CELEX: 62018CJ0569
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Regula (ES) Nr. 1151/2012
4. panta c) punkts un 7. panta 1. punkta e) apakšpunkts
Lauksaimniecības un pārtikas produktu kvalitātes shēmas
Godīga konkurence
ACVN “Mozzarella di Bufala Campana”
Pienākums atdalīt “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas telpas

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par LESD 3., 26., 32., 40. un 41. pantu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (2012. gada 21. novembris) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (
OV 2012, L 343, 1. lpp.
) 1., 3.–5. un 7. pantu.
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp
Caseificio Cirigliana Srl
,
Mail Srl
un
Sorì Italia Srl
(turpmāk tekstā kopā – “
Caseificio Cirigliana
u.c.”), no vienas puses, un
Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali
(Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrija, Itālija),
Presidenza del Consiglio dei Ministri
(Ministru padomes prezidentūra, Itālija) un
Ministero della Salute
(Veselības ministrija, Itālija), no otras puses, nolūkā grozīt
Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma
(Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Romas nodaļa, Itālija), 2015. gada 19. novembra spriedumu par 2014. gada 9. septembra
decreto ministeriale n
o
76262 – Modalità per l’attuazione delle disposizioni di cui all’articolo 4 del decreto‑legge 24 giugno 2014, n.°91, recante: “Misure per la sicurezza alimentare e la produzione della Mozzarella di bufala Campana DOP”
(Ministrijas dekrēts Nr. 76262 par 2014. gada 24. jūnija Dekrētlikuma Nr. 91 4. pantā paredzēto noteikumu īstenošanas kārtību: “Pasākumi pārtikas nekaitīguma nodrošināšanai un “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanai” (2014. gada 20. septembra
GURI
Nr.°219, 8. lpp.) (turpmāk tekstā – “Ministrijas dekrēts Nr. 76262/2014”).
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Regulas Nr. 1151/2012 47. apsvērumā ir noteikts:
“Lai patērētājam garantētu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un garantēto tradicionālo īpatnību specifiskās īpašības, uzņēmējiem būtu jāpiemēro sistēma, ar kuru pārbauda atbilstību produkta specifikācijai.”
Šīs regulas 1. panta redakcija ir šāda:
“Šīs regulas mērķis ir palīdzēt lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ražotājiem paziņot pircējiem un patērētājiem informāciju par produkta īpašībām un minēto produktu un pārtikas produktu lauksaimniecības pazīmēm, tādējādi nodrošinot:
a)
godīgu konkurenci lauksaimniekiem un ražotājiem, kas ražo lauksaimniecības produktus un pārtikas produktus ar īpašībām un pazīmēm, kas paaugstina to pievienoto vērtību;
[..].”
Minētās regulas 4. pantā ir noteikts:
“Tiek izveidota aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem un aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm paredzēta shēma, lai palīdzētu ar ģeogrāfisku apgabalu saistītu produktu ražotājiem:
a)
nodrošinot taisnīgu atlīdzību par to produktu kvalitāti;
b)
nodrošinot nosaukumu kā intelektuālā īpašuma tiesību vienotu aizsardzību Savienības teritorijā;
c)
sniedzot patērētājiem skaidru informāciju par produkta pievienoto vērtību paaugstinošajām pazīmēm.”
Regulas Nr. 1151/2012 7. pantā “Produkta specifikācija” ir paredzēts:
“1.   Aizsargāts cilmes vietas nosaukums vai aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde atbilst specifikācijai, kurā ietilpst vismaz:
a)
nosaukums, kurš jāaizsargā kā cilmes vietas nosaukums vai ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, kā to lieto tirdzniecībā vai sarunvalodā, un tikai valodās, kuras izmanto vai vēsturiski izmantoja, lai aprakstītu konkrētu produktu noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā;
b)
produkta apraksts, tostarp vajadzības gadījumā izejvielu apraksts, kā arī produkta galvenās fizikālās, ķīmiskās, mikrobioloģiskās vai organoleptiskās īpašības;
c)
ģeogrāfiskā apgabala definīcija, kas noteikta saistībā ar šā punkta f) apakšpunkta i) vai ii) punktā minēto saikni, un vajadzības gadījumā ziņas, kas liecina par atbilstību 5. panta 3. punkta prasībām;
d)
pierādījumi, ka produkta izcelsme ir noteiktais ģeogrāfiskais apgabals, kas minēts 5. panta 1. vai 2. punktā;
e)
apraksts par produkta iegūšanas metodi un vajadzības gadījumā par autentiskajām un nemainīgajām vietējām metodēm, kā arī informācija par iesaiņojumu, ja pieteikuma iesniedzēju grupa tā nosaka un sniedz pietiekamu ar konkrēto produktu saistītu pamatojumu par to, kāpēc iesaiņošanai jānotiek noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, lai saglabātu kvalitāti, garantētu izcelsmi vai nodrošinātu kontroli, ņemot vērā Savienības tiesību aktus, jo īpaši aktus par preču brīvu apriti un pakalpojumu brīvu sniegšanu;
f)
sīka informācija, kas nosaka:
i)
saikni starp produkta kvalitāti vai īpašībām un ģeogrāfisko vidi, kas minēta 5. panta 1. punktā; vai
ii)
attiecīgā gadījumā saikni starp produkta konkrēto kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām un ģeogrāfisko izcelsmi, kas minēta 5. panta 2. punktā;
g)
to iestāžu nosaukums un adrese vai, ja pieejams, to struktūru nosaukums un adrese, kuras pārbauda produkta specifikācijas noteikumu ievērošanu saskaņā ar 37. pantu, un to konkrētie pienākumi;
h)
jebkādi attiecīgā produkta īpašie marķēšanas noteikumi.
2.   Lai nodrošinātu, ka produkta specifikācijas sniedz būtisku un kodolīgu informāciju, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 56. pantu, paredzot noteikumus, ar kuriem ierobežo šā panta 1. punktā minētajā specifikācijā iekļaujamo informāciju, ja šāda ierobežošana ir nepieciešama, lai izvairītos no pārlieku liela reģistrācijas pieteikumu skaita.
Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem paredz noteikumus par specifikācijas formu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.”
2007. gada 25. aprīlī tika publicēts pieteikums specifikācijas grozījumam attiecībā uz produktu “Mozzarella di Bufala Campana DOP” (
OV 2007, C 90, 5. lpp.
). Minētais grozījums tika apstiprināts ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 103/2008 (2008. gada 4. februāris), ar ko apstiprina grozījumus, kuri nav maznozīmīgi, tāda nosaukuma specifikācijā, kas reģistrēts Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā –
Mozzarella di Bufala Campana
(ACVN) (
OV 2008, L 31, 31. lpp.
) (turpmāk tekstā – “produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikācijas”).
Saskaņā ar produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikāciju 4.4. un 4.5. punktu:
“4.4. Izcelsmes apliecinājums: Jāpārrauga visi ražošanas procesa posmi, katrā no tiem reģistrējot ievestos un izvestos produktus. Tādējādi saskaņā ar ierakstiem atbilstošajos sarakstos, kurus kontrolē lopkopības, ražošanas un iepakošanas speciālistu kontroles iestāde, tiek garantēta produkta izsekojamības un kontroles iespēja (no ražošanas sākuma posma līdz beigām). Izejvielas rūpīgi pārbauda attiecīgā struktūra, kas atbild par katru ražošanas posmu. Visas personas, gan fiziskās, gan juridiskās, attiecīgajos sarakstos pārbauda kontroles iestāde, kā noteikts produkta specifikācijā un attiecīgajā kontroles plānā. Ja kontroles iestāde konstatē neatbilstību, pat ja tā skar tikai vienu ražošanas ķēdes posmu, produktu nedrīkst laist tirdzniecībā, apzīmējot to ar norādi par aizsargātu cilmes vietas nosaukumu “Mozzarella di Bufala Campana”.
4.5. Ražošanas metode: Specifikācijā cita starpā paredzēts, ka sieru “Mozzarella di Bufala Campana” ražo vienīgi no svaiga bifeļmātes pilnpiena. Pārstrādei ir paredzēts izmantot pakāpeniski termiski apstrādātu un pasterizētu svaigpienu, ko iegūst no bifeļmātēm, kuras audzē specifikācijas 2. pantā noteiktajā ierobežotajā ražošanas apgabalā.
[..]”
Itālijas tiesības
2014. gada 24. jūnija Dekrētlikuma Nr. 91 (2014. gada 24. jūnija
GURI
Nr. 144), kas ar grozījumiem pārveidots par 2014. gada 11. augusta Likumu Nr. 116 (2014. gada 20. augusta
GURI
Nr. 192 kārtējais pielikums) (turpmāk tekstā – “Dekrētlikums Nr. 91/2014”), 4. panta 1. un 3. punkts ir formulēti šādi:
“1.   “Mozzarella di Bufala Campana DOP”, kas reģistrēta kā aizsargāts cilmes vietas nosaukums (ACVN) saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1107/96 (1996. gada 12. jūnijs) [par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu reģistrāciju saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes Regulas (EEK) Nr. 2081/92 17. pantā (
OV 1996, L 148, 1. lpp.
)], ražošanai ir jānotiek telpās, kurās apstrādā tikai pienu no lopaudzētavām, kuras iekļautas “Mozzarella di Bufala Campana DOP” kontroles sistēmā. Šajās telpās drīkst tikt ražoti arī pusfabrikāti un citi produkti, ja vien tos gatavo tikai no piena, kas iegūts ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā iekļautās lopaudzētavās. Produktu, kurus gatavo tikai no piena, kas nav iegūts ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā iekļautās lopaudzētavās, vai ar šāda piena piedevu, ražošanai ir jānotiek citā atsevišķā telpā saskaņā ar dekrēta 3. punktā minētajiem noteikumiem.
[..]
3.   Ar Lauksaimniecības, pārtikas un mežsaimniecības politikas ministrijas dekrētu, kas, saskaņojot ar veselības ministru, jāpieņem 30 dienu laikā no šī dekrēta spēkā stāšanās dienas, tiek noteiktas 1. punkta trešajā daļā un 2. punktā minēto noteikumu īstenošanas procedūras, paredzot, ka 1. punkta pēdējā daļā minētais telpiskais nodalījums visos apstrādes un iepakošanas posmos liedz jebkādu saskari, pat nejaušu, starp pienu no lopaudzētavām, kuras iekļautas “Mozzarella di Bufala Campana DOP” kontroles sistēmā, un citu pienu, kā arī starp “Mozzarella di Bufala Campana DOP” un no cita piena iegūtiem produktiem.”
Ministrijas dekrēta Nr. 76262/2014 1. panta 1. punktā ir noteikts:
“Īstenojot [..] Dekrētlikuma Nr. 91/2014 4. panta 1. punkta trešo daļu, produktu, kurus gatavo tikai no piena, kas nav iegūts ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā iekļautās lopaudzētavās, vai ar šāda piena piedevu, ražošanai ir jānotiek citā atsevišķā telpā, kas fiziski nodalīta no telpas, kurā tiek ražots “Mozzarella di Bufala Campana DOP” un tādi produkti, kurus gatavo tikai no ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā iekļautās lopaudzētavās iegūta piena. Fiziskajam nodalījumam ir jāliedz jebkura saskare, pat nejauša, starp pienu no lopaudzētavām, kuras iekļautas “Mozzarella di Bufala Campana DOP” kontroles sistēmā, un citu pienu, kā arī starp “Mozzarella di Bufala Campana DOP” un no cita piena iegūtiem produktiem, un tāpēc tam ir jāattiecas uz piena uzglabāšanas, pārvietošanas, apstrādes un produktu iepakošanas iekārtām. Iekārtas un aparatūru, kas nenonāk saskarē ar pienu un/vai ar no tā iegūtajiem produktiem, var izmantot citās telpās novietotām apstrādes līnijām.”
Pamatlietas rašanās fakti un prejudiciālais jautājums
Caseificio Cirigliana
u.c., kas ražo un pārdod gan “Mozzarella di Bufala Campana DOP”, gan arī no bifeļmātes piena taisītu mocarellu, kura nav iekļauta ACVN sistēmā (turpmāk tekstā – “ACVN sistēma”), 2014. gada 18. novembrī cēla prasību par Ministrijas dekrētu Nr. 76262/2014
Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma
(Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Romas nodaļa).
Caseificio Cirigliana
u.c. uzskatīja, ka ar Ministrijas dekrētu Nr. 76262/2014 ir ticis tikai pārskatīts un saglabāts vienīgi to uzņēmumu stāvoklis, kuri izmanto tikai un vienīgi ACVN apgabalos (turpmāk tekstā – “ACVN apgabali”) iegūtu bifeļmātes pienu, neatrisinot problēmas, kas saistībā ar iepriekš spēkā esošajiem reglamentējošiem noteikumiem bija radušās uzņēmumiem, kuri izmanto izejvielas, kas nav ACVN apgabalos iegūts bifeļmātes piens.
Caseificio Cirigliana
u.c. ieskatā, ar Ministrijas dekrētu Nr. 76262/2014 tiek pārkāpts Regulā Nr. 1151/2012 paredzētais dažādošanas princips. Prasītājas uzskatīja, ka Ministrijas dekrētā Nr. 76262/2014 ierobežojošo noteikumu adresātu noteikšanas kritērijs ir pārnests no “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražotājiem uz uzņēmumiem, kuri pārstrādā pienu, kas nav ACVN sistēmā iekļautās lopaudzētavās iegūts piens. Ar šo pārnešanu tiekot pārkāpts Regulas Nr. 1151/2012 galvenais mērķis, proti, “aizsargātā” produkta kvalitātes izcelšana, papildinot lauku attīstības politiku un lauksaimniecības politiku, galvenokārt mazāk labvēlīgajos apgabalos.
Caseificio Cirigliana
u.c. uzskatīja, ka Ministrijas dekrēts Nr. 76262/2014 ir prettiesisks, jo tajā ir paredzēts, ka uzņēmumiem, kas pārstrādā no ACVN apgabaliem iegūtu bifeļmātes pienu, ir jādarbojas tikai speciāli paredzētās ražotnēs, un to telpās tādējādi ir aizliegts turēt un uzglabāt izejvielas un rūgušpienu, kas nav bifeļmātes piens un rūgušpiens, kuri iegūti tikai no ACVN apgabalos iegūta piena pārstrādes, kā arī no šādām izejvielām iegūtus blakus produktus vai atvasinātus produktus.
Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma
(Lacio Reģionālā administratīvā tiesa, Romas nodaļa) 2015. gada 19. novembrī noraidīja prasību, pamatojoties uz tās vērtējumu par to, ka valsts tiesiskajam regulējumam, ar kuru ir paredzēts nodrošināt pārtikas nekaitīguma un galapatērētāja aizsardzības mērķus, ir saprātīgs raksturs. Šī tiesa neizvērtēja prasības pamatu par Ministrijas dekrēta Nr. 76262/2014 saderību ar Regulu Nr. 1151/2012.
Apelācijas tiesvedībā
Consiglio di Stato
(Valsts padome, Itālija), kas šajā lietā ir iesniedzējtiesa,
Caseificio Cirigliana
u.c., pirmkārt, atsaucās uz LESD 3., 26., 32., 40. un 41. panta pārkāpumu, jo ar Ministrijas dekrētu Nr. 76262/2014 tām ir tikusi radīta nelabvēlīgāka situācija salīdzinājumā ar konkurējošām sabiedrībām, kuras ražo ACVN produktus un attiecībā uz kurām nav paredzētas nedz papildu pārbaudes, nedz ražošanas līniju ekskluzīva izmantošana tikai viena veida produktam. Otrkārt, minētie lietas dalībnieki atsaucās uz nediskriminācijas principa pārkāpumu, jo ar šo dekrētu tiekot diskriminētas sabiedrības, kuras izmanto ārpus ACVN apgabaliem esošās teritorijās iegūtu pienu, salīdzinājumā ar tām sabiedrībām, kuras izmanto tikai šādos apgabalos iegūtu pienu. Treškārt, prasītājas izvirzīja Regulas Nr. 1151/2012 1. panta, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 510/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar kuru nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 1216/2009 un (EK) Nr. 614/2009 (
OV 2014, L 150, 1. lpp.
), pārkāpumu.
Consiglio di Stato
(Valsts padome) ar 2018. gada 21. augusta daļējo spriedumu noraidīja visus iebildumus par Dekrētlikuma Nr. 91/2014 nekonstitucionālo raksturu, tādējādi atzīstot to par samērīgu un saprātīgu. Tomēr šī tiesa nolēma izvērtēt iebildumu par minētā dekrētlikuma saderību ar Savienības tiesībām.
Šajā ziņā minētā tiesa norāda, ka pretēji prasītāju argumentiem Dekrētlikumā Nr. 91/2014 un Ministrijas dekrētā Nr. 76262/2014 nebūt nav likts izmantot mocarellas, kurai ir piešķirts ACVN, un mocarellas, kurai nav ACVN, ražošanai atsevišķas ražotnes, bet gan ir tikai noteikts pienākums nodalīt “telpas”. Tomēr šī pati tiesa uzskata, ka šāda kļūdaina valsts tiesiskā regulējuma interpretācija, ko veikušas prasītājas, neatspēko lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstību, jo pat tas, ka no bifeļmātes piena ražota mocarella, kurai nav ACVN, tiek ražota citās telpās, kuras ir nodalītas no tām, kas tiek izmantotas “Mozzarella di Bufala Campana AOP” ražošanai, katrā ziņā ietver ieguldījumu veikšanu un līdz ar to ekonomiskos upurus, kas potenciāli var ietekmēt brīvu konkurenci starp tirgus dalībniekiem mocarellas siera tirgū.
Atgādinot Tiesas judikatūru par kopējo lauksaimniecības politiku, iesniedzējtiesa uzskata, ka ACVN ir nodrošināta īpaša aizsardzība, tomēr nesamērīgi neapdraudot darījumdarbības brīvību un brīvu konkurenci.
Pirmkārt, iesniedzējtiesa uzskata, ka no Tiesas judikatūras izriet, ka ar ACVN saistīto tiesisko regulējumu tā izmantotāji tiek aizsargāti pret šo nosaukumu nelikumīgu izmantojumu, ko veic trešās personas, jo ACVN var būt ļoti augsta reputācija patērētāju vidū un ražotājiem, kuri atbilst nosacījumiem to izmantošanai, tie var būt svarīgs līdzeklis klientu piesaistīšanai. ACVN reputāciju, minētās tiesas ieskatā, veido priekšstats, kas par šiem ACVN ir patērētājiem, un tā galvenokārt ir atkarīga no konkrētajām īpašībām un, vispārīgāk, no produkta kvalitātes. Tādējādi patērētāja uztverē sasaiste starp ražotāja reputāciju un preces kvalitāti ir atkarīga arī no viņa pārliecības, ka preces, kas tiek pārdotas ar ACVN, ir autentiskas.
Otrkārt, šī pati tiesa atgādina, ka prasītājas uzskata, ka valsts tiesiskais regulējums pārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai aizsargātu ACVN “Mozzarella di Bufala Campana”, jo atbilstoši tam produktu, kurus gatavo tikai no piena, kas nav iegūts šī ACVN kontroles sistēmā iekļautās lopaudzētavās, vai ar šāda piena piedevu, ražošanai ir jānotiek atdalītā telpā, pat ja tas ir vienas un tās pašas ražotnes ietvaros, lai izvairītos no jebkāda kontakta starp pienu, kas iegūts minētā ACVN kontroles sistēmā iekļautās lopaudzētavās, un pienu, kas iegūts citviet, un
a fortiori
– novērstu jebkādu pārkāpumu.
Šādos apstākļos
Consiglio di Stato
(Valsts padome) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai LESD 3., 26., 32., 40. un 41. pants un Regulas Nr. 1151/2012 1., 3., 4., 5. un 7. pants, kas nosaka dalībvalstīm pienākumu nodrošināt gan produktu brīvu konkurenci Eiropas Savienības iekšienē, gan kvalitātes shēmu aizsardzību, lai atbalstītu mazāk labvēlīgos apgabalus, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie liedz saskaņā ar valsts tiesībām (4. pantu Dekrētlikumā Nr. 91/2014) noteikt ierobežojumu “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas darbībai, kam jānotiek tikai šai ražošanai speciāli paredzētās ražotnēs, kurās turklāt ir aizliegts turēt un uzglabāt pienu no lopaudzētavām, kas nav iekļautas ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā?”
Par prejudiciālo jautājumu
Par pieņemamību
Itālijas valdība apgalvo, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir nepieņemams, norādot, ka, pirmkārt, pamatlieta attiecas uz pilnībā iekšēju situāciju, kas neietilpst Savienības tiesību piemērošanas jomā. Otrkārt, šī valdība uzskata, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu šķietami neatbilst Tiesas Reglamenta 94. pantā paredzētajām pieņemamības prasībām, jo lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekāda sakara ar pamatlietas faktisko situāciju vai tās priekšmetu, jo problēma ir tikai hipotētiska.
Šajā ziņā ir jāatgādina, ka atbilstoši pastāvīgajai judikatūrai uz jautājumiem par Savienības tiesību interpretāciju, kurus valsts tiesa ir uzdevusi pašas noteiktajos tiesiskā regulējuma un faktisko apstākļu ietvaros un kuru precizitāte Tiesai nav jāpārbauda, attiecas atbilstības pieņēmums. Atteikties lemt par valsts tiesas lūgumu Tiesa var tikai tad, ja ir acīmredzams, ka lūgtajai Savienības tiesību interpretācijai nav nekāda sakara ar pamatlietas faktisko situāciju vai tās priekšmetu, ja problēmai ir hipotētisks raksturs vai arī ja Tiesai nav zināmi faktiskie un tiesību apstākļi, kas vajadzīgi, lai sniegtu lietderīgu atbildi uz tai uzdotajiem jautājumiem (spriedums, 2009. gada 8. septembris, Budějovický Budvar,
C‑478/07
,
EU:C:2009:521
,
63.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā gadījumā no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu izriet, ka tas attiecas, pirmkārt, uz Regulas Nr. 1151/2012 noteikumu interpretāciju saistībā ar tiesvedību, kurā ir ticis izvirzīts jautājums par Ministrijas dekrēta Nr. 76262/2014, ar ko ievieš pasākumus pārtikas nekaitīgumam un “Mozzarella di bufala Campana DOP” ražošanai, spēkā esamību, ņemot vērā minētos noteikumus.
Saskaņā ar Regulas Nr. 1151/2012 4. panta b) un c) punktu šīs regulas mērķis ir izveidot Savienības teritorijā aizsargātu ACVN un ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu sistēmu, lai palīdzētu ar ģeogrāfisku apgabalu saistītu produktu ražotājiem, nodrošinot nosaukumu kā intelektuālā īpašuma tiesību vienotu aizsardzību Savienības teritorijā un sniedzot patērētājiem skaidru informāciju par produkta pievienoto vērtību paaugstinošajām pazīmēm.
Šādos apstākļos nevar apgalvot, ka šīs pašas regulas noteikumu interpretācijai nav nekāda sakara ar pamatlietas priekšmetu vai ka izvirzītais jautājums ir hipotētisks.
Otrkārt, iesniedzējtiesa jautā Tiesai par LESD 3., 26., 32., 40. un 41. panta interpretāciju. Tomēr, kā savos apsvērumos norādījusi Komisija, šī tiesa savā rīkojumā par prejudiciāla jautājuma uzdošanu nav norādījusi nedz iemeslus, kas tai likuši šaubīties par šo noteikumu interpretāciju, nedz arī saikni, ko tā konstatējusi starp minētajiem noteikumiem un pamatlietā aplūkotajiem tiesību aktiem. Šādos apstākļos ir jākonstatē, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu neatbilst Tiesas Reglamenta 94. panta prasībām un ka tas ir jāatzīst par nepieņemamu, ciktāl tas attiecas uz šo LESD noteikumu interpretāciju.
Līdz ar to ir jāatzīst, ka lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir pieņemams tikai daļā, kurā tas attiecas uz Regulas Nr. 1151/2012 noteikumu interpretāciju.
Par lietas būtību
Vispirms ir jāatgādina, ka saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru Tiesai var nākties ņemt vērā tādas Savienības tiesību normas, uz kurām valsts tiesa sava jautājuma izklāstā nav atsaukusies (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2017. gada 1. februāris, Município de Palmela,
C‑144/16
,
EU:C:2017:76
,
20.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Ar savu jautājumu iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Regulas Nr. 1151/2012 4. panta c) punkts un 7. panta 1. punkta e) apakšpunkts, kā arī produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikācijas ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, kāds ir aplūkots pamatlietā un kurā ir paredzēts, ka “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas darbībai ir jānotiek telpās, kas ir paredzētas vienīgi šai ražošanai, tostarp tikai viena uzņēmuma ietvaros, un kurās ir aizliegts turēt un uzglabāt pienu, kas iegūts ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā neiekļautās lopaudzētavās.
Vispirms, kā atgādināts šī sprieduma 26. punktā, Regulas Nr. 1151/2012 4. panta c) punktā ir noteikts, ka ACVN sistēma un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu sistēma ir izveidota, lai palīdzētu ar ģeogrāfisku apgabalu saistītu produktu ražotājiem, sniedzot patērētājiem skaidru informāciju par produkta pievienoto vērtību paaugstinošajām pazīmēm.
Šajā ziņā no šīs regulas 7. panta 1. punkta e) apakšpunkta izriet, ka ACVN vai aizsargātajai ģeogrāfiskās izcelsmes norādei ir jāatbilst specifikācijām, kuras tostarp ietver aprakstu par produkta iegūšanas metodi. No minētās regulas 47. apsvēruma izriet, ka, lai patērētājam garantētu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un garantēto tradicionālo īpatnību specifiskās īpašības, uzņēmējiem ir jāievēro produkta specifikācijas.
Tādējādi produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikāciju 4.4. punktā ir paredzēts, ka ir jāpārrauga visi attiecīgā produkta ražošanas procesa posmi, kā arī tā ražošanai izmantotie izejmateriāli, lai nodrošinātu šī produkta izsekojamības iespēju no ražošanas sākuma posma līdz beigām, un ka neatbilstību konstatējums, pat ja tās skar tikai vienu ražošanas ķēdes posmu, nozīmē ACVN zaudēšanu. Šo specifikāciju 4.5. punktā turklāt ir paredzēts, ka “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražo vienīgi no svaiga bifeļmātes pilnpiena.
Turpinājumā ir jāatgādina, ka saskaņā ar Tiesas judikatūru Savienības tiesiskajā regulējumā ir vērojama vispārīga tendence kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros īpašu vērību piešķirt produktu kvalitātei, lai veicinātu šo produktu reputāciju, pateicoties tostarp izcelsmes norāžu izmantošanai, kuras ir īpaši aizsargājamas. Tā mērķis ir arī apmierināt patērētāju gaidīto saistībā ar produkta kvalitāti un noteikto ģeogrāfisko izcelsmi, kā arī ražotājiem līdzvērtīgas konkurences apstākļos nodrošināt labākus ienākumus par viņu centieniem kvalitātes uzlabošanā (spriedums, 2018. gada 19. decembris, S,
C‑367/17
,
EU:C:2018:1025
,
24.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Visbeidzot cilmes vietu nosaukumi ietilpst rūpnieciskā un komerciālā īpašuma tiesību jomā. Piemērojamie noteikumi aizsargā to izmantotājus pret šo nosaukumu nelikumīgu izmantojumu, ko veic trešās personas, kas mēģina gūt labumu no reputācijas, ko ieguvuši šie nosaukumi. To mērķis ir garantēt, ka produkts, kam ir šis nosaukums, ir no noteikta ģeogrāfiska reģiona un tam piemīt noteiktas īpašības. Tiem var būt ļoti augsta reputācija patērētāju vidū, un ražotājiem, kuri atbilst nosacījumiem to izmantošanai, tie var būt svarīgs līdzeklis klientu piesaistīšanai. Cilmes vietu nosaukumu reputācija ir atkarīga no tā, kā tos uztver patērētāji. Šāda uztvere kā tāda galvenokārt ir atkarīga no noteiktām īpašībām, bet vispārējā nozīmē – no produkta kvalitātes. Pamatā produkta reputāciju nosaka kvalitāte. Patērētāju uztverē sasaiste starp ražotāja reputāciju un produktu kvalitāti ir atkarīga arī no viņu pārliecības, ka produkti, kas tiek pārdoti ar cilmes vietas nosaukumu, ir autentiski (spriedums, 2003. gada 20. maijs, Consorzio del Prosciutto di Parma un Salumificio S. Rita,
C‑108/01
,
EU:C:2003:296
,
64.
punkts).
Šādā kontekstā produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikāciju 4.4. punktā ir noteiktas precīzas prasības attiecībā uz pierādījumiem par šī produkta izcelsmi, it īpaši, ka izejvielas rūpīgi pārbauda attiecīgā struktūra, kas atbild par katru ražošanas posmu. Ja tiek konstatētas neatbilstības, pat ja tās skar tikai vienu ražošanas ķēdes posmu, produktu atbilstoši minētajām prasībām nedrīkst laist tirdzniecībā, apzīmējot to ar norādi par ACVN “Mozzarella di Bufala Campana”.
Šīs pašas prasības tādējādi ir vērstas uz to, lai nodrošinātu produkta izsekojamības iespēju no ražošanas sākuma posma līdz beigām, un to, ka produktam ir šā ACVN specifiskās īpašības, un it īpaši, ka tas saskaņā ar šo specifikāciju 4.5. punktu ir ražots vienīgi no svaiga bifeļmātes pilnpiena.
Līdz ar to tāds nosacījums kā pamatlietā aplūkotais, neraugoties uz tā ierobežojošo iedarbību uz tirdzniecību, nav pretrunā Savienības tiesībām, ja tiek pierādīts, ka tas ir nepieciešams un samērīgs līdzeklis, kas var nodrošināt attiecīgā produkta kvalitāti, garantēt tā izcelsmi vai nodrošināt šī ACVN specifikāciju kontroli (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2018. gada 19. decembris, S,
C‑367/17
,
EU:C:2018:1025
,
26.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā gadījumā, kā uzskata Itālijas valdība, ņemot vērā iesniedzējtiesas veiktās pārbaudes, pamatlietā aplūkotais valsts tiesiskais regulējums, nosakot, ka “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas darbībai ir jānotiek tikai tam paredzētās telpās, kurās ir aizliegts turēt un uzglabāt pienu, kas iegūts šī ACVN kontroles sistēmā neietilpstošās lopaudzētavās, ir vērsts uz to, lai nodrošinātu, ka šī produkta kvalitāte atbilst tā specifikācijās noteiktajām izstrādes prasībām, tādējādi samazinot risku, ka šis piens – vai nu tīši, vai netīši – varētu tikt izmantots šī ACVN ražošanā. Šis valsts tiesiskais regulējums tādējādi veicina šī produkta ražošanas posmu faktisko kontroli un līdz ar to – patērētāju aizsardzības mērķi un pārkāpumu apkarošanu.
Jākonstatē, ka šāds tiesiskais regulējums ir daļa no ACVN produkta kvalitātes un autentiskuma nodrošināšanas mērķa, kā arī mērķa pārbaudīt, vai ražotāji, kas saņem šo ACVN, ievēro specifikācijas, uz kurām pamatojoties šis ACVN ir reģistrēts.
Šajā ziņā Tiesa ir nospriedusi, ka valsts pasākums, saskaņā ar kuru tādu uzņēmumu iekārtas, kas neražo produktus, kuri dod tiesības uz ACVN, ir skaidri jānošķir no iekārtām, kurās tiek ražoti un uzglabāti produkti ar ACVN, ir pamatots ar mērķi saglabāt ACVN produkta augsto reputāciju (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2000. gada 16. maijs, Beļģija/Spānija,
C‑388/95
,
EU:C:2000:244
,
72.
un
75.
punkts).
Attiecībā uz minētā tiesiskā regulējuma nepieciešamo un samērīgo raksturu, ņemot vērā mērķi, ko ar to ir iecerēts sasniegt, Itālijas valdība savos apsvērumos būtībā ir norādījusi, ka atbilstoši dažādām sistēmām iegūtu izejvielu pārbaude, kas ir prasīta produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikācijās, praksē būtu neiespējama, ja “Mozzarella di Bufala Campana DOP” tiktu ražots tajās pašās telpās, kurās tiek ražoti produkti, kuri neietilpst šajā sistēmā.
Iesniedzējtiesai, ņemot vērā “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas nozares īpatnības un iespējamo pārkāpuma risku, kas varētu rasties saistībā ar šo ražošanu, ir jānosaka, vai faktiski nepastāv mazāk ierobežojošs pasākums nekā piena glabāšanas un produktu izstrādāšanas telpu atdalīšana, lai nodrošinātu pārbaužu efektivitāti un tādējādi – šo produktu atbilstību šā ACVN specifikācijām.
No visiem iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet, ka Regulas Nr. 1151/2012 4. panta c) punkts un 7. panta 1. punkta e) apakšpunkts, kā arī produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikācijas ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts, ka “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas darbībai ir jānotiek telpās, kas ir paredzētas vienīgi šai ražošanai, tostarp tikai viena uzņēmuma ietvaros, un kurās ir aizliegts turēt un uzglabāt pienu, kas iegūts ACVN “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā neiekļautās lopaudzētavās, ja šis tiesiskais regulējums ir nepieciešams un samērīgs līdzeklis, lai saglabātu minētā produkta kvalitāti vai nodrošinātu šī ACVN specifikāciju kontroli, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (2012. gada 21. novembris) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām 4. panta c) punkts un 7. panta 1. punkta e) apakšpunkts, kā arī produkta “Mozzarella di Bufala Campana DOP” specifikācijas ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā aplūkotais, kurā ir paredzēts, ka “Mozzarella di Bufala Campana DOP” ražošanas darbībai ir jānotiek telpās, kas ir paredzētas vienīgi šai ražošanai, tostarp tikai viena uzņēmuma ietvaros, un kurās ir aizliegts turēt un uzglabāt pienu, kas iegūts aizsargāta cilmes vietas nosaukuma (ACVN) “Mozzarella di Bufala Campana” kontroles sistēmā neiekļautās lopaudzētavās, ja šis tiesiskais regulējums ir nepieciešams un samērīgs līdzeklis, lai saglabātu minētā produkta kvalitāti vai nodrošinātu šī ACVN specifikāciju kontroli, kas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – itāļu.