CELEX: 62017CJ0185
Predhodno odločanje
Skupna carinska tarifa
Uvrstitev blaga
Evropski harmonizirani standard EN 590:2013
Tarifna podštevilka 2710 19 43 kombinirane nomenklature
Upoštevna merila za uvrstitev blaga kot ‚plinsko olje‘

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago opombe (g) k razpredelnici 3 harmoniziranega standarda EN 590, v različici iz septembra 2013, naslovljeni „Goriva za motorna vozila – Dizelsko gorivo – Zahteve in preskusne metode“ (v nadaljevanju: standard EN 590:2013) ter dodatne opombe 2 k poglavju 27, točki (d) in (e), kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382) v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1101/2014 z dne 16. oktobra 2014 (
UL 2014, L 312, str. 1
, v nadaljevanju: KN).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med Mitnitsa Varna (carinski urad Varna, Bolgarija) in družbo „SAKSA“ OOD v zvezi s tarifno uvrstitvijo mineralnega olja, ki ga je prijavila ta družba, v KN.
Pravni okvir
Pravo Unije
KN
KN, ki je bila uvedena z Uredbo št. 2658/87, temelji na harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga, ki ga je pripravil Svet za carinsko sodelovanje – ki je postal Svetovna carinska organizacija (WCO) – in ki je bil vzpostavljen z Mednarodno konvencijo o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga, sklenjeno 14. junija 1983 v Bruslju. Ta konvencija je bila skupaj s Protokolom o spremembah z dne 24. junija 1986 v imenu Evropske gospodarske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 288).
Splošna pravila za razlago KN, ki so navedena v njenem prvem delu, oddelek I, točka A, določajo zlasti:
„Blago se v kombinirani nomenklaturi uvršča po naslednjih načelih:
1.
Naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij so podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju; zaradi pravnih razlogov uvrščanje poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem in po nadalje opisanih pravilih, če niso v nasprotju z vsebino teh tarifnih številk ali opomb.
[…]“
Drugi del KN, ki se nanaša na „Seznam carin“, vsebuje oddelek V, v katerem je med drugim poglavje 27, naslovljeno „Mineralna goriva, mineralna olja in proizvodi njihove destilacije; bituminozne snovi; mineralni voski“.
V poglavju 27 KN je tarifna številka 2710, v kateri je navedeno:
„2710
Olja, dobljena iz nafte, in olja, dobljena iz bituminoznih mineralov (razen surovih) […]“
To poglavje 27 vsebuje tudi te tarifne podštevilke:
„2710 12
– –lahka olja in proizvodi
[…]
[…]
2710 19
– – druga:

‐ ‐ ‐ srednja olja:
[…]
[…]

za druge namene

– – – – – kerozini:
2710 19 21
– – – – – – reaktivno letalsko gorivo
2710 19 25
– – – – – – drugo
[…]
[…]

– – – težka olja:

– – – – plinska olja:
[…]
[…]

– – – – – za druge namene:
2710 19 43
z vsebnostjo žvepla do vključno 0,001 mas. %“
Dodatna opomba 2 v poglavju 27 KN določa:
„Pri tar. št. 2710:
[…]
(c)
‚srednja olja‘ (tar. podšt. [od] 2710 19 11 do 2710 19 29) pomenijo olja in pripravke, katerih manj kot 90 % prostornine (vključno z izgubami) destilira pri 210 °C in 65 % ali več prostornine (vključno z izgubami) pa destilira pri 250 °C po metodi ISO 3405 (enakovredna metodi ASTM D 86);
(d)
‚težka olja‘ (tar. podšt. [od] 2710 19 31 do 2710 19 99 in [od] 2710 20 11 do 2710 20 90) pomenijo olja in pripravke, katerih manj kot 65 % prostornine (vključno z izgubami) destilira pri 250 °C po metodi ISO 3405 (enakovredna metodi ASTM D 86) ali pri katerih odstotka destilacije pri 250 °C ni možno določiti z navedeno metodo;
(e)
‚plinska olja‘ (tar. podšt. [od] 2710 19 31 do 2710 19 48 in [od] 2710 20 11 do 2710 20 19) pomenijo težka olja, kot so določena v zgornjem odstavku (d), pri katerih vsaj 85 % prostornine (vključno z izgubami) destilira pri 350 °C po metodi ISO 3405 (enakovredna metodi ASTM D 86);
[…]“
Direktiva 98/70
Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 98/70/ES z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive Sveta 93/12/EGS (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 13, zvezek 23, str. 182), kakor je bila spremenjena z Direktivo Komisije 2014/77/EU z dne 10. junija 2014 (
UL 2014, L 170, str. 62
, v nadaljevanju: Direktiva 98/70), v členu 1, naslovljenem „Področje uporabe“, določa:
„Ta direktiva določa glede cestnih vozil […]:
(a)
z vidika zdravja in okolja tehnične specifikacije za gorivo za motorje na prisilni vžig in motorje na kompresijski vžig, pri čemer so upoštevane tehnične zahteve teh motorjev; in
(b)
cilj za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v življenjskem ciklu goriv.“
Člen 4 te direktive, naslovljen „Dizelsko gorivo“, določa:
„1.   Države članice zagotovijo, da se da na trg na njihovem ozemlju le dizelsko gorivo, ki izpolnjuje specifikacije, določene v Prilogi II.
[…]“
Priloga II k tej direktivi določa okoljske specifikacije za gorivo na trgu, namenjeno vozilom, opremljenim z motorjem na kompresijski vžig. V opombi 1 k tej prilogi je navedeno:
„Veljajo preskusne metode, specificirane v EN 590:2013. Države članice lahko sprejmejo specificirane analitične metode, s katerimi nadomestijo standard EN 590:2013, če se izkaže, da so rezultati vsaj tako točni in na isti ravni natančnosti kot analitična metoda, ki se nadomesti.“
Evropski standard EN 590:2013
Standard EN 590:2013 je razvil Tehnični odbor CEN/TC 19 „plinasta in tekoča goriva, maziva in sorodni proizvodi iz nafte in biološkega ali sintetičnega izvora“, odobril pa ga je Evropski odbor za standardizacijo (CEN) 26. julija 2013 v skladu z mandatom Evropske komisije z dne 13. novembra 2006 (M 394 – mandat CEN za revizijo EN 590 za povečanje koncentracij FAME in FAEE na 10 % V/V).
V uvodu tega standarda je navedeno:
„Ta evropski standard mora dobiti status nacionalnega standarda […] in vse nacionalne standarde, ki so z njim v nasprotju, je treba umakniti najpozneje do marca 2014.
[…]
Ta dokument je bil pripravljen v skladu z mandatom, ki sta ga Evropskemu odboru za standardizacijo (CEN) podelila Evropska komisija in Evropsko združenje za prosto trgovino […]
Zahteve [Direktive 98/70] […], vključno s spremembami […], se upoštevajo. […]“
Točka 1 tega standarda določa:
„Ta evropski standard določa zahteve in preskusne metode za dizelsko gorivo, ki je dano na trg in dobavljeno.“
Točka 5.6.1 standarda EN 590:2013 se glasi:
„Za zahteve, ki so odvisne od vremenskih pogojev, so določene možnosti, ki omogočajo določitev sezonskih lastnosti na nacionalni ravni. Možnosti zajemajo šest lastnosti na področju filtrirnosti pri nizkih temperaturah (CFPP) za zmerne podnebne razmere in pet različnih razredov za arktične podnebne razmere ali ostre zime. Zahteve, ki so odvisne od podnebnih razmer, so prikazane v razpredelnici 2 (zmerne podnebne razmere) in razpredelnici 3 (arktične podnebne razmere ali ostre zime). Dizelsko gorivo mora biti pri preskusu, v skladu s preskusnimi metodami, navedenimi v razpredelnicah 2 in 3, skladno z mejnimi vrednostmi v teh tabelah.“
V razpredelnici 3 tega standarda, ki je naslovljena „Zahteve in preskusne metode v zvezi s klimatskimi pogoji – arktične podnebne razmere ali ostre zime“, je navedeno naslednje:
„Lastnosti
Enota
Mejne vrednosti
Preskusna metoda
Razred 0
Razred 1
Razred 2
Razred 3
Razred 4
[…]
Destilacija
g
),
h
)






EN ISO 3405
i
)
EN ISO 3924
rekuperacija pri 180 °C
% (V/V) najv.
10,0
10,0
10,0
10,0
10,0
rekuperacija pri 340 °C
% (V/V) najm.
95,0
95,0
95,0
95,0
95,0
[…]
g)
Mogoče je, da se opredelitev v skupni carinski tarifi EU ne uporablja za razrede, opredeljene za arktične podnebne razmere ali ostre zime.
[…]“
Bolgarsko pravo
Carinski zakonik
Člen 234(1), točka 1, Zakon za mitnitsite (carinski zakonik) v različici, ki se uporablja v postopku v glavni stvari, določa, da stori carinsko goljufijo tisti, ki se izogne ali se poskuša izogniti celotnemu ali delnemu plačilu carinskega dolga.
Člen 234(3), točka 1, tega zakonika določa, da če je predmet carinske goljufije trošarinsko blago, se pravnim osebam naloži globa v višini od 150 % do 250 % zneska dajatev, ki se jim je kršitelj izognil.
Standard BDS EN 590:2014
Standard EN 590:2013 je v Bolgariji prenesel bolgarski inštitut za standardizacijo s standardom BDS EN 590:2014.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Dne 10. avgusta 2015 je v pristanišče v Varni priplul tanker
Cosmo
, natovorjen z mineralnim oljem v skupni bruto teži v vakuumu 4.384.630 kg. Družba SAKSA se je izkazala kot prejemnica blaga in ga je prijavila kot „plinsko olje 10PPM za arktični podnebni pas z vsebnostjo žvepla do 0,001 %, obdelano z vodikom, razred 4 standarda EN 590, 1.236.742 kg teže v vakuumu, 1.235.100 kg teže na zraku, 1.517.660 litrov, gostota pri 15 stopinjah Celzija 816,1 kg/m
, v 24 cisternah, v skladu s priloženim opisom“ pri carinski službi pristanišča v Varni v tarifno podštevilko 2710 19 43 KN z namenom njegove sprostitve v prosti promet.
Z dopisom z dne 11. avgusta 2015 je carinski urad Varna poslal dva vzorca prijavljenega blaga za analizo regionalnemu carinskemu laboratoriju Ruse (Bolgarija), da določi naravo blaga in tarifno uvrstitev. Navedeni laboratorij je menil, da je bil preučeni vzorec olje iz nafte, ki sta mu bila dodana parafin in naftenska nafta. Značilnosti destilacije in drugi določeni kazalniki naj bi pokazali, da vzorec izpolnjuje zahteve za „srednja olja“, kot je razvidno iz dodatne opombe 2(c) k poglavju 27 KN. Na podlagi pridobljenih rezultatov se je za preskušani vzorec štelo, da je proizvod, pridobljen s predelavo nafte, natančneje, kerozin.
Glede na to, da zadevno blago ni bilo prodano za reaktivne motorje, je carinski urad menil, da bi moralo biti uvrščeno pod tarifno oznako, ki ni tista, ki je bila prijavljena 10. avgusta 2015, in sicer, da bi moralo biti uvrščeno pod tarifno podštevilko 2710 19 25 KN, za katero velja stopnja carinske dajatve v višini 4,7 % v razmerju do tretjih držav. Zato je direktor carinske uprave v Varni z odločbo z dne 3. novembra 2015 spremenil tarifno oznako in naložil dodatno plačilo carine v višini 53.864,18 bolgarskih levov (BGN) (približno 27.560 EUR) in davek na dodano vrednost v višini 10.772,83 BGN (približno 5500 EUR).
Poleg tega je carinski urad menil, da je treba uveljavljati odgovornost družbe SAKSA za prekršek v smislu člena 234(1), točka 1, carinskega zakonika. Zato ji je direktor carinske uprave v Varni 18. februarja 2016 naložil globo v višini 96.955,52 BGN (približno 49.600 EUR) na podlagi člena 234(3), točka 1, carinskega zakonika, v povezavi s členom 234(1), točka 1, tega zakonika.
Družba SAKSA je zoper to sankcijo vložila tožbo pri Varnenski Rayonen sad (okrožno sodišče v Varni, Bolgarija). To sodišče je z odločbo z dne 20. oktobra 2016 odpravilo odločbo o naložitvi globe, potem ko je na podlagi izvedenskega mnenja s področja kemije, ki ga je sodišče odredilo na predlog družbe SAKSA, ugotovilo, da sporno mineralno olje ustreza opredelitvi goriva za dizelske motorje, ki je namenjeno za uporabo v arktičnem podnebju oziroma v ostrih zimskih razmerah, razreda 4, katerega lastnosti so določene v standardu „EN 590:2014“.
Carinski urad je zoper to odločbo vložil kasacijsko pritožbo pri Administrativen sad Varna (upravno sodišče v Varni, Bolgarija). Trdi, da standard EN 590, na katerega se sklicuje družba SAKSA, ki predpisuje zahteve in preskusne metode za dizelsko gorivo za motorna vozila na trgu, ni odločilen za določitev tarifne uvrstitve goriv.
Po mnenju Administrativen sad Varna (upravno sodišče v Varni) je potrebna razlaga opombe iz standarda EN 590, v skladu s katero je „[m]ogoče […], da se opredelitev [plinskega olja] v skupni carinski tarifi [Evropske unije] ne uporablja za razrede, opredeljene za arktične podnebne razmere ali ostre zime“. Opredelitev, ki jo je pri tem gorivu treba uporabiti, naj namreč ne bi bila jasno razvidna iz te opombe in ne bi omogočala razmejitve diskrecijske pravice pristojnega carinskega urada v zvezi s tem. Poleg tega ni pojasnjena povezava med zahtevami in metodami preskusa iz navedenega standarda na eni strani ter tarifno uvrstitvijo goriva na drugi strani.
V teh okoliščinah je Administrativen sad Varna (upravno sodišče v Varni, Bolgarija) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
Ali pomeni pravilo, ki je navedeno v pojasnilu k razpredelnici 3 standarda EN 590, zdaj EN 590:2014, in ki določa, da je ‚[m]ogoče […], da se opredelitev [plinskega olja] iz carinske tarife [Evropske unije] ne uporablja za razrede, ki so primerni za uporabo v arktičnih podnebnih razmerah ali ostrih zimah‘, da je mogoče, da za carinsko uvrstitev blaga za tovrstna goriva ne veljajo splošna pravila v dodatni opombi 2 k poglavju 27, točki (d) in (e), [KN]?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen in če blago, v zvezi s katerim nastane carinski dolg, ustreza opredelitvi ‚dizelsko gorivo za uporabo v arktičnem podnebju ali v ostrih zimskih razmerah‘ v skladu s standardom EN 590: ali je treba to blago uvrstiti v tarifno številko 2710 19 43 KN za ‚plinsko olje‘, ali pa je treba uporabiti splošna pravila iz dodatne opombe 2 k poglavju 27, točki (d) in (e), [KN]?
3.
Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen: po katerih merilih je treba presojati, kdaj je za tarifno uvrstitev blaga treba uporabiti opredelitev za plinsko olje v skladu s carinsko tarifo Evropske unije in kdaj je treba upoštevati zahteve in metode za preskušanje v skladu s standardom EN 590?
4.
Ali preskusne metode in kazalniki, navedeni v dodatni opombi 2 k poglavju 27, točki (d) in (e), [KN], zadostujejo, da se v celoti in točno opredeli blago, kot je ‚plinsko olje‘, ali pa je treba upoštevati vse kemične kazalnike, ki so zanj značilni?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Najprej je treba opozoriti, da mora Sodišče glede na svojo ustaljeno sodno prakso v okviru postopka sodelovanja med nacionalnimi sodišči in Sodiščem, uvedenega s členom 267 PDEU, nacionalnemu sodišču podati koristen odgovor, ki mu omogoča rešitev spora, o katerem odloča. S tega vidika lahko Sodišče, če je treba, preoblikuje vprašanja, ki so mu bila predložena (sodba z dne 16. februarja 2017, Aramex Nederland,
C‑145/16
,
EU:C:2017:130
, točka
in navedena sodna praksa).
Poleg tega je treba navesti, da čeprav se predložitveno sodišče sklicuje na standard „EN 590:2014“, je različica standarda EN 590, ki se uporablja za dejansko stanje v postopku v glavni stvari, tista iz septembra 2013, ki jo je CEN opredelil kot standard EN 590:2013 in ki je še vedno v veljavi.
S temi vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, želi predložitveno sodišče v bistvu izvedeti, ali je treba KN razlagati tako, da se mineralno olje, kakršno je v postopku v glavni stvari, lahko uvrsti kot plinsko olje pod tarifno podštevilko 2710 19 43 KN, če ta izpolnjuje zahteve iz standarda EN 590:2013 v zvezi s plinskim oljem za arktične podnebne razmere ali ostre zime.
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je odločilno merilo za tarifno uvrstitev blaga na splošno treba iskati v njegovih objektivnih značilnostih in lastnostih, kot so opredeljene v opisu tarifne številke KN ter opombah oddelkov in poglavij (sodba z dne 19. oktobra 2017, Lutz,
C‑556/16
,
EU:C:2017:777
, točka
in navedena sodna praksa). Te objektivne značilnosti in lastnosti proizvodov mora biti mogoče preveriti v trenutku carinjenja (sodba z dne 26. maja 2016, Latvijas propāna gāze,
C‑286/15
,
EU:C:2016:363
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je treba poudariti, da tarifna podštevilka 2710 19 43 KN, katere besedilo se nanaša na plinsko olje z vsebnostjo žvepla, ki ne presega 0,001 %, spada pod tarifno številko 2710 KN, ki se nanaša na olja, dobljena iz nafte, ali olja, dobljena iz bituminoznih mineralov, razen surovih. Za uporabo te tarifne številke dodatna opomba 2 k poglavju 27 KN v točki (e) opredeljuje „plinska olja“.
V zvezi s tem je iz besedila te točke (e), v povezavi s točko (d) te dodatne opombe, razvidno, da štejejo za „plinsko olje“ zlasti olja in pripravki, katerih manj kot 65 % prostornine (vključno z izgubami) destilira pri 250 °C po metodi ISO 3405, in vsaj 85 % prostornine (vključno z izgubami) pri 350 °C po metodi ISO 3405.
Zato je iz samega besedila teh točk razvidno, da je za namene tarifne uvrstitve blaga kot plinsko olje v okviru tarifne številke 2710 KN odločilna le destilacijska stopnja pri navedenih temperaturah po metodi ISO 3405.
Ker v obravnavani zadevi med strankama v postopku v glavni stvari ni sporno, da zadevno mineralno olje po metodi ISO 3405 destilira v obsegu več kot 65 % prostornine pri 250 °C, se slednje ne uvršča v okvir opredelitve „plinsko olje“ v skladu z dodatno opombo 2, točka (e), k poglavju 27 KN, in ga ni mogoče uvrstiti v tarifne podštevilke za proizvode, ki ustrezajo tej opredelitvi.
Poleg tega je treba v zvezi z navedbami družbe SAKSA, da je bil zadevni proizvod prodan, potem ko je bil uvožen kot plinsko olje (dizelsko gorivo), opozoriti, da je namembnost proizvoda upoštevno merilo le, če uvrstitve ni mogoče opraviti zgolj na podlagi objektivnih značilnosti in lastnosti proizvoda (sodba z dne 16. februarja 2017, Aramex Nederland,
C‑145/16
,
EU:C:2017:130
, točka
in navedena sodna praksa). To pa ne velja v obravnavanem primeru, ker je ravno na podlagi značilnosti destilacije tega proizvoda razvidno, da se za namene uporabe tarifne številke 2710 KN ne uvršča v okvir opredelitve plinskega olja v smislu te dodatne opombe 2, točka (e).
Okoliščina, da se je družba SAKSA sklicevala na opombo (g) k tabeli 3 standarda EN 590:2013, v skladu s katero je mogoče, da se opredelitev „plinsko olje“ v KN „ne uporablja za razrede, opredeljene za arktične podnebne razmere ali ostre zime“, na to ne vpliva.
Standarda EN 590:2013 namreč ni sprejel organ Unije, temveč CEN, ki je oseba zasebnega prava.
Res je iz sodne prakse Sodišča razvidno, da se za harmonizirani standard, ki ga sprejme subjekt zasebnega prava, lahko šteje, da je del pravnega reda Unije, če je bil ta standard oblikovan na pobudo ter pod vodstvom in nadzorom Komisije, in da ustvarja zavezujoče pravne učinke po objavi sklicevanj nanj v
Uradnem listu Evropske unije
(glej v tem smislu sodbo z dne 27. oktobra 2016, James Elliott Construction,
C‑613/14
,
EU:C:2016:821
, točke
,
in
).
Poleg tega je res, da je standard EN 590:2013 pripravil CEN na podlagi mandata M 394, ki ga je Komisija dala dne 13. novembra 2006. Poleg tega, potem ko je CEN pripravil ta standard, je Komisija z Direktivo 2014/77 posodobila sklic na navedeni standard v opombi 1 v Prilogi II k Direktivi 98/70.
Vendar zadošča ugotovitev, da se sklicevanje na standard EN 590:2013 v skladu z opombo 1 v tej Prilogi II, nanaša le na preskusne metode, navedene v tem standardu.
Ker opomba (g) k tabeli 3 standarda EN 590:2013 ne pomeni preskusne metode, ne more biti del prava Unije in ni pomembna za določitev tarifne uvrstitve blaga.
Glede na vse zgornje preudarke je treba na postavljena vprašanja odgovoriti, da je treba KN razlagati tako, da mineralnega olja, kot je to, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, zaradi njegovih značilnosti glede destilacije ni mogoče uvrstiti kot plinsko olje pod tarifno podštevilko 2710 19 43 KN, tudi če to olje izpolnjuje zahteve iz standarda EN 590:2013 v zvezi s plinskim oljem za arktične podnebne razmere ali ostre zime.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različici, ki izhaja iz Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1101/2014 z dne 16. oktobra 2014, je treba razlagati tako, da mineralnega olja, kot je to, ki se obravnava v postopku v glavni stvari, zaradi njegovih značilnosti glede destilacije ni mogoče uvrstiti kot plinsko olje pod tarifno podštevilko 2710 19 43 te nomenklature, tudi če to olje izpolnjuje zahteve iz harmoniziranega standarda EN 590, v različici iz septembra 2013 v zvezi s plinskim oljem za arktične podnebne razmere ali ostre zime.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: bolgarščina.