CELEX: 62018CJ0328
Kasační opravný prostředek
Ochranná známka Evropské unie
Nařízení (ES) č. 207/2009
Článek 8 odst. 1 písm. b)
Nebezpečí záměny
Posouzení podobnosti kolidujících označení
Globální posouzení nebezpečí záměny
Zohlednění podmínek uvádění na trh
Neutralizace fonetické podobnosti vzhledovými a pojmovými rozdíly
Podmínky pro neutralizaci

Svým kasačním opravným prostředkem se Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) domáhá zrušení rozsudku Tribunálu Evropské unie ze dne 7. března 2018, Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (T‑6/17, nezveřejněný, dále jen „napadený rozsudek“,
EU:T:2018:119
), kterým Tribunál zrušil rozhodnutí druhého odvolacího senátu EUIPO ze dne 11. října 2016 (věci R 690/2016-2) týkající se námitkového řízení mezi společnostmi ITM Entreprises SAS a Equivalenza Manufactory SL (dále jen „sporné rozhodnutí“).
Právní rámec
Nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce [Evropské unie] (
Úř. věst. 2009, L 78, s. 1
) bylo s účinností od 1. října 2017 zrušeno a nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (
Úř. věst. 2017, L 154, s. 1
). Vzhledem ke dni podání přihlášky k zápisu dotčené v projednávané věci, a sice 16. prosince 2014, který je určující pro účely identifikace použitelného hmotného práva, se projednávaný spor nicméně řídí hmotněprávními ustanoveními nařízení č. 207/2009.
Článek 8 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení stanovil:
„1.   Na základě námitek majitele starší ochranné známky se přihlášená ochranná známka nezapíše:
[…]
b)
pokud z důvodu totožnosti nebo podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo služeb, na které se ochranná známka vztahuje, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna; nebezpečí záměny zahrnuje i nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou.“
Skutečnosti předcházející sporu
Skutečnosti předcházející sporu jsou vylíčeny v bodech 1 až 10 napadeného rozsudku. Pro potřeby přezkumu kasačního opravného prostředku podaného EUIPO je lze shrnout následovně.
Dne 16. prosince 2014 podala společnost Equivalenza Manufactory u EUIPO přihlášku ochranné známky Evropské unie pro následující obrazové označení:
Výrobky, pro které byl zápis požadován, náležejí zejména do třídy 3 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Parfémy“.
Přihláška ochranné známky Evropské unie byla zveřejněna ve
Věstníku ochranných známek Společenství
č. 240/2014 ze dne 19. prosince 2014.
Dne 18. března 2015 podala společnost ITM Entreprises námitky proti zápisu ochranné známky přihlášené pro výrobky uvedené v bodě 6 tohoto rozsudku z důvodu existence nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.
Námitky byly založeny zejména na starší obrazové ochranné známce, znázorněné níže, která je předmětem mezinárodního zápisu č. 1079410 s vyznačením Belgie, Bulharska, České republiky, Dánska, Estonska, Řecka, Chorvatska, Lotyšska, Litvy, Lucemburska, Maďarska, Nizozemska, Rakouska, Polska, Portugalska, Rumunska, Slovinska a Slovenska a která byla zapsána dne 1. dubna 2011 pro „[k]olínské vody, deodoranty pro osobní použití (parfém) [a] parfémy“:
Rozhodnutím ze dne 2. března 2016 námitkové oddělení vyhovělo námitkám podaným společností ITM Entreprises z důvodu existence nebezpečí záměny u relevantní veřejnosti v České republice, Maďarsku, Polsku a Slovinsku.
Sporným rozhodnutím druhý odvolací senát EUIPO zamítl odvolání podané společností Equivalenza Manufactory proti rozhodnutí námitkového oddělení. Tento odvolací senát konstatoval, že relevantní veřejnost tvoří široká veřejnost z těchto čtyř členských států vykazující průměrnou úroveň pozornosti a že dotčené výrobky jsou totožné. Co se týče srovnání kolidujících označení, odvolací senát měl za to, že tato označení vykazují průměrný stupeň vzhledové a fonetické podobnosti, jakož i rozdíly z pojmového hlediska. Na základě globálního posouzení nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 odvolací senát dospěl k závěru, že takové nebezpečí u relevantní veřejnosti existuje.
Řízení před Tribunálem a napadený rozsudek
Návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 4. ledna 2017 podala společnost Equivalenza Manufactory žalobu znějící na zrušení sporného rozhodnutí.
Na podporu své žaloby uplatnila jediný důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.
V napadeném rozsudku Tribunál nejprve uvedl, že kolidující označení vyvolávají ze vzhledového hlediska odlišný celkový dojem, vykazují průměrný stupeň podobnosti z fonetického hlediska a existuje mezi nimi rozdíl z pojmového hlediska vyplývající z toho, že se v označení, jehož zápis je požadován, vyskytuje slovo „black“ a prvek „by equivalenza“. Následně měl Tribunál v rámci posouzení podobnosti těchto označení jako celku a s přihlédnutím k podmínkám, za kterých jsou dotčené výrobky uváděny na trh, za to, že vzhledem k jejich odlišnostem ze vzhledového a pojmového hlediska nejsou uvedená označení podobná ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009.
S ohledem na nesplnění jedné z kumulativních podmínek pro použití tohoto ustanovení tedy Tribunál dospěl v bodě 56 napadeného rozsudku k tomu, že se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval, že existuje nebezpečí záměny ve smyslu uvedeného ustanovení.
Tribunál proto v napadeném rozsudku jedinému žalobnímu důvodu uplatněnému společností Equivalenza Manufactory vyhověl, a sporné rozhodnutí tudíž zrušil.
Návrhová žádání účastníků řízení
Ve svém kasačním opravném prostředku EUIPO navrhuje, aby Soudní dvůr:
–
zrušil napadený rozsudek a
–
uložil společnosti Equivalenza Manufactory náhradu nákladů řízení.
Společnost Equivalenza Manufactory navrhuje, aby Soudní dvůr:
–
zamítl kasační opravný prostředek a
–
uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
Ke kasačnímu opravnému prostředku
Na podporu svého kasačního opravného prostředku EUIPO uplatnil jediný důvod, vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009. Tento důvod kasačního opravného prostředku se dělí na čtyři části.
K první části jediného důvodu kasačního opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
V první části jediného důvodu kasačního opravného prostředku EUIPO uvádí, že Tribunál při srovnání kolidujících označení ze vzhledového hlediska použil rozporné odůvodnění.
Tribunál tak jednak tím, že měl v bodě 29 napadeného rozsudku za to, že odvolací senát nemohl dospět k závěru, že mezi kolidujícími označeními neexistuje žádná podobnost vzhledem k tomu, že se v obou označeních vyskytuje pět písmen „l“, „a“, „b“, „e“ a „l“ napsaných velkými písmeny bílé barvy, potvrdil existenci nízké vzhledové podobnosti mezi těmito označeními. Dále Tribunál tím, že v bodech 32 a 33 tohoto rozsudku uvedl, že celkový dojem vyvolaný každým z uvedených označení je ze vzhledového hlediska odlišný, přitom implicitně vyloučil jakékoliv konstatování vzhledové podobnosti mezi týmiž označeními.
EUIPO kromě toho dodává, že prvek „label“, který je společný kolidujícím označením, postrádá pro relevantní veřejnost význam, a tudíž má tento prvek rozlišovací způsobilost.
Společnost Equivalenza Manufactory namítá, že Tribunál měl právem za to, aniž si protiřečil, že některé prvky vzhledové podobnosti nepostačují k vyvážení zjevných vzhledových rozdílů mezi kolidujícími označeními. Tato označení je totiž třeba srovnat ze vzhledového hlediska s ohledem na všechny prvky, jak slovní, tak grafické, z nichž jsou uvedená označení složena.
Okolnost uváděná EUIPO, že prvek „label“, který je společný kolidujícím označením, má rozlišovací způsobilost, podle ní neznamená, že je jediným prvkem poskytujícím těmto označením rozlišovací způsobilost, nebo že je jejich dominantním prvkem. V každém případě tento argument spadá spíše pod pojmové srovnání.
Závěry Soudního dvora
Úvodem je třeba připomenout, že otázka, zda je odůvodnění rozsudku Tribunálu rozporné či nedostatečné, je právní otázkou, kterou je možno uplatnit v rámci kasačního opravného prostředku (rozsudky ze dne 18. prosince 2008, Les Éditions Albert René v. OHIM,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
, a ze dne 5. července 2011, Edwin v. OHIM,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
, bod
).
V bodě 29 napadeného rozsudku Tribunál uvedl, že zjištění učiněná odvolacím senátem, uvedená v bodě 28 tohoto rozsudku, podle nichž jednak kolidující označení mají společných pět písmen „l“, „a“, „b“, „e“ a „l“, a jednak prvek „black label“ označení, jehož zápis je požadován, a prvek „labell“ starší ochranné známky jsou napsány velkými písmeny bílé barvy, „nemohou vést [tento senát] k závěru, že mezi kolidujícími označeními neexistuje žádná podobnost.“ Tribunál tak naznačil, že tato označení jsou přinejmenším slabě podobná, jak správně uvádí EUIPO.
V bodě 32 napadeného rozsudku přitom Tribunál konstatoval, že navzdory těmto podobným prvkům vyvolávají kolidující označení ze vzhledového hlediska odlišný celkový dojem. Tribunál tedy vyloučil jakékoliv konstatování, že tato označení jsou, byť slabě, podobná.
Z toho vyplývá, že Tribunál jednak tím, že naznačil, že kolidující označení jsou ze vzhledového hlediska přinejmenším slabě podobná, a jednak tím, že vyloučil jakoukoli vzhledovou podobnost mezi těmito označeními, v rámci svého posouzení použil rozporné odůvodnění.
Tento závěr není zpochybněn argumentem společnosti Equivalenza Manufactory, podle kterého měl Tribunál právem za to, že uvedené prvky vzhledové podobnosti jsou nedostatečné pro vyvážení vzhledových rozdílů mezi kolidujícími označeními. Tento argument totiž vychází z nesprávného výkladu napadeného rozsudku. Jak vyplývá z bodu 26 tohoto rozsudku, Tribunál se neomezil na uvedení určitých prvků vzhledové podobnosti mezi kolidujícími označeními. V bodě 29 napadeného rozsudku naopak implicitně, ale jasně uvedl, že tyto skutečnosti zakládají konstatování přinejmenším nízké vzhledové podobnosti mezi těmito označeními, což je tak v rozporu se závěrem vyvozeným v bodě 32 tohoto rozsudku.
S ohledem na výše uvedené úvahy je třeba první části jediného důvodu kasačního opravného prostředku vyhovět.
Ke druhé části jediného důvodu kasačního opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
Ve druhé části jediného důvodu kasačního opravného prostředku EUIPO zpochybňuje opodstatněnost pojmového srovnání kolidujících označení provedeného Tribunálem.
Tribunál jednak nezohlednil významné nuance uvedené odvolacím senátem v bodech 28 a 31 sporného rozhodnutí, z nichž vyplývá, že pojmový rozdíl uvedený tímto senátem je omezený a v konečném důsledku irelevantní. Tribunál naproti tomu v bodech 45 a 54 napadeného rozsudku konstatoval existenci rozdílu mezi kolidujícími označeními z pojmového hlediska. Tuto odchylku neodůvodnil ve vztahu k nuancovanějším úvahám v tomto rozhodnutí.
Dále pak Tribunál nezohlednil obsah svého rozsudku ze dne 30. listopadu 2006, Camper v. OHIM – JC (BROTHERS by CAMPER) (
T‑43/05
, nezveřejněný,
EU:T:2006:370
, bod
), který sám uvedl, a nezohlednil závěry, které z něj odvolací senát vyvodil v bodě 28 sporného rozhodnutí.
Společnost Equivalenza Manufactory opodstatněnost této části zpochybňuje.
Závěry Soudního dvora
V bodech 42 až 46 napadeného rozsudku Tribunál rozhodl, že odvolací senát právem uvedl, že mezi kolidujícími označeními existuje rozdíl z pojmového hlediska „vyplývající z toho, že se v označení, [jehož zápis je požadován], vyskytuje slovo ‚black‘ a prvek ‚by equivalenza‘ “.
Jak však tvrdí EUIPO, ze znění bodů 28 a 31 sporného rozhodnutí vyplývá, že odvolací senát mezi těmito označeními konstatoval pojmový rozdíl pouze v rozsahu, v němž označení, jehož zápis je požadován, obsahuje přídavné jméno „black“.
Z toho vyplývá, že Tribunál nesprávně převzal závěr, který učinil odvolací senát.
Žádná skutečnost však Tribunálu nebránila v tom, aby v projednávané věci provedl vlastní posouzení podobnosti kolidujících označení z pojmového hlediska, byla-li tato podobnost před ním zpochybněna (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 18. prosince 2008, Les Éditions Albert René v. OHIM,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, body
a
).
Z toho vyplývá, že argument vycházející z pochybení uvedeného v bodě 37 tohoto rozsudku musí být odmítnut jako irelevantní.
Ve zbývající části je třeba v rozsahu, v němž EUIPO před Soudním dvorem zpochybňuje posouzení pojmové podobnosti kolidujících označení provedené Tribunálem, uvést, že toto posouzení spadá pod posouzení skutkového stavu, na které se s výhradou zkreslení nevztahuje pravomoc Soudního dvora v rámci kasačního opravného prostředku (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. září 2010, Calvin Klein Trademark Trust v. OHIM,
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
, bod
). Vzhledem k tomu, že EUIPO neprokázal ani netvrdil, že došlo ke zkreslení, musí být tato argumentace odmítnuta jako nepřípustná.
Druhá část jediného důvodu kasačního opravného prostředku tudíž musí být zčásti odmítnuta jako nepřípustná a zčásti zamítnuta jako irelevantní.
Ke třetí a čtvrté části jediného důvodu kasačního opravného prostředku
Argumentace účastníků řízení
Ve třetí části jediného důvodu kasačního opravného prostředku EUIPO tvrdí, že Tribunál porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 z důvodu metodologického pochybení, když posoudil podmínky, za kterých jsou dotčené výrobky uváděny na trh, a nákupní zvyklosti relevantní veřejnosti při posuzování podobnosti kolidujících označení.
Posouzení stupně podobnosti mezi těmito označeními přitom musí být provedeno objektivně, aniž jsou zohledněny nákupní zvyklosti relevantní veřejnosti nebo podmínky, za kterých jsou dotčené výrobky uváděny na trh. Podle rozsudku ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
), je teprve po objektivním určení tohoto stupně třeba ve fázi globálního posouzení nebezpečí záměny posoudit podmínky, za kterých jsou dotčené výrobky uváděny na trh a zhodnotit význam, který je třeba s ohledem na tyto podmínky přisoudit konkrétnímu stupni vzhledové, fonetické či pojmové podobnosti.
Metoda použitá Tribunálem navíc podle EUIPO vede k absurdním výsledkům v tom smyslu, že označení by byla prohlášena za podobná, či nikoli v závislosti na dotčených výrobcích.
Ve čtvrté části tohoto důvodu kasačního opravného prostředku EUIPO vytýká Tribunálu, že porušil čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 tím, že se dopustil nesprávných právních posouzení, jimiž je stiženo posouzení podobnosti kolidujících označení.
EUIPO zaprvé zpochybňuje metodu použitou Tribunálem, jelikož Tribunál podle jeho názoru v rámci celkového posouzení nezohlednil všechny podobné a odlišné prvky kolidujících označení. Tribunál totiž v bodě 28 napadeného rozsudku předčasně vyloučil ze svého přezkumu všechny prvky vzhledové podobnosti mezi těmito označeními z důvodu vzhledových odlišností konstatovaných v rámci prvního celkového posouzení uvedených označení. Následně podle EUIPO Tribunál použil tyto vzhledové odlišnosti v rámci druhého celkového posouzení týchž označení v bodě 53 tohoto rozsudku k neutralizaci jejich fonetické podobnosti. Tato dvojí neutralizace vycházející ze stejných rozdílných prvků a celkového dojmu vyvolaného kolidujícími označeními podle něj zakládá nesprávné právní posouzení a zasahuje do samotné podstaty zásad, které judikatura zavedla.
Zadruhé EUIPO tvrdí, že se Tribunál dopustil metodologického pochybení, když neutralizoval průměrnou fonetickou podobnost kolidujících označení ve fázi posouzení podobnosti těchto označení a předčasně upustil od provedení jakéhokoli globálního posouzení nebezpečí záměny.
Předně k neutralizaci vzhledových nebo fonetických podobnosti z důvodu pojmových rozdílů má totiž podle názoru EUIPO dojít ve fázi globálního posouzení nebezpečí záměny provedeného na základě všech dříve zjištěných podobných a rozdílných prvků. Tato neutralizace nemůže spočívat v tom, že bude jednoduše odhlédnuto od již dříve zjištěných podobností.
Dále nelze vyloučit, že by pouhá fonetická podobnost kolidujících označení mohla vyvolat nebezpečí záměny, jehož existence musí být přezkoumána na základě globálního posouzení tohoto nebezpečí.
Konečně je možné, že globální posouzení nebezpečí záměny nebude provedeno pouze v případě, že je vyloučena jakákoli podobnost, byť nízká, mezi kolidujícími označeními, čemuž tak není v případě, kdy je zjištěn určitý stupeň podobnosti, pokud jde o jeden ze tří relevantních aspektů, a sice vzhledový, fonetický nebo pojmový aspekt. Je-li tedy konstatována určitá, byť nízká podobnost, je třeba globální posouzení nebezpečí záměny provést.
Společnost Equivalenza Manufactory opodstatněnost třetí a čtvrté části jediného důvodu kasačního opravného prostředku zpochybňuje.
Pokud jde o třetí část, i když společnost Equivalenza Manufactory v podstatě přijímá vysvětlení EUIPO shrnutá v bodě 43 tohoto rozsudku, pokud jde o metodu analýzy, jak vyplývá z rozsudku ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer (
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
), má nicméně za to, že Tribunál tuto metodu v projednávané věci dodržel. Podle jejího názoru totiž Tribunál nejprve individuálním způsobem, objektivně a podrobně zhodnotil stupně podobnosti kolidujících označení ze vzhledového, fonetického a pojmového hlediska a následně provedl globální posouzení jejich podobnosti nebo analýzu nebezpečí záměny, přičemž pouze v této poslední fázi zohlednil nákupní zvyklosti relevantní veřejnosti.
Pokud jde o čtvrtou část, společnost Equivalenza Manufactory úvodem zdůrazňuje, že za účelem posouzení stupně podobnosti mezi dvěma kolidujícími označeními může být vhodné zhodnotit význam, který je třeba přisoudit vzhledovému, fonetickému a pojmovému aspektu, s přihlédnutím ke kategorii dotčených výrobků a k podmínkám, za kterých jsou uváděny na trh. Tyto výrobky, a sice parfémy, jsou přitom před jejich zakoupením vždy vnímány zrakem, jak Tribunál správně připomenul v bodě 51 napadeného rozsudku. V rámci posouzení podobnosti kolidujících označení jako celku nebo globálního posouzení nebezpečí záměny je tudíž větší význam třeba přisoudit vzhledovým podobnostem.
Zaprvé společnost Equivalenza Manufactory, která kritizuje nejasnosti v argumentaci EUIPO, tvrdí, že metoda použitá Tribunálem není stižena žádným nesprávným právním posouzením. Tribunál totiž podle ní provedl dvě odlišná posouzení, když měl nejprve za to, že kolidující označení jsou ze vzhledového hlediska odlišná s ohledem na jejich prvky vzhledové podobnosti a odlišnosti, a dále za to, že tato označení jsou jako celek odlišná vzhledem k velkým rozdílům ze vzhledového a pojmového hlediska, nezávisle na zohledněných drobných podobnostech a s ohledem na nízký dopad fonetického aspektu na dotčenou kategorii výrobků.
Zadruhé společnost Equivalenza Manufactory tvrdí, že z teleologického výkladu bodu 46 a následujících napadeného rozsudku vyplývá, že Tribunál provedl globální posouzení nebezpečí záměny. V každém případě by podle společnosti Equivalenza Manufactory Tribunál dospěl ke stejnému závěru, pokud by ve fázi posouzení podobnosti těchto označení jako celku nebo později ve fázi globálního posouzení nebezpečí záměny zohlednil nepočetné podobnosti mezi kolidujícími označeními.
Závěry Soudního dvora
Ve třetí a čtvrté části jediného důvodu kasačního opravného prostředku, které je třeba zkoumat společně, EUIPO Tribunálu v podstatě vytýká, že použil nesprávnou metodu přezkumu nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009. EUIPO má tak za to, že Tribunál nemohl ve fázi posouzení podobnosti kolidujících označení jako celku zohlednit způsoby uvádění dotčených výrobků na trh a neutralizovat podobnosti mezi těmito označeními, aby vyloučil jakoukoli podobnost mezi uvedenými označeními a upustil od provedení globálního posouzení nebezpečí záměny.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že existence nebezpečí záměny u veřejnosti musí být posuzována globálně, s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům projednávaného případu (rozsudky ze dne 11. listopadu 1997, SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
, bod
, a ze dne 8. května 2014, Bimbo v. OHIM,
C‑591/12 P
,
EU:C:2014:305
, bod
), mezi které patří zejména stupeň podobnosti mezi kolidujícími označeními a mezi dotčenými označenými výrobky nebo službami, jakož i intenzita dobrého jména a stupeň inherentní rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky či rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky získané užíváním (rozsudek ze dne 24. března 2011, Ferrero v. OHIM,
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
, bod
).
Globální posouzení nebezpečí záměny, co se týče vzhledové, fonetické nebo pojmové podobnosti kolidujících označení, musí být založeno na celkovém dojmu, kterým tato označení působí. Vnímání označení průměrným spotřebitelem dotčených výrobků nebo služeb hraje v globálním posouzení uvedeného nebezpečí rozhodující úlohu. V tomto ohledu průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými detaily (rozsudky ze dne 11. listopadu 1997, SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
, bod
; ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
, a ze dne 22. října 2015, BGW,
C‑20/14
,
EU:C:2015:714
, bod
).
Toto globální posouzení nebezpečí záměny předpokládá určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, a zejména mezi podobností kolidujících označení a podobností dotčených výrobků nebo služeb. Nízký stupeň podobnosti mezi dotčenými výrobky nebo službami tedy může být vyvážen vysokým stupněm podobnosti mezi kolidujícími označeními a naopak (rozsudky ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
, jakož i ze dne 18. prosince 2008, Les Éditions Albert René v. OHIM,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
a citovaná judikatura).
V případě neexistence jakékoli podobnosti mezi starší ochrannou známkou a označením, jehož zápis je požadován, však proslulost či dobré jméno starší ochranné známky a totožnost či podobnost dotčených výrobků nebo služeb nepostačují ke konstatování nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 12. října 2004, Vedial v. OHIM,
C‑106/03 P
,
EU:C:2004:611
, bod
, a ze dne 2. září 2010, Calvin Klein Trademark Trust v. OHIM,
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
, bod
). Totožnost nebo podobnost kolidujících označení je totiž nezbytnou podmínkou pro uplatnění čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, takže toto ustanovení je zjevně nepoužitelné, jestliže Tribunál odmítne jakoukoli podobnost mezi kolidujícími označeními. Pouze v případě, kdy tato označení vykazují určitou podobnost, byť nízkou, přísluší uvedenému soudu, aby provedl globální posouzení za účelem určení, zda i přes nízký stupeň podobnosti mezi kolidujícími označeními existuje z důvodu výskytu takových jiných relevantních faktorů, jako je proslulost či dobré jméno starší ochranné známky, nebezpečí záměny u dotčené veřejnosti (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 24. března 2011, Ferrero v. OHIM,
C‑552/09 P
,
EU:C:2011:177
, body
a
, jakož i citovaná judikatura).
V projednávané věci Tribunál na základě judikatury citované v předchozím bodě tohoto rozsudku, která je v podstatě připomenuta v bodě 16 napadeného rozsudku, v bodech 55 a 56 tohoto rozsudku uvedl, že jelikož kolidující označení nejsou podle celkového dojmu podobná, není splněna jedna z kumulativních podmínek pro použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, takže se odvolací senát dopustil nesprávného právního posouzení, když konstatoval existenci nebezpečí záměny.
Tribunál tento závěr učinil na základě analýzy, která v podstatě obsahuje dvě etapy.
Tribunál nejprve v bodech 26 až 45 napadeného rozsudku provedl srovnání kolidujících označení ze vzhledového, fonetického a pojmového hlediska. V bodech 32, 39 a 45 napadeného rozsudku v podstatě konstatoval, že kolidující označení nejsou podobná ze vzhledového a pojmového hlediska, ale vykazují průměrný stupeň podobnosti z fonetického hlediska.
Následně Tribunál v bodech 46 až 54 napadeného rozsudku provedl posouzení podobnosti kolidujících označení jako celku, které je předmětem těchto částí jediného důvodu kasačního opravného prostředku.
V tomto rámci měl Tribunál za to, jak vyplývá z bodů 48 a 51 až 53 tohoto rozsudku, že s ohledem na podmínky, za kterých jsou dotčené výrobky uváděny na trh, je vzhledový aspekt kolidujících označení, s ohledem na nějž jsou tato označení odlišná, významnější při posouzení celkového dojmu, kterým tato označení působí, než fonetický a pojmový aspekt uvedených označení. Kromě toho Tribunál v bodě 54 zmíněného rozsudku uvedl, že kolidující označení jsou odlišná z pojmového hlediska z důvodu toho, že se v označení, jehož zápis je požadován, vyskytují prvky „black“ a „by equivalenza“.
Z napadeného rozsudku tedy vyplývá, že Tribunál upustil od provedení globálního posouzení nebezpečí záměny z důvodu, že kolidující označení nejsou podle celkového dojmu podobná. Na základě posouzení podobnosti těchto označení jako celku totiž Tribunál v podstatě dospěl k závěru, že i přes jejich průměrný stupeň fonetické podobnosti nejsou uvedená označení podobná z důvodu jejich vzhledových odlišností, které převažují s ohledem na podmínky uvádění na trh, a pojmových odlišností.
Toto posouzení je stiženo nesprávnými právními posouzeními.
V tomto ohledu je třeba zaprvé připomenout, že Soudní dvůr rozhodl, že za účelem posouzení stupně podobnosti existujícího mezi kolidujícími označeními je třeba určit jejich stupeň vzhledové, fonetické a pojmové podobnosti a případně zhodnotit význam, který je třeba přisoudit těmto jednotlivým prvkům s přihlédnutím ke kategorii dotčených výrobků nebo služeb nebo podmínkám, za kterých jsou tyto výrobky nebo služby uváděny na trh (rozsudky ze dne 22. června 1999, Lloyd Schuhfabrik Meyer,
C‑342/97
,
EU:C:1999:323
, bod
, a ze dne 12. června 2007, OHIM v. Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
, bod
).
Je pravda, jak generální advokát v podstatě uvedl v bodech 53 až 55 svého stanoviska, že tato judikatura vedla k rozdílným použitím unijním soudem v tom smyslu, že podmínky pro uvádění na trh mohly být zohledněny podle konkrétního případu ve fázi posouzení podobnosti kolidujících označení nebo globálního posouzení nebezpečí záměny.
Je však třeba upřesnit, že i když podmínky pro uvádění na trh představují relevantní faktor při použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, jejich zohlednění spadá do etapy globálního posouzení nebezpečí záměny, a nikoliv do etapy posouzení podobnosti kolidujících označení.
Jak generální advokát poznamenal v bodech 69, 73 a 74 svého stanoviska, posouzení podobnosti kolidujících označení, které představuje pouze jednu z etap přezkumu nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009, totiž předpokládá srovnání kolidujících označení za účelem určení, zda tato označení vykazují v rámci vzhledového, fonetického a pojmového hlediska určitý stupeň podobnosti. Ačkoli toto srovnání musí vycházet z celkového dojmu, který uvedená označení zanechají v mysli relevantní veřejnosti, musí být provedeno s ohledem na inherentní vlastnosti kolidujících označení (obdobně viz rozsudek ze dne 2. září 2010, Calvin Klein Trademark Trust v. OHIM,
C‑254/09 P
,
EU:C:2010:488
, bod
).
Jak přitom správně uvádí EUIPO, zohlednění podmínek, za kterých jsou výrobky nebo služby, jichž se týkají obě kolidující označení, uváděny na trh pro účely srovnání těchto označení, by mohlo vést k absurdnímu výsledku, že by tatáž označení mohla být kvalifikována jako podobná nebo odlišná v závislosti na výrobcích a službách, na které se vztahují, a podmínkách, za kterých jsou tyto výrobky a služby uváděny na trh.
Z výše uvedeného vyplývá, že se Tribunál tím, že v bodech 48 až 53 a 55 napadeného rozsudku zohlednil podmínky, za kterých jsou dotčené výrobky uváděny na trh, ve fázi posouzení podobnosti kolidujících označení jako celku a že z důvodu těchto podmínek upřednostnil vzhledové rozdíly zjištěné mezi těmito označeními před jejich fonetickou podobností, dopustil nesprávného právního posouzení.
Zadruhé v rozsahu, v němž Tribunál ve fázi svého posouzení podobnosti kolidujících označení jako celku rovněž zdůraznil jejich pojmovou odlišnost, je třeba připomenout, že podle judikatury Soudního dvora globální posouzení nebezpečí záměny znamená, že pojmové odlišnosti mezi kolidujícími označeními mohou neutralizovat fonetické a vzhledové podobnosti mezi těmito dvěma označeními, pokud alespoň jedno z těchto označení má z pohledu relevantní veřejnosti jasný a přesně vymezený význam, takže jej tato veřejnost je schopna přímo zachytit (rozsudek ze dne 18. prosince 2008, Les Éditions Albert René v. OHIM,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
; v tomto smyslu viz rovněž rozsudky ze dne 12. ledna 2006, Ruiz-Picasso a další v. OHIM,
C‑361/04 P
,
EU:C:2006:25
, bod
, jakož i ze dne 23. března 2006, Mülhens v. OHIM,
C‑206/04 P
,
EU:C:2006:194
, bod
).
V tomto ohledu Soudní dvůr v bodě 44 rozsudku ze dne 5. října 2017, Wolf Oil v. EUIPO (
C‑437/16 P
, nezveřejněný,
EU:C:2017:737
) uvedl, že posouzení podmínek takové neutralizace je začleněno do posouzení podobnosti kolidujících označení po posouzení stupňů podobnosti ze vzhledového, fonetického a pojmového hlediska. Je však třeba upřesnit, že tato úvaha je inherentně spjata s výjimečnou situací, kdy alespoň jedno z kolidujících označení má z pohledu relevantní veřejnosti jasný a přesně vymezený význam, který může tato veřejnost přímo zachytit. Z toho vyplývá, že pouze v případě, že jsou tyto podmínky splněny, nemusí Tribunál v souladu s judikaturou citovanou v předchozím bodě tohoto rozsudku provádět globální posouzení nebezpečí záměny z důvodu, že vzhledem ke značným pojmovým rozdílům mezi kolidujícími označeními a jasnému a přesně vymezenému významu alespoň jednoho z těchto označení, který relevantní veřejnost může přímo zachytit, tato označení vyvolávají celkový odlišný dojem navzdory tomu, že mezi nimi existují určité podobné prvky z vzhledového či fonetického hlediska.
Naproti tomu v případě, že žádné z kolidujících označení takový jasný a přesně vymezený význam, který relevantní veřejnost může přímo zachytit, nemá, nemůže Tribunál provést neutralizaci bez provedení globální analýzy nebezpečí záměny. V takovém případě tomuto soudu naopak přísluší, aby provedl globální analýzu tohoto nebezpečí, když zohlední všechny zjištěné podobné a odlišné prvky, jakož i všechny ostatní relevantní prvky, jako je stupeň pozornosti relevantní veřejnosti (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 12. ledna 2006, Ruiz-Picasso a další v. OHIM,
C‑361/04 P
,
EU:C:2006:25
, body
a
) nebo stupeň rozlišovací způsobilosti starší ochranné známky.
Z toho vyplývá, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, když v bodech 54 a 55 napadeného rozsudku zamýšlel neutralizovat podobnost kolidujících označení z fonetického hlediska s ohledem na jejich pojmovou odlišnost a upustil od globální analýzy nebezpečí záměny, třebaže nikterak nekonstatoval ani neověřil, že v projednávaném případě má alespoň jedno z dotčených označení u relevantní veřejnosti jasný a přesně vymezený význam, takže jej tato veřejnost je schopna přímo zachytit.
Z výše uvedeného vyplývá, že třetí a čtvrté části jediného důvodu kasačního opravného prostředku je třeba vyhovět, aniž je třeba zkoumat ostatní argumenty předložené EUIPO ohledně údajné dvojí neutralizace vzhledových podobností mezi kolidujícími označeními.
S ohledem na závěry učiněné v bodech 30 a 78 tohoto rozsudku je tedy třeba napadený rozsudek zrušit.
K žalobě před Tribunálem
V souladu s čl. 61 prvním pododstavcem statutu Soudního dvora Evropské unie zruší-li Soudní dvůr rozhodnutí Tribunálu, může vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje. Tak je tomu v projednávané věci.
Argumenty účastníků řízení
Na podporu svých návrhových žádání směřujících ke zrušení sporného rozhodnutí společnost Equivalenza Manufactory uvádí, že se odvolací senát dopustil ve fázi srovnání kolidujících označení ze vzhledového, fonetického a pojmového hlediska nesprávných posouzení, na základě nichž je stiženo pochybeními i globální posouzení nebezpečí záměny.
Zaprvé, pokud jde o srovnání kolidujících označení, společnost Equivalenza Manufactory tvrdí, že odvolací senát měl neprávem za to, že tato označení jsou ze vzhledového hlediska podobná. Tento senát v podstatě nesprávně omezil označení, jehož zápis je požadován, na slovní prvek „label“, a konkrétně na pět písmen, ze kterých se skládá, přičemž nezohlednil hodnotu a rozlišovací způsobilost jeho ostatních slovních a obrazových prvků.
Pokud jde o fonetické hledisko, kolidující označení vyvolávají jasně odlišný zvuk, jelikož mají rozdílnou intonaci a rytmus.
Pokud jde o pojmové hledisko, slova „label“ a „black“ jsou běžnými slovy anglického jazyka, která relevantní spotřebitelé pochopí, zatímco slovo „labell“ nemá žádný význam, a je tedy považováno za fantazijní slovo. I když měl odvolací senát správně za to, že tato označení jsou tak z tohoto hlediska odlišná, nepřiznal této odlišnosti dostatečný význam v rámci srovnání uvedených označení.
Zadruhé, pokud jde o globální posouzení nebezpečí záměny, společnost Equivalenza Manufactory tvrdí, že rozdíly mezi kolidujícími označeními mají větší význam než jejich podobné prvky. Celá řada parfémů je uváděna na trh pod označeními obsahujícími slovní prvek „label“, takže relevantní veřejnost je schopna tento výraz identifikovat. Dokládá to seznam ochranných známek, který společnost Equivalenza Manufactory předložila. Je třeba zohlednit okolnost, že parfémy jsou vždy při zakoupení vnímány zrakem. Nelze mít za to, že označení, jehož zápis je požadován, je vnímáno jako varianta starší ochranné známky s ohledem na rozdíly mezi vzhledovými prvky kolidujících označení, která jsou obrazovými označeními.
EUIPO všechny tyto argumenty zpochybňuje.
Závěry Soudního dvora
Úvodem je třeba připomenout, že mezi účastníky řízení je nesporné, že relevantní veřejnost tvoří široká veřejnost v České republice, Maďarsku, Polsku a Slovinsku, která vykazuje průměrnou úroveň pozornosti. Mezi účastníky řízení je rovněž nesporné, že dotčené výrobky jsou totožné.
Pokud jde o srovnání kolidujících označení, odvolací senát měl v bodech 24 až 28 sporného rozhodnutí za to, že tato označení vykazují průměrný stupeň podobnosti ze vzhledového a fonetického hlediska a že vzhledem k tomu, že relevantní veřejnost pochopí přídavné jméno „black“, jsou odlišná z pojmového hlediska.
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že označení, jehož zápis je požadován, je obrazovým označením obsahujícím slovní prvek „black label“, který je napsán velkými bílými písmeny uprostřed čtyřúhelníkového geometrického tvaru černé barvy, nad nímž jsou zobrazeny dva stylizované listy. Ve spodní části tohoto označení jsou uvedeny výrazy „by equivalenza“, napsané úhlopříčně menším typem písma černé barvy na bílém pozadí. Obrazové prvky uvedeného označení, jakož i stylizace jeho slovních prvků jsou relativně jednoduché. S ohledem na své umístění ve středu a svou velikost představuje slovní prvek „black label“ dominantní prvek téhož označení vzhledem k tomu, že zvláště zaujme pozornost spotřebitele. Jeví se, že tento prvek tvoří celek, v rámci něhož je zvýrazněno přídavné jméno „black“, jelikož je tučným písmem napsáno na začátku uvedeného prvku.
Starší ochranná známka obsahuje slovní prvek „labell“, který je napsán velkými bílými písmeny v oválu modré barvy. Její oválný tvar, barva a použitý typ písma nejsou příliš originální. Umístění slova „labell“ uprostřed tohoto tvaru, jakož i kontrast mezi bílou barvou těchto písmen ve vztahu k modrému pozadí směřují ke zvýraznění slovního prvku „labell“.
Zaprvé se jeví, že ze vzhledového hlediska mají kolidující označení společných pět písmen „l“, „a“, „b“, „e“ a „l“, která jsou znázorněna velkými písmeny bílé barvy a běžným typem písma na tmavším pozadí. Tato písmena představují jeden ze slovních prvků označení, jehož zápis je požadován, a prvních pět písmen jediného slovního prvku, který se skládá celkem ze šesti písmen, dominantního prvku, z něhož se skládá starší ochranná známka.
Naproti tomu se kolidující označení liší jednak svými barvami a svými grafickými prvky. S ohledem na svou velikost tyto prvky zaujímají ve vzhledovém dojmu z těchto označení nezanedbatelné místo. Navíc, i když jsou čtyřúhelníkový tvar a oba stylizované listy označení, jehož zápis je požadován, samy o sobě relativně jednoduché, jejich kombinace značně ovlivňuje vzhledový dojem z tohoto označení.
Dále se uvedená označení liší vzhledem k tomu, že se v označení, jehož zápis je požadován, vyskytují slovo „black“ a výrazy „by equivalenza“. Posledně uvedené výrazy zaujímají v označení, jehož zápis je požadován, druhořadé místo, zatímco slovo „black“ je v něm zvýrazněno tučným typem písma a umístěním uprostřed.
S ohledem na skutečnosti uvedené v bodech 89 až 93 tohoto rozsudku je třeba mít za to, že odvolací senát měl správně za to, že kolidující označení vykazují ze vzhledového hlediska průměrný stupeň podobnosti.
Zadruhé z fonetického hlediska mají kolidující označení společný výraz „label“ nebo „labell“, který relevantní veřejnost bude vyslovovat totožným způsobem. Naproti tomu se liší v tom, že zatímco se starší ochranná známka skládá pouze ze slova „labell“, které obsahuje dvě slabiky, označení, jehož zápis je požadován, se skládá ze čtyř slov a obsahuje celkem devět slabik. Podobně jako odvolací senát je však třeba mít za to, že je pravděpodobné, že spotřebitelé nebudou vyslovovat výrazy „by equivalenza“, jelikož zaujímají v označení, jehož zápis je požadován, druhořadé místo a s ohledem na délku čtyř slov budou mít spotřebitelé sklon k tomu, že výraz „black label by equivalenza“ budou zkracovat tak, že vysloví pouze první dvě slova, která obsahuje.
Odvolací senát se tedy nedopustil nesprávného posouzení, když dospěl k závěru, že kolidující označení vykazují průměrný stupeň fonetické podobnosti.
Zatřetí z pojmového hlediska je nutno uvést, že není prokázáno, že relevantní veřejnost pochopí význam anglického slova „label“, takže je třeba mít za to, že starší ochranná známka bude vnímána tak, že je tvořena fantazijním slovem postrádajícím význam. Relevantní veřejnost naproti tomu přídavné jméno „black“ pochopí jakožto základní slovo anglického jazyka jako popisující barvu a bude rovněž schopna pochopit slova „by equivalenza“ jako údaj o tom, že dotčené výrobky pocházejí od společnosti Equivalenza Manufactory.
S ohledem na výše uvedené se jeví, že kolidující označení vykazují průměrný stupeň vzhledové podobnosti, jakož i fonetické podobnosti a že tato označení jsou z pojmového hlediska odlišná.
V rozsahu, v němž společnost Equivalenza Manufactory uvádí, že pojmové rozdíly mezi kolidujícími označeními mohou neutralizovat podobnosti mezi těmito označeními, stačí konstatovat, že v souladu s judikaturou připomenutou v bodě 74 tohoto rozsudku taková neutralizace vyžaduje, aby alespoň jedno z obou označení mělo u relevantní veřejnosti jasný a přesně vymezený význam, takže by jej tato veřejnost byla schopna přímo zachytit. S ohledem na úvahy uvedené v bodě 97 tohoto rozsudku tomu tak přitom v projednávané věci být nemůže.
Pokud jde o globální posouzení nebezpečí záměny, je třeba uvést, že není zpochybňováno, jak poznamenal odvolací senát v bodě 29 sporného rozhodnutí, že starší ochranná známka má průměrnou rozlišovací způsobilost. Je třeba rovněž zohlednit skutečnost, že relevantní veřejnost vykazuje průměrnou úroveň pozornosti a že výrobky, na které se vztahují kolidující označení, jsou totožné.
S ohledem na tyto skutečnosti odvolací senát v bodě 32 sporného rozhodnutí správně dospěl k závěru, že pro relevantní veřejnost mezi kolidujícími označeními existuje nebezpečí záměny.
Pouhý výskyt výrazů „black“ a „by equivalenza“ v označení, jehož zápis je požadován, k vyloučení takového nebezpečí nestačí. Z důvodů uvedených v bodech 89 až 96 tohoto rozsudku vyplývá to, že navzdory výskytu těchto výrazů vykazují kolidující označení ze vzhledového a fonetického hlediska průměrný stupeň podobnosti, který je řádně zohledněn při tomto globálním posouzení nebezpečí záměny. Dále přídavné jméno „black“ představuje výraz čistě popisující základní barvu a ve starší ochranné známce není obsažen žádný údaj obdobný výrazu „by equivalenza“.
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba jediný žalobní důvod uplatněný společností Equivalenza Manufactory zamítnout, a tudíž zamítnout rovněž žalobu.
K nákladům řízení
Článek 184 odst. 2 jednacího řádu Soudního dvora stanoví, že je-li kasační opravný prostředek opodstatněný a Soudní dvůr vydá sám konečné rozhodnutí ve věci, rozhodne o nákladech řízení. Podle čl. 138 odst. 1 tohoto jednacího řádu, jenž se na řízení o kasačním opravném prostředku použije na základě čl. 184 odst. 1 tohoto jednacího řádu, se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Vzhledem k tomu, že EUIPO v projednávané věci požadoval náhradu nákladů řízení a společnost Equivalenza Manufactory neměla ve věci úspěch, je důvodné rozhodnout, že tato společnost ponese vlastní náklady řízení a ukládá se jí rovněž náhrada nákladů řízení vynaložených EUIPO týkajících se jak řízení v prvním stupni ve věci T‑6/17, tak řízení o kasačním opravném prostředku.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (čtvrtý senát) rozhodl takto:

1)
Rozsudek Tribunálu Evropské unie ze dne 7. března 2018, Equivalenza Manufactory v. EUIPO – ITM Entreprises (BLACK LABEL BY EQUIVALENZA) (
T‑6/17
, nezveřejněný,
EU:T:2018:119
), se zrušuje.

2)
Žaloba na neplatnost podaná společností Equivalenza Manufactory SL u Tribunálu Evropské unie ve věci T‑6/17 se zamítá.

3)
Společnost Equivalenza Manufactory SL ponese vlastní náklady řízení týkající se jak řízení v prvním stupni ve věci T‑6/17, tak řízení o kasačním opravném prostředku a nahradí náklady řízení vynaložené Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) týkající se těchto řízení.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: španělština.