną, vėliau juos laikė nuotoliniu būdu per vaizdo konferenciją, atnaujinus procedūrą nuo 2020 m. rudens. Dėl šio skirtumo tarp testų laikymo tvarkos EPSO, viena vertus, jį vertino skirtingai, palyginti su kitais kandidatais, ir, kita vertus, padarė procedūrinių klaidų.
Pirma, ieškovas tvirtina, kad tuo atveju, jei per nuotoliniu būdu organizuotus testus kandidatams, kaip ir kandidatams, kurie jau laikė testus vertinimo centre, buvo pateiktos tos pačios užduotys ir klausimai, nuotoliniu būdu laikę testus kandidatai turėjo pranašumą prieš antruosius, nes jiems buvo suteikta daugiau laiko atsakyti į klausimus, kadangi šis laikas reikalingas elektroniniam persiuntimui, numatytam pagal naująją nuotolinių testų laikymo tvarką. Jo teigimu, dėl papildomo laiko šiems kandidatams buvo sudarytos geresnės pokalbio sąlygos, o tai turėjo teigiamos įtakos jų rezultatams. Jis pažymi, kad EPSO nesiekė ištaisyti ar kompensuoti šios nepalankios padėties, nors tokios priemonės teisiškai leidžiamos vykdant atranką, kurioje vertinama kvalifikacija.
Antra, ieškovas tvirtina, kad tai, jog EPSO nustatė objektyviai skirtingas kandidatų vertinimo sąlygas, reiškia, kad ji padarė procedūrinę klaidą, kai priėmė pranešimo apie konkursą papildymą, neatsižvelgusi į ieškovo ar kitų vertinimo centruose testus laikiusių kandidatų interesus. Jo nuomone, tai, kad sprendime dėl peržiūros nėra jokio pagrindimo šiuo klausimu, nors būtent toks buvo prašymo dėl peržiūros tikslas, reiškia, kad EPSO pažeidė SESV 296 straipsnyje numatytą pareigą motyvuoti.
Komisija ginčija ieškovo argumentus.
[
Praleista
]
Antra, dėl tariamai skirtingo požiūrio, susijusio su testų organizavimu elektroninėmis priemonėmis, reikia priminti, kad atlikdamas atrankos komisijos sprendimo neįtraukti kandidato į rezervo sąrašą teisėtumo kontrolę Bendrasis Teismas tikrina, ar buvo laikytasi taikytinų teisės normų, t. y. taisyklių, pirmiausia procedūros, nurodytų Pareigūnų tarnybos nuostatuose ir pranešime apie konkursą, ir taisyklių, taikomų atrankos komisijos darbui, pirmiausia – ar atrankos komisija laikėsi pareigos būti nešališka ir vienodo požiūrio į kandidatus principo ir ar nepiktnaudžiavo įgaliojimais (2022 m. liepos 6 d. Sprendimas JP / Komisija,
T‑179/20
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2022:423
,
punktas).
Pagal šio sprendimo 69–74 punktuose primintą jurisprudenciją vienodo požiūrio principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, nebent toks vertinimas objektyviai pateisinamas ir atitinka teisėtus bendrojo intereso tikslus personalo politikos kontekste. Be to, atrankos komisija, turinti užtikrinti nuoseklų vertinimo kriterijų taikymą visiems kandidatams, privalo imtis veiksmų, kad visi to paties konkurso kandidatai laikytų tą patį testą tomis pačiomis sąlygomis, ir taip užtikrinti, kad testai visiems kandidatams būtų maždaug vienodo sudėtingumo. Šis reikalavimas ypač svarbus per testus žodžiu.
Be to, iš jurisprudencijos matyti, kad kiekvienam konkursui paprastai būdinga skirtingo požiūrio rizika. Vienodo požiūrio principo pažeidimas gali būti konstatuojamas tik tada, jei rinkdamasi testus atrankos komisija neapribojo apskritai kiekvienam testui būdingos skirtingų galimybių rizikos (šiuo klausimu žr. 2008 m. kovo 12 d. Sprendimo Giannini / Komisija,
T‑100/04
,
EU:T:2008:68
,
punktą). Todėl sprendimas neįtraukti kandidato į rezervo sąrašą turi būti panaikintas, jei paaiškėja, kad konkursas buvo organizuotas taip, kad kiltų didesnė skirtingo požiūrio rizika nei būdinga kiekvienam konkursui, ir atitinkamas kandidatas neturi pateikti įrodymų, kad tam tikriems kandidatams iš tikrųjų buvo sudarytos palankesnės sąlygos (2014 m. vasario 12 d. Sprendimo De Mendoza Asensi / Komisija,
F‑127/11
,
EU:F:2014:14
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju reikia priminti, kad testavimo tvarkos pakeitimas įvyko dėl to, kad EPSO, susidūrusi su COVID‑19 pandemija, kuri yra
force majeure
aplinkybė, turėjo užtikrinti, kad atrankos procedūra būtų tęsiama visiems kandidatams vienodomis sąlygomis, kartu proporcingai pritaikydama testavimo tvarką, kad būtų sumažintas bet koks neigiamas procedūros sustabdymo ar atnaujinimo poveikis tiek kandidatams, tiek įdarbinančiai institucijai (žr. šio sprendimo 59 punktą). Todėl, jei dėl skirtingų taikomų procedūrų panašiose situacijose esantys kandidatai konkurso metu laikydami testus buvo vertinami skirtingai, toks vertinimas vis dėlto buvo objektyviai pateisinamas ir atitiko teisėtą bendrojo intereso tikslą personalo politikos kontekste.
Be to, ankstesni tyrimai, kuriais keisdama testavimo tvarką rėmėsi EPSO, rodo, kad nuotolinio testavimo tvarka COVID‑19 pandemijos kontekste buvo išbandyta per ankstesnius testus ir
ex post
galėjo būti laikoma techniškai patikima, nesukėlusia didelių skirtumų tarp vertinimų tikslumo ir kandidatų rezultatų, taip pat palankiai vertinama kandidatų (žr. šio sprendimo 62 punktą). Be to, iš pranešimo apie konkursą papildymo 2 ir 4 punktų matyti, kad kandidatai iš esmės laikė tuos pačius testus, tik vietoj grupinio užsiėmimo buvo pasirinktas SCBI, kurį laikė visi kandidatai, todėl pasikeitė tik testų laikymo forma ir aplinka, o jų turinys, metodika ir sudėtingumas išliko tokie patys.
Be to, reikia priminti, kad nors kiekvieno kandidato testo metu vertinimo kriterijai buvo vienodi visiems kandidatams, nepriklausomai nuo testavimo būdo, vis dėlto egzaminuotojai turėjo plačią diskreciją dėl pokalbių eigos, skelbime apie konkursą nurodytų temų ir sričių bei užduodamų klausimų. Vertinimai, kuriuos konkurso atrankos komisija atlieka vertindama kandidatų žinias ir gebėjimus, yra subjektyvaus kiekvieno kandidato pasirodymo per testą vertinimo išraiška ir priskiriami didelei atrankos komisijos diskrecijai. Jiems netaikoma Sąjungos teismo kontrolė, išskyrus aiškaus atrankos komisijos darbą reglamentuojančių taisyklių pažeidimo atvejį. Iš tiesų Bendrasis Teismas neturi konkurso atrankos komisijos vertinimo pakeisti savuoju (2008 m. kovo 12 d. Sprendimo Giannini / Komisija,
T‑100/04
,
EU:T:2008:68
,
punktas).
Taigi reikia konstatuoti, kad skirtingas požiūris į kandidatus, atsiradęs dėl to, kad ne visi iš pradžių vertinimo centre numatyti testai buvo laikomi juose, šiuo atveju negalėjo suteikti vieniems iš jų pranašumo prieš kitus ir nesukėlė didesnės skirtingo požiūrio rizikos nei kituose konkursuose. Kadangi šis skirtingas požiūris buvo sąlygotas
force majeure
aplinkybės, reikia daryti išvadą, kad dėl visų šių priežasčių šis objektyviai ir tinkamai pateisinamas skirtingas požiūris nelėmė vienodo požiūrio principo pažeidimo.
Remiantis tuo darytina išvada, kad reikia atmesti trečiąjį ieškinio pagrindą.
[
Praleista
]

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (septintoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
SY padengia savo ir pusę Europos Komisijos patirtų išlaidų.

3.
Komisija padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų.

da Silva Passos
Valančius
Truchot
Paskelbta 2022 m. gruodžio 14 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti.