CELEX: 62020CJ0513
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Spoločný systém dane z pridanej hodnoty (DPH)
Smernica 2006/112/ES
Článok 132 ods. 1 písm. b)
Oslobodenie od dane pri určitých činnostiach verejného záujmu
Oslobodenie hospitalizácie a zdravotnej starostlivosti od dane
Úzko súvisiace činnosti
Kúpeľné kúry
Suma získaná za vystavenie individuálnej karty, ktorej súčasťou je zdravotná karta

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 132 ods. 1 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (
Ú. v. EÚ L 347, 2006, s. 1
, ďalej len „smernica o DPH“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi Autoridade Tributária e Aduaneira (Daňový a colný úrad, Portugalsko), (ďalej len „daňová správa“) a spoločnosťou Termas Sulfurosas de Alcafache SA (ďalej len „Termas Sulfurosas“), vo veci oslobodenia súm vybraných za kúpeľnú registráciu od dane z pridanej hodnoty (DPH).
Právny rámec
Právo Únie
Článok 131 smernice o DPH je jediným článkom nachádzajúcim sa v kapitole 1 hlavy IX tejto smernice, ktoré sú v uvedenom poradí nazvané „Všeobecné ustanovenia“ a „Oslobodenie od dane“. Tento článok znie:
„Oslobodenia od dane ustanovené v kapitolách 2 až 9 sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia Spoločenstva a v súlade s podmienkami, ktoré členské štáty stanovia na účely zabezpečenia správneho a jednoznačného uplatňovania tohto oslobodenia od dane a na účely predchádzania akýmkoľvek možným daňovým únikom, vyhýbaniu sa dani alebo zneužitiu dane.“
Článok 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, ktorý sa nachádza v kapitole 2 s názvom „Oslobodenie od dane pri určitých činnostiach verejného záujmu“ uvedenej hlavy IX, stanovuje:
„Členské štáty oslobodia od dane tieto transakcie:
…
b)
hospitalizáciu a zdravotnú starostlivosť a s ňou úzko súvisiace činnosti, ktoré vykonávajú subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo nemocničné zariadenia, liečebné a diagnostické strediská a iné riadne uznané zariadenia podobnej povahy, a to za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom.
…“
Článok 134 smernice o DPH znie takto:
„Dodanie tovaru a poskytovanie služieb nie sú oslobodené od dane v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b), g), h), i), l), m) a n) v týchto prípadoch:
a)
ak nie sú nevyhnutné pre uskutočnenie transakcií oslobodených od dane;
b)
ak ich hlavným cieľom je, aby dotknutý subjekt získal dodatočné príjmy prostredníctvom uskutočňovania transakcií, ktoré priamo konkurujú transakciám obchodných spoločností podliehajúcich DPH.“
Portugalské právo
Článok 9 bod 2 Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado (zákonník o dani z pridanej hodnoty, ďalej len „Zákonník o DPH“) stanovuje, že od DPH sú oslobodené najmä poskytovanie lekárskych a zdravotníckych služieb a činnosti, ktoré s ním úzko súvisia, ktoré vykonávajú nemocničné zariadenia, kliniky, zdravotné strediská a iné zariadenia podobnej povahy.
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Kúpele Termas de Alcafache (Portugalsko) sú zariadením primárnej starostlivosti, ktoré nie je súčasťou portugalského národného zdravotníckeho systému a nemá kapacity na hospitalizáciu.
Termas Sulfurosas zabezpečuje prevádzku týchto kúpeľov. Svojim užívateľom účtuje plnenie nazvané „kúpeľná registrácia“ za celkovú sumu, ktorá za roky 2010, 2011 a 2012 dosiahla v uvedenom poradí 87003 eur, 72654 eur a 55627,50 eura. V nadväznosti na správu o daňovej kontrole viedli tieto sumy k vyrubeniu DPH z úradnej povinnosti v sadzbe 23 % zvýšenej o zaplatenie úrokov.
Podľa tejto správy o daňovej kontrole Termas Sulfurosas uplatňuje dva rôzne postupy v závislosti od služby, ktorú si užívateľ želá.
Pre službu „klasickej kúpeľnej liečby“ je potrebné najprv konzultovať jedného z kúpeľných lekárov s cieľom predpisovať liečbu, ktorá sa má absolvovať. Pri úhrade konzultácie užívateľ tiež platí poplatok za kúpeľnú registráciu, platnú na prebiehajúci rok a pokrývajúcu predpísanú liečbu, bez ktorej uvedená liečba nie je dostupná. Termas Sulfurosas nepožaduje zaplatenie DPH z tohto poplatku, ale vo faktúrach uvádza odkaz na článok 9 bod 2 Zákonníka o DPH. Na oficiálnej stránke spoločnosti Termas Sulfurosas sa uvádza, že všetky kúpeľné registrácie sú individuálne a určené na rezerváciu predchádzajúcej lekárskej konzultácie, pričom liečba je následne predpísaná kúpeľným lekárom. Počas relevantných zdaňovacích období bola kúpeľná registrácia fakturovaná vo výške 30 eur, 33 eur a 36 eur.
Pokiaľ ide o služby nazývané „spa thermal“, predchádzajúca lekárska konzultácia je fakultatívna pre liečbu v trvaní nepresahujúcom tri dni. Termas Sulfurosas pre tento druh služieb nefakturuje kúpeľnú registráciu bez ohľadu na to, či sa vykoná lekárska konzultácia alebo nie.
Zo správy o daňovej kontrole tiež vyplýva, že jedinou protihodnotou platby za kúpeľnú registráciu je možnosť prístupu k vodoliečbe bez ohľadu na to, či sa skutočne poskytne. Táto platba priznáva užívateľom právo kúpiť si procedúry, ktoré si želajú.
Termas Sulfurosas podala na Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Správny a daňový súd Viseu, Portugalsko) žalobu proti rozhodnutiu daňovej správy o vyrubení DPH splatnej z titulu kúpeľnej registrácie v sadzbe 23 % zvýšenej o úroky z úradnej povinnosti.
Rozsudkom zo 14. júna 2018 Tribunal Administrativo e Fiscal de Viseu (Správny a daňový súd Viseu) vyhlásil žalobu podanú spoločnosťou Termas Sulfurosas za dôvodnú.
Tento súd sa na jednej strane domnieval, že vzhľadom na to, že suma za kúpeľnú registráciu sa vyberá na účely prístupu ku kúpeľným procedúram, ktoré samotné sa považujú za oslobodené od DPH, táto suma sa musí tiež považovať za oslobodenú od dane, keďže sa vyberá len po lekárskej konzultácii a v nadväznosti na predpísanie kúpeľnej liečby oprávneným lekárom.
Na druhej strane uvedený súd, pokiaľ ide o služby „klasickej kúpeľnej liečby“, ktoré zahŕňajú rôzne liečebné postupy v oblasti otorinolaryngológie, dýchacích ciest a reumatológie, konštatoval, že existencia terapeutickej funkcie bola na rozdiel od služby nazývanej „spa thermal“ preukázaná.
Daňová správa podala žalobu na Supremo Tribunal Administrativo (Najvyšší správny súd, Portugalsko), pričom najmä tvrdila, že oslobodenie od dane stanovené v článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, prebraté do portugalského práva článkom 9 bodom 2 Zákonníka o DPH, sa má vykladať reštriktívne, keďže predstavuje výnimku zo všeobecnej zásady, podľa ktorej každé poskytnutie služieb, ktoré zdaniteľná osoba uskutoční za protihodnotu, podlieha DPH.
Podľa daňovej správy z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že aj keď sa „terapeutický účel“ operácie nemá vykladať osobitne reštriktívnym spôsobom, za patriace pod toto oslobodenie od dane možno považovať len lekárske plnenia v doslovnom zmysle a plnenia „úzko súvisiace“ s lekárskymi plneniami.
Táto daňová správa najmä z rozsudku z 2. júla 2015, De Fruytier (
C‑334/14
,
EU:C:2015:437
), vyvodzuje, že činnosť, ktorej spojitosť s „hlavnou“ zdravotnou starostlivosťou je nižšia alebo rovnaká ako tá, ktorá bola konštatovaná v tomto rozsudku, teda nemožno považovať za „činnosti úzko súvisiace s lekárskymi alebo zdravotníckymi službami“. Sumu, ktorú získala Termas Sulfurosas na základe kúpeľnej registrácie, nemožno považovať za „činnosti úzko súvisiace“ s poskytovaním lekárskych alebo zdravotníckych služieb.
Vnútroštátny súd uvádza, že vzhľadom na kritériá, ktoré už Súdny dvor definoval, nie je jasné, či sumy vybrané ako kúpeľná registrácia treba považovať za sumy, ktoré úzko súvisia s poskytovaním zdravotnej starostlivosti v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH.
Podľa vnútroštátneho súdu určité prvky nasvedčujú kladnej odpovedi na túto otázku, ako je zahrnutie služby založenia individuálnej karty pre každého užívateľa, ktorej súčasťou je zdravotná karta udeľujúca právo na nákup procedúr patriacich do „klasickej kúpeľnej liečby“, ktorej povaha poskytovania služieb a činnosti oslobodeného od dane nie je vo veci samej spochybnená.
Za týchto podmienok Supremo Tribunal Administrativo (Najvyšší správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Možno platby za službu spočívajúcu v založení individuálnej karty, ktorej súčasťou je zdravotný záznam, z ktorého vyplýva nárok kúpiť si ‚klasickú kúpeľnú liečbu‘, zaradiť pod pojem ‚úzko súvisiace činnosti‘, uvedený v článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, a v dôsledku toho ich považovať za oslobodené od DPH?“
O prejudiciálnej otázke
Svojou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH vykladať v tom zmysle, že na činnosť spočívajúcu vo vystavení individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu, ktorá priznáva právo kúpiť si procedúry patriace pod „klasickú kúpeľnú liečbu“ v kúpeľnom zariadení, sa môže vzťahovať oslobodenie od DPH upravené v tomto ustanovení ako na činnosť úzko súvisiacu so zdravotnou starostlivosťou.
Podľa článku 132 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112 členské štáty oslobodia od dane hospitalizáciu a zdravotnú starostlivosť a s ňou úzko súvisiace činnosti, ktoré vykonávajú subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, alebo nemocničné zariadenia, liečebné a diagnostické strediská a iné riadne uznané zariadenia podobnej povahy, a to za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom.
V tejto súvislosti na úvod treba pripomenúť, že pojmy použité na označenie oslobodení od dane uvedené v článku 132 smernice o DPH sa majú vykladať reštriktívne, keďže predstavujú výnimky zo všeobecnej zásady, podľa ktorej sa DPH vyberá z každého poskytnutia služieb, ktoré zdaniteľná osoba uskutoční za protihodnotu. Výklad týchto pojmov však musí rešpektovať požiadavky zásady daňovej neutrality, ktorá je vlastná spoločnému systému DPH, a byť v súlade s cieľmi sledovanými uvedenými oslobodeniami od dane. Toto pravidlo reštriktívneho výkladu preto neznamená, že by sa pojmy použité pre definovanie oslobodení od dane uvedených v článku 132 mali vykladať spôsobom, ktorý by ich zbavoval ich účinkov (rozsudok z 15. apríla 2021, Administration de l’Enregistrement, des Domaines et de la TVA,
C‑846/19
,
EU:C:2021:277
, bod
).
Podľa judikatúry pojem hospitalizácia a zdravotná starostlivosť uvedený v článku 132 ods. 1 písm. b) smernice 2006/112 sa týka plnení, ktorých cieľom je diagnostikovať, liečiť, a ak je to možné, vyliečiť choroby alebo zdravotné anomálie (rozsudky zo 6. novembra 2003, Dornier,
C‑45/01
,
EU:C:2003:595
, bod
; z 1. decembra 2005, Ygeia,
C‑394/04 a C‑395/04
,
EU:C:2005:734
, bod
, ako aj z 18. septembra 2019, Peters,
C‑700/17
,
EU:C:2019:753
, bod
). Okrem toho na lekárske služby poskytnuté s cieľom chrániť, zachovať alebo obnoviť zdravie osôb sa vzťahuje oslobodenie od dane stanovené v tomto ustanovení (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júna 2010, CopyGene,
C‑262/08
,
EU:C:2010:328
, bod
).
V prejednávanej veci vnútroštátny súd považuje za preukázané, že procedúry ponúkané v kúpeľoch, o ktoré ide vo veci samej, v rámci „klasickej kúpeľnej liečby“, najmä niektoré liečebné postupy v oblasti otorinolaryngológie, dýchacích ciest a reumatológie, ktoré majú terapeutickú funkciu a sú predpisované lekárom, predstavujú zdravotnú starostlivosť v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH.
Preto je potrebné určiť, či činnosť spočívajúca vo vystavení individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu, ktorá priznáva právo kúpiť si takúto zdravotnú starostlivosť ako protihodnotu za zaplatenie poplatku za kúpeľnú registráciu, patrí pod pojem „činnosti úzko súvisiace“ so zdravotnou starostlivosťou.
Keďže článok 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH nedefinuje pojem „činnosti úzko súvisiace“ s hospitalizáciou a zdravotnou starostlivosťou (pozri v tomto zmysle rozsudok z 11. januára 2001, Komisia/Francúzsko,
C‑76/99
,
EU:C:2001:12
, bod
), toto ustanovenie treba vykladať s prihliadnutím na kontext, do ktorého patrí, účel a štruktúru smernice o DPH s osobitným zohľadnením
ratio legis
oslobodenia od dane, ktoré stanovuje (rozsudok zo 4. marca 2021,Frenetikexito,
C‑581/19
,
EU:C:2021:167
, bod
a citovaná judikatúra). Zo samotného znenia uvedeného ustanovenia však vyplýva, že toto ustanovenie sa nevzťahuje na služby, ktoré žiadnym spôsobom nesúvisia s hospitalizáciou príjemcov týchto služieb ani s prípadnou zdravotnou starostlivosťou, ktorá im bola poskytnutá (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. decembra 2005, Ygeia,
C‑394/04 a C‑395/04
,
EU:C:2005:734
, bod
a citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide o kontext, do ktorého patrí článok 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, treba pripomenúť, že tento článok sa má vykladať s ohľadom najmä na článok 134 písm. a) tejto smernice, ktorý v každom prípade vyžaduje, aby predmetné dodávky tovarov alebo poskytnutia služieb boli nevyhnutné na uskutočnenie transakcií spadajúcich pod hospitalizáciu a zdravotnú starostlivosť (pozri v tomto zmysle rozsudok z 1. decembra 2005, Ygeia,
C‑394/04 a C‑395/04
,
EU:C:2005:734
, bod
; zo 14. júna 2007, Horizon College,
C‑434/05
,
EU:C:2007:343
, bod
, ako aj z 8. októbra 2020, Finanzamt D,
C‑657/19
,
EU:C:2020:811
, bod
).
Pokiaľ ide o cieľ, ktorý sleduje článok 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, Súdny dvor už rozhodol, že oslobodenie činností úzko súvisiacich s hospitalizáciou a zdravotnou starostlivosťou upravené v tomto ustanovení má zabezpečiť, že prístup k zdravotnej a nemocničnej starostlivosti nebude znemožnený z dôvodu vyšších nákladov za túto starostlivosť, ktoré by vznikli, ak by táto starostlivosť alebo plnenia s ňou úzko súvisiace podliehali DPH (rozsudky z 11. januára 2001, Komisia/Francúzsko,
C‑76/99
,
EU:C:2001:12
, bod
, ako aj z 1. decembra 2005, Ygeia,
C‑394/04 a C‑395/04
,
EU:C:2005:734
, bod
).
Vzhľadom na tento cieľ jedine poskytovania služieb, ktoré logicky patria do rámca poskytovania služieb hospitalizácie a zdravotnej starostlivosti a sú nevyhnutnou etapou v procese poskytovania týchto služieb zameranou na dosiahnutie terapeutických cieľov sledovaných týmito službami, môžu byť „úzko súvisiace činnosti“ v zmysle uvedeného ustanovenia, keďže len takéto plnenia môžu ovplyvniť náklady na zdravotnú starostlivosť, ktorú predmetné oslobodenie od dane umožňuje urobiť prístupnou pre jednotlivcov (pozri v tomto zmysle rozsudky z 1. decembra 2005, Ygeia,
C‑394/04 a C‑395/04
,
EU:C:2005:734
, bod
; z 10. júna 2010, CopyGene,
C‑262/08
,
EU:C:2010:328
, bod
, ako aj z 2. júla 2015, De Fruytier,
C‑334/14
,
EU:C:2015:437
, bod
).
Na účely určenia, či také plnenia, o aké ide vo veci samej, sú nevyhnutné na uskutočnenie zdravotnej starostlivosti, treba zohľadniť, s akým cieľom sa takéto plnenia vykonávajú (pozri v tomto zmysle rozsudky z 11. januára 2001, Komisia/Francúzsko,
C‑76/99
,
EU:C:2001:12
, bod
, ako aj z 1. decembra 2005, Ygeia,
C‑394/04 a C‑395/04
,
EU:C:2005:734
, bod
), ako aj všetky skutočnosti sporu, ktorý rozhoduje vnútroštátny súd (rozsudok z 2. júla 2015, De Fruytier,
C‑334/14
,
EU:C:2015:437
, bod
).
Okrem toho z judikatúry vyplýva, že možnosť, že môže existovať významný časový odstup medzi predmetnou činnosťou a zdravotnou starostlivosťou, sama osebe nebráni tomu, aby sa na tieto činnosti mohlo vzťahovať oslobodenie od dane stanovené v článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH. Činnosti, ktoré v prípade, že dôjde k určitým skutočnostiam, iba môžu byť úzko spojené so zdravotnou starostlivosťou, ktorá nie je ani poskytovaná, neprebieha alebo ešte nie je plánovaná, však nemožno považovať za plnenia, ktoré sú „úzko súvisiace“ so zdravotnou starostlivosťou v zmysle tohto ustanovenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 10. júna 2010, CopyGene,
C‑262/08
,
EU:C:2010:328
, body
,
a
).
V prejednávanej veci činnosť, o ktorú ide vo veci samej, spočíva podľa vnútroštátneho súdu vo vystavení individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu, ktorá priznáva právo kúpiť si zdravotnú starostlivosť v rámci „klasickej kúpeľnej liečby“.
Je úlohou vnútroštátneho súdu, ktorý je jediný príslušný na posúdenie skutkového stavu, určiť povahu tejto činnosti a informácií obsiahnutých v uvedenej individuálnej karte, ako aj ich účel.
V prípade, že uvedená činnosť spočíva vo vystavení individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu obsahujúcu údaje týkajúce sa zdravotného stavu užívateľa a predpísanej starostlivosti, ktorá sa preto môže považovať za plánovanú, ako aj spôsoby jej podávania, teda údaje, do ktorých je nevyhnutné nahliadnuť na účely poskytovania tejto starostlivosti a dosiahnutia sledovaných terapeutických cieľov, takáto činnosť by sa mohla považovať za „úzko súvisiacu“ s touto zdravotnou starostlivosťou v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH.
Naopak za predpokladu, že protihodnota za zaplatenie kúpeľnej registrácie spočíva výlučne v možnosti kúpiť predpísanú starostlivosť, alebo ak obsah individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu nie je nevyhnutný na poskytovanie tejto starostlivosti a na dosiahnutie sledovaných terapeutických cieľov, takúto činnosť nemožno považovať za „úzko súvisiacu“ so zdravotnou starostlivosťou v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, a to bez ohľadu na skutočnosť, že bez zaplatenia kúpeľnej registrácie nie je predpísaná starostlivosť dostupná.
Ak sa vnútroštátny súd domnieva, že činnosť, o ktorú ide vo veci samej, skutočne predstavuje v procese poskytovania zdravotnej starostlivosti nevyhnutnú etapu zameranú na dosiahnutie terapeutických cieľov sledovaných touto starostlivosťou, a teda predstavuje činnosť úzko súvisiacu so zdravotnou starostlivosťou, bude musieť overiť, či túto činnosť zabezpečuje zariadenie uvedené v článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH za podmienok stanovených v tomto článku.
Z článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH totiž vyplýva, že ak nejde o subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, hospitalizácia a zdravotná starostlivosť, ako aj s nimi úzko súvisiace činnosti sú oslobodené od dane, ak sú zabezpečené „za sociálnych podmienok porovnateľných“ s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, „nemocničnými zariadeniami, liečebnými a diagnostickými strediskami a inými riadne uznanými zariadeniami podobnej povahy“.
Keďže v prejednávanej veci kúpele, o ktoré ide vo veci samej, zjavne nepredstavujú nemocničné zariadenie, je úlohou vnútroštátneho súdu overiť, či zdravotná starostlivosť, ako aj s ňou úzko súvisiace činnosti poskytované v rámci nej sú zabezpečené za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, a či ide o liečebné a diagnostické stredisko alebo iné riadne uznané zariadenie podobnej povahy v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH, takže všetky požiadavky stanovené v tomto článku sú splnené.
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na prejudiciálnu otázku odpovedať tak, že článok 132 ods. 1 písm. b) smernice o DPH sa má vykladať v tom zmysle, že na činnosť spočívajúcu vo vystavení individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu, ktorá priznáva právo kúpiť si zdravotnú starostlivosť patriacu pod „klasickú kúpeľnú liečbu“ v kúpeľnom zariadení, sa môže vzťahovať oslobodenie od DPH upravené v tomto ustanovení ako na činnosť úzko súvisiacu so zdravotnou starostlivosťou, pokiaľ tieto karty obsahujú údaje týkajúce sa zdravotného stavu, predpísanej a plánovanej zdravotnej starostlivosti, ako aj spôsobov jej podávania, teda údaje, do ktorých je nevyhnutné nahliadnuť na účely poskytovania tejto starostlivosti a dosiahnutia sledovaných terapeutických cieľov. Uvedená zdravotná starostlivosť, ako aj s ňou úzko súvisiace činnosti musia byť okrem toho zabezpečené za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, liečebným a diagnostickým strediskom alebo iným riadne uznaným zariadením podobnej povahy v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b).
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (siedma komora) rozhodol takto:

Článok 132 ods. 1 písm. b) smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty sa má vykladať v tom zmysle, že na činnosť spočívajúcu vo vystavení individuálnej karty zahŕňajúcej zdravotnú kartu, ktorá priznáva právo kúpiť si zdravotnú starostlivosť patriacu pod „klasickú kúpeľnú liečbu“ v kúpeľnom zariadení, sa môže vzťahovať oslobodenie od dane z pridanej hodnoty upravené v tomto ustanovení ako na činnosť úzko súvisiacu so zdravotnou starostlivosťou, pokiaľ tieto karty obsahujú údaje týkajúce sa zdravotného stavu, predpísanej a plánovanej zdravotnej starostlivosti, ako aj spôsobov jej podávania, teda údaje do ktorých je nevyhnutné nahliadnuť na účely poskytovania tejto starostlivosti a dosiahnutia sledovaných terapeutických cieľov. Uvedená zdravotná starostlivosť, ako aj s ňou úzko súvisiace činnosti musia byť okrem toho zabezpečené za sociálnych podmienok porovnateľných s podmienkami platnými pre subjekty, ktoré sa spravujú verejným právom, liečebným a diagnostickým strediskom alebo iným riadne uznaným zariadením podobnej povahy v zmysle článku 132 ods. 1 písm. b).

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: portugalčina.