CELEX: 62018TJ0501
Ochranná známka Európskej únie
Konanie o vyhlásenie neplatnosti
Slovná ochranná známka Európskej únie CINKCIARZ
Absolútne dôvody zamietnutia
Rozlišovacia spôsobilosť
Neexistencia opisného charakteru
Článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (ES) č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) a c) nariadenia (EÚ) 2017/1001]
Hanlivý výraz, ktorý má spojitosť s predmetnými výrobkami alebo službami

Okolnosti predchádzajúce sporu
Dňa 26. januára 2015 podal vedľajší účastník konania, spoločnosť Cinkciarz.pl sp. z o.o., prihlášku ochrannej známky Európskej únie na Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1
), v znení zmien [nahradeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1
)].
Prihláška ochrannej známky bola podaná na zápis slovného označenia CINKCIARZ.
Výrobky a služby uvedené v prihláške patria do tried 9, 36 a 41 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení a zodpovedajú najmä tomuto opisu:
–
trieda 9: „Počítačové programy; Počítačové hry (softvér); Zaznamenaný počítačový program; Počítačové programy určené na zavádzanie; Počítačové aplikácie na prevzatie z internetu; Programy na spracovanie údajov; Interaktívne multimediálne počítačové programy; Publikácie v elektronickej podobe, stiahnuteľné z internetu; Počítačový hardvér a softvér; Nosiče magnetických a optických údajov; Zariadenia na nahrávanie, prenos alebo reprodukovanie zvuku alebo obrazov; Slnečné okuliare“;
–
trieda 36: „Bankovníctvo; Zmenárenské služby; Služby výmeny valút; Poskytovanie informácií týkajúcich sa výmenných kurzov; Poskytovanie cudzej meny; Obchodovanie s menami [valutami a devízami]; On‑line obchodovanie s menami v reálnom čase; Finančné informácie v podobe výmenných kurzov; Cenové ponuky valutových kurzov; Predpovedanie menových kurzov; Devízový trh; Automatizované finančné služby v oblasti devízových obchodov; Príprava a ponuka informácií o výmenných kurzoch; Swapy menových kurzov; Poskytovanie cenových informácií o výmenných kurzoch; Služby zmenární (agentúr); Poradenské služby súvisiace s výmenou cudzích mien; Finančné databázové služby v oblasti devízovej burzy; Prevod a zmena peňazí; Poskytovanie zoznamov menových kurzov; Zmenárne [výmena valút]; Služby platenia v hotovosti, šekmi a platobnými príkazmi; Elektronický prenos finančných prostriedkov prostredníctvom telekomunikácií; Automatizované platobné služby; Prevod finančných prostriedkov; Elektronické platobné služby; Realitné kancelárie; Kancelárie zaoberajúce sa inkasovaním pohľadávok; Finančné analýzy; Bankové služby priamo k zákazníkom [homebanking]; Finančné informácie; Bankovníctvo; Bankové hypotéky; Úverové informačné kancelárie; Vyberanie nájomného; Finančné poradenstvo; Konzultačné služby v oblasti poisťovníctva; Finančný manažment; Finančné oceňovanie v poisťovníctve, bankovníctve a v súvislosti s nehnuteľnosťami; Finančné poradenstvo; Finančné informácie; Bankovníctvo; Služby v oblasti finančníctva; Zriaďovanie investičných fondov; Garančné fondy; Služby v oblasti kótovania akcií; Burzové maklérstvo; Záruky ako zábezpeky; Informácie o poistení; Finančné informácie; Finančné informácie; Investovanie do fondov; Kapitálové vklady; Elektronický prevod kapitálu; Služby v oblasti kreditných a debetných kariet; Služby v oblasti debetných a kreditných kariet; Vydávanie kreditných a debetných kariet; Sprostredkovanie poistenia; Sprostredkovanie cenných papierov; Služby v oblasti kótovania akcií; Fiškálne oceňovanie; Burzové maklérstvo; Sprostredkovanie poistenia; Finančné požičiavanie; Bankovníctvo; Poisťovníctvo; Zmenárenské služby; Finančný manažment; Správa nehnuteľností; Manažment aktív; Bankovníctvo; Zmenárenské služby; Služby výmeny valút; Poskytovanie informácií týkajúcich sa výmenných kurzov; Poskytovanie cudzej meny; Obchodovanie s menami [valutami a devízami]; On‑line obchodovanie s menami v reálnom čase; Finančné informácie v podobe výmenných kurzov; Cenové ponuky valutových kurzov; Predpovedanie menových kurzov; Devízový trh; Automatizované finančné služby v oblasti devízových obchodov; Príprava a ponuka informácií o výmenných kurzoch; Swapy menových kurzov; Poskytovanie cenových informácií o výmenných kurzoch; Služby zmenární (agentúr); Poradenské služby súvisiace s výmenou cudzích mien; Finančné databázové služby v oblasti devízovej burzy; Prevod a zmena peňazí; Poskytovanie zoznamov menových kurzov; Zmenárne [výmena valút]; Služby platenia v hotovosti, šekmi a platobnými príkazmi; Elektronický prenos finančných prostriedkov prostredníctvom telekomunikácií; Automatizované platobné služby; Prevod finančných prostriedkov; Elektronické platobné služby; Realitné kancelárie; Kancelárie zaoberajúce sa inkasovaním pohľadávok; Finančné analýzy; Bankové služby priamo k zákazníkom [homebanking]; Finančné informácie; Bankovníctvo; Bankové hypotéky; Úverové informačné kancelárie; Vyberanie nájomného; Finančné poradenstvo; Konzultačné služby v oblasti poisťovníctva; Finančný manažment; Finančné oceňovanie v poisťovníctve, bankovníctve a v súvislosti s nehnuteľnosťami; Finančné poradenstvo; Finančné informácie; Bankovníctvo; Služby v oblasti finančníctva; Zriaďovanie investičných fondov; Garančné fondy; Služby v oblasti kótovania akcií; Burzové maklérstvo; Záruky ako zábezpeky; Informácie o poistení; Finančné informácie; Finančné informácie; Investovanie do fondov; Kapitálové vklady; Elektronický prevod kapitálu; Služby v oblasti kreditných a debetných kariet; Služby v oblasti debetných a kreditných kariet; Vydávanie kreditných a debetných kariet; Sprostredkovanie poistenia; Sprostredkovanie cenných papierov; Služby v oblasti kótovania akcií; Fiškálne oceňovanie; Burzové maklérstvo; Sprostredkovanie poistenia; Finančné požičiavanie; Bankovníctvo; Poisťovníctvo; Zmenárenské služby; Finančný manažment; Správa nehnuteľností; Manažment aktív“;
–
trieda 41: „Vydávanie textov, s výnimkou reklamných alebo náborových; Elektronické publikovanie on‑line materiálov neurčených na prevzatie; Vydávanie materiálov ku ktorým možno pristupovať prostredníctvom databáz alebo internetu; Služby v oblasti elektronických hier a súťaží poskytované prostriedkami internetu; Informácie súvisiace so vzdelávaním poskytované on‑line z počítačových databáz alebo prostredníctvom internetu; Vzdelávanie ako učenie; Informácie o možnostiach zábavy; Filmové štúdiá; Fotografovanie; Fotografická reportáž; Poskytovanie hracích zábavných automatov; On‑line poskytovanie počítačových hier; Hranie o peniaze; Klubové služby ako výchovné alebo zábavné služby; Elektronická edičná činnosť v malom [DTP služby]; Ukážky praktického výcviku; Organizovanie a vedenie kurzov a výcviku; Organizovanie a vedenie koncertov; Organizovanie a vedenie konferencií; Organizovanie a vedenie kongresov; Organizovanie a vedenie seminárov; Organizovanie a vedenie sympózií; Organizovanie a vedenie kolokvií; Organizovanie vedomostných alebo zábavných; Vydávanie kníh a časopisov v elektronickej forme; Poskytovanie elektronických publikácií on line [bez možnosti kopírovania]; Vydávanie kníh“.
Napadnutá ochranná známka bola zapísaná 15. júna 2015 pod číslom 13678991 najmä pre výrobky a služby uvedené v bode 3 vyššie.
Dňa 22. decembra 2015 podala žalobkyňa, Currency One S.A., na základe článku 52 ods. 1 písm. a) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 59 ods. 1 písm. a) nariadenia 2017/1001] návrh na vyhlásenie neplatnosti napadnutej ochrannej známky v súvislosti so všetkými výrobkami a službami uvedenými v bode 3 vyššie na základe jednak článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, ktorého znenie je identické a na ktorý sa odkazuje nižšie] z dôvodu, že označenie tvoriace uvedenú ochrannú známku je opisné pre uvedené výrobky a služby, a jednak článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001, ktorého znenie je identické a na ktorý sa odkazuje nižšie] z dôvodu, že uvedená ochranná známka nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
Zrušovacie oddelenie rozhodnutím zo 6. októbra 2017 zamietlo uvedený návrh na vyhlásenie neplatnosti.
Dňa 5. decembra 2017 podala žalobkyňa odvolanie na EUIPO podľa článkov 66 až 71 nariadenia 2017/1001.
Rozhodnutím z 18. júna 2018 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) piaty odvolací senát odvolanie zamietol.
Pokiaľ ide na jednej strane o dôvod, na ktorý sa vzťahuje článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, konštatoval, že žiadny význam výrazu „cinkciarz“ neopisuje predmetné výrobky alebo služby alebo ich podstatnú vlastnosť. Konkrétne konštatoval, že tento výraz, ktorým sa pôvodne v Poľskej ľudovej republike označovali osoby, ktoré sa venovali nelegálnemu obchodovaniu so zahraničnými menami, má vo svojom súčasnom význame vzťahujúcom sa na činnosti spočívajúce vo výmene cudzej meny iba negatívne konotácie, s výnimkou neutrálneho označenia takejto činnosti. Preto uvedený výraz predstavuje fantazijné označenie, ktoré je síce sugestívne alebo náznakové, ale ktoré z tohto dôvodu len nepriamo opisuje túto činnosť a môže viesť k nasmerovaniu spotrebiteľov k službám v súvislosti s uvedenou činnosťou iba prostredníctvom mentálnej asociácie. Na druhej strane, pokiaľ ide o dôvod uvedený v článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001, odvolací senát sa domnieval, že označenie CINKCIARZ je príslušnou skupinou verejnosti vnímané ako pôvodné, klamlivé alebo ironické a z tohto dôvodu prekvapujúce, ktoré je spôsobilé označovať obchodný pôvod služieb vo vzťahu k činnosti spočívajúcej vo výmene cudzej meny. Napokon sa domnieval, že uvedené posúdenia platia
a fortiori
pre ostatné dotknuté výrobky alebo služby.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania, vrátane trov konania pred odvolacím senátom.
EUIPO a vedľajší účastník konania navrhujú, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložil žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
Právny stav
Žalobkyňa uvádza tri žalobné dôvody, z ktorých prvý je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, pokiaľ ide o služby zmenárne, druhý na porušení toho istého ustanovenia a povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o ostatné dotknuté výrobky a služby, a tretí je založený na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) uvedeného nariadenia.
Na úvod je potrebné pripomenúť, že podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 sa na jednej strane do registra nezapíšu „ochranné známky, ktoré tvoria výlučne označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných vlastností tovarov alebo služieb.
Označenie musí na to, aby sa mohlo považovať za opisné a aby sa teda naň vzťahoval zákaz uvedený v tomto ustanovení, vytvárať s predmetnými tovarmi alebo službami dostatočne priamu a konkrétnu spojitosť, ktorá by príslušnej skupine verejnosti umožňovala vnímať okamžite a bez ďalších úvah opis predmetných tovarov a služieb alebo niektorej ich vlastnosti [pozri rozsudok z 12. januára 2005, Deutsche Post EURO EXPRESS/ÚHVT (EUROPREMIUM),
T‑334/03
,
EU:T:2005:4
, bod
a citovanú judikatúru].
Na druhej strane podľa článku 7 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia nemožno zapísať ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť.
Rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 znamená, že táto ochranná známka je spôsobilá identifikovať výrobok alebo službu, pre ktoré sa zápis žiada, ako výrobky alebo služby pochádzajúce od určitého podniku, a teda odlíšiť tento výrobok alebo službu od výrobkov alebo služieb iných podnikov (pozri rozsudok z 21. januára 2010, Audi/ÚHVT,
C‑398/08 P
,
EU:C:2010:29
, bod
a citovanú judikatúru).
Označenie môže byť identifikované ako pochádzajúce od určitého podniku, a teda má rozlišovaciu spôsobilosť, pokiaľ si vyžaduje úsilie o výklad zo strany príslušnej skupiny verejnosti, a predstavuje určitú originalitu a výstižnosť, ktoré ho robia ľahko zapamätateľné (pozri v tomto zmysle rozsudok z 21. januára 2010, Audi/ÚHVT,
C‑398/08 P
,
EU:C:2010:29
, bod
).
Z týchto úvodných úvah vyplýva, že na účely posúdenia dôvodnosti žalobných dôvodov predložených žalobkyňou je potrebné najprv určiť význam výrazu „cinkciarz“, ktorý sa musí preukázať vo vzťahu k vnímaniu zo strany príslušnej skupiny verejnosti [pozri v tomto zmysle rozsudok z 8. júla 2008, Lancôme/ÚHVT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION),
T‑160/07
,
EU:T:2008:261
, bod
a citovanú judikatúru].
V tejto súvislosti z dokumentov predložených v rámci správneho konania vyplýva, že výraz „cinkciarz“ sa vzťahuje na osobu, ktorá tajne vykonávala nelegálnu činnosť súvisiacou s výmenou meny, kedy v čase existencie Poľskej ľudovej republiky alebo hneď po nej bola táto činnosť predmetom štátneho monopolu. S týmto výrazom týkajúcim sa činnosti považovanej za obchodovanie a vykonávané osobami s pochybnou povesťou bola spojená negatívna konotácia. Vzhľadom na to, že výkon činnosti spočívajúcej vo výmene cudzej meny osobami súkromného práva bol v roku 1989 legalizovaný, mohli túto činnosť otvorene vykonávať zmenárne, ktoré sa z dôvodu svojej legitímnej povahy odlišovali od osôb, na ktoré sa vzťahuje uvedený výraz. Od tohto okamihu sa javí, že posledný uvedený výraz získal hlavne historickú konotáciu označujúcu osoby, ktoré do roku 1989 vykonávali nelegálnu a pokútnu činnosť spočívajúcu vo výmene cudzej meny.
Vzhľadom na skutočnosť, že kontext, z ktorého pochádza výraz „cinkciarz“, zanikol až v roku 1989 a vzhľadom na všeobecnú známosť historickej postavy osôb, na ktoré sa vzťahuje uvedený výraz, v poľskej kultúre, ktorá bola potvrdená najmä rôznymi nadpismi článkov odkazujúcich na túto postavu (prílohy E.20, E.24 až E.26), ale aj aktuálnymi publikáciami k tejto problematike (prílohy E.19, E.21, E.36 až E.41), sa treba domnievať, že v okamihu podania prihlášky napadnutej ochrannej známky 26. januára 2015 podstatná časť príslušnej skupiny verejnosti poznala historický význam tohto výrazu.
Žalobkyňa, ktorá v bode 10 žaloby v súvislosti s výrazom „cinkciarz“ konštatovala, že „toto povolanie … nie je oficiálne uznané“ alebo že „jeho sláva zanikla“, implicitne pripúšťa, že uvedený výraz označuje hlavne osobu, ktorá v dobe Poľskej ľudovej republiky pokútne vykonávala výmenu cudzej meny. Navyše v bode 11 žaloby výslovne pripúšťa, že tento výraz sa v publikáciách používa hlavne na označenie takej osoby. V tých istých bodoch žaloby však tvrdí, že „povolanie“ spočívajúce vo vykonávaní „pokútneho obchodovania s cudzou menou“ nezaniklo a že osobu, ktorá v súčasnosti takú činnosť vykonáva, možno naďalej označiť výrazom „cinkciarz“, hoci v bode 12 žaloby pripúšťa, že tento výraz má negatívnu konotáciu a používa sa kritickým a v podstate hanlivým spôsobom.
Tieto tvrdenia podporujú niektoré dôkazy predložené v rámci správneho konania.
V tejto súvislosti nie sú definície vyňaté zo slovníkov (prílohy E.1 až E.15) jednoznačné. Hoci totiž všetky definície uvádzajú, že podstatné meno „cinkciarz“ je hovorovým výrazom označujúcim priekupníka s cudzou menou, javí sa, že citácie zodpovedajú historickému významu tohto výrazu. Niektoré články zverejnené na internete však dosvedčujú, že tento výraz bol aj naďalej používaný a chápaný na označenie osoby, ktorá v súčasnosti vykonáva výmenu cudzej meny pokútnym a podvodným spôsobom, a v dôsledku toho nelegálne, teda na spôsob „cinkciarz“, ktorý existoval v dobe Poľskej ľudovej republiky (prílohy E.32 a E.33), a v nadväznosti na to akúkoľvek činnosť podvodnej, neregulárnej či nepoctivej povahy, alebo ktorá sa za takú činnosť považuje (príloha E.31).
Javí sa však, že žalobkyňa, ktorá v bode 10 žaloby uviedla, že výraz „cinkciarz“ môže označovať aj „subjekt poskytujúci služby spočívajúce vo výmene cudzej meny mimo oficiálny okruh“, v bode 25 žaloby uviedla, že tento výraz „sa bežne používa v kontexte poskytovania služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny mimo oficiálny okruh celým radom subjektov“, pričom v bode 24 žaloby doplnila, že uvedený výraz „za obvyklých podmienok slúži na prezentáciu dotknutých výrobkov alebo služieb“, sa domnieva, že výraz „cinkciarz“ možno použiť aj neutrálne, t. j. bez negatívnej alebo hanlivej konotácie, na označenie fyzickej alebo právnickej osoby vykonávajúcej činnosť spočívajúcu vo výmene cudzej meny. Žaloba však neobsahuje žiadny odkaz na dôkazy predložené v rámci správneho konania.
V odpovedi na túto otázku žalobkyňa na pojednávaní uviedla, že toto tvrdenie je podložené prílohami E.29, E.30 a E.34.
Žalobkyňa, ktorá následne predložila článok tvoriaci prílohu E.30, nazvaný „Takýmto spôsobom cinkciarz od cestujúcich na letiskách mámi peniaze“, však pripustila, že tento článok sa kritickým spôsobom týka činnosti spočívajúcej v podvode. Pokiaľ ide o článok tvoriaci prílohu E.29, nazvaný „Hrá sa vláda na cinkciarz?“, žalobkyňa iba zdôraznila, že tento článok prezentuje súčasné používanie výrazu „cinkciarz“ bez toho, aby uviedla, že nemá kritický dosah.
Žalobkyňa naopak na pojednávaní tvrdila, že v článku, ktorý tvorí prílohu E.34, uverejnenom 17. apríla 2014 pod názvom „Cinkciarz internetu. Príbeh štyroch mužov, ktorí bankám ‚šlohli‘ 20 miliárd“, bol výraz „cinkciarz“ použitý na označenie celého radu rôznych hospodárskych subjektov, ku ktorým patrí aj žalobkyňa a vedľajší účastník konania, alebo na označenie „služieb spočívajúcich v obchodovaní s cudzou menou mimo oficiálny okruh“.
Z obsahu posledného uvedeného článku možno dospieť k záveru, že výrazom „rôzne hospodárske subjekty“ mala žalobkyňa na mysli podniky, ktoré vykonávajú činnosť spočívajúcu vo výmene cudzej meny iným spôsobom, a to na internete, a ktoré sa odlišujú od bánk, pokiaľ ide o uplatňovaný výmenný kurz. Z uvedeného článku vyplýva, že tieto podniky sa rozmohli v nadväznosti na zákon z roku 2011, ktorý oprávňoval dlžníkov, ktorí v poľských bankách uzavreli úvery denominované vo švajčiarskych frankoch, aby mesačné splátky týchto úverov splácali v cudzej mene zakúpenej u iných subjektov, než sú tieto banky. V dotknutom článku bolo uvedené, že žalobkyňa a vedľajší účastník konania si takmer rovnakým dielom rozdelili skoro celý poľský trh v oblasti výmeny cudzej meny na internete, pričom na tomto trhu veľmi okrajovo pôsobí aj približne štyridsať ďalších podnikov.
Na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, však tento článok nepreukazuje, že by bol výraz „cinkciarz“ používaný na to, aby neutrálnym spôsobom označoval niektoré podniky poskytujúce služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, a to podniky pôsobiace na internete alebo na označovanie služieb poskytovaných týmito podnikmi.
Dotknutý článok sa totiž týka hlavne dvoch podnikov, ku ktorým patrí vedľajší účastník konania, ktorého názov je opakovane uvedený. V tomto kontexte nemožno výskyt výrazu „cinkciarz“ v názve a texte tohto článku zohľadniť bez toho, aby sa vzal do úvahy názov vedľajšieho účastníka konania. Okrem toho, ako vyplýva z názvu uvedeného článku, použitie tohto výrazu v tomto článku sa netýka dvoch podnikov, ktoré sú predmetom dotknutého článku, ale štyroch osôb, ktoré tieto podniky založili, ktorých profesijné kariéry sú opísané a ich tvrdenia uvedené. Rovnako tak sa výraz „cinkciarz“ pri svojom jedinom výskyte v texte uvedeného článku netýka týchto dvoch podnikov, ale ich zakladateľov, pričom tieto podniky sú prezentované ako „ich podnik“. Pokiaľ ostatné uvedené podniky zmienené s odkazom na ich obchodný názov alebo na názvy odkazujúce na ich internetové stránky (jednak Currency One, Internetowykantor.pl a Walutomat.pl a jednak Cinkciarz.pl), sú v dotknutom článku označované takými výrazmi, ako sú „internetové zmenárne“ alebo „virtuálne zmenárne“.
Pre úplnosť treba uviesť, že odvolací senát v bode 33 napadnutého rozhodnutia vykonal v podstate podrobnú analýzu dokumentov, na ktorých je založené stanovisko tvoriace prílohu E.43, a to jediné stanovisko, ktoré uvádza neutrálny význam výrazu „cinkciarz“. Žalobkyňa uvedenú analýzu nespochybnila, ani sa na Všeobecnom súde nedovolávala uvedeného stanoviska.
Napokon treba v tejto súvislosti uviesť, že sa javí, že oba významy výrazu „cinkciarz“ súvisia so službami spočívajúcimi vo výmene cudzej meny. Po prvé ide o historický význam, v rámci ktorého označuje osobu, ktorá v dobe existencie Poľskej ľudovej republiky pokútne a nelegálne vykonávala výmenu cudzej meny. Po druhé ide o súčasný význam, v rámci ktorého sa tento výraz používa v odvodenom všeobecnom zmysle ako synonymum kšeftára alebo podvodníka, ale aj v zmysle blízkom historickému významu na označenie osoby, ktorá v súčasnosti ešte stále vykonáva pokútne a podvodné, a teda nelegálne obchodovanie s cudzou menou. Ako správne konštatoval odvolací senát, nebolo naopak preukázané, že by výraz „cinkciarz“ v súčasnosti neutrálnym spôsobom označoval osobu alebo podnik poskytujúce služby spočívajúce vo výmene cudzej meny.
Dôvodnosť žalobných dôvodov žalobkyne treba preskúmať na základe týchto významov výrazu „cinkciarz“.
O prvom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, pokiaľ ide o služby spočívajúce vo výmene cudzej meny
Žalobkyňa tvrdí, že výraz „cinkciarz“ môže byť použitý na označenie subjektu poskytujúceho služby spočívajúce vo výmene cudzej meny mimo oficiálny okruh a že v dôsledku toho ide o názov povolania, pričom je nevyhnutné, aby sa mohol používať voľne, nezávisle od skutočnosti, že sa používa najmä v negatívnom zmysle.
EUIPO a vedľajší účastník konania spochybňujú dôvodnosť tohto žalobného dôvodu. Podľa vedľajšieho účastníka konania má výraz „cinkciarz“ iba historický význam, ktorý označuje osobu, ktorá vykonávala pokútne obchodovanie s cudzou menou v dobe existencie Poľskej ľudovej republiky, a nepoužíva sa na označenie súčasnej činnosti výmeny cudzej meny.
Podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 sa do registra nezapíšu ochranné známky, ktoré tvoria výlučne označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v obchode na označenie druhu, kvality, množstva, zamýšľaného účelu, hodnoty, zemepisného pôvodu alebo času výroby tovarov alebo poskytovania služieb, prípadne iných vlastností tovarov alebo služieb.
Ako bolo pripomenuté v bode 14 vyššie, na to, aby sa na označenie vzťahoval zákaz uvedený v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, je potrebné, aby toto označenie malo dostatočne priamy a konkrétny vzťah k predmetným tovarom alebo službám, ktorý umožní príslušnej skupine verejnosti hneď a bez ďalšieho uvažovania pochopiť opis predmetných výrobkov a služieb alebo niektorú z ich charakteristických vlastností.
Posúdenie opisného charakteru označenia možno vykonať len jednak vo vzťahu k vnímaniu zo strany príslušnej skupiny verejnosti a jednak vo vzťahu k dotknutým výrobkom a službám (pozri rozsudok z 8. júla 2008, COLOR EDITION,
T‑160/07
,
EU:T:2008:261
, bod
a citovanú judikatúru).
V prejednávanej veci sú predmetnými výrobkami a službami v podstate, pokiaľ ide o triedu 9, počítačové programy, elektronické publikácie a nosiče údajov, pokiaľ ide o triedu 36, finančné a bankové služby, služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, služby agentúry a správy nehnuteľností, služby vymáhania pohľadávok, služby súvisiace s poistením a služby posudku v oblasti daní, a pokiaľ ide o triedu 41, publikačné a vydavateľské služby, služby v oblasti hier a služby súvisiace s učením a vzdelávaním. Odvolací senát konštatoval, že tieto výrobky a služby sú určené tak odborníkom, ako aj širokej verejnosti a že úroveň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti je priemerná až vysoká. Okrem toho sa domnieval, že posúdenie opisného charakteru napadnutej ochrannej známky sa musí vykonať z hľadiska verejnosti znalej poľského jazyka, pretože túto ochrannú známku tvorí výraz, ktorý má význam v tomto jazyku.
Tieto posúdenia nie sú napadnuté a žiadna skutočnosť nevedie k ich spochybneniu. Treba však zdôrazniť, že skutočnosť, že je príslušná skupina verejnosti špecializovaná, nemôže mať určujúci vplyv na právne kritériá uplatňované na posúdenie opisného charakteru označenia [rozsudok zo 7. mája 2019, Fisslet/EUIPO (vita),
T‑423/18
,
EU:T:2019:291
, bod
].
Zákazom zápisu označení alebo údajov, ktoré uvádza článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 ako ochrannej známky, toto ustanovenie sleduje všeobecný záujem, ktorý vyžaduje, aby sa označenia alebo opisné údaje označujúce vlastnosti výrobkov alebo služieb, pre ktoré je zápis žiadaný, mohli voľne používať všetkými. Tieto ustanovenia teda bránia tomu, aby takéto označenia a údaje boli vyhradené jedinému podniku z dôvodu ich zapísania do registra ako ochranných známok (pozri rozsudok z 23. októbra 2003, ÚHVT/Wrigley,
C‑191/01 P
,
EU:C:2003:579
, bod
a citovanú judikatúru).
To, že normotvorca Európskej únie si zvolil výraz „charakteristika“, zdôrazňuje skutočnosť, že označeniami, ktoré sú predmetom článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, sú iba tie označenia, ktoré slúžia na označovanie príslušnou skupinou verejnosti ľahko rozpoznateľnej vlastnosti výrobkov alebo služieb, pre ktoré sa zápis požaduje. Zápis označenia teda možno odmietnuť na základe tohto ustanovenia iba vtedy, ak možno rozumne predpokladať, že ho príslušná skupina verejnosti skutočne identifikuje ako opis jednej z uvedených vlastností (pozri v tomto zmysle rozsudky z 10. marca 2011, Agencja Wydawnicza Technopol/ÚHVT,
C‑51/10 P
,
EU:C:2011:139
, bod
, a zo 7. mája 2019, vita, T‑423/18, EU:T2019:291, bod 43).
Na to, aby sa zápis označenia zamietol na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, nie je nevyhnutné, aby boli označenia a údaje tvoriace ochrannú známku dotknutú týmto článkom v čase podania prihlášky skutočne používané na účely opisu tovarov alebo služieb, pre ktoré sa prihláška ochrannej známky podáva, alebo vlastností týchto tovarov alebo služieb. Ako uvádza samotné znenie tohto ustanovenia, stačí, aby sa tieto označenia a znaky na tieto účely mohli používať (rozsudok z 23. októbra 2003, ÚHVT/Wrigley,
C‑191/01 P
,
EU:C:2003:579
, bod
).
Napokon treba pripomenúť, že podľa článku 7 ods. 2 toho istého nariadenia sa článok 7 ods. 1 uplatňuje napriek skutočnosti, že dôvody zamietnutia existujú iba v časti Únie, pričom táto časť sa môže obmedziť len na jeden členský štát (pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. júna 2006, Storck/ÚHVT,
C‑25/05 P
,
EU:C:2006:422
, bod
).
V tomto žalobnom dôvode žalobkyňa tvrdí, že výraz „cinkciarz“ opisuje služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, takže zápis napadnutej ochrannej známky, ktorú tvorí výlučne tento výraz, sa mal zrušiť v rozsahu, v akom sa táto ochranná známka vzťahuje na uvedené služby.
Z úvah uvedených v bodoch 19 až 32 vyššie vyplýva, že výraz „cinkciarz“ vo významoch relevantných v prejednávanej veci má jednak historickú, ale aj aktuálnu spojitosť so službami spočívajúcimi vo výmene cudzej meny, a jednak má výlučne hanlivú konotáciu, t. j. obsahuje negatívnu myšlienku znevažujúcu určenú osobu, a to osobu, ktorá sa venuje obchodovaniu, podvodom alebo aktom považovaným za nepoctivé, osobitne, nie však výlučne, v rámci pokútnych transakcií súvisiacich s výmenou cudzej meny.
Žalobkyňa tvrdí, že uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 nevyžaduje, aby bol opisný údaj pozitívny alebo neutrálny, ale vyžaduje iba to, aby popisoval výrobok alebo službu, na ktoré sa vzťahuje prihláška, alebo niektorú z ich vlastností. Okrem toho negatívna konotácia výrazu „cinkciarz“ by časom mohla zaniknúť.
V súlade s judikatúrou pripomenutou v bodoch 37 a 38 vyššie je uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 možné len vtedy, pokiaľ s prihliadnutím na to, ako príslušná skupina verejnosti chápe napadnuté označenie, má toto označenie priamu a konkrétnu spojitosť s dotknutou službou, ktorá tejto verejnosti umožní bezprostredne a bez ďalšieho rozmýšľania vnímať opis tejto služby alebo niektoré z jej vlastností.
Túto judikatúru treba prirovnať k judikatúre, podľa ktorej sú opisnými označeniami a údajmi v zmysle uvedeného ustanovenia označenia a údaje iba také označenia a údaje, ktoré môžu pri bežnom používaní z hľadiska spotrebiteľa slúžiť na označovanie takého výrobku alebo takej služby, pre ktoré sa žiada zápis, a to buď priamo, alebo uvedením jednej z ich podstatných vlastností (pozri rozsudok z 28. júna 2012, XXXLutz Marken/ÚHVT,
C‑306/11 P
, neuverejnený,
EU:C:2012:401
, bod
a citovanú judikatúru).
V tejto súvislosti treba uviesť, že ako vyplýva z odôvodnenia 3 nariadenia 2017/1001, cieľom tohto nariadenia je prispieť k odstráneniu prekážok voľného pohybu tovarov a slobodného poskytovania služieb na vnútornom trhu. Tieto slobody sa týkajú iba tovaru, ktorý bol do hospodárskeho a obchodného obehu Únie uvedený dovoleným spôsobom (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. decembra 2010, Josemans,
C‑137/09
,
EU:C:2010:774
, bod
), a analogicky poskytovania legálnych služieb. Z toho vyplýva, že ochranu stanovenú právom ochranných známok Únie možno ochrannej známke priznať iba v rozsahu, v akom táto ochranná známka označuje výrobky a služby v súlade s právnymi predpismi, ktoré boli poskytnuté legálne.
Treba predpokladať, že priemerný spotrebiteľ, ktorý je považovaný za riadne informovaného a primerane pozorného a obozretného, si je toho vedomý prinajmenšom preto, že vie, že hodnoty právneho štátu sú základom Únie, ako to vyplýva z článku 2 ZEÚ, a že je súčasťou právneho štátu, že cieľom zákona nemôže byť ochrana alebo podpora protiprávnych aktov, pričom táto charakteristika právneho štátu je všeobecne známa. V tejto súvislosti treba na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, zdôrazniť, že výraz „cinkciarz“ nemožno považovať za výraz označujúci „povolanie“, pretože sa týka výlučne páchania nelegálnych aktov.
V prejednávanej veci si teda príslušná skupina verejnosti uvedomuje skutočnosť, že služby, na ktoré sa vzťahuje napadnutá ochranná známka, nemôžu byť pokútnou a nelegálnou výmenou cudzej meny.
Z toho vyplýva, že výraz „cinkciarz“, ktorý tvorí túto ochrannú známku a ktorý označuje také pokútne a nelegálne činnosti, nemôže pri obvyklom používaní z hľadiska príslušnej skupiny verejnosti slúžiť na označenie služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny v súlade s právnymi predpismi. V tejto súvislosti možno vykonať prirovnanie k judikatúre, podľa ktorej, pokiaľ ide o označenia alebo znaky, ktoré môžu slúžiť v oblasti obchodu na označenie zemepisného pôvodu výrobku alebo služby, pre ktoré sa žiada o zápis, článok 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 nebráni zápisu zemepisných názvov, pri ktorých nie je z dôvodu vlastností označeného miesta pravdepodobné, že by zainteresovaným kruhom mohlo napadnúť, že dotknutá kategória výrobkov pochádza z tohto miesta (pozri rozsudok zo 6. septembra 2018, Bundesverband Souvenir – Geschenke – Ehrenpreise/EUIPO,
C‑488/16 P
,
EU:C:2018:673
, bod
a citovanú judikatúru).
V dôsledku toho výraz „cinkciarz“ neumožňuje príslušnej skupine verejnosti bezprostredne a bez ďalšieho rozmýšľania vnímať opis služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny alebo subjektu poskytujúceho také služby. Vzhľadom na to, že jedna z podstatných vlastností uvedeného výrazu, a to skutočnosť, že označuje pokútne a nelegálne činnosti, je v priamom protiklade s vlastnosťou takých služieb, a to ich inherentne legálnou povahou, si príslušná skupina verejnosti bude môcť vytvoriť spojitosť medzi napadnutou ochrannou známkou a službami spočívajúcimi vo výmene cudzej meny v súlade s právnymi predpismi iba tak, že tento protiklad prekoná tým, že dospeje k záveru, že na základe irónie a v dôsledku predstavivosti sa uvedená ochranná známka, na rozdiel od svojho významu, vzťahuje na služby spočívajúce vo výmene cudzej meny poskytované v súlade s právnymi predpismi.
Napadnutá ochranná známka teda nepredstavuje dostatočne priamu a konkrétnu spojitosť so službami spočívajúcimi vo výmene cudzej meny, na ktoré sa táto ochranná známka vzťahuje.
Tento záver je podporený preskúmaním z hľadiska cieľa všeobecného záujmu sledovaného prostredníctvom zákazu zápisu stanoveného v článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, ktorý sa musí zohľadniť v rámci konkrétneho preskúmania všetkých relevantných skutočností charakterizujúcich prihlášku (pozri analogicky rozsudok z 8. apríla 2003, Linde a i.,
C‑53/01 až C‑55/01
,
EU:C:2003:206
, bod
) alebo, ako v prejednávanej veci, zápis, ktorého neplatnosť sa navrhuje.
V súlade s judikatúrou pripomenutou v bode 41 vyššie, je cieľom tohto ustanovenia zachovať to, aby všetky dotknuté subjekty mohli slobodne používať označenia alebo údaje opisujúce vlastnosti predmetných služieb. Keby totiž určitý podnik mohol monopolizovať používanie opisného výrazu, vyplývalo by z toho obmedzenie slovnej zásoby, ktorú majú k dispozícii jeho konkurenti na opis vlastných výrobkov [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. októbra 2014, Larrañaga Otaño/ÚHVT (GRAPHENE),
T‑458/13
,
EU:T:2014:891
, bod
a citovanú judikatúru]. Tento cieľ všeobecného záujmu je sám osebe súčasťou nenarušenej hospodárskej súťaže, ktorého zriadenie a udržanie je cieľom Zmluvy o FEÚ a ktorej základnou zložkou je právo ochranných známok (pozri analogicky rozsudok zo 6. mája 2003, Libertel,
C‑104/01
,
EU:C:2003:244
, body
až
).
Z konštatovaní týkajúcich sa významu pojmu „cinkciarz“ však vyplýva, že tento výraz je neoddeliteľne spojený s hlavným aspektom činnosti, ktorú označuje, a to je pokútna a nelegálna povaha, ktorá je v príkrom rozpore s vlastnosťou dotknutých služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny, teda ich inherentne legálnou povahou.
Napokon je síce pravda, že podľa samotného znenia článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 označenia a údaje, ktorých zápis je zakázaný podľa tohto ustanovenia, sú tie, ktoré možno jednoducho použiť na opisné účely bez toho, aby sa vyžadovalo, aby tieto označenia alebo údaje boli v čase podania prihlášky skutočne používané.
Takúto možnosť použitia však možno zohľadniť len vtedy, ak možno rozumne predpokladať, že dotknuté označenie bude v zainteresovaných kruhoch v budúcnosti opisom vlastností dotknutých výrobkov alebo služieb (pozri analogicky rozsudok z 12. februára 2004, Koninklijke KPN Nederland,
C‑363/99
,
EU:C:2004:86
, bod
a citovanú judikatúru). Uvedená možnosť preto nemôže spočívať na jednoduchých špekuláciách, ale naopak musí byť podložená určitými skutočnosťami, ktoré ju primerane hodnoverne potvrdzujú [pozri v tomto zmysle rozsudok z 12. marca 2008, Compagnie générale de diététique/ÚHVT (GARUM),
T‑341/06
, neuverejnený,
EU:T:2008:70
, bod
].
Takúto špekuláciu predstavuje eventualita, ktorú uvádza žalobkyňa, že výraz „cinkciarz“ v budúcnosti stratí negatívnu konotáciu súvisiacu s pokútnou a nelegálnou povahou činnosti, na ktorú sa vzťahuje, ktorá je jednou z jej podstatných vlastností, a v dôsledku toho bude označovať výkon činnosti spočívajúcej vo výmene cudzej meny neutrálnym spôsobom.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že ako vyplýva z dokumentov predložených v rámci správneho konania a z konštatovaní uvedených v bodoch 19, 23 a 32 vyššie, mal výraz „cinkciarz“ vo významoch relevantných v prejednávanej veci od svojho počiatku negatívny význam súvisiaci s nelegálnou a pokútnou povahou činnosti osôb, ktoré označuje, a po zmene historického kontextu, v ktorom sa objavil, sa jeho dosah vyvinul tak, že bol zdôraznený jeho negatívny aspekt, pretože jeho použitie bolo zovšeobecnené na osobu, ktorá vykonáva činnosť považovanú za nelegálnu, podvodnú alebo nepoctivú. Ako okrem toho vyplýva z bodov 29 a 30 vyššie, neexistuje relevantný nepriamy dôkaz, že by sa uvedený výraz používal aj neutrálnym spôsobom na označenie subjektu, ktorý poskytuje služby spočívajúce vo výmene cudzej meny.
Vzhľadom na tieto skutočnosti sa nezdá, že ku dňu podania prihlášky napadnutej ochrannej známky bolo dôvodné predpokladať, že výraz „cinkciarz“ bude v budúcnosti v zainteresovaných kruhoch predstavovať opis predmetných služieb.
Zo všetkých predchádzajúcich úvah vyplýva, že odvolací senát správne rozhodol, že napadnutá ochranná známka nemôže byť vyhlásená za neplatnú na základe článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001, pokiaľ ide o služby spočívajúce vo výmene cudzej meny. V dôsledku toho sa musí prvý žalobný dôvod zamietnuť ako nedôvodný.
O druhom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 a povinnosti odôvodnenia, pokiaľ ide o iné dotknuté výrobky a služby, než sú služby spočívajúce vo výmene cudzej meny
Žalobkyňa tvrdí, že napadnuté rozhodnutie je nedostatočne odôvodnené, pokiaľ ide o zamietnutie návrhu na vyhlásenie neplatnosti v rozsahu, v akom bol založený na opisnom charaktere iných dotknutých výrobkov a služieb, než je výmena cudzej meny, na základe skutočnosti, že odvolací senát zohľadnil tieto iné výrobky a služby ako celok, a nie z kategórie na kategóriu.
Odvolací senát, ktorý si v tejto súvislosti prisvojil odôvodnenie rozhodnutia zrušovacieho oddelenia, v bode 59 napadnutého rozhodnutia konštatoval, že vzhľadom na to, že výraz „cinkciarz“ nie je vo vzťahu k službám spočívajúcim vo výmene cudzej meny opisný, platí to
a fortiori
aj v prípade ostatných predmetných výrobkov a služieb, ktorých spojitosť s uvedeným výrazom je ešte slabšia.
Treba pripomenúť, že povinnosť odôvodnenia prislúchajúca odvolaciemu senátu, ktorá vyplýva najmä z článku 94 ods. 1 nariadenia 2017/1001, má dvojaký cieľ, a to jednak umožniť dotknutým osobám oboznámiť sa s dôvodmi prijatého opatrenia, aby mohli brániť svoje práva, a jednak súdu Únie vykonať preskúmanie zákonnosti dotknutého rozhodnutia. Z odôvodnenia musia jasne a jednoznačne vyplývať úvahy autora aktu bez toho, aby bolo potrebné, aby toto odôvodnenie špecifikovalo všetky relevantné skutkové a právne okolnosti, keďže otázka, či odôvodnenie aktu spĺňa uvedené požiadavky, sa musí posudzovať nielen s ohľadom na jeho znenie, ale aj s ohľadom na jeho kontext a na všetky právne predpisy, ktoré upravujú dotknutú oblasť (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. júna 2018, EUIPO/Puma,
C‑564/16 P
,
EU:C:2018:509
, body
a
a citovanú judikatúru).
V tejto súvislosti treba uviesť, že argumentácia, ktorú žalobkyňa uviedla pred inštanciami EUIPO, ako to navyše uviedla v žalobe, sa obmedzovala na uvedenie, prečo určité kategórie predmetných výrobkov a služieb, iné ako služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, mohli mať podľa nej spojitosť s týmito poslednými uvedenými službami alebo s osobami poskytujúcimi takéto služby. Vyvodila z toho, že výraz „cinkciarz“, o ktorom sa domnieva, že je opisný, pokiaľ ide o služby zmenárne, tiež opisuje vlastnosť týchto ostatných výrobkov alebo služieb.
V takomto kontexte a vzhľadom na to, že odvolací senát predtým konštatoval, že výraz „cinkciarz“ nie je opisný pre služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, čím odmietol predpoklad, na ktorom sa zakladala argumentácia žalobkyne týkajúca sa iných výrobkov a služieb, než sú služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, mohol sa obmedziť na uvedenie súhrnného odôvodnenia pre všetky dotknuté výrobky alebo služby.
EUIPO je totiž oprávnený prijať súhrnné odôvodnenie vzhľadom na absolútny dôvod zamietnutia prihlášky pre výrobky alebo služby, ktoré medzi sebou vykazujú dostatočne priamu a konkrétnu spojitosť do takej miery, že tvoria dostatočne rovnorodú kategóriu tovarov alebo služieb najmä na základe vlastností, ktoré sú im spoločné a ktoré sú relevantné pre analýzu, či sa na ochrannú známku vzťahuje dotknutý dôvod zamietnutia. Posúdenie sa musí vykonať
in concreto
v každom jednotlivom prípade bez toho, aby sa vylúčilo, že všetky výrobky a služby dotknuté prihláškou vykazujú vlastnosť relevantnú na analýzu absolútneho dôvodu zamietnutia a že teda môžu byť zoskupené na účely preskúmania predmetnej prihlášky vzhľadom na zamýšľaný absolútny dôvod zamietnutia do jedinej kategórie alebo do jedinej skupiny s dostatočnou rovnorodosťou (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 17. mája 2017, EUIPO/Deluxe Entertainment Services Group,
C‑437/15 P
,
EU:C:2017:380
, body
až
).
V prejednávanej veci však samotná žalobkyňa kategorizovala predmetné iné výrobky a služby, než sú služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, pokiaľ ide o komplexnú a jedinú vlastnosť, ktorá by odôvodňovala uznanie opisného charakteru označenia CINKCIARZ v súvislosti s týmito inými výrobkami a službami, a to, že všetky súvisia s činnosťou spočívajúcou vo výmene cudzej meny.
Odvolací senát sa teda po tom, čo konštatoval, že napadnutá ochranná známka nie je opisná, pokiaľ ide o samotné služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, mohol v rámci dostatočného preskúmania domnievať, že tento záver platí
a fortiori
aj pre iné výrobky a služby, než sú služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, ktoré majú s poslednými uvedenými službami určitú spojitosť. Odvolací senát totiž vykonal posúdenie
in concreto
tým, že sa vyjadril k spojitosti, na ktorej samotná žalobkyňa založila svoj návrh na vyhlásenie neplatnosti podľa článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia 2017/1001 vo vzťahu k týmto ostatným výrobkom a službám. Navyše toto preskúmanie viedlo k záveru, ktorý je v súlade s týmto ustanovením.
Druhý žalobný dôvod preto musí byť zamietnutý ako nedôvodný.
O treťom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001
Žalobkyňa v prvom rade tvrdí, že uplatnenie článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 je potrebné vzhľadom na opisný charakter označenia CINKCIARZ, pretože opisné označenie nevyhnutne nemá rozlišovaciu spôsobilosť.
Žalobkyňa v druhom rade odvolaciemu senátu vytýka, že nepreskúmal rozlišovaciu spôsobilosť napadnutej ochrannej známky vo vzťahu k dotknutým výrobkom a službám a k vnímaniu tejto ochrannej známky príslušnou skupinou verejnosti. Konkrétne hanlivá povaha výrazu „cinkciarz“ nebráni tomu, aby bol konštatovaný nedostatok rozlišovacej spôsobilosti. Vzhľadom na to, že v prejednávanej veci sa uvedený výraz bežne používa v rámci poskytovania služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny mimo úradný okruh, ochranná známka pozostávajúca z tohto výrazu nemôže plniť funkciu identifikácie obchodného pôvodu predmetných výrobkov a služieb. Z toho istého dôvodu uvedený výraz nevykazuje pre poľskú verejnosť fantazijný, atypický, neočakávaný alebo prekvapivý prvok.
Odvolací senát sa domnieval, že slovné označenie CINKCIARZ bude príslušná skupina verejnosti chápať tak, že označuje osobu, ktorá sa zaoberá nelegálnym obchodovaním s cudzou menou, špekulanta alebo podvodníka. Táto verejnosť bude toto označenie používané vo vzťahu k dotknutým výrobkom a službám vnímať ako originálne, zavádzajúce alebo ironické označenie a zo samotnej tejto skutočnosti ako prekvapivé označenie, ktoré je spôsobilé označiť obchodný pôvod dotknutých výrobkov alebo služieb a ktoré môže byť ako také ľahko zapamätateľné.
Podľa článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 sa do registra nezapíšu ochranné známky, ktoré nemajú rozlišovaciu spôsobilosť.
Ako bolo pripomenuté v bode 16 vyššie, rozlišovacia spôsobilosť ochrannej známky v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001 znamená, že táto ochranná známka je spôsobilá identifikovať výrobok alebo službu, pre ktoré sa zápis žiada, ako výrobky alebo služby pochádzajúce od určitého podniku, a teda odlíšiť tento výrobok alebo službu od výrobkov alebo služieb iných podnikov (pozri rozsudok z 21. januára 2010, Audi/ÚHVT,
C‑398/08 P
,
EU:C:2010:29
, bod
a citovanú judikatúru).
Táto rozlišovacia spôsobilosť sa musí na jednej strane posudzovať vo vzťahu k výrobkom a službám, pre ktoré sa zápis žiada, a na druhej strane vo vzťahu k jej vnímaniu príslušnou skupinou verejnosti (pozri rozsudok z 29. apríla 2004, Henkel/ÚHVT,
C‑456/01 P a C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
, bod
a citovanú judikatúru).
Na úvod treba konštatovať, že vzhľadom na odpovede na prvý a druhý žalobný dôvod treba argumentáciu žalobkyne zamietnuť v rozsahu, v akom sa zakladá na tvrdení, že napadnutá ochranná známka je opisná pre predmetné výrobky a služby.
Ďalej z bodov 53 a 54 napadnutého rozhodnutia vyplýva, že na rozdiel od toho, čo tvrdí žalobkyňa, odvolací senát pristúpil k preskúmaniu rozlišovacej spôsobilosti napadnutej ochrannej známky, pričom zohľadnil vnímanie príslušnej skupiny verejnosti, ako aj predmetné výrobky a služby. Hoci je pravda, že z kontextu vyplýva, že analýza obsiahnutá v týchto bodoch sa implicitne týka najmä služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny, treba zohľadniť skutočnosť, že odvolací senát v bodoch 59 a 60 uvedeného rozhodnutia svoje úvahy rozšíril, keď sa domnieval, že konštatovania týkajúce sa služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny platia
a fortiori
aj pre ostatné napadnuté výrobky a služby, a to s prihliadnutím na slabší vzťah, ktorý existuje medzi týmito ostatnými výrobkami a službami a výrazom „cinkciarz“.
Napokon vzhľadom na to, že tvrdenie o neexistencii rozlišovacej spôsobilosti napadnutej ochrannej známky je založené na tvrdení, podľa ktorého sa výraz „cinkciarz bežne používa v kontexte poskytovania služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny mimo oficiálny okruh“, treba uviesť, že v rámci odpovede na prvý žalobný dôvod bolo konštatované, že toto tvrdenie nie je preukázané, pretože predpokladá, že tento výraz môže označovať neutrálne činnosti spočívajúce vo výmene cudzej meny, nezávisle od ich legálnej alebo nelegálnej povahy.
Naopak vzhľadom na zvyčajné používanie výrazu „cinkciarz“ vo vzťahu k pokútnej alebo nelegálnej činnosti spočívajúcej vo výmene cudzej meny, čo je používanie, ktoré príslušná skupina verejnosti pozná, treba rovnako ako odvolací senát pripustiť, že tento výraz má náznakovú či sugestívnu povahu vo vzťahu k službám spočívajúcim vo výmene cudzej meny v súlade s právnymi predpismi.
Ako však bolo konštatované v bode 54 vyššie, vzhľadom na to, že jedna z podstatných vlastností výrazu „cinkciarz“, a to skutočnosť, že označuje pokútne a nelegálne činnosti, je v priamom protiklade s vlastnosťou služieb spočívajúcich vo výmene cudzej meny, a to ich inherentne legálnou povahou, si príslušná skupina verejnosti bude môcť vytvoriť spojitosť medzi napadnutou ochrannou známkou a službami spočívajúcimi vo výmene cudzej meny v súlade s právnymi predpismi iba tak, že tento protiklad prekoná tým, že dospeje k záveru, že na základe irónie a v dôsledku predstavivosti sa uvedená ochranná známka, na rozdiel od svojho významu, vzťahuje na služby spočívajúce vo výmene cudzej meny poskytované v súlade s právnymi predpismi. Z toho vyplýva, že pokiaľ ide o tieto služby, vyžaduje si tento výraz určité výkladové úsilie zo strany uvedenej verejnosti a na základe samotnej tejto skutočnosti vykazuje určitú originalitu a výstižnosť, ktoré ho robia ľahko zapamätateľným (pozri analogicky rozsudok z 21. januára 2010, Audi/ÚHVT,
C‑398/08 P
,
EU:C:2010:29
, bod
) a je spôsobilý informovať spotrebiteľa o obchodnom pôvode dotknutých výrobkov alebo služieb. Uvedenému výrazu treba teda priznať rozlišovaciu spôsobilosť vo vzťahu k službám spočívajúcim vo výmene cudzej meny.
Tieto úvahy sú uplatniteľné aj v prípade predmetných služieb patriacich do triedy 36, ktoré vykazujú spojitosť so službami spočívajúcimi vo výmene cudzej meny, teda v podstate s bankovými a finančnými službami.
Pokiaľ ide o predmetné ostatné výrobky a služby, ako konštatoval odvolací senát, spojitosť medzi významom výrazu „cinkciarz“ uplatneným žalobkyňou, a to významom týkajúcim sa nelegálnej a pokútnej činnosti spočívajúcej vo výmene cudzej meny, a týmito ostatnými výrobkami a službami, ktoré priamo nesúvisia s obchodovaním s cudzou menou, je slabá, prípadne neexistujúca. V dôsledku toho by napadnutá ochranná známka mohla byť pre niektoré z týchto ostatných výrobkov alebo služieb veľmi obmedzeným náznakom, takže argumentácia žalobkyne, ktorá je založená hlavne na opisnej povahe uvedenej ochrannej známky, pokiaľ ide o služby spočívajúce vo výmene cudzej meny, a na existujúcom vzťahu medzi týmito službami a ostatnými predmetnými výrobkami a službami, nemôže mať úspech. Navyše možno uviesť, že úvahy uvedené v bode 84 vyššie platia v podstate aj pre predmetné ostatné výrobky a služby, a to s prihliadnutím na všeobecný význam uvedeného výrazu, ktorý označuje osobu, ktorá vykonáva akúkoľvek činnosť považovanú za nelegálnu, podvodnú či nepoctivú. Pravý opak vyplývajúci z používania tohto výrazu na označovanie výrobkov alebo služieb v súlade s právnymi prepismi totiž má prekvapujúci účinok a vyžaduje si úvahy, z čoho vyplýva určitá rozlišovacia spôsobilosť.
V dôsledku toho treba zamietnuť aj tretí žalobný dôvod ako nedôvodný, a teda aj žalobu v celom jej rozsahu.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže žalobkyňa nemala úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ju na náhradu trov konania EUIPO a vedľajšieho účastníka konania v súlade s ich návrhmi.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (prvá komora)
rozhodol takto:

1.
Žaloba sa zamieta.

2.
Currency One S.A. znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vynaložili Úrad Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) a Cinkciarz.pl sp. z o.o.

Nihoul
Svenningsen
Öberg
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 19. decembra 2019.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: poľština.