CELEX: 62021TJ0312
Personalmål
Rekrytering
Meddelande om uttagningsprov
Allmänt uttagningsprov Epso/AD/374/19
Beslut att inte uppta sökanden på reservlistan med godkända sökande från detta uttagningsprov
Talan om ogiltigförklaring
Ändring av meddelandet om uttagningsprov efter att tillträdesproven delvis hållits
Rättslig grund saknas
Berättigade förväntningar
Rättssäkerhet
Force majeure
Likabehandling
Åtnjutande av särskilda arrangemang
Anordnande av distansprov
Hög andel godkända bland interna sökande
Passivitetstalan

)
Sökanden, SY, har genom sin talan grundad på artikel 270 FEUF och artikel 91 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) i huvudsak, för det första, yrkat ogiltigförklaring av tillägg till meddelande om allmänt uttagningsprov Epso/AD/374/19 (
EUT C 374 A, 2020, s. 3
), som ändrade villkoren för delproven i detta uttagningsprov på grund av COVID-19-pandemin, av Europeiska kommissionens kallelse av den 20 november 2020 att delta i ett prov, av den reservlista med godkända sökande som upprättades efter detta uttagningsprov inom området konkurrensrätt, av besluten om rekrytering av sökande på grundval av denna reservlista och av uttagningskommitéens beslut efter omprövning att fastställa beslutet att inte uppta hans namn på reservlistan. Sökanden har, för det andra och i andra hand, yrkat att tribunalen i den kommande domen ska fastställa vilka konkreta krav som kommissionen ska uppfylla för att återställa den rättsliga situation i vilken han befann sig före nämnda kommittés rättsstridiga handlande, för att denna kommitté ska kunna uppta hans namn på reservlistan. Sökanden har, för det tredje, yrkat att tribunalen ska fastställa att kommissionen har åsidosatt artikel 265 FEUF, genom att inte ha meddelat sökanden något beslut avseende hans administrativa klagomål av den 17 januari 2021.
I.

Bakgrund till tvisten
Den 6 juni 2019 publicerade Europeiska rekryteringsbyrån (Epso) i
Europeiska unionens offentliga tidning
meddelande om allmänt uttagningsprov på grundval och meriter och prov Epso/AD/374/19, för att upprätta en reservlista för handläggare (tjänstegrupp AD) inom områdena konkurrensrätt, finansrätt, lagstiftning om den ekonomiska och monetära unionen, finansiella regler för EU:s budget och skydd av euromynt mot förfalskning (
EUT C 191 A, 2019, s. 1
, nedan kallat meddelandet om uttagningsprov) för att upprätta fem reservlistor med godkända sökande för rekrytering av personal till kommissionen som handläggare. Meddelandet om uttagningsprov och dess bilagor, särskilt bilaga III, utgjorde den rättsliga ram som var tillämplig på de relaterade uttagningsförfarandena.
I meddelandet om uttagningsprov föreskrevs ett förfarande i sex etapper. I ett första skede lämnade sökandena in en elektronisk ansökan. I ett andra skede kallades de att delta i ett antal tester i form av flervalsfrågor vid ett av Epsos godkända provcentrum. För det fall denna kallelse inte gjordes före de färdighetsprov som anordnades på utvärderingscentrumet, föreskrevs att dessa tester skulle göras samtidigt som dessa prov. I ett tredje skede gjordes en prövning av sökandenas handlingar för att kontrollera att de uppfyllde tillträdesvillkoren för uttagningsprovet. I ett fjärde skede gjordes bland de sökande som uppfyllde dessa tillträdesvillkor ett urval efter meriter, på grundval av de kvalifikationer som angetts i deras ansökningshandling. I ett femte skede inbjöds de sökande som hade erhållit ett av de bästa sammantagna betygen efter urvalsförfarandet att göra fyra kompetensprov som anordnades på utvärderingscentrumet. I ett sjätte skede fastställde uttagningskommittén, för vart och ett av de fem områden som omfattades av det allmänna uttagningsprovet, en reservlista med namnen på de godkända kandidater som erhållit alla de minimibetyg som krävdes och de högsta sammantagna betygen efter proven vid utvärderingscentrumet, upp till det antal sökande som får föras upp på respektive reservlista har uppnåtts för vart och ett av områdena.
I synnerhet angavs, i avsnittet ”Hur går urvalet till?” i meddelandet om uttagningsprov, i punkt 5, under rubriken ”Utvärderingscentrum” följande:
”Vid utvärderingscentrumet testas åtta allmänna kompetenser och de områdesrelaterade kompetenser som krävs för varje område genom fyra delprov (en intervju om allmän kompetens, en områdesrelaterad intervju, en gruppövning och ett ”case”) enligt tabellen nedan…”
För det första framgår det av den tablå som återges i punkt 5 i avsnittet ”Hur går urvalet till?” i meddelandet om uttagningsprov att bedömningen av de allmänna och de områdesrelaterade kompetenserna var fördelad mellan de prov som anordnades vid utvärderingscentrumet på följande sätt:
Kompetens
Prov
1. Analys och problemlösning
Gruppövning
Case
2. Kommunikation
Case
Intervju om allmän kompetens
3. Kvalitet och resultat
Case
Intervju om allmän kompetens
4. Inlärning och utveckling
Gruppövning
Intervju om allmän kompetens
5. Prioritering och organisation
Gruppövning
Case
6. Stresstålighet
Gruppövning
Intervju om allmän kompetens
7. Samarbete
Gruppövning
Intervju om allmän kompetens
8. Ledarskap
Gruppövning
Intervju om allmän kompetens
Krav för godkänt: 3/10 per kompetens och 40/80 totalt
Kompetens
Prov
Krav för godkänt
Områdesrelaterad kompetens
Områdesrelaterad intervju
50/100
För det andra bedömdes, enligt den aktuella tablån, varje allmän kompetens på en 10 poängskala, med ett minimibetyg på 3/10 per kompetens och ett lägsta godkända betyg för samtliga dessa kompetenser på 40/80, medan den områdesrelaterade kompentensen bedömdes på en 100 poängskala med ett lägsta godkända betyg på 50/100.
Den 26 juni 2019 ansökte sökanden om att få delta i uttagningsprovet.
Sökanden angav i sin ansökan, i enlighet med punkt 1.3 i de allmänna bestämmelserna för allmänna uttagningsprov som bifogats i bilaga III till meddelandet om uttagningsprov, med rubriken ”Lika möjligheter och särskilda arrangemang”, att han behövde särskilda arrangemang för att delta i proven, inbegripet dem som skrevs på dator, dem som skrevs på papper och de muntliga proven, på grund av en funktionsnedsättning eller ett medicinskt tillstånd som kunde utgöra ett hinder för hans deltagande i proven [
konfidentiellt
].
Genom skrivelse av den 9 december 2019 informerade Epsos enhet för tillgänglighet sökanden om att han, för det prov som avsåg en fallstudie (”case”), hade tillstånd att delta [
konfidentiellt
].
Under uttagningsförfarandet inbjöds sökanden att delta i fyra kompetensprov som anordnades på utvärderingscentrumet och, vid samma tillfälle, i prov i form av flervalsfrågor på dator.
Den 10 januari 2020 deltog sökanden i det första provet som avsåg en bedömning av den allmänna kompetensen, det vill säga provet som avsåg en fallstudie (”case”), på ett externt utvärderingscentrum beläget [
konfidentiellt
]. Genom e-postmeddelande av den 18 januari 2020 informerade han Epsos enhet för tillgänglighet om ett problem som uppstått under detta prov, nämligen att den tjänsteleverantör som Epso anlitat för att anordna provet inte hade tillåtit honom att delta [konfidentiellt]. Genom e-postmeddelande av den 22 januari 2020 erkände Epsos enhet för tillgänglighet att det hade skett en felaktig kommunikation med denne tjänsteleverantör.
Den 3 mars 2020 deltog sökanden, på ett utvärderingscentrum i Bryssel (Belgien), i datorbaserade prov i form av flervalsfrågor och i tre andra kompetensprov, nämligen intervjun om allmän kompetens, gruppövningen och den områdesrelaterade intervjun.
Den 6 mars 2020, vilandeförklarades uttagningsförfarandet på grund av utbrottet av COVID-19-pandemin och den hälsokris som detta medförde. Vid detta datum hade ännu inte alla sökande gjort de prov som anordnades på utvärderingscentrumet.
Genom skrivelse av den 1 juli 2020, som undertecknats av en enhetschef på Epso, för uttagningskommitténs ordförandes räkning, informerades sökanden om att det hade beslutats att proven på utvärderingscentrumet skulle återupptas under andra halvan av september månad” och att ”de sökande som redan hade gjort proven inte skulle kallas igen”.
Genom skrivelse av den 28 augusti 2020 informerade Epsos enhet för kontakt med sökandena dem om att de betyg som de hade erhållit före mars månad efter de kompetensprov som anordnats på plats på utvärderingscentrumet avsågs förbli giltiga, med undantag för dem som hade erhållits efter gruppövningen, eftersom denna övning hade ersatts av ett webbaserat prov i vilket alla sökande skulle delta, inbegripet de som redan hade gjort uttagningsprovets delprov i mars 2020.
Sökanden anförde, i två klagomål av den 28 augusti och den 15 oktober 2020, som registrerades under registreringsnummer EPSOCRS-50590 respektive EPSOCRS-52914, att han motsatte sig dessa nya metoder för de planerade proven och påpekade bland annat den nackdel som de medförde för de sökande som redan hade gjort proven i mars 2020 och de hälsorisker som sökandena potentiellt kunde utsättas för vid genomförandet av dessa nya prov. Sökanden insisterade också på Epsos skyldighet att iaktta meddelandet om uttagningsprov. Sökanden uttryckte emellertid sin önskan att delta i det nya prov som ersatte gruppövningen, med förbehåll för sina klagomål i detta hänseende.
Genom skrivelse av den 26 oktober 2020, undertecknad av en enhetschef på Epso, för uttagningskommitténs ordförandes räkning, informerades sökandena om att uttagningsförfarandet skulle återupptas, efter publicering i
Europeiska unionens officiella tidning
av ett tillägg till meddelandet om uttagningsprov.
Den 5 november 2020 publicerades tillägget till meddelandet om uttagningsprov i
Europeiska unionens officiella tidning
(
EUT C 374 A, 2020, s. 3
) (nedan kallat tillägget till meddelandet om uttagningsprov).
I tillägget till meddelandet om uttagningsprov föreskrevs, för det första, att de sökande som inte hade gjort proven på plats på utvärderingscentrumet före den 6 mars 2020 skulle göra alla dessa prov på distans. Vidare hade gruppövningen ersatts av en situationsbaserad intervju, som organiserats på distans via videokonferens (
situational competency-based interview
) (nedan kallad SCBI‑intervjun). Slutligen skulle de sökande som hade gjort alla de prov som organiserats på utvärderingscentrumet före den 6 mars 2020 även göra nämnda prov. Det betyg de erhöll på sistnämnda prov skulle ersätta det som de hade erhållit på gruppövningen.
Genom en skrivelse av den 20 november 2020 erhöll sökanden en kallelse som undertecknats av en enhetschef på Epso, för uttagningskommitténs ordförandes räkning, att genomgå SCBI‑intervjun den 14 december 2020. I kallelsen preciserades att sökanden, genom att acceptera denna inbjudan, godtog villkoren i uttagningsprovet och i tillägget till meddelandet om uttagningsprov.
Sökanden inställde sig för SCBI‑intervjun den 14 december 2020.
Genom skrivelse av den 14 januari 2021, undertecknad av enhetschefen på Epso, för uttagningskommitténs räkning, informerades sökanden om uttagningskommitténs beslut att inte uppta hans namn på reservlistan med godkända sökande, på grund av att han inte ingick bland de sökande som hade erhållit de högsta sammantagna betygen på utvärderingscentrumet, det vill säga minst 119,5 poäng (nedan kallat ”beslutet att inte ta upp sökanden på reservlistan med godkända sökande).
Genom e-postmeddelande av den 17 januari 2021, begärde sökanden omprövning av beslutet att inte uppta honom på reservlistan med godkända sökande och lämnade, på grundval av artikel 90.2 i tjänsteföreskrifterna, in ett klagomål mot detta beslut. I sitt klagomål åberopade han, bland annat, en skillnad i behandling på grund av att Epso inte respekterat det särskilda arrangemang för provet som han hade beviljats, att tillägget inte var förenligt med meddelandet om uttagningsprov och en skillnad i behandlingen i förhållande till övriga sökande på grund av anordnandet på distans av prov som ursprungligen hade planerats hållas på utvärderingscentrumet.
Genom skrivelse av den 21 april 2021, undertecknad av en enhetschef på Epso, för uttagningskommitténs ordförandes räkning, informerades sökanden om uttagningskommitténs beslut att fastställa beslutet att inte uppta honom på reservlistan med godkända sökande (nedan kallat beslutet efter omprövning).
Den 22 mars 2021 lämnade sökanden elektroniskt in ett klagomål till Epsos enhet för kontakt med sökandena, vilket registrerades under nummer EPSOCRS-61721, i syfte att erhålla preciseringar beträffande följderna av hans klagomål av den 17 januari 2021.
Genom ett nytt klagomål, som registrerades under nummer EPSOCRS-65320, av den 8 maj 2021, begärde han tillgång till information, i Epsos handlingar avseende uttagningsprovet, beträffande antalet sökande som upptagits på reservlistan med godkända sökande och som arbetade eller hade arbetat som kontraktsanställda med stöd av avtal om visstidsanställning eller tillsvidareanställning, som tillfälligt anställda eller utstationerade nationella experter, vid generaldirektoratet för konkurrens, inom rättstjänstens personal med ansvar för konkurrensfrågor eller någon annan avdelning eller något annat generaldirektorat vid kommissionen, sedan minst ett år innan uttagningsförfarandet inleddes.
II.

Parternas yrkanden
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara reservlistan med godkända sökande, besluten om rekrytering av de sökande som upptagits på denna reservlista, beslutet att inte uppta hans namn på reservlistan med godkända sökande, beslutet efter omprövning och tillägget till meddelandet om uttagningsprov samt kallelsen av den 20 november 2020 till SCBI‑intervjun,
–
i andra hand, dels ogiltigförklara beslutet att inte uppta honom på reservlistan med godkända sökande och beslutet efter omprövning samt i den kommande domen ange de konkreta krav som kommissionen ska följa för att återställa den rättsliga situation i vilken han befann sig före uttagningskommitténs rättsstridiga handlande, vilket kommer att göra det möjligt för kommissionen att uppta hans namn på reservlistan med godkända sökande omedelbart eller efter en omvärdering av hans prestationer, dels ogiltigförklara tillägget till meddelandet om uttagningsprov och kallelsen av den 20 november 2020 till SCBI‑intervjun,
–
fastställa att kommissionen har åsidosatt artikel 265 FEUF genom att underlåta att sända honom ett beslut avseende hans klagomål av den 17 januari 2021,
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan,
–
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
III.

Rättslig bedömning
[
utelämnas
]
B.

Det första yrkandet
Sökanden har, genom sitt första yrkande, begärt ogiltigförklaring av reservlistan med godkända sökande, av besluten om rekrytering av sökande som upptagits på denna reservlista, av beslutet att inte uppta hans namn på reservlistan med godkända sökande, av beslutet efter omprövning och av tillägget till meddelandet om uttagningsprov samt av kallelsen av den 20 november 2020 till SCBI‑intervjun.
[
utelämnas
]
2.

Prövning av det första yrkandet i sak
Sökanden har till stöd för sitt första yrkande gjort gällande fyra grunder. Den första grunden avser att ändringen av villkoren för uttagningsförfarandet var rättsstridig. Den andra grunden gäller att han utsatts för en skillnad i behandling på grund av att han hade en sjukdom och att de arrangemang som han därmed hade beviljats inte iakttagits när han deltog i uttagningsprovet. Såvitt avser den tredje grunden, har sökanden gjort gällande en skillnad i behandling i förhållande till de övriga sökande som genomgått samtliga prov på distans. Som fjärde grund har han gjort gällande en skillnad i behandling i förhållande till de sökande som, före uttagningsprovet, var anställda vid kommissionen och vars namn upptagits på reservlistan med godkända sökande.
a)

Den första grunden, avseende att ändringen av villkoren för uttagningsförfarandet var rättsstridig
Sökanden anser att ändringen av villkoren för uttagningsförfarandet genom tillägget till meddelandet om uttagningsprov är rättsstridig, eftersom detta tillägg ersatte gruppövningen med SCBI‑intervjun. Han anser att denna ändring av provens karaktär, trots att en del av sökandena, däribland han själv, redan hade genomgått de prov som angavs i meddelandet om uttagningsprov, saknar rättslig grund på grund av att den gjorts i efterhand och är retroaktiv.
Sökanden har i detta hänseende, för det första, gjort gällande att kommissionens argument att det rör sig om force majeure på grund av utbrottet av COVID-19-pandemin inte kan vederlägga detta påstående. Enligt sökanden skulle kommissionen, om den inte felaktigt hade underlåtit att fullfölja uttagningsförfarandet under våren och sommaren 2020, inte ha stått inför omöjligheten att organisera proven på plats under den period då förfarandet återupptogs från november 2020. Han har tillagt att kommissionens beslut att hålla proven på distans från och med vinterperioden grundade sig på dess ojämlika önskan att privilegiera de sökande som även var anställda vid kommissionen och vars anställningsavtal skulle kunna löpa ut på kort eller medellång sikt.
För det andra stod ändringen av villkoren för uttagningsförfarandet genom tillägget till meddelandet om uttagningsprov i strid med artikel 1.1 och 1.2 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, vilken ger sökandena en rätt till bibehållna villkor för proven, genom att föreskriva dels att provens karaktär och deras respektive viktning ska anges i meddelandet om uttagningsprov, dels att offentliggörandet av detta meddelande i
Europeiska unionens officiella tidning
ska ske en månad före den frist som föreskrivs för mottagandet av ansökningar och två månader före datumet för proven. Vidare strider denna ändring mot det insynskrav som följer av artikel 1.2 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, tolkad mot bakgrund av artikel 1d, artikel 28 d och artikel 29.1 i tjänsteföreskrifterna, som garanterar dem som ansöker om att delta i ett uttagningsprov att uttagningsförfarandet ska vara konstant och kunna förutses innan provet inleds.
För det tredje utgör inte SCBI‑intervjun ett annat lämpligt prov på gruppövning i syfte att garantera en objektiv uttagning. Enligt sökanden kan de handlingar som kommissionen har framställt för att bevisa provens jämförbarhet inte vederlägga detta påstående.
För det fjärde anser sökanden att Epso har åsidosatt sin omsorgsplikt och rätten till en god förvaltning, som skyddas av artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), samt principerna om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar. I detta sistnämnda hänseende har sökanden gjort gällande att han var säker på att han inte skulle delta i de nya proven, på grund av den skrivelse av den 1 juli 2020 i vilken en enhetschef på Epso hade informerat honom om att proven skulle återupptas under september månad och att de sökande som redan hade gjort proven inte skulle kallas igen.
För det femte har sökanden gjort gällande att Epso, utan rättslig grund, på ett ensidigt och orättvist sätt samt genom maktmissbruk ålade samtliga sökande att delta i en SCBI‑intervju och ansåg att detta deltagande innebar att de godtog tillägget i meddelandet om uttagningsprov. Sökanden har, i detta hänseende, påpekat att det inte kunde förutsättas att han samtyckte till att delta i proven enligt de nya villkoren, bland annat mot bakgrund av hans klagomål och den omständigheten att hans deltagande framstod som en skyldighet på grund av det hot om uteslutande från förfarandet som en underlåtelse att delta skulle ha inneburit.
För det sjätte, och i andra hand, har sökanden gjort gällande att Epso åsidosatte motiveringsskyldigheten, genom att inte ange den rättsliga grunden och de konkreta skälen till beslutet att ändra meddelandet om uttagningsprov.
Kommissionen har bestritt sökandens argument.
[
utelämnas
]
2)

Invändningen att det saknas rättslig grund för ändringen av villkoren i uttagningsförfarandet genom tillägget till meddelandet om uttagningsprov
Det ska erinras om att artikel 7.1–7.3 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna har följande lydelse:
”1.   Efter samråd med kommittén för tjänsteföreskrifterna ska institutionerna bemyndiga [Epso] att vidta de åtgärder som behövs för att se till att samma krav tillämpas för uttagningsförfarandena för unionens tjänstemän…
2.   [Epso] ska
a)
på en institutions begäran anordna allmänna uttagningsprov,
b)
på en institutions begäran ge tekniskt stöd när institutionen anordnar ett internt uttagningsprov,
…
3.   På begäran av en institution får [Epso] utföra andra uppgifter i samband med uttagningsförfaranden för tjänstemän.”
Således ska Epso, enligt artikel 7.1–7.3 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, bistå institutionerna genom att utforma och anordna uttagningsförfarandena avseende tjänstemän med beaktande av de allmänna bestämmelser som institutionen i fråga har antagit (se, för ett liknande resonemang, dom av den 29 september 2009, Aparicio m.fl./kommissionen,
F‑20/08, F‑34/08 och F‑75/08
,
EU:F:2009:132
, punkt
).
Följaktligen är det inom ramen för den behörighet som Epso har enligt artikel 7.1–7.3 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna att utforma och anordna uttagningsförfarandena som detta organ kunde besluta att anta tillägget till meddelandet om uttagningsprov. Denna rättsliga grund tillät således Epso att genom detta tillägg ändra villkoren i uttagningsförfarandet.
3)

Invändningen om åsidosättande av proportionalitetsprincipen
Det ska erinras om att proportionalitetsprincipen enligt fast rättspraxis ingår bland de allmänna principerna i unionsrätten. Enligt denna princip krävs det för att en åtgärd som vidtagits av en unionsinstitution ska vara lagenlig, när det finns flera ändamålsenliga åtgärder att välja mellan, att den åtgärd ska väljas som är minst ingripande och att de vållade olägenheterna inte får vara orimliga i förhållande till det eftersträvade målet (se dom av den 21 oktober 2004, Schumann/kommissionen,
T‑49/03
,
EU:T:2004:314
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Unionsinstitutionerna har ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att fastställa regler för det sätt på vilket ett uttagningsprov ska anordnas och unionsdomstolens prövning i detta sammanhang ska begränsas till vad som är nödvändigt för att säkerställa att de sökande behandlas lika och att urvalet sker på objektiva grunder (dom av den 13 januari 2021, Helbert/EUIPO,
T‑548/18
,
EU:T:2021:4
, punkt
). Vidare har uttagningskommittén enligt rättspraxis ett stort utrymme för skönsmässig bedömning, med samma begränsningar, när det under ett allmänt uttagningsprov med ett stort antal deltagare förekommit oegentligheter eller felaktigheter som, med beaktande av proportionalitetsprincipen och principen om god förvaltning, inte kan rättas till genom att uttagningsproven görs om (se, för ett liknande resonemang, dom av den 2 maj 2001, Giulietti m.fl./kommissionen,
T‑167/99 och T‑174/99
,
EU:T:2001:126
, punkt
). Uttagningskommittén ska även tillerkännas ett sådant stort område för skönsmässig bedömning när det föreligger force majeure.
Det ankommer inte på unionsdomstolarna att censurera det detaljerade innehållet i ett prov, såvida detta inte avviker från den ram som anges i meddelandet om uttagningsprov eller inte står i proportion till målen med uttagningsprovet eller dess delprov (se dom av den 7 februari 2002, Felix/kommissionen,
T‑193/00
,
EU:T:2002:29
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Även om Epso inte är en uttagningskommitté, kan i förevarande mål de principer som tribunalen erinrar om i punkterna 53 och 54 utvidgas till att omfatta Epso, eftersom Epso har ett stort utrymme för egna bedömningar vid anordnandet av urvalsprov, bland annat i syfte att säkerställa tillämpningen av enhetliga bestämmelser i förfarandena för att välja ut unionens tjänstemän (se, för ett liknande resonemang, dom av den 29 september 2009, Aparicio m.fl./kommissionen,
F‑20/08, F‑34/08 och F‑75/08
,
EU:F:2009:132
, punkterna
och
). Detta utrymme för egna bedömningar ska tolkas mot bakgrund av utbrottet av COVID-19-pandemin, som kullkastade anordnandet av delproven i det aktuella uttagningsprovet med ett stort antal deltagare.
Utbrottet av COVID-19-pandemin under vintern 2020 var en yttre och onormal epidemiologisk situation som var oförutsebar för Epso och utgjorde force majeure. Den ledde till att medlemsstaterna i förhållande till sina medborgare vidtog åtgärder i form av rese- och mötesbegränsningar åtföljda av sanitära åtgärder. Epso hade en skyldighet att respektera dessa åtgärder vid anordnandet av uttagningsprovets delprov utan att kunna utöva någon kontroll över dessa. Pandemin utgjorde följaktligen ett fall av force majeure för Epso och kullkastade anordnandet av dessa delprov. Den utgjorde med andra ord, enligt fast rättspraxis, en yttre, onormal och oförutsebar omständighet, vars följder, trots iakttagandet av all vederbörlig omsorg, inte hade kunnat undvikas (se, analogt, dom av den 28 april 2022, C och CD (Rättsliga hinder för verkställande av ett beslut om överlämnande),
C‑804/21 PPU
,
EU:C:2022:307
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Mot denna bakgrund erinras i punkterna 1 och 2 i det ovan i punkt 47 nämnda tillägget till meddelandet om uttagningsprov, för det första, om att Epso, på grund av utbrottet av COVID-19-pandemin, var tvungen att under förfarandets gång avbryta och skjuta upp all verksamhet som var knuten till utvärderingscentrumet, från den 6 mars 2020, för att kunna tillämpa alla erforderliga försiktighetsåtgärder. Vidare erinrades i tillägget om att det när uttagningsförfarandet väl kunde återupptas, trots den rådande pandemin, inte var möjligt att med kort varsel anordna prov med fysisk närvaro i Epsos lokaler. Det angavs även i tillägget att Epso, för att avsluta de allmänna uttagningsproven inom en rimlig tid, skulle komma att anordna webbaserade prov (på distans) för de prov som planerats ske vid utvärderingscentrumet.
Epso befann sig således i en situation av force majeure, vilket gjorde det omöjligt att ange ett tillförlitligt program för proven på grund av den oförutsebara utvecklingen av pandemin från den 6 mars 2020 och den låga sannolikheten för att uttagningsförfarandet skulle återupptas under hösten 2020 under förhållanden liknande dem som rådde innan COVID-19-pandemin bröt ut. Epso ansåg, med utövande av sitt stora utrymme för egna bedömningar och inom ramen för sin behörighet enligt artikel 7.1–7.3 i bilaga III i tjänsteföreskrifterna, således att en anpassning av villkoren för uttagningsprovets delprov krävdes, för att säkerställa att förfarandet kunde fortskrida och samtidigt skydda sökandenas hälsa och för att begränsa de eventuella skadliga verkningar som kunde uppstå för såväl sökandena som för den berörda institutionen till följd av att det nämnda förfarandet sköts upp eller återupptogs. Vidare kunde Epso besluta att denna anpassning endast skulle gälla i den mån detta var strikt nödvändigt mot bakgrund av detta mål.
I detta sistnämnda hänseende framgår det, för det första, av handlingarna i målet att av de 385 sökande som hade kallats till de prov som organiserats vid utvärderingscentrumet för de två uttagningsförfaranden som då pågick, men som hade skjutits upp, hade en övervägande majoritet av sökandena, det vill säga 289 sökande, per den 13 mars 2020, redan genomgått proven på plats.
Det ska påpekas att Epso, under dessa omständigheter, såg till att beakta intresset för dessa sökande som redan hade genomgått proven och som utgjorde majoriteten av samtliga inskrivna sökande, av att inte vara tvungna att genomgå proven igen. Detta intresse medförde således att proven principiellt stod fast liksom de resultat de sökande fått på dessa prov innan uttagningsförfarandet avbröts. Epso ansåg således med fog att den lösning som bestod i att alla sökande återigen skulle delta på distans i alla prov skulle ha varit oproportionerligt och i strid med principerna om proportionalitet och god förvaltning i förhållande till dessa sökandes intressen.
Vidare framgår det av tidigare allmänna studier som Epso tillhandahållit att villkoren för övergången till distansprov redan hade testats och experimenterats under föregående uttagningsförfaranden och att administrationen och sökandena hade ansett detta tillvägagångssätt som tekniskt tillförlitligt och att det inte kunde anses innebära några betydande skillnader såvitt gäller utvärderingens riktighet och de sökandes resultat. Studierna visade även att övergången till distansprov hade välkomnats av desamma. Under dessa omständigheter kunde Epso, mot bakgrund av dessa tidigare studier, för det första, rimligen prioritera distansprov i syfte att skydda de sökandes hälsa. Vidare hade Epso rimligt stöd för att anse att ett anordnande på distans, för de sökande som ännu inte hade genomgått proven vid det datum då förfarandets sköts upp, av intervjun om allmän kompetens, den områdesrelaterade intervjun och fallstudien (”caset”) inte skulle medföra någon orimlig anpassningsansträngning för dem, i strid med proportionalitetsprincipen.
Slutligen, när det gäller gruppövningen, ska det påpekas att Epso, på grundval av samråd med specialister och vetenskapliga skrifter, får anses ha beaktat att det var tekniskt komplicerat och olämpligt att anordna dessa intervjuer på distans. Intervjuerna bygger nämligen på en särskild dynamik som är knuten till sökandenas närvaro på plats och som i detta sammanhang används för utvärderingen av särskilda kompetenser. Således kunde Epso, inom ramen för sitt stora utrymme för egna bedömningar, anse att dessa svårigheter innebar att gruppövningen behövde omdefinieras.
Det ska i detta hänseende erinras om att punkt 5, med rubriken ”Utvärderingscentrum” som ingår i avsnittet ”Hur går urvalet till?”, i meddelandet om uttagningsprov föreskrev en uppdelning mellan proven för utvärdering av de åtta kompetenser som uttagningsprovet avsåg och, att det således nödvändigtvis krävdes ett prov som liknade gruppövningen för att säkerställa tillförlitligheten av de resultat som uppnåtts genom en ytterligare dubbel utvärdering av följande sex kompetenser: ”Analys och problemlösning”, ”inlärning och utveckling”, ”prioritering och organisation”, ”stresstålighet”, ”samarbete” och ”ledarskap” (se punkt 5 ovan).
Följaktligen kunde Epso inte bara stryka gruppövningen, vilket skulle ha medfört att uttagningskommittén skulle ha fått göra en ofullständig bedömning av de kompetenser hos sökandena som skulle utvärderas. Epso kunde således, också inom ramen för sitt stora utrymme för egna bedömningar, anse att anordnande av ett prov i syfte att utvärdera dessa sex kompetenser förblev nödvändigt för att garantera giltigheten av sökandens samlade resultat.
Mot denna bakgrund utformade Epso SCBI‑intervjun som ett prov för utvärdering av kompetenser liknande dem som skulle utvärderas inom ramen för gruppövningen, samtidigt som den hade fördelen av att vara lättare att anordna och ha en högre teknisk tillförlitlighet avseende utvärderingen än gruppövningen när dessa prov anordnas på distans.
Tribunalen finner därför att Epsos antagande av tillägget till meddelandet om uttagningsprov som införde SCBI‑intervjun är en följd av Epsos val att använda den provmetod som var minst betungande för samtliga sökande mot bakgrund av den exceptionella omständighet som COVID-19-pandemin utgör.
Den aktuella ändringen strider således inte mot proportionalitetsprincipen.
4)

Invändningen om åsidosättande av likabehandlingsprincipen
Enligt fast rättspraxis innebär principen om likabehandling att lika situationer inte får behandlas olika och att olika situationer inte får behandlas lika, såvida det inte finns sakliga skäl för en sådan behandling (dom av den 11 september 2007, Lindorfer/rådet,
C‑227/04 P
,
EU:C:2007:490
, punkt
, och dom av den 20 mars 2012, Kurrer m.fl./kommissionen,
T‑441/10 P–T‑443/10 P
,
EU:T:2012:133
, punkt
). Om en bedömning sker inom ramen för institutionens utrymme för eget skön kan denna princip vidare endast anses ha åsidosatts om institutionen har gjort en åtskillnad som är godtycklig eller uppenbart olämplig med hänsyn till det eftersträvade syftet (se dom av den 20 mars 2012, Kurrer m.fl./kommissionen,
T‑441/10 P–T‑443/10 P
,
EU:T:2012:133
, punkt
och där angiven rättspraxis).
För att likabehandlingsprincipen ska anses ha åsidosatts krävs att den omtvistade behandlingen medför att vissa personer missgynnas i förhållande till andra (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 december 2008, Arcelor Atlantique och Lorraine m.fl.,
C‑127/07
,
EU:C:2008:728
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det ankommer på uttagningskommittén att garantera iakttagandet av principen om likabehandling av sökandena under uttagningsförfarandet. Även om uttagningskommittén åtnjuter ett stort utrymme för egen bedömning beträffande villkoren för och det exakta innehållet i proven, är det emellertid unionsdomstolarnas roll att i den mån det krävs göra en prövning som säkerställer att sökandena har behandlats lika och att uttagningskommittén har varit objektiv i sitt val mellan dessa (dom av den 12 mars 2008, Giannini/kommissionen,
T‑100/04
,
EU:T:2008:68
, punkt
). I detta hänseende åligger det även tillsättningsmyndigheten, som anordnar uttagningsprovet, och uttagningskommittén att se till att alla sökande i ett uttagningsprov, när det gäller det skriftliga delprovet, genomför samma prov under samma villkor. Uttagningskommittén ska således se till att proven i allt väsentligt har samma svårighetsgrad för samtliga sökande (se, för ett liknande resonemang, dom av den 24 mars 1988, Goossens m.fl./kommissionen,
228/86
,
EU:C:1988:172
, punkt
, och dom av den 12 februari 2014, De Mendoza Asensi/kommission,
F‑127/11
,
EU:F:2014:14
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Vidare har uttagningskommittén, för att säkerställa konsekvens i poängsättningen och objektivitet i bedömningen, en skyldighet att garantera en konsekvent tillämpning av bedömningskriterierna på samtliga sökande (dom av den 13 januari 2021, Helbert/EUIPO,
T‑548/18
,
EU:T:2021:4
, punkt
). Detta krav gäller särskilt de muntliga proven, eftersom dessa prov har en mindre enhetlig karaktär än de skriftliga proven (dom av den 13 januari 2021, Helbert/EUIPO,
T‑548/18
,
EU:T:2021:4
, punkt
).
Det framgår emellertid av artikel 1d.6 första meningen i tjänsteföreskrifterna att inskränkningar av principen om icke-diskriminering är möjliga, förutsatt att det sker på ”objektiva och rimliga grunder” i syfte att uppnå legitima mål av allmänt intresse inom ramen för personalpolitiken (dom av den 6 juli 2022, MZ/kommissionen,
T‑631/20
,
EU:T:2022:426
, punkt
).
Det stora utrymme för skönsmässig bedömning som unionsinstitutionerna förfogar över när de organiserar sin verksamhet och särskilt när de fastställer kriterierna för den kompetens som krävs för de tjänster som ska tillsättas och när de – på grundval av dessa kriterier och i tjänstens intresse – bestämmer villkoren och formerna för anordnandet av uttagningsprov, begränsas således med nödvändighet av artikel 1d i tjänsteföreskrifterna. Särbehandlingar kan således endast godtas om de är sakligt motiverade och står i proportion till de reella krav som tjänsten ställer (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 juli 2022, MZ/kommissionen,
T‑631/20
,
EU:T:2022:426
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det ska i förevarande mål påpekas att Epso anordnade det muntliga prov som utgjordes av SCBI‑intervjun för samtliga sökande, det vill säga oavsett deras situation vid det datum då uttagningsförfarandet återupptogs, genom att ersätta gruppövningen med denna intervju, i syfte att bedöma samma kompetenser som dem som avsågs med gruppövningen.
Mot bakgrund av det särskilda anordnandet av den nya SCBI‑intervjun konstaterar tribunalen att Epso, genom detta prov, såg till att uttagningskommittén gav alla sökande möjlighet att bedömas på ett konsekvent och likvärdigt sätt avseende de sex kompetenser som avsågs i meddelandet om uttagningsprov, i enlighet med den rättspraxis som anges i punkterna 71 och 72 ovan. Tribunalen anser följaktligen att Epso har behandlat samtliga sökande lika.
Det är vidare riktigt att Epso, mot bakgrund av det sammantagna anordnandet av uttagningsprovet, gjorde en likvärdig behandling av sökande som befann sig i olika situationer, det vill säga sökande som redan hade gjort de prov som ursprungligen föreskrevs i meddelandet om uttagningsprov och sökande som ännu inte hade gjort dem.
Tribunalen ska således pröva huruvida detta åsidosättande av likvärdighetsprincipen på objektiva och rimliga grunder kunde motiveras av ett legitimt mål av allmänt intresse inom ramen för personalpolitiken.
Det framgår av punkt 4 i tillägget till meddelandet om uttagningsprov att denna likabehandling var motiverad av Epsos skyldighet att säkerställa likabehandling av alla sökande beträffande det prov som utgjordes av SCBI‑intervjun. En sådan likabehandling var således i överensstämmelse med syftet bakom Epsos ingripande i uttagningsförfarandet, som föreskrivs i artikel 7.1 i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, vilket bestod i att vidta nödvändiga åtgärder för att garantera att samma krav tillämpades vid uttagningsförfarandena för unionens tjänstemän. Den förfaller således objektivt motiverad i den mening som avses i den rättspraxis som nämns i punkterna 69 och 73 ovan.
Mot denna bakgrund finner tribunalen att Epso inte, i den mening som avses i den rättspraxis som anges i punkt 70 ovan, åsidosatte likabehandlingsprincipen när den kallade sökanden till det prov som utgjordes av SCBI‑intervjun.
5)

Invändningen om åsidosättande av rättssäkerhetsprincipen och principen om skydd för berättigade förväntningar
Det ska erinras om att artikel 1.1 och 1.2 i bilaga III i tjänsteföreskrifterna har följande lydelse:
”1.   Meddelande om uttagningsprov ska utarbetas av tillsättningsmyndigheten i samråd med den partssammansatta kommittén. Meddelandet ska ange:
a)
Uttagningsprovets art (prov som är interna för institutionen, prov som är interna för institutionerna, öppna uttagningsprov, i förekommande fall, prov som är gemensamma för två eller flera institutioner),
b)
Typ av uttagningsprov (på grundval av meriter eller prov eller bådadera),
c)
Befattningsbeskrivning och arbetsuppgifter för den tjänst som ska tillsättas samt den tjänstegrupp och lönegrad som gäller,
…
e)
Provens art och viktning/poängantal, i de fall uttagningen bygger på prov.
…
Meddelande om allmänna uttagningsprov som är gemensamma för två eller flera institutioner ska utarbetas av den tillsättningsmyndighet som avses i artikel 2 andra stycket i tjänsteföreskrifterna, efter samråd med den gemensamma partssammansatta kommittén.
2.   Meddelande om allmänna uttagningsprov ska offentliggöras i [
Europeiska unionens officiella tidning
] senast en månad före ansökningstidens utgång och i förekommande fall senast två månader före provtillfället.”
Således ska meddelandet om uttagningsprov, enligt artikel 1.1 e i bilaga III i tjänsteföreskrifterna, ange delprovens art och deras respektive poängviktning (dom av den 21 mars 2013, Taghani/kommissionen,
F‑93/11
,
EU:F:2013:40
, punkt
. Se även, för ett liknande resonemang, dom av den 14 juli 1983, Detti/EU-domstolen,
144/82
,
EU:C:1983:211
, punkt
).
Vidare har uttagningskommittén visserligen ett stort utrymme för egna bedömningar vid fastställandet av uttagningsprovets villkor, med den är bunden av lydelsen i meddelandet om uttagningsprov såsom det har publicerats. Villkoren i meddelandet om uttagningsprov utgör såväl den rättsliga ramen som bedömningsramen för uttagningskommittén (se, för ett liknande resonemang, dom av den 21 oktober 2004, Schumann/kommissionen,
T‑49/03
,
EU:T:2004:314
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det är i förevarande mål ostridigt att tillägget till meddelandet om uttagningsprov efter genomförandet av tillträdesproven för en del av sökandena ändrade villkoren för bedömningen av de kompetenser som avsågs med gruppövningen, genom att ändra karaktären av detta prov, vilken tidigare hade fastställts i enlighet med artikel 1.1 e i bilaga III till tjänsteföreskrifterna, för att ersätta den med en individuell övning på distans som utgjordes av SCBI‑intervjun.
Enligt fast rättspraxis följer principen om skydd för berättigade förväntningar av rättssäkerhetsprincipen som kräver att rättsregler ska vara klara och precisa och som syftar till att säkerställa förutsebarheten rörande de situationer och rättsliga relationer som omfattas av unionsrätten (dom av den 15 februari 1996, Duff m.fl.,
C‑63/93
, REG,
EU:C:1996:51
, punkt
, och dom av den 5 september 2014, Éditions Odile Jacob/kommissionen,
T‑471/11
,
EU:T:2014:739
, punkt
). Dessa principer utgör hinder för att en unionsakt tidsmässigt börjar gälla vid ett tidigare datum än publikationsdagen, utom när, i undantagsfall, det eftersträvade målet kräver detta och de berörda parternas berättigade förväntningar vederbörligen har iakttagits (se dom av den 10 november 2010, HARMONISERINGSKONTORET/Simões Dos Santos,
T‑260/09 P
,
EU:T:2010:461
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Tribunalen ska således pröva huruvida, såsom sökanden anser, den icke förutsebara ändringen av provets karaktär efter att detta, delvis, genomförts utgör ett åsidosättande av principerna om skydd för berättigade förväntningar och om rättssäkerhet i den mening som avses i ovan i punkt 85 nämnda rättspraxis.
I förevarande mål, vad gäller villkoret avseende det eftersträvade målet gör tribunalen följande bedömning. Den exceptionella omständighet som COVID-19-pandemin utgjorde motiverade att tillägget till meddelandet om uttagningsprov antogs, i syfte att göra det möjligt, till förmån för såväl sökandena och som institutionen, att fullfölja uttagningsförfarandet på villkor som var genomförbara, proportionella, och godtagbara ur ett hälsoperspektiv (se punkterna 58–67 ovan). Institutionen eftersträvade, slutligen, en effektiv rekrytering genom uttagningsprov. Eftersom den aktuella ändringen av uttagningsförfarandet, såsom ett undantagsfall, krävdes för att, trots de svårigheter som den rådande hälsosituationen var förknippad med, säkerställa den rekrytering som detta förfarande avsåg, finner tribunalen att det första undantagsvillkoret som anges i ovan i punkt 85 nämnda rättspraxis är uppfyllt.
Vidare, vad gäller det andra undantagsvillkoret avseende iakttagandet av sökandens berättigade förväntningar, omfattar visserligen rätten att åberopa principen om skydd för berättigade förväntningar enligt fast rättspraxis varje rättssubjekt hos vilket en av unionens institutioner har väckt grundade förhoppningar. För att kunna åberopa skydd för berättigade förväntningar krävs att tre kumulativa villkor är uppfyllda. Det ska för det första föreligga preciserade garantier som är ovillkorliga och samstämmiga och som härrör från behöriga och tillförlitliga källor och som meddelats den berörde av unionsinstitutionerna. Garantierna ska för det andra leda till en berättigad förväntning hos mottagaren. Garantierna ska för det tredje vara förenliga med tillämpliga bestämmelser (se dom av den 5 september 2014, Éditions Odile Jacob/kommissionen,
T‑471/11
,
EU:T:2014:739
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det kan emellertid konstateras att Epso, som framgår av punkt 57 ovan, under förfarandet ställdes inför en situation av force majeure i form av utbrottet av Covid-19-pandemin, vilket under dessa omständigheter gjorde det omöjligt att upprätthålla de villkor för uttagningsförfarandet som ursprungligen fastställts i meddelandet om uttagningsprov. Följaktligen kan sökanden, under de exceptionella omständigheterna i förevarande mål, inte göra gällande något bristande iakttagande av principen om skydd för berättigade förväntningar om att dessa villkor skulle tillämpas på honom.
Även om Epso ändrade karaktären på det prov som utgjordes av gruppövningen, lade sig Epso emellertid vinn om att utforma denna ändring på ett sätt som gjorde det möjligt att iaktta målet med detta prov såsom det beskrivs i punkt 5 under rubriken ”Hur går urvalet till?” i meddelandet om uttagningsprov, nämligen att bedöma sex i denna punkt angivna kompetenser. Dessutom ska det påpekas att ändringen av bestämmelserna om karaktären av detta prov inte påverkade sökandens möjlighet att faktiskt bedömas avseende dessa sex kompetenser, eftersom han kallades till det nya prov som utgjordes av SCBI‑intervjun på samma sätt som samtliga övriga sökande.
Under dessa omständigheter och eftersom Epso enligt artikel 7.1 och 7.2 i bilaga III i tjänsteföreskrifterna har behörighet att anordna de allmänna uttagningsproven och vidta de åtgärder som behövs för att garantera tillämpningen av enhetliga bestämmelser i uttagningsförfarandet, genom att i detta hänseende förfoga över ett stort utrymme för egna bedömningar, hade Epso inte någon skyldighet att i förväg inhämta samtycke av kandidaterna, däribland sökanden, beträffande en ändring av provvillkoren. Sökandens invändning att hans samtycke till att delta i provet inte kan förutsättas (se punkt 42 ovan) saknar således grund.
Vidare, vad gäller skrivelsen av den 1 juli 2020 (se punkterna 14 och 41 ovan), har Epso angett att man ”mot bakgrund av den senast utvecklingen och den politik som medlemsstaterna antagit avseende COVID-19-situationen, [hade] beslutat att planera ett återupptagande [av förfarandet] i utvärderingscentrumen ungefär under den andra halvan av september”. Även om det i denna skrivelse anges att ”[d]e sökande som redan har deltagit [i proven inte] ska … kallas igen”, är denna information icke desto mindre beroende av att den tidigare beskrivna epidemiologiska situationen förbättras och ger uttryck för att förfarandet kommer att återupptas på plats vid utvärderingscentrumen, det vill säga enligt de villkor som föreskrivs i meddelandet om uttagningsprov. Detta villkorande kan inte anses ha gett sökandena berättigade förväntningar om att förfarandet på plats skulle vidmakthållas för det fall den epidemiologiska situationen skulle försämras och för det fall omständigheter av force majeure-karaktätr nödvändigtvis skulle kräva en anpassning av förfarandet för att möjliggöra dess fortskridande.
Mot denna bakgrund kan talan inte bifallas på den första grunden.
[
utelämnas
]
c)

Den tredje grunden, avseende en skillnad i behandling i förhållande till sökande som deltagit i samtliga prov på distans
Sökanden har understrukit att han genomgick intervjun om allmänna kompetenser och den områdesrelaterade intervjun på plats vid utvärderingscentrumet den 3 mars 2020, medan de sökande som inte hade genomgått dessa prov vid detta datum genomgick dessa senare på distans via videokonferens, i samband med att förfarandet återupptogs från och med hösten 2020. På grund av denna skillnad mellan provvillkoren, gjorde Epso, för det första, en skillnad i behandling av honom i förhållande till behandlingen av dessa övriga sökande och gjorde, för det andra, sig skyldig till fel i förfarandet.
Sökanden har gjort gällande att för det fall de övningar som angavs och de frågor som ställdes till sökandena inom ramen för de prov som anordnades på distans var de samma som dem som tillämpades i förhållande till de sökande som redan hade genomgått de prov som organiserats på plats vid utvärderingscentrumet, skulle de förstnämnda ha gynnats i förhållande till de sistnämnda genom att de fick extra tid för att besvara frågorna. Denna tid var nämligen en ofrånkomlig aspekt av den elektroniska överföring som föreskrevs enligt de nya villkoren för distansproven. Genom denna extra tid gavs dessa sökande bättre intervjuvillkor vilket fick positiva återverkningar på deras betyg. Sökanden har påpekat att Epso inte har försökt rätta till eller kompensera för denna nackdel, trots att dessa åtgärder rättsligt hade godtagits inom ramen för ett uttagningsförförande på grundval av meriter.
Vidare har sökanden gjort gällande att Epsos införande av objektivt olika provvillkor mellan sökandena innebär att Epso gjorde sig skyldig till ett fel i förfarandet genom att anta tillägget till meddelandet om uttagningsprov, utan att beakta varken sökandens intressen eller intressena för de övriga sökande som hade genomgått proven på plats. Sökanden anser att den omständigheten att beslutet efter omprövning inte innehåller någon motivering i detta hänseende, trots att begäran om omprövning hade detta som föremål, innebär att Epso har åsidosatt den motiveringsskyldighet som föreskrivs i artikel 296 FEUF.
Kommissionen har bestritt sökandens argument.
[
utelämnas
]
För det andra, när det gäller den påstådda skillnaden i behandling som är knuten till att proven anordnades elektroniskt, gör tribunalen följande bedömning. Inom ramen för en domstolsprövning av en uttagningskommittés beslut att inte uppta en sökande på reservlistan med godkända sökande, ska tribunalen pröva huruvida kommittén har iakttagit de tillämpliga bestämmelserna, det vill säga bland annat de processuella bestämmelser som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna och meddelandet om uttagningsprov samt de bestämmelser som gäller för uttagningskommitténs arbete, särskilt kravet på att uttagningskommittén ska vara opartisk och iakttaga likabehandling av sökandena samt inte utöva maktmissbruk (dom av den 6 juli 2022, JP/kommissionen,
T‑179/20
, ej publicerad,
EU:T:2022:423
, punkt
).
Enligt den rättspraxis som tribunalen har erinrat om i punkterna 69–74 ovan innebär likabehandlingsprincipen att jämförbara situationer inte får behandlas olika, såvida detta inte är sakligt motiverat och har till syfte att uppnå legitima mål av allmänt intresse inom ramen för personalpolitiken. Vidare åligger det utvärderingskommittén att garantera en konsekvent tillämpning av bedömningskriterierna på samtliga sökande, att agera så att samtliga sökande i ett och samma uttagningsprov genomför samma prov under samma förutsättningar och således att säkerställa att proven i princip har samma svårighetsgrad för samtliga sökande. Detta krav gäller särskilt de muntliga proven.
Vidare framgår det av rättspraxis att varje prov till sin natur innebär en risk för att det uppstår olika behandling. Det har följaktligen slagits fast att uttagningskommittén endast kan anses ha åsidosatt principen om likabehandling om den inte, vid valet av delprov, har begränsat risken för att alla sökande inte ges samma möjligheter till den risk som ligger i varje provs natur (se, för ett liknande resonemang, dom av den 12 mars 2008, Giannini/kommissionen,
T‑100/04
,
EU:T:2008:68
, punkt
). Följaktligen ska ett beslut att inte uppta en sökande på reservlistan med godkända sökande ogiltigförklaras om det visar sig att uttagningsprovet anordnades på ett sådant sätt att det medförde en risk för olika behandling som är större än den risk som ligger i varje uttagningsprovs natur. Det krävs härvid inte att den berörda sökande lägger fram bevisning för att vissa sökande verkligen har gynnats (dom av den 12 februari 2014, De Mendoza Asensi/kommissionen,
F‑127/11
,
EU:F:2014:14
, punkt
).
Det ska i förevarande mål erinras om att ändringen av provvillkoren är en följd av nödvändigheten för Epso, som behövde förhålla sig till COVID-19-pandemin, vilken utgör ett fall av force majeure, att säkerställa att uttagningsförfarandet kunde fortskrida på lika villkor för samtliga sökande och samtidigt, på ett proportionerligt sätt, anpassa provvillkoren i syfte att begränsa de eventuella skadliga verkningar som uppstått till följd av att förfarandet skjutits upp eller återupptagits, såväl för sökanden som för den institution som rekryterade (se punkt 59 ovan). Således behandlades visserligen sökande i jämförbara situationer olika när det kom till genomförandet av proven och detta på grund av flera villkor för förfarandet. Denna behandling var emellertid sakligt motiverad och hade till syfte att uppnå legitima mål av allmänt intresse inom ramen för personalpolitiken.
Dessutom visar tidigare studier, som Epso har hänvisat till för att ändra provvillkoren, att det gjorts försök med distansprov i samband med COVID-19-pandemin under föregående uttagningsförfaranden och att de, i efterhand, hade kunnat betraktas som tekniskt tillförlitliga och inte anses innebära några betydande skillnader beträffande riktigheten av utvärderingen och sökandenas resultat. Härutöver hade att de efterfrågats av dem (se punkt 62 ovan). Vidare följer, i huvudsak, av punkterna 2 och 4 i tillägget till meddelandet om uttagningsprov, att sökandena materiellt genomgick samma prov, även om gruppövningen, i det specifika fallet, ersattes av en SCBI‑intervju som alla sökande fick genomgå, och att det således endast var formen och miljön för proven som hade ändrats, medan proven förblev identiska till innehåll, metod och svårighet.
Det ska vidare erinras om att även om bedömningskriterierna, när sökandena gjorde provet, var identiska för samtliga sökande oavsett hur provet genomfördes, hade examinatorerna emellertid ett stort utrymme för egna bedömningar beträffande hur intervjuerna skulle gå till, vilka ämnen och områden inom tillämpningsområdet för meddelandet om uttagningsprov som skulle behandlas samt vilka frågor som skulle ställas. De bedömningar som en uttagningskommitté ska göra när den utvärderar sökandenas kunskap och förmågor utgör nämligen ett uttryck för en värdering av varje sökandes prestation vid provtillfället och omfattas av uttagningskommitténs stora utrymme för egna bedömningar. Dessa bedömningar kan endast prövas av en domstol för det fall det har skett en uppenbar överträdelse av bestämmelserna om uttagningskommitténs arbete. Det ankommer nämligen inte på tribunalen att ersätta uttagningskommitténs bedömning med sin egen (dom av den 12 mars 2008, Giannini/kommissionen,
T‑100/04
,
EU:T:2008:68
, punkt
).
Tribunalen gör härvid följande bedömning. Den skillnad i behandlingen av sökandena som beror på att de prov som ursprungligen avsågs hållas vid utvärderingscentrumet inte alla kunde genomföras på plats kan, i förevarande fall, inte anses gynna vissa sökande i förhållande till andra. Nämnda skillnad i behandling kan inte heller anses medföra en risk för olika-behandling som är större än den risk som ligger i varje uttagningsprovs natur. Eftersom inrättandet av denna särbehandling dessutom var en följd av ett fall av force majeure, finner tribunalen att denna skillnad i behandling, som gjordes på objektiva och rimliga grunder, av dessa samlade skäl inte kan anses ha medfört något åsidosättande av likabehandlingsprincipen.
Av detta följer att talan inte kan bifallas på den tredje grunden.
[
utelämnas
]

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (sjunde avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
SY ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta hälften av de rättegångskostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen.

3)
Kommissionen ska bära hälften av sina rättegångskostnader.

da Silva Passos
Valančius
Truchot
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den le 14 december 2022.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: tyska.
(
)	Nedan återges endast de punkter i denna dom som tribunalen anser bör publiceras.