CELEX: 62018CJ0569
Преюдициално запитване
Регламент (ЕС) № 1151/2012
Член 4, буква в) и член 7, параграф 1, буква д)
Схеми за качество, приложими за селскостопанските продукти и храни
Лоялна конкуренция
Mozzarella di Bufala Campana ЗНП
Задължение за отделяне на пространствата за производство на „Mozzarella di Bufala Campana ЗНП

Преюдициалното запитване се отнася до членове 3, 26, 32, 40 и 41 ДФЕС, както и до членове 1, 3—5 и 7 от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (
ОВ L 343, 2012 г., стр. 1
).
Запитването е отправено в рамките на спор между Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl и Sorì Italia Srl (наричани по-нататък заедно „Caseificio Cirigliana и др.“), от една страна, и Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali (Министерство на селскостопанската, продоволствената и лесовъдната политика, Италия), Presidenza del Consiglio dei Ministri (председателство на Министерски съвет, Италия) и Ministero della Salute (Министерство на здравеопазването, Италия), от друга страна, по повод на производство за изменение на решение на Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma (Регионален административен съд Лацио, седалище в Рим, Италия) от 19 ноември 2015 г. относно decreto ministeriale № 76262 — Modalità per l’attuazione delle disposizioni di cui all’art. 4 del decreto-legge 24 giugno 2014, n. 91, recante: „Misure per la sicurezza alimentare e la produzione della Mozzarella di Bufala Campana DOP“ (министерски декрет № 76262 за условията и реда за прилагане на разпоредбите на член 4 от Декрет-закон № 91 от 24 юни 2014 г., „Мерки за безопасност на храните и производство на „Mozzarella di Bufala Campana ЗНП“) от 9 септември 2014 г. (GURI № 219 от 20 септември 2014 г., стр. 8) (наричан по-нататък „министерски декрет № 76262/2014“).
Правна уредба
Правото на Съюза
Съображение 47 от Регламент № 1151/2012 гласи:
„Операторите следва да бъдат обект на система, която проверява съответствието с продуктовата спецификация, за да се гарантират на потребителя специфичните характеристики на географските указания и на храните с традиционно специфичен характер“.
Член 1 от този регламент има следния текст:
„Настоящият регламент има за цел да помогне на производителите на селскостопански продукти и храни да информират купувачите и потребителите относно характеристиките на продуктите и спецификите на селскостопанското производство на тези продукти и храни, като така се осигурява:
a)
лоялна конкуренция за земеделските стопани и производителите на селскостопански продукти и храни, които имат добавящи стойност характеристики и специфики;
[…]“.
Член 4 от посочения регламент гласи:
„Създава се схема за защитени наименования за произход и защитени географски указания с цел да се помогне на производителите на продукти, свързани с даден географски район, като:
a)
се гарантират справедливи приходи съобразно качествата на техните продукти;
б)
се гарантира единна закрила на наименованията като право на интелектуална собственост на територията на Съюза;
в)
се предоставя ясна информация на потребителите относно добавящите стойност специфики на продукта“.
Член 7 от Регламент № 1151/2012, озаглавен „Продуктова спецификация“, предвижда:
„1.   Защитено наименование за произход или защитено географско указание трябва да съответства на спецификация, която включва поне следното:
a)
наименованието, което трябва да бъде защитено като наименование за произход или географско указание, така както се използва в търговията или в говоримия език, но само на езиците, които се използват или в исторически план са били използвани за описанието на конкретния продукт в определения географски район;
б)
описание на продукта, включително на суровините, ако това е приложимо, както и основните физични, химични, микробиологични или органолептични характеристики на продукта;
в)
определяне на географския район, ограничен поради посочената в буква е), подточка i) или подточка ii) връзка, и, ако това е приложимо, подробности, посочващи съответствието с изискванията на член 5, параграф 3;
г)
доказателства, че продуктът произхожда от определения географски район, посочен в член 5, параграфи 1 или 2;
д)
описание на метода на получаване на продукта и, където е приложимо, автентичните и неизменни местни методи, както и информация относно опаковането, ако групата, която подава заявление, реши това и представи достатъчни специфични за продукта основания, че опаковането трябва да се извършва в определения географски район, за да се защити качеството, да се осигури произходът, или да се обезпечи контролът, като се вземе предвид законодателството на Съюза, по-специално законодателството относно свободното движение на стоки и свободното предоставяне на услуги;
е)
подробности за установяване на следното:
i)
връзката между качеството или характеристиките на продукта и географската среда, по смисъла на член 5, параграф 1; или
ii)
при необходимост, връзката между определено качество, репутацията или друга характеристика на продукта и географския произход, по смисъла на член 5, параграф 2;
ж)
наименованието и адреса на органите или, ако са известни, наименованието и адреса на органите, упражняващи контрол за спазването на изискванията относно продуктовата спецификация съгласно член 37, и техните конкретни задачи;
з)
специфични правила за етикетиране на въпросния продукт.
2.   За да се гарантира, че продуктовите спецификации предоставят подходяща и сбита информация, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 56 за определяне на правила, с които се ограничава информацията, съдържаща се в спецификацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, когато такова ограничение е необходимо, за да се избегнат прекомерно обемистите заявления за регистрация.
Комисията може да приема актове за изпълнение за определяне на правила за формата на спецификацията. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 57, параграф 2“.
На 25 април 2007 г. е публикувана заявка за промяна в спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ (
ОВ C 90, 2007 г., стр. 5
). Посочената промяна е одобрена с Регламент (ЕО) № 103/2008 на Комисията от 4 февруари 2008 година за одобрение на неминимални промени в спецификацията на наименование, вписано в регистъра на защитените наименования за произход и на защитените географски указания — Mozzarella di Bufala Campana (ЗНП) (
OB L 31, 2008 г., стр. 31
) (наричана по-нататък „спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“).
Според точки 4.4. и 4.5. от спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“:
„4.4. Доказателство за произход: Всяка фаза от производствения процес трябва да се контролира посредством точно описание на входящите и изходящите продукти. По този начин и чрез вписването в специални регистри, управлявани от организацията за контрол на животновъдите, на производителите и на опаковчиците, се гарантира проследяемостта (от долния до горния край на производствената верига) на продукта. Същата суровина се контролира акуратно от компетентната организация във всички производствени фази. Всички лица — физически или юридически, вписани в съответните регистри, подлежат на проверка от страна на организацията за контрол съгласно изискванията на спецификацията и на установения план за контрол. В случай, че контролният орган установи несъответствия, дори само в една фаза на производствената верига, продуктът няма да може да се пуска в търговската мрежа със защитеното наименование за произход „Mozzarella di Bufala Campana“.
4.5. Метод на производство: Спецификацията предвижда „Mozzarella di Bufala Campana“ да се произвежда изключително от пълномаслено прясно биволско мляко. За преработката се предвижда използването на сурово мляко, евентуално термизирано или пастьоризирано, произхождащо от биволици отгледани в зоната, определена в член 2 на спецификацията.
[…]“.
Италианското право
Член 4, алинеи 1 и 3 от Декрет-закон № 91 от 24 юни 2014 г. (GURI № 144 от 24 юни 2014 г.), преобразуван и изменен със закон № 116 от 11 август 2014 г. (редовна притурка на GURI № 192 от 20 август 2014 г. (наричан по-нататък „Декрет-закон № 91/2014 г“), има следния текст:
„1.   Производството на „Mozzarella di Bufala Campana ЗНП“, регистрирана като защитено наименование за произход (ЗНП) съгласно [Регламент (ЕО) № 1107/96 на Комисията от 12 юни 1996 година относно регистриране на географски указания и наименования за произход по процедурата, предвидена в член 17 на Регламент (ЕИО) № 2081/92 на Съвета (
OB L 148, 1996 г., стр. 1
)], трябва да се извършва в пространство, в което се обработва изключително мляко с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“. В такова пространство може да се произвеждат и полуфабрикати и други продукти, стига да са изготвени само от мляко с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“. Производството на продукти, изготвени също или само с мляко, различно от това от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“, трябва да се извършва в различно пространство, според разпоредбите на декрета по алинея 3.
[…]
3.   С Декрет на Министерството на селскостопанската, продоволствената и лесовъдната политика, приет съгласувано с министъра на здравеопазването в срок до 30 дни от влизането в сила на настоящия декрет, се определят редът и условията за приемане на разпоредбите по алинея 1, трето изречение и алинея 2, като се предвижда, че пространственото разделяне на производствата по алинея 1, последно изречение, възпрепятства всякакъв контакт, включително инцидентен, между мляко с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“ и друго мляко, както и между моцарелата със ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“ и продукти, произведени с друго мляко във всички фази на преработването и пакетирането“.
Член 1, алинея 1 от министерски декрет № 76262/2014 гласи:
„В изпълнение на член 4, алинея 1, трето изречение от Декрет-закон № 91/2014 […] производството на продукти, осъществено също или само с мляко, различно от това от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“, трябва да се извършва в различно пространство, физически отделено от пространството, в което се извършва производството на моцарела със ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“ и на продуктите, произведени само с мляко с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“. Физическото отделяне трябва да възпрепятства всякакъв контакт, включително инцидентен, между мляко с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“, и друго мляко, както и между моцарела със ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“ и продукти, произведени с друго мляко, и затова се отнася до инсталациите за съхранение, товарене и разтоварване, преработване на млякото и до пакетирането на продуктите. Инсталациите и апаратите, които влизат в досег с млякото и/или с получените от него продукти, могат да се използват за линии за преработка, разположени в различни пространства“.
Обстоятелствата в основата на спора и преюдициалният въпрос
На 18 ноември 2014 г. Caseificio Cirigliana и др., които произвеждат и продават биволска моцарела ЗНП, но и биволска моцарела, която не се числи към схемата на ЗНП (наричана по-нататък „схемата ЗНП“), подават жалба срещу министерски декрет № 76262/2014 пред Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma (Регионален административен съд Лацио, седалище в Рим).
Caseificio Cirigliana и др. считат, че министерски декрет № 76262/2014 се ограничава до това да преразгледа и запази само положението на предприятията, които използват изключително биволско мляко с произход от районите със ЗНП (наричани по-нататък „райони ЗНП“), като не изменя въпросите, породени от предходните нормативни разпоредби за предприятията, които използват суровини, различни от биволско мляко с произход от райони ЗНП.
Според Caseificio Cirigliana и др. министерски декрет № 76262/2014 нарушава принципа на разнообразие [на продукцията], предвиден от Регламент № 1151/2012. Жалбоподателите са на мнение, че министерски декрет № 76262/2014 е изместил критерия за посочване на адресатите на ограничителните разпоредби, а именно производителите на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“, към тези, които преработват мляко, различно от това с произход от стопанствата, включени в схемата ЗНП. Това изместване обаче нарушавало основната цел на Регламент № 1151/2012, а именно тази за валоризиране на „защитения“ продукт като допълнение към политиката за развитие на селските райони и към селскостопанските политики, преди всичко в районите в неблагоприятно положение.
Caseificio Cirigliana и др. считат, че министерски декрет № 76262/2014 е опорочен от незаконосъобразност, тъй като установява изключителното предназначение на обектите, които преработват биволско мляко с произход от районите ЗНП и произтичащата от това забрана за последните да държат или складират във вътрешността на същите суровини и млечни подкваси, различни от биволско мляко и подкваси, получени изключително от преработката на мляко с произход от районите ЗНП, както и субпродукти или производни на същата суровина продукти.
На 19 ноември 2015 г. Tribunale аmministrativo regionale del Lazio, sede di Roma (Регионален административен съд Лацио, седалище в Рим) отхвърля жалбата, като се основава на своята преценка за разумния характер на националната правна уредба, която цели да гарантира целите за безопасност на храните и за защита на крайния потребител. Тази юрисдикция не се произнася по довода, свързан със съответствието на министерски декрет № 76262/2014 с Регламент № 1151/2012.
В рамките на производството по обжалване пред Consiglio di Stato (Държавен съвет, Италия), който е запитваща юрисдикция по настоящото дело, Caseificio Cirigliana и др. изтъкват, на първо място, нарушение на членове 3, 26, 32, 40 и 41 ДФЕС, поради факта че министерски декрет № 76262/2014 ги поставя в по-неблагоприятно положение спрямо конкурентните дружества, които произвеждат продукти със ЗНП и за които не са предвидени нито допълнителен контрол, нито изключителното предназначение на линиите за производство само за един тип продукти. На второ място, те се позовават на нарушение на принципа за недопускане на дискриминация, поради факта че този декрет дискриминира дружествата, които използват мляко с произход извън районите ЗНП, спрямо тези, които използват изключително млякото с произход от такива райони. На трето място, жалбоподателите се позовават на нарушение на член 1 от Регламент № 1151/2012, както и на Регламент (ЕС) № 510/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 година за определяне на търговския режим, приложим за някои стоки, получени от преработката на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1216/2009 и (ЕО) № 614/2009 на Съвета (
OB L 150, 2014 г., стр. 1
).
С частично решение от 21 август 2018 г. Consiglio di Stato (Държавен съвет) отхвърля всички оплаквания за неконституционосъобразност на Декрет-закон № 91/2014, така че този декрет се смята от тази юрисдикция за пропорционален и разумен. Въпреки това същата решава да разгледа оплакването, свързано със съвместимостта на посочения декрет-закон с правото на Съюза.
В това отношение посочената юрисдикция изтъква, че обратно на твърдяното от жалбоподателите, Декрет-закон № 91/2014 и министерски декрет № 76262/2014 изобщо не налагат използването на отделни обекти за производството на моцарела със ЗНП и такава без ЗНП, а само на отделни „пространства“. Същевременно според същата юрисдикция такова погрешно тълкуване на националната правна уредба от жалбоподателите не лишава от релевантност повдигнатия преюдициален въпрос, тъй като само производството на биволска моцарела без ЗНП в помещения, различни и отделени от тези, използвани за производството на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“, във всички случаи предполага инвестиции и следователно — икономически жертви, които потенциално могат да се отразят на свободната конкуренция между стопанските субекти на пазара на моцарела.
Припомняйки практиката на Съда относно общата селскостопанска политика, запитващата юрисдикция счита, че ЗНП са предмет на особена закрила, без обаче непропорционално да се поставят под въпрос свободата на стопанска инициатива и свободната конкуренция.
От една страна, тази юрисдикция поддържа, че от практиката на Съда следва, че правната уредба, отнасяща се до ЗНП, защитава техните притежатели срещу злоупотреба с използването на посочените наименования от трети лица, доколкото ЗНП могат да се ползват с много добра репутация сред потребителите и да представляват за производителите, които отговарят на условията за използването им, основно средство за привличане на клиенти. Според посочената юрисдикция репутацията на ЗНП се формира в зависимост от образа на тези ЗНП сред потребителите и зависи основно от особените характеристики, и по-общо от качеството на продукта. Така във възприятието на потребителя връзката между репутацията на производителите и качеството на продуктите зависи освен това от убеждението му, че продуктите, продавани с дадено ЗНП, са автентични.
От друга страна, същата юрисдикция припомня, че жалбоподателите считат, че националната правна уредба надхвърля необходимото за защитата на ЗНП „Mozzarella di bufala Campana“, тъй като тя налага да се произвеждат в отделно пространство продуктите, които включват също или единствено използването на мляко, различно от това с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на това ЗНП, включително в рамките на същия обект, за да се избегне всякакъв досег между млякото с произход от стопанства, включени в схемата за контрол на посоченото ЗНП, и други млека, и a fortiori всяко нарушение.
При тези условия Consiglio di Stato (Държавен съвет) решава да спре производството и да постави на Съда следния преюдициален въпрос:
„Трябва ли членове 3, 26, 32, 40 и 41 ДФЕС и членове 1, 3—5 и 7 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, които налагат на държавите членки да гарантират както свободната конкуренция на стоки в рамките на Европейския съюз, така и защитата на схемите за качество, за да поддържат по-необлагодетелстваните селскостопански райони, да се тълкуват в смисъл, че не допускат установяването в националното право (член 4 от Декрет-закон № 91/2014) на ограничение, в рамките на дейността по производство на „Мozzarella di bufala Campana ЗНП“, като се изисква то да се извършва само в обекти, предназначени изключително за това производство, и в които е забранено държането и съхраняването на мляко с произход от стопанства, които не са включени в схемата за контрол на ЗНП „Мozzarella di bufala Campana“?“.
По преюдициалния въпрос
По допустимостта
Италианското правителство възразява, че преюдициалното запитване е недопустимо, като изтъква факта, че от една страна, делото по главното производство се отнася до чисто вътрешно положение, което не попада в приложното поле на правото на Съюза. От друга страна, това правителство счита, че преюдициалното запитване не отговаря на изискванията за допустимост по член 94 от Процедурния правилник на Съда, тъй като исканото тълкуване на правото на Съюза няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство, тъй като проблемът е от чисто хипотетично естество.
В това отношение следва да се припомни, че съгласно постоянната съдебна практика въпросите, които са свързани с тълкуването на правото на Съюза и са поставени от националния съд в нормативната и фактическата рамка, които той определя съгласно своите правомощия и проверката на чиято точност не е задача на Съда, се ползват с презумпция за релевантност. Съдът може да откаже да се произнесе по отправеното от национална юрисдикция запитване само ако е съвсем очевидно, че исканото тълкуване на правото на Съюза няма никаква връзка с действителността или с предмета на спора по главното производство, когато проблемът е от хипотетично естество или когато Съдът не разполага с необходимите данни от фактическа и правна страна, за да бъде полезен с отговора на поставените му въпроси (решение от 8 септември 2009 г., Budějovický Budvar,
C‑478/07
,
EU:C:2009:521
, т.
и цитираната съдебна практика).
В конкретния случай от акта за преюдициално запитване е видно, че то се отнася, от една страна, до тълкуването на разпоредбите на Регламент № 1151/2012 в рамките на спор, в който е повдигнат въпросът за валидността от гледна точка на тези разпоредби на Министерски декрет № 76262/2014 относно мерки за безопасност на храните и производство на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“.
В съответствие с член 4, букви б) и в) от Регламент № 1151/2012 същият цели създаването на схема за ЗНП и защитени географски указания на територията на Съюза с цел да се помогне на производителите на продукти, свързани с даден географски район, като се гарантира единна закрила на наименованията като право на интелектуална собственост на територията на Съюза и се предоставя ясна информация на потребителите относно добавящите стойност специфики на продукта.
При тези условия не може да се поддържа, че тълкуването на разпоредбите на същия регламент няма никаква връзка с предмета на спора по главното производство или че въпросът е от хипотетично естество.
От друга страна, запитващата юрисдикция иска от Съда тълкуване на членове 3, 26, 32, 40 и 41 ДФЕС. Както обаче изтъква Комисията в становището си, тази юрисдикция не излага в акта си за преюдициално запитване нито причините, поради които си поставя въпроси по тълкуването на тези разпоредби, нито връзката, която тя установява между посочените разпоредби и разглежданото в главното производство законодателство. При тези условия следва да се приеме, че преюдициалното запитване не отговаря на изискванията по член 94 от Процедурния правилник на Съда и трябва да бъде обявено за недопустимо в частта му, която се отнася до тълкуването на тези разпоредби от ДФЕС.
Поради това следва да се приеме, че преюдициалното запитване е допустимо само по отношение на тълкуването на разпоредбите на Регламент № 1151/2012.
По същество
В самото начало следва да се припомни, че съгласно постоянната практика на Съда може да е необходимо той да вземе предвид норми на правото на Съюза, които националният съд не е посочил във въпроса си (вж. в този смисъл решение от 1 февруари 2017 г., Município de Palmela,
C‑144/16
,
EU:C:2017:76
, т.
и цитираната съдебна практика).
С въпроса си запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 4, буква в) и член 7, параграф 1, буква д) от Регламент № 1151/2012, както и спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се тълкуват в смисъл, че не допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че дейността по производство на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се извършва само в предназначени за това производство помещения, включително в рамките на един обект, и в които са забранени държането и съхранението на мляко с произход от стопанства, които не попадат в схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di bufala Campana“.
Най-напред, както бе припомнено в точка 26 от настоящото решение, член 4, буква в) от Регламент № 1151/2012 предвижда, че се създава схема за ЗНП и схема за защитени географски указания с цел да се помогне на производителите на продукти, свързани с даден географски район, като се предоставя ясна информация на потребителите относно добавящите стойност специфики на продукта.
В това отношение от член 7, параграф 1, буква д) от този регламент следва, че дадено ЗНП или защитено географско указание спазва спецификация, която включва по-специално описание на метода на получаване на продукта. От съображение 47 от посочения регламент произтича, че спазването от страна на производителите на тази спецификация на продукта цели да гарантира на потребителя, че продуктът притежава специфичните характеристики на географските указания и на храните с традиционно специфичен характер.
Така точка 4.4. от продуктовата спецификация за „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ предвижда, че всяка фаза от производствения процес на разглеждания продукт, както и използваните за производството му суровини трябва да се контролират стриктно, за да се гарантира проследяемостта на този продукт от долния до горния край на производствената верига, и че при установяване на несъответствия, дори само в една фаза на производствената верига, продуктът губи ЗНП. По-нататък, точка 4.5. от тази спецификация гласи, че „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се произвежда изключително от пълномаслено прясно биволско мляко.
Следва да се припомни освен това, че съобразно практиката на Съда в законодателството на Съюза се наблюдава обща тенденция към наблягане на качеството на продуктите в рамките на общата селскостопанска политика, за да се допринесе за репутацията на тези продукти благодарение именно на използването на наименования за произход, които са обект на специална закрила. Тази тенденция цели също така да отговори на очакванията на потребителите във връзка с продуктите с високо качество и със сигурен географски произход, както и да улесни получаването от производителите, при еднакви условия на конкуренция, на по-добри доходи в замяна на едно реално усилие за постигане на високо качество (решение от 19 декември 2018 г., S,
C‑367/17
,
EU:C:2018:1025
, т.
и цитираната съдебна практика).
Накрая, наименованията за произход попадат в обхвата на правата на индустриална и търговска собственост. Приложимата правна уредба защитава техните притежатели срещу злоупотреба с тези наименования от трети лица, които искат да извлекат облага от придобитата от тях репутация. Целта им е да гарантират, че обозначеният с тях продукт произхожда от определена географска зона и има определени специфични характеристики. Те могат да се ползват с добра репутация сред потребителите и да представляват съществено средство за привличане на клиенти за производителите, които изпълняват условията за използването им. Репутацията на наименованията за произход зависи от образа им сред потребителите. Този образ от своя страна зависи главно от особените характеристики, и по-общо от качеството на продукта. Именно последното е в крайна сметка в основата на репутацията на продукта. Във възприятието на потребителя връзката между репутацията на производителите и качеството на продуктите зависи освен това от убеждението му, че продуктите, продавани с наименованието за произход, са автентични (решение от 20 май 2003 г., Consorzio del Prosciutto di Parma и Salumificio S. Rita,
C‑108/01
,
EU:C:2003:296
, т.
).
В този контекст спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ налага в точка 4.4. точни предписания относно доказването на произхода на този продукт, и по-специално че суровината се контролира акуратно от компетентната организация във всички производствени фази. В случай на несъответствия, дори само в една фаза на производствената верига, според посочените предписания продуктът няма да може да се пуска в търговската мрежа със ЗНП „Mozzarella di Bufala Campana“.
Така целта на същите тези предписания е да се гарантира проследяемостта на продукта както нагоре, така и надолу по веригата на производството, както и че продуктът притежава специфичните характеристики на това ЗНП, и по-специално че съгласно точка 4.5. от тази спецификация се произвежда изключително от пълномаслено прясно биволско мляко.
Следователно правото на Съюза допуска условие като разглежданото в главното производство, въпреки ограничителното му действие върху търговията, ако се докаже, че то представлява необходимо и пропорционално средство, чрез което може да се запази качеството на въпросния продукт, да се гарантира неговият произход или да се осигури контролът на спецификацията за това ЗНП (вж. по аналогия решение от 19 декември 2018 г., S,
C‑367/17
,
EU:C:2018:1025
, т.
и цитираната съдебна практика).
В конкретния случай според италианското правителство и при условие запитващата юрисдикция да провери това, разглежданата в делото по главното производство национална правна уредба, като изисква дейността по производство на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ да се извършва в пространства, предназначени изключително за това, и в които са забранени държането и съхранението на млека, произхождащи от стопанства, които не попадат в обхвата на схемата за контрол на това ЗНП, цели да гарантира, че качеството на този продукт отговаря на изискванията за производството му, посочени в спецификацията за него, като намалява риска тези млека да се използват, умишлено или не, при производството на това ЗНП. По този начин въпросната национална правна уредба участвала в ефективния контрол на фазите на производство на този продукт и следователно на целта за защита на потребителите и за борба срещу нарушенията.
Следва да се констатира, че такава правна уредба се вписва в целта за гарантиране на качеството и автентичността на продукта ЗНП, както и на тази за контрол на спазването от страна на производителите, които се ползват от това ЗНП, на спецификацията, въз основа на която е регистрирано това ЗНП.
В това отношение Съдът е постановил, че национална мярка, според която инсталациите на предприятията, които не произвеждат продукти, даващи право на ЗНП, трябва да бъдат ясно отделени от тези, в които се произвеждат и складират продуктите, носещи ЗНП, е обосновано от целта за запазване на добрата репутация на продукта ЗНП (вж. в този смисъл решение от 16 май 2000 г., Белгия/Испания,
C‑388/95
,
EU:C:2000:244
, т.
и
).
Що се отнася до необходимия и пропорционален характер на посочената правна уредба с оглед на преследваната от нея цел, италианското правителство по същество посочва в становището си, че контролът на суровините с произход от различните схеми, който се изисква в спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“, би бил на практика невъзможен, ако „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ се произвежда в същите пространства като продуктите, които не спадат към посочената схема.
Запитващата юрисдикция трябва да определи в светлината на особеностите на сектора на производство на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ и евентуалните рискове от нарушение при това производство, дали действително не съществува никаква по-малко ограничителна мярка от отделянето на пространствата за съхранение на млякото и изработването на продуктите, за да се гарантира ефикасността на проверките и вследствие на това — съответствието на тези продукти със спецификацията на това ЗНП.
От всички гореизложени съображения следва, че член 4, буква в) и член 7, параграф 1, буква д) от Регламент № 1151/2012, както и спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че дейността по производство на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се осъществява в пространства, предназначени само за това производство, включително в рамките на един обект, и в които са забранени държането и съхранението на мляко от стопанства, които не попадат в обхвата на схемата за контрол на ЗНП „Mozzarella di bufala Campana“, ако тази правна уредба представлява необходимо и пропорционално средство за запазване на качеството на такъв продукт или за гарантиране на контрола на продуктовата спецификация на това ЗНП, което запитващата юрисдикция следва да провери.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (девети състав) реши:

Член 4, буква в) и член 7, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 година относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни, както и спецификацията на продукта „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се тълкуват в смисъл, че допускат национална правна уредба като разглежданата в главното производство, която предвижда, че дейността по производство на „Mozzarella di bufala Campana ЗНП“ трябва да се осъществява в пространства, предназначени само за това производство, включително в рамките на един обект, и в които са забранени държането и съхранението на мляко от стопанства, които не попадат в обхвата на схемата за контрол на защитеното наименование за произход (ЗНП) „Mozzarella di bufala Campana“, ако тази правна уредба представлява необходимо и пропорционално средство за запазване на качеството на такъв продукт или за гарантиране на контрола на продуктовата спецификация на това ЗНП, което запитващата юрисдикция следва да провери.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: италиански.