CELEX: 62017TJ0079
Personalmål
Kontraktsanställda
Rekrytering
Internt uttagningsprov
Upprättande av en förteckning för rekrytering av assistenter
Villkor för deltagande som avser sökandes tjänstegrupp på sista ansökningsdagen
Sökanden nekades tillträde till proven

Bakgrund till tvisten
Sökanden, Alain Schoonjans, har arbetat vid kommissionen först som kontraktsanställd i tjänstegrupp III från och med den 1 december 2010 till och med den 30 november 2013, sedan som vikarie från och med den 1 till och med den 31 december 2013, därefter återigen som kontraktsanställd i tjänstegrupp III från och med den 1 januari 2014 till och med den 15 september 2015 och slutligen som kontraktsanställd i tjänstegrupp IV från och med den 16 september 2015 till och med den 31 december 2016.
Den 9 februari 2016 offentliggjorde kommissionen ett meddelande om internt uttagningsprov på grundval av prov för att upprätta en förteckning över godkända sökande för rekrytering av sekreterare/kontorister i lönegrad 2 (AST/SC 2), assistenter i lönegrad 2 (AST 2) och handläggare i lönegrad 6 (AD 6) (nedan kallat meddelandet om uttagningsprov). De tre uttagningsproven hade följande referenser: COM/01/AST-SC/16 (AST/SC 2) – Sekreterare/kontorspersonal, COM/02/AST/16 (AST 2) – Assistenter och COM/03/AD/16 (AD 6) – handläggare.
Följande angavs om sökandenas administrativa ställning i artikel 2.1 c i avdelning III, med rubriken ”Villkor för tillträde till proven”, i meddelandet om uttagningsprov:
”[Du ska] åtminstone de närmaste sex månaderna före sista dagen för webbanmälan ha varit placerad i den tjänstegrupp som krävs enligt avdelning III.2.2 för det uttagningsprov som du har anmält dig till eller under hela eller delar av den ovan angivna sexmånadersperioden ha varit placerad i en högre tjänstegrupp.
Vid beräkningen av dessa sex månader beaktas perioder i någon av de administrativa ställningarna ”aktiv tjänst”, ”särskild ledighet för militärtjänstgöring”, ”föräldraledighet eller ledighet av familjeskäl”, ”uppehållande av annan tjänst i tjänstens intresse” eller ”uppehållande av annan tjänst på egen begäran” (under de sex första månaderna av ett uppehållande av annan tjänst på egen begäran), i den mening som avses i artiklarna 37 och följande artiklar i [tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen].”
I artikel 2.2 i samma avdelning i meddelandet om uttagningsprov angavs följande om de sökandes tjänstegrupp och lönegrad:
”På den sista dagen för webbanmälan ska du tillhöra följande tjänstegrupp:
För att söka till COM/01/AST-SC/16 (AST/SC2) ska du vara tjänsteman eller tillfälligt anställd i AST/SC eller kontraktsanställd i tjänstegrupp II.
För att söka till COM/02/AST/16 (AST 2) ska du vara tjänsteman eller tillfälligt anställd i AST eller kontraktsanställd i tjänstegrupp III.
För att söka till COM/03/AD/16 (AD 6) ska du vara tjänsteman eller tillfälligt anställd i AD eller kontraktsanställd i tjänstegrupp IV.”
Sökanden anmälde sig till det interna uttagningsprovet COM/02/AST/16 (AST 2) vid en icke angiven tidpunkt.
Den 11 april 2016 fick sökanden veta att uttagningskommittén för det interna uttagningsprovet COM/02/AST/16 (AST 2) hade beslutat att inte godkänna hans ansökan (nedan kallat det angripna beslutet), eftersom han inte uppfyllde villkoret i meddelandet om uttagningsprov om att sökande skulle vara placerade i tjänstegrupp III på sista ansökningsdagen (nedan kallat det omtvistade villkoret).
Den 11 juli 2016 lämnade sökanden in ett klagomål mot det angripna beslutet.
Genom beslut av den 27 oktober 2016, som delgavs sökanden samma dag, avslog tillsättningsmyndigheten hans klagomål.
Förfarandet och parternas yrkanden
Sökanden har väckt förevarande talan genom ansökan som inkom till tribunalens kansli den 6 februari 2017.
Genom en skrivelse av den 14 februari 2017 begärde sökanden att det nu aktuella målet på grund av sambandet med mål T‑55/17, Healy/kommissionen, och mål T‑73/17, RS/kommissionen, skulle förenas med dessa mål i enlighet med artikel 68 i tribunalens rättegångsregler.
Genom en skrivelse av den 15 februari 2017 anmodades kommissionen att yttra sig om en eventuell förening av det nu aktuella målet med mål T‑55/17, Healy/kommissionen, och mål T‑73/17, RS/kommissionen.
Kommissionen inkom med sitt svaromål den 5 april 2017.
Genom en skrivelse av den 18 maj 2017 angav sökanden att han avstod från att lämna in en replik.
Genom en skrivelse av den 30 maj 2017 begärde sökanden att förhandling skulle hållas.
Ordföranden för tribunalens nionde avdelning beslutade den 14 november 2017 att inte förena det nu aktuella målet med mål T‑55/17, Healy/kommissionen, och mål T‑73/17, RS/kommissionen.
Parterna utvecklade sin talan och svarade på tribunalens frågor vid förhandlingen den 19 januari 2018.
Sökanden har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara det angripna beslutet,
–
förplikta kommissionen att betala 5000 euro till sökanden för den ideella skada som han påstår sig ha lidit, och
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan, och
–
förplikta sökanden att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig bedömning
Yrkandena om ogiltigförklaring
Parternas argument
Sökanden har till stöd för sin talan anfört en invändning om rättsstridighet avseende det omtvistade villkoret, i den del det utgör ett åsidosättande av artikel 82.7 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen (nedan kallade anställningsvillkoren) och av artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).
Sökanden anser att lydelsen i artikel 82.7 andra meningen i anställningsvillkoren är entydig och att kommissionen inte har något utrymme för skönsmässig bedömning, i och med att det anges att kontraktsanställda i tjänstegrupp IV får delta i uttagningsprov för lönegraderna AST 1–4.
I det nu aktuella fallet angavs det i meddelandet om uttagningsprov att det endast var kontraktsanställda i tjänstegrupp III som fick delta i uttagningsprovet för lönegrad AST 2. Kommissionen åsidosatte således artikel 82.7 andra meningen i anställningsvillkoren. Därför ska meddelandet om uttagningsprov betraktas som rättsstridigt och det angripna beslutet ogiltigförklaras.
Sökanden anser också att det omtvistade villkoret, även om det vore förenligt med artikel 82.7 i anställningsvillkoren, strider mot artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna i den del det inskränker rekryteringsområdet på ett oskäligt och oproportionerligt sätt.
Kommissionen har bestritt sökandens resonemang.
Tribunalens bedömning
Artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna har följande lydelse:
”Rekryteringen ska vara inriktad på att de tjänstemän som tjänstgör vid institutionen har högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet samt är rekryterade över största möjliga geografiska område bland medborgarna i unionens medlemsstater. Inga tjänster ska vara förbehållna medborgare från en viss medlemsstat.”
I artikel 29.1 fjärde stycket i tjänsteföreskrifterna föreskrivs följande:
”Även om principen behålls att huvuddelen av tjänstemännen ska rekryteras genom öppna uttagningsprov, får tillsättningsmyndigheten, genom undantag från led d och endast i undantagsfall, besluta att anordna ett internt uttagningsprov för institutionen, som också ska vara öppet för kontraktsanställda i den mening som avses i artiklarna 3 a och 3 b i anställningsvillkoren … Denna personalkategori ska omfattas av begränsningar med avseende på denna möjlighet enligt vad som anges i artikel 82.7 i anställningsvillkoren … och med avseende på de specifika arbetsuppgifter som denna kategori haft rätt att utföra som kontraktsanställda.”
Tribunalen erinrar först och främst om de principer som fastställts i rättspraxis avseende villkoren för ett uttagningsprov och formerna för hur det ska anordnas.
För det första är det huvudsakliga ändamålet med ett meddelande om uttagningsprov att på ett så tydligt sätt som möjligt underrätta intresserade om de villkor som måste uppfyllas för att få den aktuella tjänsten så att de kan avgöra om det finns anledning för dem att ansöka (se dom av den 31 januari 2006, Giulietti/kommissionen,
T-293/03
,
EU:T:2006:37
, punkt
och där angiven rättspraxis).
För det andra har institutionen i detta avseende ett stort utrymme för skönsmässig bedömning när den fastställer vilka behörighetskriterier som ska vara uppfyllda beträffande de tjänster som ska tillsättas och när den, på grundval av dessa kriterier och i tjänstens intresse, fastställer villkoren för ett uttagningsprov och formerna för hur det ska anordnas (se, för ett liknande resonemang, dom av den 9 oktober 2008, Chetcuti/kommissionen,
C‑16/07 P
,
EU:C:2008:549
, punkterna
och
och där angiven rättspraxis, dom av den 31 januari 2006, Giulietti/kommissionen,
T-293/03
,
EU:T:2006:37
, punkt
och där angiven rättspraxis, och dom av den 13 december 2006, Heus/kommissionen,
T-173/05
,
EU:T:2006:392
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Institutionernas utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att anordna ett uttagningsprov, i synnerhet när det gäller att fastställa tillträdesvillkoren, ska emellertid utövas på ett sätt som är förenligt med de tvingande bestämmelserna i artiklarna 27 första stycket och 29.1 i tjänsteföreskrifterna. Bestämmelserna i artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna om syftet med varje rekrytering och i artikel 29.1 i tjänsteföreskrifterna om de förfaranden som ska tillämpas vid tillsättning av en ledig tjänst är tvingande. Utrymmet för skönsmässig bedömning ska följaktligen alltid utnyttjas i förhållande till de krav som är förenade med den tjänst som ska tillsättas och mer allmänt med tjänstens intresse (se dom av den 13 december 2006, Heus/kommissionen,
T-173/05
,
EU:T:2006:392
, punkt
och där angiven rättspraxis. Se även, för ett liknande resonemang, dom av den 17 november 2009, Di Prospero/kommissionen,
F-99/08
,
EU:F:2009:153
, punkterna
och
och där angiven rättspraxis).
Det är visserligen sannolikt att de specifika villkor som begränsar antalet sökande som kan anmäla sig till ett uttagningsprov inskränker institutionens möjligheter att rekrytera de bästa sökandena i den mening som avses i artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna. Det betyder dock inte att varje villkor som innehåller en sådan begränsning strider mot ovan angiven artikel. Förvaltningens utrymme för skönsmässig bedömning när ett uttagningsprov ska anordnas och, mer allmänt, tjänstens intresse innebär nämligen att en institution får fastställa de villkor som institutionen anser vara lämpliga och som, fastän de begränsar tillträdet för sökande till ett uttagningsprov och därmed kraftigt antalet antagna sökande, inte riskerar att äventyra syftet att anta de sökande som besitter högst kompetens, prestationsförmåga och oberoende ställning i den mening som avses i artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna (se, för ett liknande resonemang, dom av den 17 november 2009, Di Prospero/kommissionen,
F-99/08
,
EU:F:2009:153
, punkt
).
Som kommissionen har anfört är det redan utrett i rättspraxis att det inte finns någon skyldighet att låta alla som är i tjänst vid en institution delta i ett internt uttagningsprov. Institutionens stora utrymme för skönsmässig bedömning skulle nämligen inskränkas om den skulle vara skyldig att ge alla som tjänstgör vid institutionen tillträde till ett internt uttagningsprov (se, för ett liknande resonemang, dom av den 9 oktober 2008, Chetcuti/kommissionen,
C‑16/07 P
,
EU:C:2008:549
, punkterna
–
, och dom av den 24 september 2009, Brown/kommissionen,
F-37/05
,
EU:F:2009:121
, punkt
). Anställda och tjänstemän vid en institution kan därmed inte medges någon absolut rätt att delta i ett internt uttagningsprov vid institutionen (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 mars 1997, de Kerros och Kohn-Berge/kommissionen,
T-40/96 och T-55/96
,
EU:T:1997:28
, punkt
, och dom av den 8 november 2006, Chetcuti/kommissionen,
T-357/04
,
EU:T:2006:339
, punkt
).
De enda villkor som anses strida mot artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna är villkor som begränsar tillträdet för sökande till ett uttagningsprov och som riskerar att äventyra syftet att anta de sökande som har de bästa kvalifikationerna (se, för ett liknande resonemang, dom av den 6 mars 1997, de Kerros och Kohn-Berge/kommissionen,
T-40/96 och T-55/96
,
EU:T:1997:28
, punkt
, och dom av den 17 november 2009, Di Prospero/kommissionen,
F-99/08
,
EU:F:2009:153
, punkt
).
För det tredje ska tribunalen med hänsyn till det stora utrymmet för skönsmässig bedömning begränsa sin prövning av villkoret om tjänstens intresse till frågan huruvida institutionen har hållit sig inom rimliga icke-klandervärda gränser och inte använt sitt bedömningsutrymme på ett uppenbart felaktigt sätt (se, för ett liknande resonemang, dom av den 19 juni 2015, Z/domstolen,
T-88/13 P
,
EU:T:2015:393
, punkt
).
Vidare ska räckvidden av artikel 82.7 första och andra meningen i anställningsvillkoren fastställas.
I artikel 82.7 första meningen i anställningsvillkoren föreskrivs att kontraktsanställda i tjänstegrupperna II–IV inte får delta i interna uttagningsprov förrän de har tjänstgjort i tre år vid institutionen. I artikel 82.7 andra meningen i anställningsvillkoren anges bland annat att kontraktsanställda i tjänstegrupp III endast får delta i uttagningsprov för lönegraderna AST 1 och AST 2 och att kontraktsanställda i tjänstegrupp IV endast får delta i uttagningsprov för lönegraderna AST 1–4 eller AD 6.
När det gäller artikel 82.7 första meningen i anställningsvillkoren har tribunalen i dom Healy/kommissionen (T-55/17), som meddelats i dag, slagit fast att den institution som beslutar att i ett undantagsfall anordna ett uttagningsprov för kontraktsanställda i tjänstegrupperna II–IV är skyldig att iaktta kravet på minst tre års tjänstgöringstid enligt denna bestämmelse. Denna institution får emellertid, med hänsyn till sitt stora utrymme för skönsmässig bedömning och under iakttagande av de tvingande bestämmelserna i artikel 27 första stycket och artikel 29.1 i tjänsteföreskrifterna, fastställa strängare villkor för vissa tjänster eller vissa tjänstegrupper, bland annat genom att kräva en längre tjänstgöringstid än vad som föreskrivs i artikel 82.7 första meningen i anställningsvillkoren (se, för ett liknande resonemang och analogt, dom av den 13 juli 1989, Jaenicke Cendoya/kommissionen,
108/88
,
EU:C:1989:325
, punkt
).
När det gäller artikel 82.7 andra meningen i anställningsvillkoren framhåller tribunalen att unionslagstiftaren i princip har gett kontraktsanställda i tjänstegrupp IV, såsom sökanden, rätt att delta i uttagningsprov för lönegraderna AST 1–4 eller AD 5–6.
Någon annan slutsats kan inte dras, med hänsyn till de olika formuleringar som unionslagstiftaren valt i den första och den andra meningen i artikel 82.7 i anställningsvillkoren. I den första meningen har lagstiftaren angett att berörda kontraktsanställda ”får inte delta i interna uttagningsprov förrän” – ”podrá autorizarse” på spanska, ”kann … erteilt werden” på tyska, ”may be authorized” på engelska, ”possono essere autorizzati” på italienska, ”może być Upoważniony” på polska och ”podem ser autorizados” på portugisiska – de fullgjort tre års tjänstgöring. I den andra meningen anges däremot inte att det behövs något medgivande. Tvärtom ges kontraktsanställda i tjänstegrupp IV rätt att delta i uttagningsprov för lönegraderna AST 1–4 eller AD 5–6, dock utan att denna rätt utvidgas till att omfatta uttagningsprov för andra lönegrader. I den franska versionen används visserligen en negativ formulering – ”ne peuvent prendre part qu’aux concours” – men samma tanke uttrycks positivt i andra språkversioner: ”solo tendrán acceso” på spanska, ”haben Zugang … nur für” på tyska, ”may have access only” på engelska, ”possono partecipare unicamente” på italienska, ”może mieć dostęp jedynie” på polska och ”apenas podem ter acesso” på portugisiska.
Av artikel 82.7 första och andra meningen i anställningsvillkoren sammantaget framgår att en institution i undantagsfall får anordna ett internt uttagningsprov som är öppet för kontraktsanställda med en tjänstgöringstid på minst tre år. Om denna institution beslutar att anordna interna uttagningsprov för kontraktsanställda som uppfyller detta villkor om tjänstgöringstid, är den dock skyldig att respektera den rätt som unionslagstiftaren har gett dessa anställda och följaktligen se till att de som bland dessa anställda hör till tjänstegrupp IV får delta i de uttagningsprov för lönegraderna AST 1–4 eller AD 5–6 som den valt att anordna.
Den berörda institutionen får emellertid, inom de gränser som fastställts av unionslagstiftaren och med hänsyn till sitt stora utrymme för skönsmässig bedömning, såsom kommissionen har anfört och i enlighet med den rättspraxis som erinras om ovan i punkt 28, begränsa tillträdet för kontraktsanställda i tjänstegrupp IV till uttagningsprov för lönegraderna AST 1–4 eller AD 5–6 genom att fastställa ytterligare behörighetskriterier som krävs för de tjänster som ska tillsättas eller som ligger i tjänstens intresse.
I det nu aktuella fallet är det utrett att det omtvistade villkoret innebar att inga kontraktsanställda i tjänstegrupp IV fick delta i uttagningsprov COM/02/AST/16 (AST 2), trots att de uppfyllde övriga villkor som fastställts i meddelandet om uttagningsprov. Därmed åsidosatte kommissionen artikel 82.7 andra meningen i anställningsvillkoren, enligt vilken dessa anställda har rätt att delta i uttagningsprov för lönegrad AST 2.
I svaromålet har kommissionen emellertid gjort gällande att det omtvistade villkoret är förenligt med artikel 27 första stycket och artikel 29 i tjänsteföreskrifterna. Kommissionen har i huvudsak gjort gällande att detta villkor har ett direkt samband med tjänstens intresse, vilket är att få personal som är högkvalificerad och omedelbart kan börja prestera. Arbetsuppgifterna och ansvarsområdena för anställda i tjänstegrupp III och för anställda i tjänstegrupp IV skiljer sig åt i lika hög grad som uppgifterna och ansvarsområdena för tjänstemän i lönegraderna AST och AD, vilket framgår av bilaga I, avsnitt A i tjänsteföreskrifterna och artikel 80 i anställningsvillkoren.
Resonemanget kan dock inte godtas, eftersom det i huvudsak innebär att alla kontraktsanställda i tjänstegrupp IV utestängs enbart på grund av att de är överkvalificerade för tjänsterna i lönegrad AST 2, även sådana som tidigare varit anställda i tjänstegrupp III och då utfört liknande uppgifter som de som är aktuella för de tjänster som ska tillsättas.
Det är nämligen redan utrett att ett avslag på en ansökan till ett uttagningsprov av det enda skälet att sökanden var överkvalificerad utgjorde hinder för det tvingande syftet med varje rekrytering av tjänstemän eller övriga anställda enligt artikel 27 första stycket i tjänsteföreskrifterna, att se till att institutionen rekryterar personer med högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet. Ett sådant avslag ska däremot medges om institutionen lägger fram faktorer som gör det möjligt att sluta sig till att denna överkvalificering skulle hindra de berörda sökandena från att utföra uppgifter som är förenade med de tjänster som ska tillsättas eller att den skulle få negativa följder för kvaliteten på de berördas arbete, på deras prestationsförmåga eller deras motivation (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 februari 1999, Jiménez/harmoniseringskontoret,
T-200/97
,
EU:T:1999:26
, punkterna
–
; se även, analogt, dom av den 28 mars 1996, Noonan/kommissionen,
T-60/92
,
EU:T:1996:44
, punkterna
–
).
Kommissionen har understrukit att kontraktsanställda i tjänstegrupp III har andra uppgifter och ett annat ansvar än kontraktsanställda i tjänstegrupp IV och att detsamma gäller för tjänstegrupperna AST och AD.
Kommissionen har också gjort gällande att tjänstegrupp III för kontraktsanställda är motsvarigheten till lönegraderna AST 1 och AST 2 för tjänstemän och att tjänstegrupp IV är motsvarigheten för lönegrad AD för tjänstemän.
Utifrån dessa båda förutsättningar och med hänsyn till behovet av personer som omedelbart kan börja prestera fann kommissionen att kontraktsanställda i tjänstegrupp III inte kunde delta i det interna uttagningsprovet COM/02/AST/16 (AST 2) och att kontraktsanställda i tjänstegrupp IV endast kunde delta i det interna uttagningsprovet COM/03/AD/16 (AD6).
I motsats till de principer som anges ovan i punkt 44 grundar sig kommissionens resonemang alltså inte på någon omständighet som visar att en överkvalificering hos kontraktsanställda i tjänstegrupp IV skulle ha kunnat få en negativ inverkan på kvaliteten på deras arbete, deras prestationsförmåga eller deras motivation vid en anställning i lönegrad AST 2.
Under dessa omständigheter utnyttjade kommissionen sitt utrymme för skönsmässig bedömning på ett uppenbart felaktigt sätt när den hindrade anställda i tjänstegrupp IV från att delta i det interna uttagningsprovet COM/02/AST/16 (AST 2).
Om kontraktsanställda i tjänstegrupp IV i regel inte fick delta i uttagningsprov för tjänster i lönegrad AST 2 av det skälet att denna tjänstegrupp skulle vara likvärdig med tjänstegrupp AD för tjänstemän, skulle artikel 82.7 andra meningen i anställningsvillkoren dessutom förlora sin ändamålsenliga verkan, eftersom den ger just sådana kontraktsanställda rätt att delta i sådana uttagningsprov.
Mot bakgrund av alla de ovan anförda omständigheterna ska invändningen om rättsstridighet bifallas och det angripna beslutet således ogiltigförklaras.
Yrkandena om skadestånd
Sökanden anser att en ogiltigförklaring av det angripna beslutet inte kan vara en tillräcklig gottgörelse av den ideella skada som sökanden påstår sig ha lidit. Därför har sökanden yrkat att tribunalen ska förplikta kommissionen att betala 5000 euro. Kommissionen har invänt att yrkandena, som framställts för första gången vid tribunalen, ska ogillas då det angripna beslutet inte är rättsstridigt. Om beslutet skulle vara rättsstridigt, är det i varje fall tillräckligt med en ogiltigförklaring av beslutet för att gottgöra den påstådda ideella skadan.
Tribunalen erinrar om att en ogiltigförklaring av en rättsstridig rättsakt enligt fast rättspraxis i sig kan utgöra en adekvat och i princip tillräcklig ersättning för all ideell skada som kan ha orsakats till följd av denna rättsakt (dom av den 9 november 2004, Montalto/rådet,
T-116/03
,
EU:T:2004:325
, punkt
; se även, för ett liknande resonemang, dom av den 9 juli 1987, Hochbaum och Rawes/kommissionen,
44/85, 77/85, 294/85 och 295/85
,
EU:C:1987:348
, punkt
).
En ogiltigförklaring av en rättsstridig rättsakt kan emellertid inte i sig utgöra en adekvat ersättning när denna rättsakt innehåller en uttrycklig negativ bedömning av sökandens kapacitet som skulle kunna kränka honom eller henne (se, för ett liknande resonemang, dom av den 7 februari 1990, Culin/kommissionen,
C‑343/87
,
EU:C:1990:49
, punkterna
–
, dom av den 23 mars 2000, Rudolph/kommissionen,
T-197/98
,
EU:T:2000:86
, punkt
, och dom av den 13 december 2005, Cwik/kommissionen,
T-155/03, T-157/03 och T-331/03
,
EU:T:2005:447
, punkterna
och
) och när sökanden visar att han har lidit ideell skada som kan särskiljas från den rättsstridighet som ligger till grund för ogiltigförklaringen och som inte kan gottgöras fullt ut genom att beslutet ogiltigförklaras (dom av den 6 juni 2006, Girardot/kommissionen,
T-10/02
,
EU:T:2006:148
, punkt
, och dom av den 19 november 2009, Michail/kommissionen,
T-49/08 P
,
EU:T:2009:456
, punkt
).
I det nu aktuella fallet har sökanden gjort gällande att han lidit ideell skada till följd av att kommissionen inte kan återskapa samma förutsättningar för honom som de som borde ha gällt när provet anordnades för att alla sökande skulle vara garanterade likabehandling och en objektiv poängsättning.
Tribunalen konstaterar dels att sökanden inte har gjort gällande att kommissionen gjort någon negativ bedömning av hans förmågor som skulle kunna kränka honom, dels att han inte har visat att han lidit någon ideell skada som kan särskiljas från den rättsstridighet som ligger till grund för ogiltigförklaringen.
Under dessa förutsättningar och i enlighet med den rättspraxis som anges ovan i punkterna 53 och 54 anser tribunalen att den ideella skada som sökanden kan ha lidit till följd av att det omtvistade beslutet var rättsstridigt gottgörs på ett lämpligt och tillräckligt sätt genom att beslutet ogiltigförklaras. Yrkandet om skadestånd ska således avvisas.
Av det ovan anförda följer att talan ska bifallas såvitt den avser ogiltigförklaring av det angripna beslutet och ogillas i övrigt.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i tribunalens rättegångsregler ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Sökanden har yrkat att kommissionen ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom kommissionen i huvudsak har tappat målet ska sökandens yrkande bifallas.

Av dessa skäl meddelar
TRIBUNALEN (nionde avdelningen)
följande:

1)
Beslutet att avslå Alain Schoonjans ansökan, som fattades av uttagningskommittén i det interna uttagningsprovet COM/02/AST/16 (AST 2), ogiltigförklaras.

2)
Talan ogillas i övrigt.

3)
Europeiska kommissionen förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna.

Gervasoni
Kowalik-Bańczyk
Mac Eochaidh
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 12 september 2018.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.