CELEX: 62015CJ0030
Kasační opravný prostředek
Ochranná známka Evropské unie
Trojrozměrná ochranná známka ve tvaru kostky se stranami majícími mřížkovou strukturu
Návrh na prohlášení neplatnosti
Zamítnutí návrhu na prohlášení neplatnosti

Společnost Simba Toys GmbH & Co. KG se svým kasačním opravným prostředkem domáhá zrušení rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 25. listopadu 2014, Simba Toys v. OHIM – Seven Towns (Tvar kostky se stranami majícími mřížkovou strukturu) (
T‑450/09
,
EU:T:2014:983
, dále jen „napadený rozsudek“), kterým Tribunál zamítl její žalobu na neplatnost rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) (dále jen „odvolací senát“) ze dne 1. září 2009 (věc R 1526/2008‑2) týkajícího se řízení o prohlášení neplatnosti mezi navrhovatelkou a společností Seven Towns Ltd (dále jen „sporné rozhodnutí“).
Právní rámec
Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (
Úř. věst. 1994, L 11, s. 1
; Zvl. vyd. 17/01, s. 146) bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (
Úř. věst. 2009, L 78, s. 1
), které vstoupilo v platnost dne 13. dubna 2009.
Vzhledem k době rozhodné z hlediska skutkového stavu se však na projednávaný spor vztahuje i nadále nařízení č. 40/94, přinejmenším pokud jde o ustanovení mající nikoli striktně procesní povahu.
Článek 7 nařízení č. 40/94, nadepsaný „Absolutní důvody pro zamítnutí zápisu“, stanoví:
„1.   Do rejstříku se nezapíšou:
[…]
b)
ochranné známky, které postrádají rozlišovací způsobilost;
c)
ochranné známky, které jsou tvořeny výlučně označeními nebo údaji, jež mohou sloužit v oblasti obchodu k označení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu nebo doby výroby výrobku nebo poskytnutí služby nebo jiných jejich vlastností;
[…]
e)
označení, která jsou tvořena výlučně:
i)
tvarem, který vyplývá z povahy samotného výrobku;
[nebo]
ii)
tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku;
[nebo]
iii)
tvarem, který dává výrobku podstatnou hodnotu;
[…]“
Článek 74 odst. 1 nařízení č. 40/94 stanoví:
„V průběhu řízení zkoumá úřad skutečnosti z moci úřední; v řízení týkajícím se relativních důvodů zamítnutí se však úřad při zkoumání omezí na skutečnosti, důvody a návrhy přednesené účastníky.“
Skutečnosti předcházející sporu
Skutečnosti předcházející sporu, jak jsou uvedeny v bodech 1 až 12 napadeného rozsudku, lze shrnout následovně.
Dne 1. dubna 1996 podala společnost Seven Towns u EUIPO přihlášku ochranné známky Společenství, týkající se níže vyobrazeného trojrozměrného označení:
Výrobky, pro které byl zápis požadován, náležejí do třídy 28 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Trojrozměrná puzzle“.
Dne 6. dubna 1999 byla dotčená ochranná známka zapsána jakožto ochranná známka Společenství pod číslem 162784. Zápis byl obnoven dne 10. listopadu 2006.
Dne 15. listopadu 2006 společnost Simba Toys podala návrh na prohlášení neplatnosti této ochranné známky podle čl. 51 odst. 1 písm. a) nařízení č. 40/94, vykládaného ve spojení s čl. 7 odst. 1 písm. a) až c) a e) uvedeného nařízení.
Rozhodnutím ze dne 14. října 2008 zrušovací oddělení EUIPO tento návrh zamítlo v plném rozsahu.
Dne 23. října 2008 podala navrhovatelka proti tomuto rozhodnutí odvolání u EUIPO na základě článků 57 až 62 nařízení č. 40/94 (nyní články 58 až 64 nařízení č. 207/2009). Na podporu svého odvolání se dovolávala porušení čl. 7 odst. 1 písm. a) až c) a e) nařízení č. 40/94.
Sporným rozhodnutím odvolací senát rozhodnutí zrušovacího oddělení ze dne 14. října 2008 potvrdil a odvolání zamítl.
Řízení před Tribunálem a napadený rozsudek
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 6. listopadu 2009 společnost Simba Toys podala žalobu na neplatnost sporného rozhodnutí.
Na podporu své žaloby uplatnila osm důvodů vycházejících z porušení čl. 75 první věty a čl. 76 odst. 1 první věty nařízení č. 207/2009, jakož i čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 7 odst. 1 písm. c), čl. 7 odst. 1 písm. e) bodů i) až iii) a čl. 7 odst. 3 nařízení č. 40/94.
Tribunál tuto žalobu napadeným rozsudkem zamítl jako neopodstatněnou.
Návrhová žádání účastníků řízení
Společnost Simba Toys navrhuje, aby Soudní dvůr:
—
zrušil napadený rozsudek;
—
zrušil sporné rozhodnutí a
—
uložil společnosti Seven Towns a EUIPO náhradu nákladů řízení.
Společnost Seven Towns a EUIPO navrhují, aby Soudní dvůr:
—
zamítl kasační opravný prostředek a
—
uložil společnosti Simba Toys náhradu nákladů řízení.
K návrhu na znovuotevření ústní části řízení
Dopisem ze dne 7. července 2016 společnost Seven Towns navrhla, aby bylo nařízeno znovuotevření ústní části řízení.
Tato společnost v podstatě uvádí, že generální advokát ve svém stanovisku uvedl skutkové okolnosti a vznesl argumenty, které nebyly mezi účastníky řízení projednány u Tribunálu ani u Soudního dvora, pokud jde zejména o definici funkce dotčených výrobků, identifikaci základních vlastností označení, jakož i posouzení funkčnosti tvaru kostky.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že Soudní dvůr může kdykoli po vyslechnutí generálního advokáta nařídit znovuotevření ústní části řízení v souladu s článkem 83 svého jednacího řádu, zejména pokud má za to, že věc není dostatečně objasněna nebo že musí být rozhodnuta na základě argumentu, který nebyl mezi zúčastněnými projednán (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 7. dubna 2016, Marchon Germany,
C‑315/14
,
EU:C:2016:211
, bod
).
Tak tomu v projednávané věci není. Soudní dvůr má totiž po vyslechnutí generálního advokáta za to, že disponuje všemi poznatky nezbytnými pro vydání rozhodnutí a že věc nemusí být zkoumána ve světle nové skutečnosti, která by mohla mít rozhodující vliv na jeho rozhodnutí, nebo argumentu, který nebyl před ním projednán.
Za těchto podmínek není namístě vyhovět návrhu společnosti Seven Towns na znovuotevření ústní části řízení.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
Argumentace účastníků řízení
Na podporu svého kasačního opravného prostředku společnost Simba Toys uvádí šest důvodů. Prvním důvodem kasačního opravného prostředku společnost Simba Toys uvádí, že Tribunál v bodech 50 až 77 napadeného rozsudku porušil čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení č. 40/94, podle něhož se do rejstříku nezapíšou označení, která jsou tvořena výlučně tvarem výrobku, který je nezbytný pro dosažení technického výsledku.
V tomto ohledu společnost Simba Toys zaprvé uvádí, že Tribunál v bodě 72 napadeného rozsudku použití čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94 neprávem podmínil tím, že technický výsledek může být přinejmenším „s dostatečnou určitostí vyvo[zen]“ ze ztvárnění dotčené ochranné známky. Takový „požadavek na přesné pochopení“ podle ní nevyplývá ze znění tohoto ustanovení ani z judikatury, a je navíc v rozporu s cílem tohoto ustanovení.
Tribunál zadruhé vyložil příliš úzkým způsobem pojem „technická funkce“, když měl v bodě 60 napadeného rozsudku za to, že mřížková struktura na stranách dotčené kostky neplní takovou funkci. Tribunál údajně nezohlednil, že uvedená struktura a obecný tvar kostky nejsou arbitrární, a jsou tedy nezbytně technické.
Zatřetí navrhovatelka uplatňuje nesprávné právní posouzení, kterého se Tribunál údajně dopustil, když v bodě 53 napadeného rozsudku zamítnutí zápisu označení z důvodu uvedeného v čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94 podmínil tím, že základní vlastnosti dotčené ochranné známky plní samy technickou funkci výrobku, na který se vztahuje, a nikoli tím, že jsou tyto základní vlastnosti jejím výsledkem.
Začtvrté navrhovatelka kritizuje Tribunál proto, že odmítl vytýkanou skutečnost vycházející z toho, že neexistují alternativní tvary ke ztvárnění uvedené ochranné známky, které by mohly plnit stejnou technickou funkci, jako toto ztvárnění. V každém případě disponibilita alternativních tvarů nevylučuje použití uvedeného čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii). Pokud jde konkrétně o černé čáry, které čtverečkují strany kostky, i když by podle ní bylo možné vyrobit magickou kostku, která by tyto prvky neobsahovala, taková kostka by zůstala chráněna zpochybněnou ochrannou známkou z důvodu stupně její podobnosti. Za těchto podmínek Tribunál podle ní nezohlednil veřejný zájem, na němž stojí toto ustanovení, který spočívá v zabránění zavedení trvalého monopolu k technickým řešením.
Zapáté Tribunál při posouzení technické povahy základních vlastností dotčeného výrobku nezohlednil existenci výrobků, které již byly uvedeny na trh před datem podání přihlášky dotčené ochranné známky, a zejména „Rubik’s Cube“ vyráběné vedlejší účastnicí, které vykazují základní vlastnosti zpochybněné ochranné známky, mezi nimiž je schopnost rotace, kterou spotřebitelé dobře znají.
Zašesté společnost Simba Toys vytýká Tribunálu, že poté, co dospěl k závěru, že dotčená ochranná známka byla zapsána obecně pro „trojrozměrná puzzle“ bez omezení na trojrozměrná puzzle mající schopnost rotace, měl v bodě 55 napadeného rozsudku za to, že zápis ochranné známky může být zamítnut pouze v případě, že se důvod stanovený v čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94 vztahuje na všechny, nebo alespoň na velký počet výrobků, na které se ochranná známka vztahuje.
Podle společnosti Seven Towns a EUIPO musí být první důvod kasačního opravného prostředku odmítnut vzhledem k tomu, že je alespoň zčásti nepřípustný z toho důvodu, že jeho cílem je zpochybnit konstatování skutkové povahy.
V každém případě je třeba tento důvod kasačního opravného prostředku podle těchto účastníků řízení zamítnout jako neopodstatněný. Podpůrně navrhují, aby byly důvody napadeného rozsudku, kterých se týká tento důvod kasačního opravného prostředku, potvrzeny. V tomto ohledu Tribunál, aniž zavedl nové požadavky, pouze použil existující judikaturu, která ukládá zejména určit případnou technickou funkci na základě grafického ztvárnění dotčené ochranné známky. Společnost Seven Towns a EUIPO kromě toho zdůrazňují, že dotčené výrobky zahrnují všechna trojrozměrná puzzle a magické kostky nepředstavují jejich autonomní podkategorii.
Závěry Soudního dvora
Společnost Simba Toys prvním důvodem kasačního opravného prostředku tvrdí, že Tribunál nesprávně použil čl. 7 odst. 1 písm. e) bod ii) nařízení č. 40/94, když zejména v bodech 56 až 77 napadeného rozsudku vycházel z příliš restriktivního výkladu tohoto ustanovení, pokud jde o funkční povahu dotčeného tvaru. Tribunál měl tudíž neprávem za to, že základní vlastnosti tohoto tvaru neplní technickou funkci dotčeného výrobku.
Ačkoli je v tomto ohledu pravda, že posouzení funkčnosti základních vlastností označení v rozsahu, v němž obsahuje konstatování skutkové povahy, nemůže být jako takové, s výhradou případu zkreslení, předmětem přezkumu Soudního dvora v rámci kasačního opravného prostředku (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
, a rozsudek ze dne 17. března 2016, Naazneen Investments v. OHIM,
C‑252/15 P
, nezveřejněný,
EU:C:2016:178
, bod
), je tomu jinak v případě právních otázek, které vyvstanou při přezkumu relevance právních kritérií použitých při tomto posouzení, jakož i konkrétně faktorů zohledněných za tímto účelem (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, body
a
, jakož i rozsudek ze dne 6. března 2014, Pi-Design a další v. Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P až C‑340/12 P
, nezveřejněný,
EU:C:2014:129
, bod
).
První důvod kasačního opravného prostředku je tedy přípustný, jelikož jeho cílem je zpochybnit to, jak Tribunál v napadeném rozsudku použil taková kritéria a faktory, které vyplývají zejména z judikatury Soudního dvora, za účelem posouzení funkční povahy dotčeného označení ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94.
Pokud jde o opodstatněnost tohoto důvodu kasačního opravného prostředku, je třeba úvodem připomenout, že známkové právo je prvořadou součástí systému hospodářské soutěže v Unii. V tomto systému musí být každý podnik schopen nechat si k tomu, aby si získal zákazníky kvalitou svých výrobků nebo služeb, zapsat jako ochranné známky označení umožňující spotřebiteli odlišit bez možnosti záměny tyto výrobky nebo služby od výrobků nebo služeb, které mají jiný původ (rozsudek ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
a citovaná judikatura).
Kromě toho jak vyplývá z článku 4 nařízení č. 40/94, označení, které představuje tvar výrobku, patří mezi označení, která mohou tvořit ochrannou známku, za podmínky, že je schopné grafického ztvárnění, a že je způsobilé rozlišit výrobky nebo služby jednoho podniku od výrobků nebo služeb jiných podniků (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 29. dubna 2004, Henkel v. OHIM,
C‑456/01 P a C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
, body
a
, jakož i ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
).
Z judikatury Soudního dvora rovněž vyplývá, že každý z důvodů pro zamítnutí zápisu vyjmenovaných v čl. 7 odst. 1 nařízení č. 40/94 musí být vykládán v závislosti na obecném zájmu, na němž stojí tento důvod (rozsudky ze dne 29. dubna 2004, Henkel v. OHIM,
C‑456/01 P a C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
, bod
, jakož i ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
).
V tomto kontextu Soudní dvůr uvedl, že cílem čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94 je zabránit, aby známkové právo vedlo k tomu, že poskytne určitému podniku monopol na technická řešení nebo užitné vlastnosti výrobku (rozsudek ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
).
Kromě toho je třeba nejprve připomenout, že správné použití tohoto ustanovení předpokládá, že jsou řádně určeny základní vlastnosti dotčeného trojrozměrného označení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
, jakož i rozsudek ze dne 6. března 2014, Pi-Design a další v. Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P až C‑340/12 P
, nezveřejněný,
EU:C:2014:129
, bod
).
V projednávané věci Tribunál v bodě 47 napadeného rozsudku potvrdil posouzení odvolacího senátu, podle něhož jsou základními vlastnostmi dotčeného označení kostka a mřížková struktura, která se nachází na každé straně této kostky. Toto konstatování není v rámci tohoto řízení o kasačním opravném prostředku zpochybňováno.
Pokud jde dále o otázku, zda takové základní vlastnosti plní technickou funkci výrobku, na ni Tribunál odpověděl záporně, když zejména v bodech 56 až 61 napadeného rozsudku odmítl argumentaci navrhovatelky, podle níž černé čáry, a obecně mřížková struktura na každé ze stran dotčené kostky plní technickou funkci.
V tomto ohledu Tribunál odmítl argumenty navrhovatelky týkající se schopnosti rotace jednotlivých prvků dotčené kostky, jejímž výrazem jsou uvedené černé čáry, když konkrétně v bodech 58 a 59 napadeného rozsudku uvedl, že tyto argumenty spočívají v podstatě na známosti schopnosti rotace svislých a vodorovných pruhů „Rubik’s cube“ a že tato schopnost nemůže vyplývat z vlastností znázorněného tvaru, ale nanejvýš z vnitřního neviditelného mechanismu kostky. Podle Tribunálu odvolací senát tento neviditelný prvek správně nezahrnul do své analýzy funkčnosti základních vlastností zpochybněné ochranné známky. V tomto kontextu Tribunál konstatoval, že dedukce existence vnitřního mechanismu rotace z grafických ztvárnění této ochranné známky není v souladu s požadavky, podle nichž každá dedukce musí být prováděna co nejobjektivněji a vycházet z dotčeného tvaru, jak je graficky ztvárněn, a musí být dostatečně určitá.
Tribunál měl tedy podobně jako odvolací senát v bodě 60 napadeného rozsudku za to, že mřížková struktura, která je na každé straně dotčené kostky, neplní žádnou technickou funkci, jelikož skutečnost, že účinkem této struktury je vzhledově rozdělit každou stranu uvedené kostky na devět čtverečků stejné velikosti, nemůže představovat takovou funkci ve smyslu relevantní judikatury.
Jak přitom uvedl generální advokát zejména v bodě 99 svého stanoviska, jsou tyto úvahy stiženy nesprávným právním posouzením.
Za účelem analýzy funkčnosti označení ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94, který se týká pouze označení, která tvoří tvar konkrétního výrobku, totiž základní vlastnosti tvaru musí být posouzeny s ohledem na technickou funkci konkrétního dotčeného výrobku (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, bod
).
Vzhledem k tomu, že není zpochybňováno, že dotčené označení tvoří tvar konkrétního výrobku, a nikoli abstraktní tvar, měl Tribunál definovat technickou funkci konkrétního dotčeného výrobku, a sice trojrozměrného puzzle, a zohlednit ji při posouzení funkčnosti základních vlastností tohoto označení.
Bylo-li nezbytné, jak Tribunál ostatně uvedl v bodě 59 napadeného rozsudku, pro účely této analýzy vycházet z dotčeného tvaru tak, jak je graficky ztvárněn, uvedenou analýzu nebylo možné provést bez zohlednění případně dalších prvků, které se týkají funkce dotčeného konkrétního výrobku.
Z judikatury Soudního dvora totiž jednak vyplývá, že při posouzení funkčních vlastností označení může příslušný orgán provést důkladný přezkum, v rámci něhož jsou zohledněny kromě grafického ztvárnění a případných popisů předložených při podání přihlášky k zápisu i skutečnosti, které jsou užitečné k vhodné identifikaci základních vlastností uvedeného označení (rozsudek ze dne 6. března 2014, Pi-Design a další v. Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P až C‑340/12 P
, nezveřejněný,
EU:C:2014:129
, bod
).
Dále, jak uvedl generální advokát v bodech 86 a 91 až 93 svého stanoviska, v každé z věcí, v nichž byly vydány rozsudky Soudního dvora ze dne 18. června 2002, Philips (
C‑299/99
,
EU:C:2002:377
), ze dne 14. září 2010, Lego Juris v. OHIM (
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
) a ze dne 6. března 2014, Pi-Design a další v. Yoshida Metal Industry (
C‑337/12 P až C‑340/12 P
, nezveřejněný,
EU:C:2014:129
), by příslušné orgány nebyly s to analyzovat dotčený tvar pouze na základě jeho grafického ztvárnění, bez použití dalších informací týkajících se konkrétního výrobku.
Z toho vyplývá, že Tribunál provedl příliš restriktivní výklad kritérií pro posouzení podle čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94, když měl zejména v bodech 57 až 59 napadeného rozsudku za to, že při posouzení funkčnosti základních vlastností dotčeného označení, zejména mřížkové struktury na každé ze stran kostky, je třeba vycházet z dotčeného tvaru tak, jak je graficky ztvárněn, aniž by bylo nezbytné zohledňovat další prvky, které objektivní pozorovatel není s to „přesně pochopit“ na základě grafických ztvárnění zpochybněné ochranné známky, jako je schopnost rotace jednotlivých prvků trojrozměrného puzzle typu „Rubik’s Cube“.
Kromě toho okolnost uvedená v bodě 55 napadeného rozsudku, že zpochybněná ochranná známka byla zapsána obecně pro „trojrozměrná puzzle“, a sice bez omezení na trojrozměrná puzzle mající schopnost rotace, a že majitelka této ochranné známky nepřipojila k přihlášce k zápisu popis, v němž by bylo upřesněno, že dotčený tvar obsahuje takovou schopnost, nemůže bránit tomu, aby byla pro účely přezkumu funkčnosti základních vlastností dotčeného označení zohledněna taková technická funkce konkrétního výrobku, který představuje toto označení, protože jinak by bylo umožněno majiteli uvedené ochranné známky rozšířit ochranu přiznanou jejím zápisem na všechny typy puzzle obdobného tvaru, a sice jakéhokoli trojrozměrného puzzle, jehož prvky představují tvar kostky, nezávisle na způsobech jejího fungování.
Posledně uvedená možnost by přitom byla v rozporu s cílem sledovaným v čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94, kterým je, jak bylo připomenuto v bodě 39 tohoto rozsudku, zabránit, aby byl určitému podniku poskytnut monopol na technická řešení nebo užitné vlastnosti výrobku.
S ohledem na všechny tyto úvahy je třeba prvnímu důvodu kasačního opravného prostředku vyhovět, a v důsledku toho napadený rozsudek zrušit, aniž by bylo nezbytné přezkoumávat ostatní argumenty tohoto důvodu a ostatní důvody uvedeného kasačního opravného prostředku.
Ke sporu v prvním stupni
Podle čl. 61 prvního pododstavce statutu Soudního dvora Evropské unie jestliže Soudní dvůr zruší rozhodnutí Tribunálu, může vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo věc vrátit zpět Tribunálu k rozhodnutí.
V projednávané věci Soudní dvůr disponuje poznatky nezbytnými k tomu, aby vydal konečné rozhodnutí ohledně druhého důvodu žaloby v prvním stupni, vycházejícího z porušení čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94.
Z bodů 42 až 53 tohoto rozsudku totiž vyplývá, že tento důvod je opodstatněný.
Sporné rozhodnutí je tedy třeba zrušit z důvodu porušení čl. 7 odst. 1 písm. e) bodu ii) nařízení č. 40/94.
K nákladům řízení
Podle čl. 184 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora, je-li kasační opravný prostředek opodstatněný a Soudní dvůr vydá sám konečné rozhodnutí ve věci, rozhodne o nákladech řízení.
Podle čl. 138 odst. 1 tohoto jednacího řádu, jenž se na řízení o kasačním opravném prostředku použije na základě čl. 184 odst. 1 uvedeného jednacího řádu, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Vzhledem k tomu, že navrhovatelka požadovala náhradu nákladů řízení a EUIPO a společnost Seven Towns neměly ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedeným uložit náhradu nákladů týkajících se jak řízení v prvním stupni ve věci T‑450/09, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (první senát) rozhodl takto:

1)
Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 25. listopadu 2014, Simba Toys v. OHIM – Seven Towns (Tvar kostky se stranami majícími mřížkovou strukturu) (
T‑450/09
,
EU:T:2014:983
), se zrušuje.

2)
Rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 1. září 2009 (věc R 1526/2008-2), týkající se řízení o prohlášení neplatnosti mezi společnostmi Simba Toys GmbH & Co. KG a Seven Towns Ltd, se zrušuje.

3)
Společnost Seven Towns Ltd a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví ponesou vlastní náklady řízení a ukládá se jim rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených společností Simba Toys GmbH & Co. KG, týkajících se jak řízení v prvním stupni ve věci T‑450/09, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: angličtina.