CELEX: 62017TJ0741
Veřejné zakázky na služby
Zadávací řízení
Služby správy počítačových aplikací a infrastruktury
Odmítnutí nabídky uchazeče a zadání zakázky jiným uchazečům
Povinnost uvést odůvodnění
Posouzení existence neobvykle nízkých nabídek
Vlastnosti a relativní výhody přijatých nabídek
Žádost o odůvodnění podaná uchazečem, který se nenachází v situaci zakládající vyloučení a jehož nabídka splňuje požadavky zadávací dokumentace

Skutečnosti předcházející sporu a jeho kontext
Oznámením o zahájení zadávacího řízení ze dne 5. dubna 2017, které bylo zveřejněno v dodatku k
Úřednímu věstníku Evropské unie
ze dne 15. dubna 2017 (Úř. věst. 2017, S 075-144229) pod značkou EASA.2017.HVP.08 (dále jen „oznámení o zahájení zadávacího řízení“), zahájila Evropská agentura pro bezpečnost letectví (EASA) zadávací řízení týkající se veřejné zakázky na služby spočívající ve správě počítačových aplikací a infrastruktury v Kolíně nad Rýnem (Německo).
Předmětem oznámení o zahájení zadávacího řízení bylo uzavření jedné nebo více rámcových smluv týkajících se služeb správy počítačových aplikací a infrastruktury. V rámcových smlouvách byl stanoven kaskádový systém. EASA tedy nejprve zaslala své objednávky subjektu, který se umístil na prvním místě, poté subjektu, který se umístil na druhém místě, a nakonec uchazeči, který se umístil na třetím místě.
Dne 31. května 2017 žalobci, kterými jsou evropské hospodářské zájmové sdružení TRASYS International EEIG (dále jen „sdružení Trasys“) a společnost Axianseu – Digital Solutions SA (dříve společnost Novabase IMS – Infrastructures & Management Services SA) založená podle portugalského práva, předložili ve formě konsorcia řízeného sdružením Trasys společnou nabídku. Nabídku předložilo na základě oznámení o zahájení zadávacího řízení ještě sedm dalších uchazečů.
V zadávací dokumentaci bylo uvedeno, že se rámcová smlouva uzavře na základě hospodářsky nejvýhodnější nabídky v souladu se zásadou nejlepšího poměru mezi technickou kvalitou a cenou, přičemž každé z těchto kritérií bude mít při hodnocení předložených nabídek 50% váhu, a to za podmínky, že vybraný uchazeč nebo vybraní uchazeči splní určitá minimální kritéria související se způsobilostí, podmínkami nevyloučení a řádností nabídky.
Dne 13. července 2017 zaslala EASA v rámci posuzování přijatých nabídek na základě porovnání sazeb nabídnutých jednotlivými uchazeči čtyřem z nich (Atos, Icarus, e-KARE a UniSystems) žádosti o vysvětlení týkající se zejména zdánlivě neobvykle nízké ceny, kterou navrhli. V návaznosti na odpovědi těchto uchazečů na žádosti o vysvětlení požádala EASA dne 18. srpna 2017 jednotlivé dotyčné uchazeče o doplňující informace; uchazeči své odpovědi doplnili. Žalobci o této korespondenci nebyli informováni.
Rozhodnutím ze dne 28. srpna 2017 (dále jen „napadené rozhodnutí“) EASA odmítla nabídku předloženou konsorciem žalobců v rámci zadávacího řízení EASA.2017.HVP.08 a uzavřela rámcovou smlouvu na základě kaskádového systému s těmito třemi uchazeči: s uchazečem Icarus, který se umístil na prvním místě, s uchazečem Atos, který se umístil na druhém místě, a s uchazečem UniSystems, který se umístil na třetím místě.
Dopisem ze dne 28. srpna 2017 EASA sdružení Trasys informovala, že na základě hodnocení nabídky konsorcia žalobců, která se umístila na pátém místě, nebylo možné dospět k závěru, že by tato nabídka byla hospodářsky nejvýhodnější. Z tabulky, v níž byl porovnán první úspěšný uchazeč a konsorcium žalobců a která byla uvedena v tomto dopise, totiž vyplývalo, že „technický výsledek“ prvního úspěšného uchazeče byl 82, zatímco výsledek žalobců byl 91, což znamenalo, že „vážený technický výsledek“ prvního úspěšného uchazeče byl 41 a v případě žalobců 45,5. „Vážený finanční výsledek“ činil u prvního úspěšného uchazeče 48,8 a pouze 29,64 u žalobců, takže „celkový výsledek“ byl u prvního úspěšného uchazeče 89,80 a u žalobců 75,14. EASA sdružení Trasys vyzvala, aby v případě zájmu požádalo o podrobnější informace.
Emailem ze dne 31. srpna 2017 sdružení Trasys EASA požádalo, aby mu poskytla podrobnou hodnotící zprávu.
Dne 1. září 2017 EASA žalobcům sdělila jména a pořadí vybraných uchazečů a zaslala jim výňatek z hodnotící zprávy, který obsahoval tabulku porovnávající výsledky prvního úspěšného uchazeče a konsorcia žalobců, pokud jde o technické hodnocení.
Dopisem ze dne 6. září 2017 žalobci výsledek zadávacího řízení napadli. Zejména EASA požádali o odklad podpisu rámcové smlouvy a o umožnění přístupu k odůvodněnému rozhodnutí, pokud jde o zadání zakázky, případně spolu s kopií zprávy o hodnocení nabídek. Žalobci v této souvislosti uvedli, že ceny vybraných uchazečů musí být neobvykle nízké, a to zejména vzhledem ke skutečnosti, že služby bude nutno poskytovat v Kolíně nad Rýnem.
Dopisem ze dne 15. září 2017 EASA žalobcům sdělila, že podpis rámcové smlouvy neodloží, a poukázala na to, že v rámci hodnocení požádala mimo jiné i tři vybrané uchazeče, aby k nabídnutým cenám poskytly upřesnění, a že hodnotící výbor považoval tato upřesnění za dostačující. EASA k tomuto dopisu přiložila tabulky technického hodnocení tří vybraných uchazečů; některé jejich části byly začerněny.
Téhož dne zaslalo sdružení Trasys stížnost Evropskému veřejnému ochránci práv, která byla zaevidována pod značkou 1633/2017/MDC.
Dne 25. září 2017 konsorcium žalobců požádalo EASA o předložení dokumentů, v nichž tento orgán položil uchazečům dotazy, a jejich odpovědí, jakož i dokumentu obsahujícího úvahy, na jejichž základě EASA akceptovala vysvětlení poskytnuté dotázanými uchazeči, přičemž zopakovalo žádost o odklad podpisu smlouvy, poukázalo na požadavky plynoucí z povinnosti uvést odůvodnění, které jsou stanoveny v judikatuře, a upřesnilo své pochybnosti ohledně neobvykle nízkých cen u nejméně dvou uchazečů.
Dne 17. října 2017 zaslala EASA žalobcům kopii napadeného rozhodnutí, hodnotící zprávy a dopisů, v nichž požádala uchazeče o objasňující informace. Mnoho pasáží obsahujících informace, u kterých se EASA domnívala, že by jejich zpřístupnění mohlo ohrozit soukromí nebo oprávněné obchodní zájmy dotyčných uchazečů, bylo v těchto kopiích skryto. Co se týče odpovědí na žádosti o vysvětlení, EASA žalobcům sdělila, že v případě pochybnosti o potenciálně důvěrné povaze dokumentu je povinna požádat dotyčné uchazeče o souhlas.
Dne 30. října 2017 podali žalobci návrhem předloženým kanceláři Tribunálu projednávanou žalobu.
Dne 7. listopadu 2017 informovala EASA v návaznosti na korespondenci se čtyřmi uchazeči, kterým byly zaslány žádosti veřejného zadavatele o vysvětlení neobvykle nízkých cen, tj. s uchazeči Atos, e-Kare, Icarus a UniSystems, kteří se dovolávali obchodního tajemství a osobních údajů, žalobce, že jim požadované dokumenty nezašle.
Dopisem ze dne 4. prosince 2017 poskytla EASA na žádost veřejného ochránce práv, u něhož sdružení Trasys podalo stížnost, doplňující informace, přičemž uvedla, že v průběhu hodnocení vyvstaly pochybnosti ohledně neobvykle nízkých cen nabídnutých čtyřmi uchazeči, a to například v případě denních sazeb za určité specifické profily, které se zdály být podstatně nižší než stávající tržní ceny za rovnocennou službu, a že za účelem vyjasnění této otázky týkající se uvedených uchazečů proběhly dvě výměny korespondence. EASA veřejnému ochránci práv vysvětlila, že kromě několika konkrétních otázek, které jim byly položeny, po uchazečích požadovala důkazy o tom, že jejich ceny jsou v souladu s relevantními právními předpisy v oblasti životního prostředí, sociálních věcí a pracovního práva a že jsou služby poskytovány za sazby, které jsou srovnatelné se sazbami uvedenými v nabídkách. EASA rovněž zmínila, že všichni uchazeči na otázky odpověděli a předložili důkazy, jako například potvrzení o zaplacení, faktury a odkazy na smlouvy týkající se poskytování služeb v podobném prostředí. Všichni uchazeči ostatně potvrdili, že po celou dobu trvání smlouvy budou dodržovat vnitrostátní právní předpisy v oblasti pracovního práva a práva sociálního zabezpečení, a jako důkaz předložili EASA výpočty, které tento orgán zaslal veřejnému ochránci práv v příloze označené jako důvěrná. EASA vysvětlila, že hodnotící výbor ceny uvedené ve finančních nabídkách akceptoval s přihlédnutím k prohlášením uchazečů, jakož i k dokumentaci a vzorcům výpočtu nákladů, které byly uvedeny na podporu prohlášení, jelikož neexistovaly dostatečně přesvědčivé informace či důkazy, na jejichž základě by mohly být nabídky, které se umístily na prvních třech místech, odmítnuty. EASA rovněž zmínila, že důkladně posoudila dopis od sdružení Trasys ze dne 6. září 2017, ale že usoudila, že se opírá o pouhé domněnky a nejsou v něm uvedeny dostatečné důkazy.
V rámci své komunikace s veřejným ochráncem práv EASA tvrdila, že žalobcům poskytla veškerou požadovanou dokumentaci. EASA mu však nesdělila, že dokumenty zaslané žalobcům neobsahovaly podrobné informace o ověřování, které provedla v souvislosti s potenciálně neobvykle nízkou cenou, ani to, že tyto dokumenty byly z důvodu důvěrnosti utajené.
Důvěrné dokumenty EASA současně zaslala veřejnému ochránci práv jako důkazy v příloze označené jako důvěrná.
Dopisem ze dne 4. února 2018 informovala EASA veřejného ochránce práv o překážce věci zahájené před Tribunálem. Veřejný ochránce práv nicméně ve věci rozhodl, přičemž uvedl, že předmět žaloby před Tribunálem není stejný jako předmět stížnosti sdružení Trasys, o které jedná a v níž toto sdružení po EASA požaduje pouze to, aby lépe odpověděla na jeho otázky ohledně souladu nabídek úspěšných uchazečů s vnitrostátním pracovním právem a pracovním právem Evropské unie. Veřejný ochránce práv v této souvislosti dne 1. června 2018 řízení ukončil, přičemž dospěl k závěru, že je věc vyřešena, jelikož EASA své původní odpovědi vylepšila a poskytla sdružení Trasys podrobnou, přiměřenou a úplnější odpověď.
Řízení a návrhová žádání účastníků řízení
Žalobci podali projednávanou žalobu návrhem došlým kanceláři Tribunálu dne 30. října 2017.
EASA předložila kanceláři Tribunálu žalobní odpověď dne 19. března 2018.
Usnesením ze dne 22. listopadu 2018 Tribunál na základě čl. 103 odst. 1 svého jednacího řádu EASA nařídil, aby předložila úplné důvěrné znění hodnotící zprávy, žádostí o vysvětlení ceny a dopisů, které obsahovaly odpověď na žádosti o vysvětlení ceny. Tribunál rovněž uvedl, že tyto dokumenty nebudou v tomto stadiu poskytnuty ostatním účastníkům řízení. EASA předložila požadované dokumenty ve stanovené lhůtě.
Řeči účastníků řízení a jejich odpovědi na ústní otázky Tribunálu byly vyslechnuty na jednání konaném dne 11. dubna 2019 a v rámci organizačního procesního opatření, které jednání předcházelo.
Na konci jednání stanovil Tribunál účastníkům řízení lhůtu k případnému uzavření dohody, která by mohla řízení ukončit. Dne 2. května 2019 informovala EASA Tribunál, že účastníci řízení ve stanovené lhůtě k dohodě nedospěli, čímž došlo k ukončení ústní části řízení.
Žalobci navrhují, aby Tribunál:
–
napadené rozhodnutí zrušil;
–
uložil EASA náhradu nákladů řízení.
EASA navrhuje, aby Tribunál:
–
prohlásil, že žaloba je v rozsahu, v němž směřuje proti „implicitnímu rozhodnutí neuzavřít rámcové smlouvy se žalobci“, nepřípustná;
–
zamítl žalobu jako neopodstatněnou;
–
uložil žalobcům náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
Žalobci uplatňují jediný žalobní důvod, který vychází z nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí, pokud jde o jeho zásadní aspekt. Agentuře EASA vytýkají, že právně dostačujícím způsobem nevysvětlila, proč se domnívá, že ceny nabídnuté třemi vybranými uchazeči nejsou neobvykle nízké. Žalobci v tomto ohledu vychází zejména z veřejně dostupných statistik a z porovnání technických výsledků úspěšných uchazečů se svými výsledky.
K předmětu sporu
EASA namítá, že žaloba je v rozsahu, v němž směřuje proti „implicitnímu rozhodnutí neuzavřít jednotlivé rámcové smlouvy se žalobci“, nepřípustná. Pokud totiž Tribunál zruší kvůli nedostatku odůvodnění napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž se na jeho základě se třemi vybranými uchazeči uzavírají rámcové smlouvy, bude na EASA, aby podle článku 266 SFEU přijala opatření vyplývající z tohoto rozsudku. Tribunál nemůže nahradit posouzení EASA svým posouzením a uložit jí, aby rámcové smlouvy uzavřela se žalobci.
Tuto námitku je třeba zamítnout. Ze žaloby vyplývá, že žalobci v rámci svých návrhových žádání nepožadují, aby jim byla zakázka zadána; navrhují pouze to, aby bylo zrušeno napadené rozhodnutí, kterým byla tato zakázka zadána třem jiným uchazečům, a implicitně tak bylo rozhodnuto, že nebude zadána žalobcům.
Je nesporné, že žalobci mají na zrušení napadeného rozhodnutí skutečný zájem. Bylo již rozhodnuto, že uchazeči, jejichž nabídky byly odmítnuty, mají právní zájem na podání žaloby znějící na zrušení rozhodnutí o zadání zakázky, a mohou tak na základě povinnosti plynoucí z článku 266 SFEU dosáhnout zjednání přiměřené nápravy své situace, která může být případně poskytnuta v podobě finančního vyrovnání odpovídajícího vzniklé škodě (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 29. října 2015, Direct Way a Direct Way Worldwide v. Parlament,
T‑126/13
,
EU:T:2015:819
, bod
).
Za okolností projednávané věci je třeba poznamenat, že napadené rozhodnutí, v jehož příloze je uvedena hodnotící zpráva, obsahuje jednak část týkající se zadání zakázky na služby třem uchazečům seřazeným podle kaskádového systému a jednak – implicitně, ale nutně – část týkající se odmítnutí nabídky konsorcia žalobců, které se na základě hodnocení nabídek neumístilo na prvních třech místech, ale figuruje ve všech fázích tohoto hodnocení. Obě tyto části ve skutečnosti představují jedno a totéž rozhodnutí (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. února 2016, PRIMA v. Komise,
T‑722/14
, nezveřejněný,
EU:T:2016:61
, bod
a citovaná judikatura).
Je tedy třeba konstatovat, že předmětem žaloby je zrušení napadeného rozhodnutí v rozsahu, v němž se jím sporná zakázka zadává třem uchazečům, mezi nimiž nejsou žalobci, a odmítá se tak nabídka předložená žalobci ve vztahu k této zakázce. Námitka nepřípustnosti vznesená EASA tudíž musí být zamítnuta.
K věci samé
Nejprve je třeba konstatovat, že žalobci uplatňují pouze jeden žalobní důvod vycházející z nedostatečného odůvodnění toho, zda ceny přijatých nabídek nebyly neobvykle nízké, a neuvádí proto žádnou jinou argumentaci, která by se – podle názoru EASA – týkala například přístupu k dokumentům, které jsou údajně důvěrné, nebo zjevně nesprávného posouzení, kterého by se měl dopustit veřejný zadavatel v rámci zadávacího řízení.
K posouzení existence neobvykle nízkých nabídek a povinnosti uvést odůvodnění
Úvodem je třeba připomenout, že veřejný zadavatel má širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o skutečnosti, které mají být zohledněny při přijímání rozhodnutí o zadání zakázky v rámci zadávacího řízení. Tuto širokou posuzovací pravomoc má po celou dobu zadávacího řízení, tedy i při výběru a hodnocení kritérií pro zadání zakázky (viz rozsudek ze dne 26. ledna 2017, TV1 v. Komise,
T‑700/14
, nezveřejněný,
EU:T:2017:35
, bod
a citovaná judikatura).
Rovněž je třeba uvést, že má-li autor aktu širokou posuzovací pravomoc, o to větší význam má dodržování záruk přiznaných unijním právním řádem ve správních řízeních. Mezi tyto záruky patří zejména povinnost autora aktu svá rozhodnutí dostatečně odůvodnit. Pouze tak může unijní soud ověřit, zda jsou dány skutkové a právní okolnosti, na kterých závisí výkon posuzovací pravomoci (viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
a citovaná judikatura). Nedodržení podstatných formálních náležitostí rozhodnutí přitom musí vést k jeho zrušení (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 30. března 1995, Parlament v. Rada,
C‑65/93
,
EU:C:1995:91
, bod
).
Má-li být kromě toho zjištěno, zda EASA splnila povinnost uvést odůvodnění v souvislosti s posouzením existence neobvykle nízkých nabídek, je třeba vymezit aspekty, které v tomto ohledu požaduje judikatura.
Těmito aspekty jsou zaprvé obsah odůvodnění, zadruhé lhůta, v níž musí být odůvodnění poskytnuto dotyčnému uchazeči, a zatřetí rozsah požadovaného odůvodnění.
Pokud jde zaprvé o obsah odůvodnění, je třeba připomenout, že posouzení existence neobvykle nízkých nabídek je jedním z faktorů, které musí veřejný zadavatel ověřovat podle článku 151 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (
Úř. věst. 2012, L 362, s. 1
), ve znění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/2462 ze dne 30. října 2015 (
Úř. věst. 2015, L 342, s. 7
) (dále jen „prováděcí nařízení“).
V tomto ohledu je třeba uvést, že pojem „neobvykle nízká nabídka“ není definován ani v ustanoveních nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (
Úř. věst. 2012, L 298, s. 1
), naposledy pozměněného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2015/1929 ze dne 28. října 2015 (
Úř. věst. 2015, L 286, s. 1
) (dále jen „finanční nařízení“), ani v ustanoveních prováděcího nařízení. Bylo však rozhodnuto, že neobvykle nízká povaha nabídky musí být posouzena s ohledem na složení nabídky a předmětné plnění (rozsudek ze dne 28. ledna 2016, Agriconsulting Europe v. Komise,
T‑570/13
,
EU:T:2016:40
, bod
).
Podle čl. 276 odst. 4 prováděcího nařízení platí, že v případě neobvykle nízkých nabídek požádá hodnotící výbor o vysvětlení ke složení nabídky, která považuje za potřebná.
Povinnost veřejného zadavatele prověřit vážnost nabídky je důsledkem předchozích pochybností o její důvěryhodnosti, přičemž hlavním cílem čl. 276 odst. 4 prováděcího nařízení je umožnit uchazeči, aby nebyl vyloučen z řízení, aniž měl možnost zdůvodnit obsah své nabídky, která se jeví jako neobvykle nízká. Hodnotící výbor je tedy před tím, než nabídku případně odmítne, povinen požádat o vysvětlení ke složení nabídky, která považuje za potřebná, pouze za předpokladu, že existují takové pochybnosti. Naproti tomu v případě, kdy se nabídka jako neobvykle nízká ve smyslu čl. 151 odst. 1 prováděcího nařízení nejeví, se čl. 276 odst. 4 tohoto nařízení neuplatní (obdobně viz rozsudek ze dne 26. ledna 2017, TV1 v. Komise,
T‑700/14
, nezveřejněný,
EU:T:2017:35
, bod
a citovaná judikatura).
Takové pochybnosti mohou vzniknout zejména tehdy, pokud není jisté, zda je nabídka v souladu s právními předpisy země, v níž mají být služby poskytnuty, a to v oblasti odměňování zaměstnanců, přispívání do systému sociálního zabezpečení, dodržování norem týkajících se bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a ztrátového prodeje, a dále zda nabídnutá cena zahrnuje všechny náklady spojené s technickými aspekty nabídky (rozsudek ze dne 8. října 2015, Secolux v. Komise,
T‑90/14
, nezveřejněný,
EU:T:2015:772
, bod
). To platí i v případě, kdy je cena uvedená v předložené nabídce podstatně nižší než cena u ostatních předložených nabídek nebo než obvyklá tržní cena (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. července 2017, European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice,
T‑392/15
,
EU:T:2017:462
, bod
).
Z výše uvedeného vyplývá, že posouzení existence neobvykle nízkých nabídek prováděné veřejným zadavatelem probíhá ve dvou fázích (rozsudek ze dne 4. července 2017, European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice,
T‑392/15
,
EU:T:2017:462
, bod
).
Veřejný zadavatel zaprvé musí posoudit, zda se cena či náklady nabídnuté v rámci zadávacího řízení „jeví“ jako neobvykle nízké (viz čl. 151 odst. 1 prováděcího nařízení). Použití slovesa „jevit se“ v prováděcím nařízení znamená, že veřejný zadavatel provede
prima facie
posouzení neobvykle nízké povahy nabídky. Prováděcí nařízení tedy neukládá veřejnému zadavateli povinnost provést z úřední povinnosti podrobnou analýzu složení každé nabídky, aby zjistil, zda nepředstavuje neobvykle nízkou nabídku. Veřejný zadavatel musí v prvé řadě pouze zjistit, zda z předložených nabídek neplyne nějaká skutečnost, která by mohla vzbudit podezření, že by mohly být neobvykle nízké (obdobně viz rozsudek ze dne 4. července 2017, European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice,
T‑392/15
,
EU:T:2017:462
, bod
, který vychází z dřívějšího znění článku 151 prováděcího nařízení, jehož podstata se v rámci znění prováděcího nařízení použitelného v projednávaném případě nezměnila).
Existují-li skutečnosti, které mohou vzbudit podezření, že by nabídka mohla být neobvykle nízká, veřejný zadavatel musí ve druhé řadě ověřit složení nabídky, aby se ujistil, že není neobvykle nízká. Jakmile veřejný zadavatel toto ověření provede, musí uchazeči, který uvedenou nabídku předložil, umožnit, aby vysvětlil, proč se domnívá, že jeho nabídka neobvykle nízká není. Veřejný zadavatel musí následně posoudit podaná vysvětlení a určit, zda dotčená nabídka je neobvykle nízká; v takovém případě ji musí odmítnout (rozsudek ze dne 4. července 2017, European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice,
T‑392/15
,
EU:T:2017:462
, bod
).
V projednávaném případě bylo zjištěno, že existují pochybnosti ohledně cen nabídnutých několika uchazeči. Samotná EASA měla ohledně této otázky pochybnosti, na jejichž základě položil veřejný zadavatel dotčeným uchazečům, mezi nimiž byli i tři vybraní uchazeči, dne 13. července a 18. srpna 2017 několik dotazů. Dále je třeba uvést, že poté, co byli žalobci informováni o výsledku zadávacího řízení, agentuře EASA dne 6. a 25. září 2017 sdělili vlastní pochybnosti a skutečnosti nasvědčující existenci neobvykle nízkých nabídek. Jakmile to bylo možné, žalobci také EASA opakovaně žádali o poskytnutí výslovného odůvodnění jejího posouzení existence neobvykle nízkých nabídek v souvislosti s hodnocením a zadáním sporné zakázky.
Je nutno konstatovat, že pokud žalobci požadovali, aby jim byly sděleny důvody, na základě nichž měl hodnotící výbor za to, že nabídky vybraných uchazečů nejsou neobvykle nízké, chtěli, aby jim veřejný zadavatel vysvětlil vlastnosti a výhody těchto nabídek (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
a citovaná judikatura). Je třeba připomenout, že se konsorcium žalobců nenacházelo v situaci zakládající vyloučení, že jejich nabídka splňovala požadavky zadávací dokumentace a že tato nabídka nebyla přijata, jelikož nebyla považována za hospodářsky nejvýhodnější. Rovněž vyšlo najevo, že se nabídka konsorcia žalobců umístila na základě hodnocení nabídek z hlediska jejich technického aspektu na prvním místě s 91 ze 100 bodů. Na konci hodnocení nicméně vzhledem k výsledku hodnocení nabídek z hlediska jejich finančního aspektu byla nabídka konsorcia žalobců zařazena na páté místo ze šesti uchazečů na pořadníku.
Je třeba rovněž připomenout, že existují-li skutečnosti, které mohou vzbudit podezření ohledně existence neobvykle nízkých nabídek, veřejný zadavatel je povinen neúspěšného uchazeče, který o to výslovně požádá, uvědomit o důvodech, na jejichž základě lze pochopit, proč se mu nabídka, kterou přijal, nejeví jako neobvykle nízká (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 4. července 2017, European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice,
T‑392/15
,
EU:T:2017:462
, bod
).
Jinými slovy, posouzení existence neobvykle nízkých nabídek v takové situaci spadá pod vlastnosti a relativní výhody přijatých nabídek, ve vztahu k nimž musí veřejný zadavatel podle čl. 113 odst. 3 písm. a) finančního nařízení sdělit relevantní informace, pokud ho o to uchazeč, který se nenachází v situaci zakládající vyloučení a jehož nabídka splňuje požadavky zadávací dokumentace, výslovně požádá.
Pokud jde zadruhé o lhůtu, v níž musí být odůvodnění poskytnuto, v judikatuře je uvedeno, že odůvodnění musí být dotčené osobě v zásadě sděleno současně s rozhodnutím, jímž je nepříznivě zasaženo do jejího právního postavení (rozsudky ze dne 29. září 2011, Elf Aquitaine v. Komise,
C‑521/09 P
,
EU:C:2011:620
, bod
, a ze dne 19. července 2012, Alliance One International a Standard Commercial Tobacco v. Komise,
C‑628/10 P a C‑14/11 P
,
EU:C:2012:479
, bod
).
Při posuzování dostatečnosti odůvodnění lze nicméně vzít do úvahy i informace poskytnuté později, pokud z nich vyplývají pouze podrobnosti související s původním odůvodněním a pokud jsou založeny na skutkových a právních okolnostech existujících ke dni přijetí uvedeného rozhodnutí (viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
a citovaná judikatura).
Otázku, zda byla dodržena povinnost uvést odůvodnění, je však nutno posuzovat v závislosti na informacích, které měl žalobce k dispozici nejpozději při podání žaloby (viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
a citovaná judikatura). Chybějící odůvodnění tedy nelze zhojit tím, že se dotyčná osoba dozví důvody rozhodnutí v průběhu řízení před unijními soudy (rozsudky ze dne 29. září 2011, Elf Aquitaine v. Komise,
C‑521/09 P
,
EU:C:2011:620
, bod
, a ze dne 19. července 2012, Alliance One International a Standard Commercial Tobacco v. Komise,
C‑628/10 P a C‑14/11 P
,
EU:C:2012:479
, bod
).
Vysvětlení poskytnutá poprvé
a

posteriori
před soudem lze zohlednit pouze za výjimečných okolností (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 20. května 2009, VIP Car Solutions v. Parlament,
T‑89/07
,
EU:T:2009:163
, bod
a citovaná judikatura).
Vzhledem k tomu, že v projednávaném případě výjimečné okolnosti nenastaly, je tedy třeba zkoumat odůvodnění napadeného rozhodnutí, pokud jde o posouzení existence neobvykle nízkých nabídek, na základě informací, o kterých EASA žalobce vyrozuměla do okamžiku podání žaloby, tedy do 30. října 2017.
Zatřetí je třeba přihlédnout ke kritériím rozsahu požadovaného odůvodnění, zejména pokud jde o posouzení existence neobvykle nízkých nabídek, která jsou stanovena v judikatuře.
Co se týče odůvodnění individuálních rozhodnutí, cílem povinnosti stanovené v článku 296 SFEU je nejen umožnit soudní přezkum, ale také dosáhnout toho, aby byly jasně a jednoznačně uvedeny úvahy orgánu, jenž akt vydal, tak, aby se dotčené osoby mohly seznámit s důvody, které vedly k přijetí daného opatření, a aby jim byl poskytnut dostatek informací, které jim umožní seznat, zda je rozhodnutí případně stiženo vadou, na jejímž základě lze zpochybnit jeho platnost (viz rozsudky ze dne 29. září 2011, Elf Aquitaine v. Komise,
C‑521/09 P
,
EU:C:2011:620
, body
a
a citovaná judikatura, a ze dne 11. července 2013, Ziegler v. Komise,
C‑439/11 P
,
EU:C:2013:513
, bod
a citovaná judikatura).
Vzhledem k tomu, že v odůvodnění musí být mimo jiné vysvětleno, jaký zájem mohou mít osoby, kterým je akt určen, na poskytnutí vysvětlení, tento zájem se projevuje například na základě argumentů, které uplatnily dotyčné osoby před veřejným zadavatelem (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 29. září 2011, Elf Aquitaine v. Komise,
C‑521/09 P
,
EU:C:2011:620
, body
až
).
Jak zdůraznila EASA, požadavek odůvodnění musí být posuzován i v závislosti na okolnostech projednávaného případu, zejména v závislosti na obsahu aktu, povaze dovolávaných důvodů a zájmu, který mohou mít osoby, jimž je akt určen, nebo jiné osoby, kterých se akt bezprostředně a osobně dotýká, na získání těchto vysvětlení. Není požadováno, aby odůvodnění vylíčilo všechny relevantní skutkové a právní okolnosti, jelikož otázka, zda odůvodnění aktu splňuje požadavky článku 296 SFEU, musí být posuzována nejen s ohledem na jeho znění, ale také s ohledem na jeho kontext, jakož i s ohledem na všechna právní pravidla upravující dotčenou oblast (rozsudky ze dne 29. září 2011, Elf Aquitaine v. Komise,
C‑521/09 P
,
EU:C:2011:620
, bod
, a ze dne 11. července 2013, Ziegler v. Komise,
C‑439/11 P
,
EU:C:2013:513
, bod
).
Pokud jde v obecné rovině o veřejné zakázky zadávané unijními orgány, čl. 113 odst. 2 finančního nařízení stanoví, že veřejný zadavatel sdělí každému uchazeči, jehož nabídka byla odmítnuta, důvody pro přijetí tohoto rozhodnutí. Podle čl. 113 odst. 3 je veřejný zadavatel dále povinen vyrozumět všechny uchazeče, kteří se nenacházejí v situaci zakládající vyloučení, jejichž nabídka splňuje požadavky zadávací dokumentace a kteří podají písemnou žádost, o vlastnostech a relativních výhodách přijaté nabídky, jakož i o jménu uchazeče, kterému je veřejná zakázka zadána. V článku 161 odst. 2 prováděcího nařízení je pak v tomto směru uvedeno, že „informace podle čl. 113 odst. 3 finančního nařízení sděluje veřejný zadavatel co nejdříve, nejpozději však do patnácti dnů ode dne doručení písemné žádosti“.
Článek 113 odst. 2 a 3 finančního nařízení a čl. 161 odst. 2 prováděcího nařízení tedy ve vztahu k uchazečům, kteří splňují podmínky uvedené v čl. 113 odst. 3 finančního nařízení, stanoví, že odůvodnění musí být provedeno ve dvou fázích.
Pokud jde konkrétně o posouzení existence neobvykle nízkých nabídek, je třeba uvést, že veřejný zadavatel není na základě povinnosti vysvětlit, proč nabídka nebyla považována za neobvykle nízkou, povinen uvést konkrétní informace o technických a finančních aspektech této nabídky, jako jsou nabízené ceny nebo prostředky, které vybraný uchazeč navrhuje použít za účelem poskytnutí služeb, jež nabízí. Má-li být tento aspekt přijaté nabídky dostatečně odůvodněn, veřejný zadavatel musí uvést úvahy, které ho přivedly k závěru, že taková nabídka je především svou finanční povahou v souladu zejména s právními předpisy země, v níž mají být služby poskytnuty, a to v oblasti odměňování zaměstnanců, přispívání do systému sociálního zabezpečení a dodržování norem týkajících se bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, a že nabídnutá cena zahrnuje všechny náklady spojené s technickými aspekty přijaté nabídky (viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
a citovaná judikatura).
Stejně tak nepostačuje, aby se veřejný zadavatel omezil na jednověté konstatování, že nabídka přijatá v rámci zadávacího řízení není neobvykle nízká, nebo aby uvedl pouze to, že se se dospělo k závěru, že tomu tak není (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, body
a
a citovaná judikatura). Veřejný zadavatel nemůže zdůvodnit závěr, že nabídka není neobvykle nízká, pouze tím, že uvede, že se na základě objasnění ze strany dotyčného uchazeče dospělo k závěru, že zmíněná nabídka není neobvykle nízká (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 15. října 2013, European Dynamics Belgium a další v. EMA,
T‑638/11
, nezveřejněný,
EU:T:2013:530
, bod
).
V judikatuře bylo kromě toho upřesněno, že nepostačuje předložit samostatné tabulky nebo číselné údaje a že za situace, kdy k nabídkám nejsou poskytnuty vysvětlující komentáře, body přidělené veřejným zadavatelem pouze odráží výsledek provedeného hodnocení a nemohou vyjadřovat samotné hodnocení provedené veřejným zadavatelem anebo jeho stručné shrnutí. Podle judikatury musí být možné pochopit, jak veřejný zadavatel k předmětnému výsledku dospěl (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 18. července 2016, Argus Security Projects v. Komise,
T‑266/14
, nezveřejněný,
EU:T:2016:415
, body
až
).
V případě pochybností ohledně existence neobvykle nízkých nabídek tedy musí veřejný zadavatel uvést úvahy, které ho přivedly k závěru, že přijaté nabídky jsou především svou finanční povahou v souladu zejména s právními předpisy země, v níž mají být služby poskytnuty, a to v oblasti odměňování zaměstnanců, přispívání do systému sociálního zabezpečení a dodržování norem týkajících se bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, a že nabídnutá cena zahrnuje všechny náklady spojené s technickými aspekty přijatých nabídek (rozsudek ze dne 15. října 2013, European Dynamics Belgium a další v. EMA,
T‑638/11
, nezveřejněný,
EU:T:2013:530
, bod
).
K informacím ohledně posouzení existence neobvykle nízkých nabídek, které byly sděleny žalobcům
Právě s ohledem na úvahy uvedené v bodech 35 až 65 výše je třeba posoudit jediný žalobní důvod týkající se nedostatku odůvodnění v souvislosti s podezřením, že nabídky vybraných uchazečů jsou neobvykle nízké.
V průběhu dvou měsíců, které uplynuly mezi okamžikem, kdy veřejný zadavatel dne 28. srpna 2017 informoval žalobce, že jejich nabídka nebyla na základě hodnocení vybrána, a podáním žaloby dne 30. října 2017 žalobci jednoznačně a opakovaně požádali o to, aby se mohli seznámit s úvahami, na jejichž základě se veřejný zadavatel domníval, že nabídky předložené třemi vybranými uchazeči nejsou neobvykle nízké.
Zaprvé je nutno konstatovat, že EASA na žádosti žalobců jednotlivě neodpověděla, ačkoliv tito uvedli konkrétní důvody dokládající jejich pochybnosti; v dopise ze dne 6. září 2017 poukazovali zejména na statistiky týkající se minimálních denních sazeb, které byly zveřejněny na internetových stránkách PayScale zaměřených na informace o mzdových vyrovnáních a odměnách, a v dopise ze dne 25. září 2017 odkázali na porovnání jejich technických výsledků s technickými výsledky úspěšných uchazečů. Podle judikatury citované v bodech 63 až 65 výše měli žalobci s ohledem na uplatněné argumenty nárok na vysvětlení.
Pokud se EASA domnívala, že srovnávací kritéria, která žalobci použili při svých výpočtech, nelze uplatnit, mohla se o tom zmínit (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
). V každém případě EASA nebyla zproštěna povinnosti poskytnout vysvětlení.
Zadruhé na základě posouzení informací, které EASA žalobcům skutečně poskytla a které uvedla v žalobní odpovědi, aby doložila, že tímto způsobem splnila povinnost uvést odůvodnění stran otázky potenciálně neobvykle nízkých cen, vyšlo najevo, že tyto informace byly buď irelevantní, nebo neúplné.
Informace, které EASA žalobcům zpřístupnila, se otázky neobvykle nízkých cen netýkaly. Odpovědi na žádosti žalobců ze dne 1. a 15. září 2017 obsahovaly jména tří úspěšných uchazečů, výňatek z hodnotící zprávy a doplňující informace o technickém hodnocení, jakož i všeobecné potvrzení, že v zadávacím řízení nebyla zjištěna žádná nesrovnalost. Sdělené podrobnosti se týkaly pouze technických aspektů. Napadené rozhodnutí, jehož úplná kopie byla žalobcům doručena dne 17. října 2017, kromě toho ceny neřeší. V hodnotící zprávě, jejíž kopie je přiložena k napadenému rozhodnutí a na níž toto rozhodnutí odkazuje, je mnoho částí začerněno a o cenách a jejich složení z ní neplynou žádné informace. Tato zpráva obsahuje všeobecnou poznámku, že hodnotitelé zkontrolovali finanční nabídky z hlediska početních chyb. Jsou v ní uvedeny i finanční výsledky, ale nejsou nijak blíže vysvětleny, a příloha E je poskytnuta se zněním „vzoru finanční nabídky“. V hodnotící zprávě je rovněž uvedeno, že uchazečům, jejichž nabídky musely být objasněny, bylo umožněno na takové žádosti o objasnění odpovědět. Ve zprávě je v tomto směru odkázáno na „přílohu G“, která obsahuje přehled dotyčných uchazečů a shrnutí vzájemné komunikace a korespondence.
Příloha G hodnotící zprávy, jakož i několik e‑mailů, jejichž kopie s částečně skrytým obsahem byly zaslány žalobcům, se vskutku otázkou neobvykle nízkých cen zabývá.
Žalobcům byl v této souvislosti doručen vzorový formulář obsahující všemožné otázky, včetně otázek týkajících se cen; odpovědi na tyto formuláře ale poskytnuty nebyly. Příloha G nadto obsahuje poznámky, podle nichž poskytli požadovaná objasnění a důkazy tři úspěšní uchazeči – Atos a Icarus tak učinili po prodloužení lhůty do 26. července 2017, zatímco v případě e-KARE byly téhož dne vyhotoveny nové žádosti o objasnění.
Z kopie hodnotící zprávy zaslané žalobcům, ani z jejích příloh nicméně nevyplývají úvahy, které vedly hodnotitele s ohledem na požadovaná a přijatá objasnění k závěru, že nabídky čtyř zmíněných konsorcií nejsou navzdory počátečnímu podezření neobvykle nízké.
EASA žalobcům rovněž zpřístupnila své e‑maily obsahující žádosti o vysvětlení ceny, které byly dotyčným uchazečům zaslány v červenci a srpnu 2017. Všechny konkrétní informace byly skryty. Z těchto dokumentů je patrný předmět žádostí o vysvětlení, tj. sazba některých profilů, aniž jsou vymezeny problematické profily. EASA kromě toho ve svých e‑mailech požaduje důkazy, přičemž uvádí kategorie přípustných důkazů a připomíná uchazečům jejich povinnost prokázat, že dodržují normy práva v oblasti sociálních věcí a pracovního práva. V jednom ze svých emailů zaslaných UniSystems EASA zdůrazňuje, že uchazeč má povinnost doložit, že je schopen uplatňovat nabízené ceny po celou dobu trvání rámcové smlouvy.
Ačkoliv tyto dokumenty obsahují o něco podrobnější informace než jen pouhé lakonické konstatování, ke splnění povinnosti uvést odůvodnění zpřístupnění těchto roztříštěných informací nepostačuje. Zaprvé v těchto dokumentech jsou poskytnuty pouze některé informace o řízení vedeném EASA; neplynou z nich ovšem její úvahy ohledně relevantních vlastností cen. Z těchto informací tedy nelze seznat úvahy autora aktu, což nevede pouze ke znemožnění výkonu přezkumu ze strany soudu, ale také k tomu, že se dotčené osoby nemohou seznámit s důvody, které vedly k přijetí daného opatření, aby mohly uplatnit svá práva (rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
).
Z judikatury citované v bodě 64 výše zadruhé vyplývá, že veřejný zadavatel musí k informacím poskytnutým v podobě číselných údajů nebo tabulek připojit vysvětlující komentáře, na jejichž základě lze pochopit, jak k předmětnému výsledku dospěl, a které vyjadřují hodnocení, jež provedl. Jediný komentář ohledně posouzení otázky potenciálně neobvykle nízkých cen, který byl žalobcům včas poskytnut, byl uveden v dopise ze dne 15. září 2017, podle něhož se objasnění požadovaná po jednotlivých uchazečích týkala různých otázek, a hodnotící výbor předmětné odpovědi vyhodnotil a akceptoval. Tyto informace ke splnění požadavků, které klade judikatura na odůvodnění, nepostačují.
EASA tvrdí, že zpřístupněné dokumenty žalobcům umožnily pochopit kontext dané věci v dostatečném rozsahu. Dovolává se rozsudku ze dne 4. července 2017, European Dynamics Luxembourg a další v. Agentura Evropské unie pro železnice (
T‑392/15
,
EU:T:2017:462
, bod
), ze kterého vyplývá, že žalobci mohou zpochybnit opodstatněnost rozhodnutí na základě znalosti kontextu. V projednávaném případě se však na základě částečných informací zpřístupněných žalobcům, a to ani v jejich souhrnu, nelze s kontextem, v němž bylo napadené rozhodnutí přijato, seznámit v dostatečném rozsahu. Ve věci, v níž byl vydán výše uvedený rozsudek, měl veřejný zadavatel za to, že z přijatých nabídek nevyplývá žádná skutečnost, která by mohla vzbudit podezření ohledně jejich neobvykle nízké povahy. V posuzované věci není počáteční podezření ohledně neobvykle nízké ceny sporné. Žalobci chtěli vědět, proč se veřejný zadavatel rozhodl od svých počátečních pochybností upustit. Aniž by porušila povinnosti související se zachováním důvěrnosti, EASA mohla vysvětlit, jakým způsobem ji tři vybraní uchazeči přesvědčili o přiměřenosti svých nabídek, stejně tak jako to učinila později v rámci řízení před veřejným ochráncem práv.
Ani ze zpřístupněných výňatků z některých emailů a hodnotící zprávy kromě toho v projednávaném případě nevyplynula žádná informace ohledně toho, zda nabídnutá cena zahrnuje všechny náklady spojené s technickými aspekty přijaté nabídky, ačkoliv žalobci v dopise ze dne 25. září 2017 výslovně poukázali na to, že podle judikatury se právně dostačující odůvodnění problematiky neobvykle nízkých cen musí touto otázkou zabývat.
Zatřetí je třeba připustit, že informace, které EASA poskytla v rámci řízení před veřejným ochráncem práv, obsahují podrobnější úvahy, na jejichž základě veřejný ochránce práv řízení ukončil, jelikož konstatoval, že případ je vyřešen. Kdyby totiž bylo takové vysvětlení žalobcům poskytnuto včas, stávajícímu sporu by se mohlo předejít. Doplňující informace poskytnuté EASA ovšem za účelem odůvodnění napadeného rozhodnutí zohlednit nelze, jelikož byly zpřístupněny dne 4. prosince 2017, zatímco žaloba byla podána již dne 30. října 2017.
Začtvrté EASA se nemůže vyhnout povinnosti uvést odůvodnění tím, že se dovolává důvěrnosti dokumentů.
Přístup k dokumentům totiž nepředstavuje jediný možný způsob, jak se seznámit s informacemi požadovanými k tomu, aby mohlo být konstatováno, že odůvodnění je právně dostačující. Údajná důvěrnost některých dokumentů veřejnému zadavateli nebrání, aby zobecnil důvody, na jejichž základě rozhodl, že dotyčné uchazeče nevyloučí ze zadávacího řízení kvůli neobvykle nízkým cenám.
Je pravda – jak uvádí EASA – že na základě povinnosti uvést odůvodnění nelze zpřístupnit důvěrné informace. EASA však netvrdí, že na výslovnou žádost nebylo možné poskytnout náležité odůvodnění opisem důvěrných podrobných informací nebo odůvodnění, které by bylo účelnější a danou věc by objasňovalo více než začerněné stránky. I když některé údaje zpřístupnit nelze, v zásadě je možné popsat alespoň povahu těchto údajů nebo kategorii, z níž vyplývají, nebo uvést procentuální hodnoty, na jejichž základě lze porovnat předmětné ceny s referenčními hodnotami. V judikatuře bylo v této souvislosti uznáno, že podstatný rozdíl v ceně mohou odůvodnit například tyto poznatky: skutečnost, že žalobce využívá z 35 % subdodavatele, zatímco úspěšný uchazeč má na všechny práce vlastní zaměstnance, skutečnost, že žalobce nově vstoupil na trh a nezná předměty poskytování služeb, a proto si uplatnil vyšší marži, jakož i úsilí úspěšného uchazeče v cenové oblasti a výsledky srovnání s podobnými předchozími smlouvami z hlediska ceny a kvality (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 8. října 2015, Secolux v. Komise,
T‑90/14
, nezveřejněný,
EU:T:2015:772
, body
a
).
Takové informace by neohrozily důvěrnost obchodních údajů, jmen smluvních partnerů v rámci dřívějších smluv ani dalších citlivých podrobností. V posuzované věci totiž sama EASA v dopise ze dne 28. srpna 2017 uvedla „vážený finanční výsledek“ prvního úspěšného uchazeče. Pokud tedy tento výsledek nepatřil mezi údaje, které považovala za důvěrné, vyvstává otázka, proč nebyl žalobcům sdělen i „vážený finanční výsledek“ úspěšných uchazečů, kteří se umístili na druhém a třetím místě. EASA měla zohlednit jak zásadu transparentnosti, tak zásadu ochrany oprávněných obchodních zájmů podniků a korektní hospodářské soutěže. Aby bylo zajištěno konzistentní uplatňování finančního nařízení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (
Úř. věst. 2001, L 145, s. 43
; Zvl. vyd. 01/03, s. 331), tyto cíle je podle judikatury nutno uvést do vzájemného souladu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 14. prosince 2017, Evropaïki Dynamiki v. Parlament,
T‑136/15
,
EU:T:2017:915
, bod
a citovaná judikatura).
EASA v projednávaném případě zejména netvrdí, že by neměla možnost poskytnout v přiměřené lhůtě alespoň vysvětlení srovnatelné s tím, které nakonec předložila dne 4. prosince 2017 na výzvu veřejného ochránce práv a které podle všeho nepovažovala za důvěrné. Až do tohoto dne se EASA nikterak nesnažila zformulovat odůvodnění, které by naplňovalo požadovaná kritéria. Plně se zaměřila na zpřístupňování a důvěrnost dokumentů a nepovažovala přitom za nutné poskytnout vysvětlení.
V dopise ze dne 4. prosince 2017 nicméně EASA popsala hodnocení uceleně a podrobněji. Zejména v něm vysvětlila, že její počáteční pochybnosti ohledně některých denních sazeb rozptýlily předložené vzorce výpočtů, potvrzení o zaplacení, faktury, odkazy na smlouvy týkající se poskytování služeb v podobném prostředí a prohlášení ohledně dodržování příslušných právních předpisů. EASA navíc v tomto dopise vysvětlila, že žalobci v dopise ze dne 6. září 2017 nepředložili dostatečně přesvědčivé informace či důkazy, na jejichž základě by mohly být nabídky, které se umístily na prvních třech místech, odmítnuty.
Z toho vyplývá, že EASA v odpovědi ze dne 4. prosince 2017, která byla podle veřejného ochránce práv podrobnější, lepší a úplnější, poskytla důkaz, že bylo možné předložit úplnější odůvodnění, aniž byly použity chráněné informace nebo podrobnosti. Otázka dostatečnosti tohoto odůvodnění ze dne 4. prosince 2017 není předmětem tohoto řízení. K prokázání procesního pochybení, které je podmínkou zrušení napadeného rozhodnutí, postačuje konstatovat, že náležité vysvětlení bylo možno včas poskytnout, ale že k tomu v přiměřené lhůtě nedošlo.
S ohledem na výše uvedené je třeba jedinému žalobnímu důvodu vycházejícímu z nedostatečného odůvodnění napadeného rozhodnutí stran důvodů, na jejichž základě se veřejný zadavatel domníval, že přijaté nabídky nejsou neobvykle nízké, vyhovět. Je tudíž třeba konstatovat, že jelikož EASA nedodržela podstatné formální náležitosti napadeného rozhodnutí, toto rozhodnutí je třeba zrušit, přičemž není nutné zabývat se otázkou, zda měla EASA nesprávně za to, že přijaté nabídky nejsou neobvykle nízké (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 2. února 2017, European Dynamics Luxembourg a Evropaïki Dynamiki v. Komise,
T‑74/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:55
, bod
a citovaná judikatura).
K nákladům řízení
Podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval. Vzhledem k tomu, že žalobci požadovali náhradu nákladů řízení a EASA neměla ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedené uložit náhradu nákladů řízení.

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (třetí senát)
rozhodl takto:

1)
Rozhodnutí Evropské agentury pro bezpečnost letectví (EASA) ze dne 28. srpna 2017, kterým byla odmítnuta nabídka předložená konsorciem sdružení TRASYS International EEIG a společnosti Axianseu – Digital Solutions SA v rámci zadávacího řízení EASA.2017.HVP.08, týkajícího se veřejné zakázky na služby spočívající ve správě počítačových aplikací a infrastruktury v Kolíně nad Rýnem (Německo), a zakázka byla na základě kaskádového systému zadána třem dalším uchazečům, se zrušuje.

2)
EASA se ukládá náhrada nákladů řízení.

Frimodt Nielsen
Forrester
Perillo
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 10. září 2019.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: francouzština.