CELEX: 62015CJ0134(01)
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Nariadenie (ES) č. 543/2008
Poľnohospodárstvo
Spoločná organizácia trhov
Obchodné normy
Čerstvé spotrebiteľsky balené hydinové mäso
Povinnosť uvádzať celkovú cenu a cenu za jednotku hmotnosti na spotrebiteľskom obale alebo na pripevnenom štítku
Charta základných práv Európskej únie
Článok 16
Sloboda podnikania
Proporcionalita
Článok 40 ods. 2 druhý pododsek ZFEÚ
Zákaz diskriminácie

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka platnosti článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia Komisie (ES) č. 543/2008 zo 16. júna 2008, ktorým sa zavádzajú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 o obchodných normách pre hydinové mäso (
Ú. v. EÚ L 157
, 2008, s. 46).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi maloobchodným podnikom Lidl GmbH & Co. KG a Freistaat Sachsen (Spolková krajina Sasko, Nemecko) vo veci povinnosti stanovenej týmto ustanovením uvádzať pri maloobchodnom predaji čerstvého spotrebiteľsky baleného hydinového mäsa celkovú cenu a cenu za jednotku hmotnosti na spotrebiteľskom obale alebo na pripevnenom štítku (ďalej len „povinnosť označovania“).
Právny rámec
Právo Únie
Článok 39 ZFEÚ definuje ciele spoločnej poľnohospodárskej politiky. Podľa článku 41 písm. b) ZFEÚ na dosiahnutie týchto cieľov možno najmä prijať spoločné opatrenia na podporu spotreby niektorých výrobkov.
Článok 2 nariadenia Rady (EHS) č. 2777/75 z 29. októbra 1975 o spoločnej organizácii trhu s hydinovým mäsom (
Ú. v. ES L 282
, 1975, s. 77; Mim. vyd. 03/002, s. 138), stanovoval, že bolo možné prijímať opatrenia Spoločenstva najmä na podporu predaja niektorých výrobkov alebo na zlepšenie ich kvality. Obchodné normy sa mohli vzťahovať najmä na ich balenie, ponúkanie a označovanie.
Nariadenie Rady (EHS) č. 1906/90 z 26. júna 1990, o niektorých normách pre uvádzanie hydiny na trh (
Ú. v. ES L 173, 1990, s. 1
; Mim. vyd. 03/010, s. 92) zaviedlo osobitné pravidlá v oblasti označovania, vrátane povinnosti uvádzať na spotrebiteľskom obale alebo na pripevnenom štítku celkovú cenu a cenu za jednotku hmotnosti uplatniteľnej na maloobchodný predaj čerstvého spotrebiteľsky baleného hydinového mäsa.
Druhé odôvodnenie tohto nariadenia znelo:
„keďže uvedené normy môžu prispieť k zlepšeniu kvality hydinového mäsa a v dôsledku toho zjednodušiť predaj takého mäsa; keďže je preto v záujme výrobcov, obchodníkov a spotrebiteľov, aby sa normy pre uvádzanie na trh uplatňovali na hydinové mäso vhodné na ľudskú spotrebu“.
Podľa článku 5 ods. 3 písm. b) tohto nariadenia:
„V prípade spotrebiteľsky baleného hydinového mäsa sa na spotrebiteľskom obale alebo na pripevnenom štítku uvádza:
…
b)
v prípade čerstvého hydinového mäsa celková cena a cena za jednotku hmotnosti v etape maloobchodného predaja“.
Nariadenie č. 2777/75 bolo zrušené nariadením Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky („jednotné nariadenie o spoločnej organizácii trhov“) (
Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1
). Toto posledné uvedené nariadenie spoločne upravilo 21 spoločných organizácií trhov pre jednotlivé výrobky alebo skupiny výrobkov. Ako vyplýva z jeho odôvodnenia 7, „zjednodušenie“, ktoré zavádza, „by nemalo viesť k spochybneniu politických rozhodnutí, ktoré sa v priebehu rokov prijali v rámci [spoločnej poľnohospodárskej politiky]“. Odôvodnenie 10 tohto nariadenia zdôrazňuje cieľ stability trhov a zabezpečenia primeranej životnej úrovne pre poľnohospodárov prostredníctvom rôznych intervenčných nástrojov, s prihliadnutím na rôzne potreby v každom z týchto sektorov a vzájomnú závislosť medzi týmito sektormi.
Pokiaľ ide o hydinové mäso, článok 121 písm. e) bod iv) nariadenia č. 1234/2007 oprávňuje Európsku komisiu prijať „pravidlá týkajúce sa ďalších označení, ktoré sa majú nachádzať na sprievodných obchodných dokumentoch, etikiet, obchodnej úpravy a propagácie hydinového mäsa určeného konečnému spotrebiteľovi a názov, pod ktorým sa výrobok predáva v zmysle článku 3 ods. 1 bodu 1 smernice 2000/13/ES [Európskeho parlamentu a Rady z 20. marca 2000 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, týkajúcich sa označovania, prezentácie a reklamy potravín (
Ú. v. ES L 109
, 2000, s. 29; Mim. vyd. 15/005, s. 75)]“.
Podľa odôvodnení 1 až 3 nariadenia č. 543/2008 v rozsahu, v akom „niektoré ustanovenia a povinnosti ustanovené v nariadení… č. 1906/90 sa do nariadenia… č. 1234/2007 nezapracovali“, boli prijaté vhodné ustanovenia v rámci nariadenia č. 543/2008, „aby bola umožnená kontinuita a správne fungovanie spoločnej organizácie trhu a najmä obchodných noriem“.
Odôvodnenie 10 nariadenia č. 543/2008 znie:
„Aby mal spotrebiteľ k dispozícii dostatočné, jasné a objektívne informácie o výrobkoch ponúkaných na predaj a zároveň aby sa zabezpečil voľný pohyb týchto výrobkov v Spoločenstve, je potrebné zaistiť, aby obchodné normy pre hydinové mäso čo najviac zohľadňovali ustanovenia smernice Rady 76/211/EHS z 20. januára 1976 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa plnenia určitých spotrebiteľsky balených výrobkov podľa hmotnosti alebo objemu [(
Ú. v. ES L 46
, 1976, s. 1; Mim. vyd. 13/003, s. 91)].“
Článok 5 ods. 4 písm. b) tohto nariadenia je zhodný s článkom 5 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 1906/90.
Aj keď nariadenie č. 1234/2007 bolo zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (
Ú. v. EÚ L 347
, 2013, s. 641), jeho ustanovenia týkajúce sa obchodných noriem pre výrobky v sektore vajec a hydinového mäsa sa naďalej uplatňujú až do začatia uplatňovania príslušných obchodných pravidiel, ktoré sa stanovia v súlade s delegovanými aktmi, v súlade s článkom 230 ods. 1 písm. c) nariadenia č. 1308/2013.
Nemecké právo
Ustanovenie § 3 ods. 2 bodu 6 Verordnung über Vermarktungsnormen für Geflügelfleisch (nariadenie o obchodných normách pre hydinové mäso) z 22. marca 2013 (BGB1. 2013 I, s. 624), stanovuje:
„Je zakázané… uskladňovať hydinové mäso na účely predaja, ponúkať ho, dodávať, predávať alebo iným spôsobom uvádzať do obehu bez toho, aby boli správne a úplne uvedené informácie vymenované v článku 5 ods. 4 [nariadenia č. 543/2008].“
Podľa § 9 ods. 3 bodu 1 tohto nariadenia:
„Protiprávneho konania v zmysle § 7 ods. 1 bodu 3 Handelsklassengesetz (zákon o obchodných kategóriách) sa dopúšťa ten, kto v rozpore s § 3 [tohto] nariadenia upravené jatočné telá hydiny, hydinové mäso alebo časti hydiny uskladňuje na účely predaja, ponúka na predaj, vystavuje, dodáva, predáva alebo iným spôsobom uvádza do obehu.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Lidl je maloobchodný podnik a na celom území Nemecka prevádzkuje diskontné predajne potravín. V regióne Lampertswalde prevádzkuje niekoľko obchodov, kde najmä ponúka na predaj čerstvé spotrebiteľsky balené hydinové mäso. Podľa rozhodnutia vnútroštátneho súdu cena tohto výrobku nie je uvedená priamo na jeho spotrebiteľskom obale alebo na pripevnenom štítku, ale je uvedená pomocou cenoviek upevnených na regáloch.
Sächsische Landesanstalt für Landwirtschaft (Saský úrad pre poľnohospodárstvo, Nemecko), teraz Sächsisches Landesamt für Umwelt, Landwirtschaft und Geologie (Saský úrad pre životné prostredie, poľnohospodárstvo a geológiu, Nemecko), konštatoval túto prax v oblasti označovania cien pri príležitosti rôznych kontrol. Domnieval sa, že táto prax je v rozpore s ustanoveniami článku 5 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 1906/90, uplatniteľného ku dňu vykonania kontrol.
Lidl podal 30. apríla 2007 na Verwaltungsgericht Dresden (Správny súd Drážďany, Nemecko) žalobu na určenie, že jeho prax označovania cien nie je v rozpore s ustanoveniami článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008, ktorý má rovnaký obsah ako článok 5 ods. 3 písm. b) nariadenia č. 1906/90. V podstate tvrdil, že tieto ustanovenia sú „neúčinné“, pretože neprimerane zasahujú do práva na slobodný výkon povolania v zmysle článku 15 ods. 1 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „Charta“) v spojení s článkom 6 ods. 1 ZEÚ.
Rozsudkom z 10. novembra 2010 Verwaltungsgericht Dresden (Správny súd Drážďany) zamietol túto žalobu vo veci samej.
Lidl podal odvolanie proti tomuto rozsudku na Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Saský vrchný správny súd, Nemecko). Tento súd sa domnieva, že článok 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 je uplatniteľný na žalobcu vo veci samej a že výsledok tohto sporu, o ktorom rozhoduje, závisí od platnosti tohto ustanovenia. V tomto ohľade má pochybnosti, pokiaľ ide o jeho platnosť z hľadiska článku 15 ods. 1 a článku 16 Charty, ako aj článku 40 ods. 2 druhého pododseku ZFEÚ.
Podľa názoru vnútroštátneho súdu povinnosť označovania nevedie k neprimeraným a neúnosným zásahom do slobody podnikateľskej činnosti a slobody podnikania žalobcu vo veci samej, pretože podstata týchto práv a slobôd je zachovaná. Uvádzanie čerstvého spotrebiteľsky baleného hydinového mäsa na trh totiž nie je zakázané článkom 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008, ktorý skôr obsahuje ustanovenia o uvádzaní cien týchto výrobkov. Okrem toho táto povinnosť zodpovedá cieľu všeobecného záujmu ochrany spotrebiteľov.
Vnútroštátny súd však pochybuje, že povinnosť označovania, ktorá vyplýva z tohto ustanovenia, je neprimeraná, keďže na jednej strane nie je stanovená pre iné výrobky v spotrebiteľských obaloch, akými sú hovädzie, bravčové, ovčie alebo kozie mäso, a na druhej strane spôsobuje dodatočné finančné a organizačné náklady obmedzujúce hospodársku súťaž.
Vzhľadom na zákaz diskriminácie sa vnútroštátny súd pýta na dôvodnosť rozdielneho zaobchádzania medzi čerstvým hydinovým mäsom a ostatnými čerstvými druhmi mäsa určenými na ľudskú spotrebu z dôvodu neexistencie porovnateľnej povinnosti v oblasti ich označovania.
Za týchto podmienok Sächsisches Oberverwaltungsgericht (Saský vrchný správny súd) rozhodol prerušiť konanie a predložiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je článok 5 ods. 4 písm. b) [nariadenia č. 543/2008] zlučiteľný s článkom 6 ods. 1 prvým pododsekom ZEÚ v spojení s článkom 15 ods. 1 a článkom 16 Charty?
2.
Je článok 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 zlučiteľný s článkom 40 ods. 2 druhým pododsekom ZFEÚ?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či je článok 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008, ktorý stanovuje povinnosť označovania, platný z hľadiska článku 15 ods. 1 a článku 16 Charty.
Na úvod treba uviesť, že hoci sa vnútroštátny súd a účastníci konania vo veci samej domnievajú, že platnosť povinnosti označovania musí byť skúmaná z hľadiska článku 15 ods. 1 a článku 16 Charty, z ktorých prvý sa týka slobodnej voľby povolania a práva pracovať a druhý sa týka slobody podnikania, je nutné konštatovať, že povinnosť označovania neobmedzuje možnosť osôb „vykonávať slobodne zvolené… povolanie“ v zmysle článku 15 Charty. Naopak povinnosť označovania môže obmedzovať slobodu podnikania uznanú v článku 16 Charty.
Právo slobodne podnikať predovšetkým zahŕňa právo každého podniku slobodne nakladať s disponibilnými ekonomickými, technickými a finančnými zdrojmi v medziach zodpovednosti, ktorú nesie za svoje vlastné konanie (rozsudok z 27. marca 2014, UPC Telekabel Wien,
C‑314/12
,
EU:C:2014:192
, bod
).
Súdny dvor tiež rozhodol, že ochrana priznaná článkom 16 Charty zahŕňa slobodu vykonávať hospodársku alebo obchodnú činnosť, zmluvnú slobodu a slobodnú hospodársku súťaž, čo vyplýva aj z vysvetliviek k tomuto článku, ktoré sa majú podľa článku 6 ods. 1 tretieho pododseku ZEÚ a článku 52 ods. 7 Charty zohľadniť pri jej výklade (rozsudky z 22. januára 2013, Sky Österreich,
C‑283/11
,
EU:C:2013:28
, bod
, a zo 17. októbra 2013, Schaible,
C‑101/12
,
EU:C:2013:661
, bod
).
Povinnosť označovania stanovená v článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 môže obmedziť výkon tejto slobody podnikania, pretože takáto povinnosť predstavuje pre svojho adresáta obmedzenie slobodného používania disponibilných zdrojov, pretože ho zaväzuje k tomu, aby prijal opatrenia, ktoré môžu byť značne nákladné a môžu mať významný vplyv na organizáciu jej činností (pozri v tomto zmysle rozsudok z 27. marca 2014, UPC Telekabel Wien,
C‑314/12
,
EU:C:2014:192
, bod
).
Podľa judikatúry Súdneho dvora však sloboda podnikania nepredstavuje absolútne privilégium, ale ju treba posudzovať s ohľadom na jej spoločenskú funkciu (pozri najmä rozsudky zo 6. septembra 2012, Deutsches Weintor,
C‑544/10
,
EU:C:2012:526
, bod
, ako aj z 22. januára 2013, Sky Österreich,
C‑283/11
,
EU:C:2013:28
, bod
a citovanú judikatúru).
V dôsledku toho výkon tejto slobody môže byť obmedzený pod podmienkou, že v súlade s článkom 52 ods. 1 Charty sú takéto obmedzenia stanovené zákonom a rešpektujú základný obsah tejto slobody a že pri dodržaní zásady proporcionality sú nevyhnutné a skutočne zodpovedajú cieľom všeobecného záujmu uznaným Európskou úniou alebo potrebe ochrany práv a slobôd druhého.
Aj keď vnútroštátny súd uvádza, že povinnosť označovania ako obmedzenie výkonu práva zaručeného článkom 16 Charty je stanovená zákonom a zastáva názor, že uvedená povinnosť rešpektuje základný obsah tohto práva a skutočne zodpovedá cieľom všeobecného záujmu uznávaným Úniou, a to ochrana spotrebiteľa, má pochybnosti o primeranosti takéhoto opatrenia.
V tomto ohľade z ustálenej judikatúry vyplýva, že zásada proporcionality vyžaduje, aby akty inštitúcií Únie neprekračovali hranice toho, čo je primerané a nevyhnutné na uskutočnenie legitímnych cieľov sledovaných predmetnou právnou úpravou, pričom ak sa ponúka výber medzi viacerými primeranými opatreniami, je potrebné prikloniť sa k najmenej obmedzujúcemu a spôsobené zásahy nesmú byť neprimerané vo vzťahu k sledovaným cieľom (pozri rozsudky z 12. júla 2001, Jippes a i.,
C‑189/01
,
EU:C:2001:420
, bod
, ako aj z 22. januára 2013, Sky Österreich,
C‑283/11
,
EU:C:2013:28
, bod
).
Okrem toho Súdny dvor už uviedol, že sloboda podnikania môže byť predmetom širokej škály zásahov verejnej moci, ktoré sú schopné vo verejnom záujme obmedziť výkon hospodárskej činnosti (rozsudok z 22. januára 2013, Sky Österreich,
C‑283/11
,
EU:C:2013:28
, bod
).
V predmetnej veci pokiaľ ide po prvé o ciele dotknutej právnej úpravy Únie, ako vyplýva z druhého odôvodnenia nariadenia č. 1906/90, obchodné normy v sektore hydinového mäsa môžu prispieť k zlepšeniu kvality tohto mäsa a zjednodušiť jeho predaj, v záujme výrobcov, obchodníkov a spotrebiteľov. Navyše štvrté odôvodnenie tohto nariadenia zdôrazňuje záujem na tom, aby sa spotrebiteľovi poskytli úplnejšie informácie najmä o označovaní, reklame, obsahu údajov týkajúcich sa použitého spôsobu chladenia a spôsobu chovu používaného na produkciu hydiny.
Tieto ciele prevzalo nariadenie č. 543/2008, ktoré v odôvodnení 10 zdôrazňuje nutnosť poskytnúť spotrebiteľovi dostatočné, jasné a objektívne informácie o výrobkoch ponúkaných na predaj.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že hlavné ciele dotknutej právnej úpravy Únie sa týkajú jednak zlepšenia príjmov výrobcov a hospodárskych subjektov pôsobiacich v sektore hydinového mäsa, vrátane čerstvého hydinového mäsa, jednak ochrany spotrebiteľov, a predstavujú ciele všeobecného záujmu, ktoré uznáva primárne právo Únie.
Pokiaľ ide po druhé o spôsobilosť povinnosti označovania zaručiť dosiahnutie sledovaných cieľov, normotvorca mohol dospieť k záveru, že táto povinnosť na jednej strane umožňuje zaručiť dôveryhodné informovanie spotrebiteľa vďaka údaju uvedenému na obale, a na druhej strane môže spotrebiteľa nabádať na kúpu hydinového mäsa, čo zlepšuje perspektívy predaja tohto výrobku, a v dôsledku toho príjmy výrobcov.
Čo sa týka nevyhnutnosti takejto právnej úpravy, normotvorca Únie sa mohol legitímne domnievať, že právna úprava, ktorá stanovuje iba umiestnenie ceny na regáloch, neumožňuje dosiahnuť sledované ciele tak účinne ako článok 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008, keďže iba uvedenie celkovej ceny a ceny za jednotku hmotnosti umožňuje v prípade výrobkov, ktorých jednotlivé balenia nemusia mať rovnakú hmotnosť, zaručiť dostatočné informovanie spotrebiteľa. Takáto povinnosť sa okrem toho nezdá neprimeraná vo vzťahu k sledovaným cieľom, keďže uvedenie celkovej ceny a ceny za jednotku hmotnosti, stanovené v článku 5 ods. 4 nariadenia č. 543/2008, je iba jedným z údajov, ktoré musia byť uvedené na základe tohto ustanovenia na spotrebiteľskom obale alebo na pripevnenom štítku.
V dôsledku toho je zásah do slobody podnikania žalobcu vo veci samej v predmetnom prípade primeraný sledovaným cieľom.
Z vyššie uvedených úvah vyplýva, že z preskúmania prvej otázky nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 z hľadiska slobody podnikania, ako je upravená v článku 16 Charty.
O druhej otázke
Druhou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či je článok 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 platný z hľadiska zásady zákazu diskriminácie upravenej v článku 40 ods. 2 druhom pododseku ZFEÚ.
Táto otázka je položená z dôvodu okolnosti, vysvetlenej vnútroštátnym súdom, že pre iné kategórie čerstvého mäsa určeného na ľudskú spotrebu, najmä pre hovädzie, bravčové, ovčie a kozie mäso, neexistuje podobná povinnosť v oblasti uvádzania cien.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že zásada zákazu diskriminácie je súčasťou všeobecných zásad práva Únie a v oblasti poľnohospodárstva je vyjadrená v článku 40 ods. 2 druhom pododseku ZFEÚ (pozri rozsudok zo 14. marca 2013, Agrargenossenschaft Neuzelle,
C‑545/11
,
EU:C:2013:169
, bod
a citovanú judikatúru). Zo znenia uvedeného článku vyplýva, že toto ustanovenie zakazuje akúkoľvek diskrimináciu medzi výrobcami a spotrebiteľmi v rámci Únie.
Z judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že táto zásada sa neuplatňuje len na výrobcov a spotrebiteľov, ale platí aj pre ostatné kategórie hospodárskych subjektov, ktoré podliehajú spoločnej organizácii trhov, ako sú hospodárske subjekty, ktoré uvádzajú na trh čerstvé hydinové mäso alebo iné druhy čerstvého mäsa (pozri v tomto zmysle rozsudok z 5. októbra 1994, Nemecko/Rada,
C‑280/93
,
EU:C:1994:367
, bod
).
Zásada zákazu diskriminácie vyžaduje, aby sa porovnateľné situácie neposudzovali rozdielne a rozdielne situácie neposudzovali rovnako, ak takéto posudzovanie nie je objektívne odôvodnené (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 6. decembra 2005, ABNA a i.,
C‑453/03, C‑11/04, C‑12/04 a C‑194/04
,
EU:C:2005:741
, bod
, ako aj zo 14. marca 2013, Agrargenossenschaft Neuzelle,
C‑545/11
,
EU:C:2013:169
, bod
).
Pokiaľ ide ďalej o rozsah preskúmania dodržiavania tejto zásady, treba pripomenúť, že normotvorca Únie má v oblasti poľnohospodárstva širokú mieru voľnej úvahy. V dôsledku toho sa súdne preskúmanie musí obmedziť na overenie, či dotknuté opatrenie nie je postihnuté zjavnou chybou, alebo zneužitím právomoci, alebo či dotknutý orgán zjavne neprekročil medze svojej voľnej úvahy (rozsudok zo 14. marca 2013, Agrargenossenschaft Neuzelle,
C‑545/11
,
EU:C:2013:169
, bod
).
V predmetnej veci patria výrobky, vo vzťahu ku ktorým vnútroštátny súd vyjadruje pochybnosti, pokiaľ ide o nediskriminačnú povahu dotknutej právnej úpravy, do rôznych poľnohospodárskych sektorov.
V tejto súvislosti článok 40 ods. 2 prvý pododsek ZFEÚ upravuje využitie rôznych mechanizmov, ktoré možno použiť na účely dosiahnutia cieľov definovaných v článku 39 ZFEÚ. Okrem toho, ako vyplýva z nariadenia č. 1234/2007, každá spoločná organizácia trhu zahŕňa osobitosti, ktoré sú jej vlastné. Z toho vyplýva, že porovnanie technických mechanizmov použitých pre právnu úpravu rôznych sektorov trhu nemôže predstavovať platný základ na preukázanie výhrady diskriminácie medzi odlišnými výrobkami, ktoré podliehajú rôznym pravidlám (pozri v tomto zmysle rozsudok z 28. októbra 1982, Lion a i.,
292/81 a 293/81
,
EU:C:1982:375
, bod
).
Z vyššie uvedených úvah vyplýva, že z preskúmania druhej otázky nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 z hľadiska zásady zákazu diskriminácie, ako je upravená v článku 40 ods. 2 druhom pododseku ZFEÚ.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (druhá komora) rozhodol takto:

1.
Z preskúmania prvej prejudiciálnej otázky nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia Komisie (ES) č. 543/2008 zo 16. júna 2008, ktorým sa zavádzajú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007 o obchodných normách pre hydinové mäso z hľadiska slobody podnikania, ako je upravená v článku 16 Charty základných práv Európskej únie.

2.
Z preskúmania druhej prejudiciálnej otázky nevyplynula nijaká skutočnosť, ktorá by mohla ovplyvniť platnosť článku 5 ods. 4 písm. b) nariadenia č. 543/2008 z hľadiska zásady zákazu diskriminácie, ako je upravená v článku 40 ods. 2 druhom pododseku ZFEÚ.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.