CELEX: 62019CJ0365
Predhodno odločanje
Skupna kmetijska politika
Neposredna plačila
Uredba (EU) št. 1307/2013
Člen 24
Mladi kmet, ki je plačilne pravice prejel v okviru prve dodelitve plačilnih pravic
Člen 30(6)
Delegirana uredba (EU) št. 639/2014
Člen 28(2)
Dodatna dodelitev plačilnih pravic iz nacionalne rezerve

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 30(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (
UL 2013, L 347, str. 608
, in popravek v
UL 2016, L 130, str. 6
) in člena 28(2) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 639/2014 z dne 11. marca 2014 o dopolnitvi Uredbe št. 1307/2013 ter o spremembi Priloge X k navedeni uredbi (
UL 2014, L 181, str. 1
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med FD in Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg (državni urad za kmetijstvo in okolje za regijo Mittleres Mecklenburg) (v nadaljevanju: urad) v zvezi z zahtevkom za dodatno dodelitev plačilnih pravic iz nacionalne rezerve po prvi dodelitvi osnovnih plačilnih pravic.
Pravo Unije
Uredba št. 1307/2013
V uvodni izjavi 24 Uredbe št. 1307/2013 je navedeno:
„Izkušnje, pridobljene pri uporabi sheme enotnega plačila, kažejo, da bi bilo treba nekatere njene najpomembnejše elemente ohraniti, vključno z določitvijo nacionalnih zgornjih mej, da skupna raven podpore ne bi presegla sedanjih proračunskih omejitev. Države članice bi morale še naprej upravljati nacionalno rezervo ali pa bi morale imeti možnost, da oblikujejo regionalne rezerve. Take nacionalne ali regionalne rezerve bi se morale prednostno uporabljati za spodbujanje udeležbe mladih kmetov in kmetov, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost v shemi, in imeti možnost, da to rezervo uporabljajo ob upoštevanju nekaterih drugih posebnih situacij. Pravila za prenos in uporabo plačilnih pravic bi bilo treba ohraniti.“
Člen 24 te uredbe, naslovljen „Prva dodelitev plačilnih pravic“, v odstavku 1 določa:
„Plačilne pravice se dodelijo kmetom, ki imajo pravico, da se jim odobrijo neposredna plačila v skladu s členom 9 te uredbe […].“
Člen 30 navedene uredbe, naslovljen „Vzpostavitev in uporaba nacionalne rezerve ali regionalnih rezerv“, določa:
„1.   Vsaka država članica vzpostavi nacionalno rezervo. Za oblikovanje nacionalne rezerve države članice v prvem letu izvajanja sheme osnovnega plačila linearno odstotno zmanjšajo zgornjo mejo sheme osnovnega plačila na nacionalni ravni.
[…]
3.   Zmanjšanje iz odstavkov 1 in 2 ne sme biti večje od 3 %, razen, če je višji odstotek potreben za pokritje potreb po dodelitvi za leto 2015 v skladu z odstavkom 6 ali točkama (a) in (b) odstavka 7 ali za države članice, ki uporabljajo člen 36, za prvo leto izvajanja sheme osnovnega plačila.
4.   Države članice dodelijo plačilne pravice iz svojih nacionalnih ali regionalnih rezerv v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov ter ne povzroča izkrivljanj trga in konkurence.
[…]
6.   Države članice uporabijo svoje nacionalne ali regionalne rezerve, da bi prednostno dodelile plačilne pravice mladim kmetom in kmetom, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost.
7.   Države članice lahko svoje nacionalne ali regionalne rezerve uporabijo za:
(a)
dodelitev plačilnih pravic kmetom, da se prepreči opuščanje zemljišč, tudi na površinah, kjer se izvajajo programi prestrukturiranja ali razvoja podeželja v obliki javne intervencije,
(b)
dodelitev plačilnih pravic kmetom za kompenzacijo specifično slabšega položaja;
(c)
dodelitev plačilnih pravic kmetom, ki se jim je zaradi višje sile ali izjemnih okoliščin preprečila dodelitev plačilnih pravic v skladu s tem poglavjem;
(d)
v primerih, da uporabljajo člen 21(3) te uredbe, dodelitev plačilnih pravic kmetom, katerih število upravičenih hektarov, prijavljenih v letu 2015 v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 72(1) Uredbe (EU) št. 1306/2013 [Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 352/78, (ES) št. 165/94, (ES) št. 2799/98, (ES) št. 814/2000, (ES) št. 1290/2005 in (ES) št. 485/2008 (
UL 2013, L 347, str. 549
)] in ki so jim na voljo na datum, ki ga določi država članica in je najpozneje datum, določen v tej državi članici za spremembo takšne vloge za pomoč, je večje od števila lastniških ali zakupljenih plačilnih pravic, določenih v skladu z Uredbo [št. 1782/2003] in Uredbo [št. 73/2009], ki jih imajo na zadnji dan za predložitev vloge, ki se določi v skladu s točko (b) prvega pododstavka člena 78 Uredbe [št. 1306/2013].
(e)
stalno linearno povečevanje vrednosti vseh plačilnih pravic na podlagi sheme osnovnega plačila na nacionalni ali regionalni ravni, če so ustrezne nacionalne ali regionalne rezerve večje od 0,5 % letne nacionalne ali regionalne zgornje meje za shemo osnovnega plačila, pod pogojem, da na voljo ostanejo zadostni zneski za dodelitve v skladu z odstavkom 6, točkama (a) in (b) tega odstavka in odstavkom 9 tega člena;
(f)
kritje letnih potreb za plačila, ki se odobrijo v skladu s členoma 51(2) in 65(1), (2) in (3) te uredbe.
Za namen tega odstavka se države članice odločijo, kateri načini uporabe, navedeni v teh členih, bodo prednostni.
[…]
11.   V tem členu:
(a)
‚mladi kmetje‘ pomeni kmete, ki izpolnjujejo pogoje, določene v členu 50(2), in po potrebi pogoje iz člena 50(3) in (11);
[…]“
Člen 31(1) iste uredbe določa:
„Nacionalna rezerva ali regionalne rezerve se polnijo z zneski iz:
[…]
(g)
linearnega zmanjšanja vrednosti plačilnih pravic na podlagi sheme osnovnega plačila na nacionalni ali regionalni ravni za primere iz člena 30(6) te uredbe, kadar države članice menijo, da je to potrebno;
[…]“
Člen 35(1) Uredbe št. 1307/2013 določa:
„Da se zagotovi pravna varnost in razjasni posebne primere, ki se lahko pojavijo pri uporabi sheme osnovnega plačila, se na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 70 v zvezi s:
[…]
(c)
pravili o določitvi in izračunu vrednosti in števila plačilnih pravic, prejetih iz nacionalne rezerve ali regionalnih rezerv;
[…]“
Člen 50(2) te uredbe določa:
„V tem poglavju ‚mladi kmetje‘ pomenijo fizične osebe:
(a)
ki prvič vzpostavljajo kmetijsko gospodarstvo kot njegovi nosilci ali so ga vzpostavili v petih letih pred prvo predložitvijo vloge na podlagi sheme osnovnega plačila ali sheme enotnega plačila na površino iz člena 72(1) Uredbe [št. 1306/2013]; in
(b)
ki niso starejše od 40 let v letu predložitve vloge iz točke (a).“
Delegirana uredba št. 639/2014
V uvodnih izjavah 29 in 32 Delegirane uredbe št. 639/2014 je navedeno:
„(29)
Člen 30 Uredbe [št. 1307/2013] določa obvezne in neobvezne primere dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve. Treba bi bilo določiti pravila za izračun števila in vrednosti plačilnih pravic, ki se dodelijo na takšen način, in določiti, da prednostne pravice iz člena 30(6) navedene uredbe niso ogrožene zaradi odločitev, ki jih lahko države članice sprejmejo na podlagi člena 30(7) in (10) Uredbe [št. 1307/2013]. Podobno bi morala biti uporaba člena 30(6) Uredbe [št. 1307/2013] skladna s členom 24 (6) in (7) navedene uredbe in s pravili o težavnih okoliščinah iz te uredbe. […]
[…]
(32)
Člen 24(3) do (7) Uredbe [št. 1307/2013] daje državam članicam več možnosti za omejitev števila plačilnih pravic, ki se dodelijo kmetom. Nekateri kmetje imajo lahko velik delež upravičenih hektarjev, ki jih plačilne pravice ne zajemajo, kar lahko povzroči težave, saj nekatere sheme podpore, ki so dodatne shemi osnovnega plačila, zlasti plačilo za kmetijske prakse, ki ugodno vplivajo na podnebje in okolje, temeljijo na upravičenih hektarjih, prijavljenih za aktiviranje plačilnih pravic. Zato bi moralo biti pojasnjeno, da imajo države članice možnost dodeliti plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve, kadar na kmeta bistveno vplivajo omejitve iz člena 24(3) do (7) Uredbe [št. 1307/2013]. Ker za nekatera področja ne veljajo obveznosti zelene komponente ali vključujejo le omejene stroške za izpolnjevanje zahtev za zeleno komponento, bi morale države članice imeti možnost, da takih območij ne upoštevajo pri določanju težavnih okoliščin.“
Člen 28 te delegirane uredbe, naslovljen „Določitev plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve v skladu s členom 30(6) Uredbe [št. 1307/2013]“, v odstavkih 1 in 2 določa:
„1.   Za namene člena 30(6) Uredbe [št. 1307/2013] v primeru, če mladi kmet ali kmet, ki začenja opravljati kmetijsko dejavnost, predloži vlogo za plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve in nima (v lasti in zakupu) nobene plačilne pravice, prejme število plačilnih pravic, ki je enako številu upravičenih hektarjev, ki jih ima (v lasti ali zakupu) najpozneje na rok za predložitev vloge za dodelitev ali povečanje plačilnih pravic, ki ga določi Komisija na podlagi člena 78(b) Uredbe [št. 1307/2013].
2.   Če mladi kmet ali kmet, ki začenja opravljati kmetijsko dejavnost, predloži vlogo za plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve in že ima (v lasti in zakupu) plačilne pravice, prejme število plačilnih pravic, ki je enako številu upravičenih hektarjev, ki jih ima (v lasti ali zakupu) najpozneje na dan roka za predložitev vloge iz odstavka 1, za katere nima (v lasti ali zakupu) nobenih plačilnih pravic.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
FD je „mlada kmetica“ v smislu člena 30(11)(a) Uredbe št. 1307/2013 v povezavi s členom 50(2) te uredbe. V skladu z njeno vlogo ji je urad na podlagi člena 24 navedene uredbe za leto predložitve vlog 2015 in ob upoštevanju upravičenih hektarjev, ki jih je imela na datum vložitve vloge, dodelil 32,17 plačilne pravice iz regionalne zgornje meje.
Kot mlada kmetica je 12. maja 2016 za leto predložitve vlog 2016 predložila vlogo za dodelitev 30,32 nove plačilne pravice, ker naj bi površina njenega kmetijskega gospodarstva odslej obsegala 62,777 hektara. Urad je z odločbo z dne 26. januarja 2017 to vlogo zavrnil.
Urad je z odločbo z dne 24. novembra 2017 zavrnil pritožbo, ki jo je FD vložila proti odločbi z dne 26. januarja 2017. Ta organ je menil, da ji kljub njenemu statusu mlade kmetice na podlagi člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013 ne more dodeliti novih plačilnih pravic, ker je na podlagi člena 24 te uredbe za leto predložitve vlog 2015 že prejela plačilne pravice.
FD je 22. decembra 2017 pri predložitvenem sodišču, Verwaltungsgericht Schwerin (upravno sodišče v Schwerinu, Nemčija), vložila predlog za razglasitev ničnosti odločb urada z dne 26. januarja in 24. novembra 2017. Meni, da je na podlagi člena 30(4) in (6) Uredbe št. 1307/2013 ali vsekakor na podlagi člena 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014 upravičena do dodelitve 30,32 plačilne pravice. FD namreč meni, da zakonodajalec Unije ni določil, da dodelitev plačilnih pravic na podlagi člena 24 Uredbe št. 1307/2013 njihovemu upravičencu preprečuje uveljavljanje pravic iz določb člena 30(6) te uredbe v povezavi s členom 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014.
Urad pred predložitvenim sodiščem trdi, da je treba tožbo FD zavrniti, ker je zadnjenavedena nepravilno razlikovala med nacionalno rezervo in regionalno zgornjo mejo, iz katere je za leto predložitve vlog 2015 prejela plačilne pravice. Iz nacionalne ureditve uporabe sheme neposredne pomoči naj bi bilo namreč razvidno, da sta tako nacionalna rezerva kakor tudi regionalna zgornja meja sestavni del nacionalne zgornje meje, določene za shemo osnovnega plačila iz člena 22 Uredbe št. 1307/2013.
Tako urad meni, da je namen člena 30 Uredbe št. 1307/2013, da imajo kmetje, ki leta 2015 niso izpolnjevali pogojev iz člena 24 te uredbe, ker so kmetijsko gospodarstvo začeli med letom, na njegovi podlagi vseeno možnost, da se jim dodelijo plačilne pravice. S to določbo pa naj se ne bi olajšala udeležba kmetov, ki naj bi plačilne pravice že prejeli iz regionalne zgornje meje, ker naj bi ti plačilne pravice prejeli že v okviru prve dodelitve na podlagi člena 24 navedene uredbe.
Poleg tega urad trdi, da je iz uvodne izjave 29 Delegirane uredbe št. 639/2014 razvidno, da člen 28(2) te uredbe ne določa nikakršne podlage za plačilno pravico, temveč le način izračuna števila in vrednosti plačilnih pravic, ki jih je treba obvezno in neobvezno dodeliti iz nacionalne rezerve. Poleg tega naj člen 35(1)(c) Uredbe št. 1307/2013, ki Evropsko komisijo pooblašča za sprejemanje delegiranih aktov, tej ne bi dopuščal, da določi podlago za plačilno pravico v okviru te uredbe.
Predložitveno sodišče izraža dvome o tem, da bi bilo člen 30(6) Uredbe št. 1307/2013 mogoče razlagati tako, da sam po sebi pomeni pravno podlago pravice za dodelitev plačilnih pravic v korist mladim kmetom. Prav tako se sprašuje o skladnosti priznanja pravice mladega kmeta za dodelitev plačilnih pravic na podlagi člena 30(6) te uredbe z obveznostjo zagotovitve enakega obravnavanja kmetov iz člena 30(4) navedene uredbe.
V teh okoliščinah je Verwaltungsgericht Schwerin (upravno sodišče v Schwerinu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali člen 30(6) [Uredbe št. 1307/2013] – po potrebi v povezavi s členom 28(2) [Delegirane uredbe št. 639/2014] – utemeljuje zahtevek mladega kmeta za dodelitev plačilnih pravic za leto predložitve vlog 2016 tudi v primeru, ko so mu bile že pred tem na podlagi člena 24 [Uredbe št. 1307/2013] iz nacionalne zgornje meje za leto [predložitve vlog] 2015 neodplačno dodeljene plačilne pravice glede na njegovo takratno velikost površin?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba člen 30(6) Uredbe št. 1307/2013, po potrebi v povezavi s členom 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014, razlagati tako, da je mladi kmet v smislu člena 30(11)(a) Uredbe št. 1307/2013 v povezavi s členom 50(2) te uredbe, ki je že na podlagi člena 24 navedene uredbe v okviru prve dodelitve prejel plačilne pravice v višini upravičenih hektarjev, ki jih je prijavil v trenutku predložitve vloge, pozneje upravičen do dodatne dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne rezerve, katerih število je enako številu dodatnih upravičenih hektarjev, ki jih ima odslej v lasti in za katere nima nobene plačilne pravice.
Najprej je treba eni strani opozoriti, da je v okviru sheme osnovnega plačila člen 24 Uredbe št. 1307/2013 tisti, ki na splošno ureja načine prve dodelitve plačilnih pravic za kmete, ki so upravičeni do dodelitve neposrednih plačil.
Poleg tega člen 30(1) Uredbe št. 1307/2013 uvaja obveznost za države članice, da vzpostavijo nacionalno rezervo, pri čemer linearno odstotno zmanjšajo zgornjo mejo sheme osnovnega plačila na nacionalni ravni. Države članice v skladu s členom 30(4) te uredbe plačilne pravice dodelijo iz svoje nacionalne rezerve v skladu z objektivnimi merili in na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov ter ne povzroča izkrivljanj trga in konkurence.
Člen 30(6) te uredbe določa, da „[d]ržave članice uporabijo svoje nacionalne […] rezerve, da bi prednostno dodelile plačilne pravice mladim kmetom in kmetom, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost“. Člen 30(7) navedene uredbe določa vrsto subsidiarnih uporab, za katere države članice „lahko“ uporabijo nacionalno rezervo.
Na drugi strani je treba navesti, da čeprav so v členu 30(11)(a) Uredbe št. 1307/2013 mladi kmetje opredeljeni kot „kmet[je], ki izpolnjujejo pogoje, določene v členu 50(2), in po potrebi pogoje iz člena 50(3) in (11)“ te uredbe, se določbe člena 50 te uredbe, razen tistih iz člena 30(11)(a) navedene uredbe, v tej zadevi ne uporabljajo.
Postopek v glavni stvari se namreč nanaša na dodatno dodelitev osnovnih plačilnih pravic iz nacionalne rezerve ali regionalnih rezerv, pri čemer gre za dodelitev, urejeno s členom 30(6) Uredbe št. 1307/2013.
Dvomi predložitvenega sodišča izhajajo zlasti iz dejstva, da člen 24(1) te uredbe, v skladu s katerim se „plačilne pravice […] dodelijo kmetom“, jasneje določa podlago za pravico do dodelitve plačilnih pravic kot člen 30(6) te uredbe.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča pri razlagi določbe prava Unije upoštevati ne le njeno besedilo, ampak tudi sobesedilo in cilje, ki jih uresničuje ureditev, katere del je (glej v zvezi s tem sodbo z dne 26. septembra 2018, Baumgartner,
C‑513/17
,
EU:C:2018:772
, točka
in navedena sodna praksa).
Glede besedila člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013 je treba na prvem mestu navesti, da uporaba sedanjika v nekaterih jezikovnih različicah te določbe govori v prid razlagi navedene določbe, v skladu s katero morajo države članice uporabiti nacionalno rezervo ali regionalne rezerve za dodelitev plačilnih pravic mladim kmetom in kmetom, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost. Zato taka obveznost držav članic pomeni obstoj pravice za zadevne kmete.
Poleg tega je treba opozoriti, da uporaba besede „prednostno“ v členu 30(6) Uredbe št. 1307/2013 napotuje na medsebojno razmerje med odstavkoma 6 in 7 tega člena 30. Tako države članice „lahko“ dodelijo sredstva za subsidiarne namene, kakršni so ti iz odstavka 7 navedenega člena 30, le če po prednostni dodelitvi mladim kmetom v skladu z odstavkom 6 tega člena ostane dovolj sredstev v nacionalni ali regionalni rezervi.
Tako iz besedila člena 30(6) te uredbe izhaja, da ta določa zavezujoč okvir za države članice pri prednostnem dodeljevanju plačilnih pravic mladim kmetom iz nacionalne rezerve ali regionalnih rezerv.
Glede okvira, v katerega se umešča ta določba, je treba na drugem mestu upoštevati upoštevne določbe Delegirane uredbe št. 639/2014, ki dopolnjuje okvir, postavljen z uredbo, ki se med drugim nanaša na shemo osnovnega plačila. To delegirano uredbo je Komisija med drugim sprejela na podlagi člena 35(1)(c) Uredbe št. 1307/2013, ki to institucijo pooblašča za sprejetje delegiranih aktov v zvezi s pravili o določitvi in izračunu vrednosti in števila plačilnih pravic, prejetih iz nacionalne rezerve ali regionalnih rezerv.
V uvodni izjavi 29 Delegirane uredbe št. 639/2014 je opozorjeno, da člen 30 Uredbe št. 1307/2013 določa obvezne in neobvezne primere dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne ali regionalne rezerve. V tej uvodni izjavi je navedeno tudi, da bi bilo treba z delegirano uredbo določiti pravila za izračun števila in vrednosti plačilnih pravic, ki se dodelijo na takšen način, in določiti, da prednostne pravice iz člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013 ne smejo biti ogrožene zaradi odločitev, ki jih lahko države članice sprejmejo na podlagi odstavkov 7 in 10 tega člena.
V zvezi s tem člen 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014 določa, da če mladi kmet, kakor v tem primeru, predloži vlogo za nove plačilne pravice iz nacionalne ali regionalne rezerve in že ima plačilne pravice, „prejme število plačilnih pravic, ki je enako številu upravičenih hektarjev, ki jih ima […], za katere nima […] nobenih plačilnih pravic“.
Iz tega sledi, da mora zadevna država članica, če mladi kmet že ima plačilne pravice, na podlagi člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013 temu mlademu kmetu dodeliti dodatne plačilne pravice v skladu z metodo, opisano v členu 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014.
Zadnjenavedena določba pa sama po sebi ne vsebuje podlage za dodelitev plačilne pravice iz nacionalne rezerve, saj je namen člena 28 Delegirane uredbe št. 639/2014 le izvajanje pravil v zvezi z določitvijo in izračunom plačilnih pravic, prejetih iz nacionalne rezerve ali regionalnih rezerv na podlagi člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013.
Prav tako je treba navesti, da prva dodelitev plačilnih pravic na podlagi člena 24 Uredbe št. 1307/2013 ne izključuje dodelitve takih pravic iz nacionalne rezerve na podlagi člena 30(6) te uredbe.
Edini pogoj iz člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013 za upravičenost do prednostne dodelitve plačilnih pravic je namreč biti mlad kmet ali kmet, ki začenja opravljati kmetijsko dejavnost.
V zvezi s tem je v uvodni izjavi 32 Delegirane uredbe št. 639/2014 opozorjeno, da „[č]len 24(3) do (7) [Uredbe št. 1307/2013] daje državam članicam več možnosti za omejitev števila plačilnih pravic, ki se dodelijo kmetom“. Vendar izključitev dodatne dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne rezerve po prvi dodelitvi ni med temi omejitvami.
Iz tega sledi, da niti iz Uredbe št. 1307/2013 niti iz Delegirane uredbe št. 639/2014 ni razvidno, da bi imel zakonodajalec Unije namen izključiti dodelitev plačilnih pravic iz nacionalne rezerve na podlagi člena 30(6) te uredbe po prvi dodelitvi takih pravic na podlagi člena 24 navedene uredbe.
Člen 30(6) Uredbe št. 1307/2013 v povezavi s členom 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014 je treba zato razlagati tako, da je mladi kmet, ki že ima plačilne pravice, ki se nanašajo na upravičene hektare, s katerimi razpolaga, in ki predloži vlogo za dodatno dodelitev plačilnih pravic iz nacionalne rezerve, upravičen do dodatne dodelitve osnovnih plačilnih pravic, ki ustreza „številu upravičenih hektarjev, ki jih ima […], za katere nima […] nobenih plačilnih pravic“.
Taka razlaga je, na tretjem mestu, v skladu s ciljem zakonodajalca Unije iz uvodne izjave 24 Uredbe št. 1307/2013, v skladu s katero „bi se morale nacionalne ali regionalne rezerve prednostno uporabljati za spodbujanje udeležbe mladih kmetov in kmetov, ki začenjajo opravljati kmetijsko dejavnost v shemi, in imeti možnost, da to rezervo uporabljajo ob upoštevanju nekaterih drugih posebnih situacij“.
Na četrtem mestu je treba opozoriti, da je za leta predložitve vlog, ki sledijo prvemu letu izvajanja sheme osnovnega plačila, dodelitev plačilnih pravic iz nacionalne rezerve pogojena z razpoložljivostjo sredstev v nacionalni rezervi. Člen 31(1)(g) Uredbe št. 1307/2013 namreč državam članicam prepušča presojo glede izbire polnjenja nacionalne rezerve za kritje primerov iz člena 30(6) te uredbe.
Če sredstev, ki so na voljo v nacionalni rezervi, ni dovolj za uresničitev vseh pravic domačih mladih kmetov, je treba dodelitev opraviti na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov, upravičenih do pravic na podlagi člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013, ter ki v skladu s členom 30(4) te uredbe ne povzroča izkrivljanj trga in konkurence.
Glede na vse zgoraj navedene ugotovitve je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 30(6) Uredbe št. 1307/2013 v povezavi s členom 28(2) Delegirane uredbe št. 639/2014 razlagati tako, da je mladi kmet v smislu člena 30(11)(a) Uredbe št. 1307/2013 v povezavi s členom 50(2) te uredbe, ki je na podlagi člena 24 navedene uredbe plačilne pravice prejel v okviru prve dodelitve plačilnih pravic, in sicer v višini upravičenih hektarjev, ki jih je prijavil v trenutku predložitve vloge, pozneje upravičen do dodatne dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne rezerve, katerih število je enako številu dodatnih upravičenih hektarjev, ki jih ima odslej v lasti in za katere nima nobene plačilne pravice. Ta pravica je pogojena z obstojem zadostnih razpoložljivih sredstev v nacionalnih ali regionalnih rezervah. Če teh sredstev ni, se bo morala dodelitev opraviti na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov, upravičenih do pravic na podlagi člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013, ter ki ne povzroča izkrivljanj trga in konkurence.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (šesti senat) razsodilo:

Člen 30(6) Uredbe (EU) št. 1307/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 637/2008 in Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 v povezavi s členom 28(2) Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 639/2014 z dne 11. marca 2014 o dopolnitvi Uredbe št. 1307/2013 ter o spremembi Priloge X k navedeni uredbi je treba razlagati tako, da je mladi kmet v smislu člena 30(11)(a) Uredbe št. 1307/2013 v povezavi s členom 50(2) te uredbe, ki je na podlagi člena 24 navedene uredbe plačilne pravice prejel v okviru prve dodelitve plačilnih pravic, in sicer v višini upravičenih hektarjev, ki jih je prijavil v trenutku predložitve vloge, pozneje upravičen do dodatne dodelitve plačilnih pravic iz nacionalne rezerve, katerih število je enako številu dodatnih upravičenih hektarjev, ki jih ima odslej v lasti in za katere nima nobene plačilne pravice. Ta pravica je pogojena z obstojem zadostnih razpoložljivih sredstev v nacionalnih ali regionalnih rezervah. Če teh sredstev ni, se bo morala dodelitev opraviti na način, ki zagotavlja enako obravnavo kmetov, upravičenih do pravic na podlagi člena 30(6) Uredbe št. 1307/2013, ter ki ne povzroča izkrivljanj trga in konkurence.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.