CELEX: 62014CJ0283
Ennakkoratkaisupyyntö
Asetus (EU) N:o 158/2013
Pätevyys
Polkumyyntitullin ottaminen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden tuonnissa
Sellaisen tuomion täytäntöönpano, jolla aikaisempi asetus todettiin pätemättömäksi
Normaaliarvon määrittämistä koskevan alkuperäisen tutkimuksen aloittaminen uudelleen
Polkumyyntitullin ottaminen uudelleen käyttöön samojen tietojen perusteella
Huomioon otettava tutkimusajanjakso

Ennakkoratkaisupyynnöt koskevat lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 158/2013 (
EUVL L 49, s. 29
) pätevyyttä.
Nämä pyynnöt on esitetty asioissa, joista ensimmäisessä asianosaisina ovat CM Eurologistik GmbH (jäljempänä CM Eurologistik) ja Hauptzollamt Duisburg (Duisburgin päätullikamari, Saksa) ja toisessa Grünwald Logistik Service GmbH (GLS) (jäljempänä GLS) ja Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Hampurin kaupungin päätullikamari, Saksa) ja joissa on kyse näiden tulliviranomaisten Kiinasta peräisin olevien mandariinisäilykkeistä, joita kyseiset yhtiöt tuovat maahan, kantamasta polkumyyntitullista.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1225/2009 (
EUVL L 343, s. 51
; jäljempänä perusasetus), joka tuli voimaan 11.1.2010, kumottiin ja korvattiin polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (
EYVL 1996, L 56, s. 1
), sellaisena kuin se oli muutettuna 21.12.2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005 (
EUVL L 340, s. 17
; jäljempänä asetus N:o 384/96). Perusasetuksessa kodifioidaan ja toistetaan asetuksen N:o 384/96 sanamuotoa vastaavasti viimeksi mainitun säännökset.
Perusasetuksen 1 artiklassa, jonka otsikko on ”Periaatteet”, säädetään seuraavaa:
”1.   Polkumyyntitullia voidaan soveltaa polkumyynnillä tuotuun tuotteeseen, jos tuotteen luovuttaminen vapaaseen liikkeeseen yhteisössä aiheuttaa vahinkoa.
2.   Tuotetta pidetään polkumyynnillä tuotuna, jos sen vientihinta yhteisöön on alempi kuin tavanomaisessa kaupankäynnissä käytettävä samankaltaisen tuotteen vertailukelpoinen hinta viejämaassa.
– –”
Perusasetuksen 2 artiklassa, jonka otsikko on ”Polkumyynnin määrittely”, säädetään seuraavaa:
”A. Normaaliarvo
1.   Normaaliarvo perustuu tavallisesti viejämaan riippumattomien asiakkaiden tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamiin tai maksettaviksi tuleviin hintoihin.
– –
7.
a)
Muussa kuin markkinatalousmaista – – peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo määritetään kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin, myös yhteisöön, vietäessä käytetyn hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, millä tahansa hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti yhteisössä maksettu tai maksettava hinta, jota on tarvittaessa oikaistu kohtuullisella voittomarginaalilla.
Soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, valitaan hyväksyttävällä tavalla ottaen huomioon kaikki valintahetkellä käytettävissä olevat luotettavat tiedot. – –
– –”
Perusasetuksen 5 artiklan, jonka otsikko on ”Menettelyn aloittaminen”, 9 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos konsultaation jälkeen vaikuttaa siltä, että menettelyn aloittamiseksi on riittävästi todisteita, komission on aloitettava menettely valituksen jättämistä seuraavan 45 päivän aikana ja ilmoitettava menettelyn aloittamisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Ellei todisteita ole riittävästi, valittajalle on, konsultaatioiden jälkeen, 45 päivän kuluessa valituksen jättämisestä komissiolle ilmoitettava asiasta.”
Perusasetuksen 6 artiklassa, jonka otsikko on ”Tutkimus”, säädetään seuraavaa:
”1.   Menettelyn tultua vireille komissio, toimien yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, aloittaa tutkimuksen yhteisössä. Tämä tutkimus käsittää sekä polkumyynnin että siitä aiheutuneen vahingon. Jotta määritys olisi edustava, valitaan tutkimusajanjakso, joka polkumyyntitapauksissa tavallisesti käsittää vähintään kuuden kuukauden jakson välittömästi ennen menettelyn aloittamista. Tutkimusajanjakson jälkeistä aikaa koskevia tietoja ei tavallisesti oteta huomioon.
– –
9.   Edellä 5 artiklan 9 kohdan mukaisesti aloitettujen menettelyjen osalta tutkimus päätetään, jos mahdollista, yhden vuoden määräajassa. Joka tapauksessa tutkimukset päätetään aina 15 kuukauden kuluessa niiden vireillepanosta 8 artiklassa esitettyjen toteamusten mukaisesti sitoumusten osalta ja 9 artiklassa esitettyjen toteamusten mukaisesti lopullisten toimien osalta.”
Perusasetuksen 11 artiklassa, jonka otsikko on ”Voimassaoloaika, uudelleentarkastelu ja palautukset”, säädetään seuraavaa:
”1.   Polkumyyntitoimenpide on voimassa vain niin kauan ja siinä laajuudessa kuin se on tarpeen vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin estämiseksi.
2.   Polkumyyntitoimenpiteen voimassaolo päättyy viisi vuotta sen käyttöön ottamisen jälkeen tai viisi vuotta sen päivän jälkeen, jona viimeisimmän polkumyyntiä ja vahinkoa koskevan tarkastelun päätelmä tehtiin, ellei tarkastelussa todeta, että toimenpiteen voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. – –
– –
3.   Tarvetta toimenpiteiden jatkamiseen voidaan tarkastella, jos se on perusteltua, komission – – pyynnöstä – –.
Välivaiheen tarkastelu suoritetaan, jos pyyntöön sisältyy riittävästi todisteita siitä, että toimenpiteen jatkaminen ei enää ole tarpeen polkumyynnin vastapainoksi ja/tai että vahingon jatkuminen tai uudelleen alkaminen olisi epätodennäköistä, jos toimenpide kumottaisiin tai jos sitä muutettaisiin tai että olemassa oleva toimenpide ei ole tai ei enää ole riittävä vahinkoa aiheuttaneen polkumyynnin vastapainoksi.
– –”
Perusasetuksen 23 artiklassa, jonka otsikko on ”Kumoaminen”, säädetään seuraavaa:
”Kumotaan asetus (EY) N:o 384/96.
Asetuksen (EY) N:o 384/96 kumoaminen ei kuitenkaan vaikuta sen nojalla vireille pantujen menettelyjen pätevyyteen.
– –”
Pääasiat ja ennakkoratkaisukysymykset
Asetuksen N:o 158/2013 antamisen taustalla olevat tosiseikat
Komissio otti käyttöön väliaikaisia suojatoimenpiteitä mandariinisäilykkeiden tuontia vastaan väliaikaisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 7.11.2003 antamallaan asetuksella (EY) N:o 1964/2003 (
EUVL L 290, s. 3
). Tämä asetus tuli voimaan 9.11.2003 ja sitä sovellettiin 10.4.2004 asti.
Tuontiin sovellettavasta yhteisestä järjestelmästä ja asetuksen (EY) N:o 518/94 kumoamisesta 22.12.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3285/94 (
EYVL L 349, s. 53
) ja tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä ja asetusten (ETY) N:o 1765/82, (ETY) N:o 1766/82 ja (ETY) N:o 3420/83 kumoamisesta 7.3.1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94 (
EYVL L 67, s. 89
) nojalla komissio antoi 7.4.2004 asetuksen (EY) N:o 658/2004 lopullisten suojatoimenpiteiden käyttöönotosta tiettyjen sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa (
EUVL L 104, s. 67
), jota sovellettiin 11.4.2004–8.11.2007.
Espanjan hedelmiä ja vihanneksia jalostavan teollisuuden liitto jätti ennen näiden suojatoimenpiteiden päättymistä hakemuksen toimenpiteiden pidentämisestä, jonka komissio hylkäsi.
Tämän jälkeen liitto teki 6.9.2007 komissiolle polkumyyntiä koskevan valituksen, joka koski tiettyjen Kiinasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden tuontia.
Komissio katsoi, että valitus sisälsi riittävästi todisteita ja julkaisi 20.10.2007 ilmoituksen tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien valmistettujen tai säilöttyjen sitrushedelmien (kuten mandariinien) tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta (
EUVL C 246, s. 15
).
Tässä ilmoituksessa todettiin, että kyseisiä tuotteita ovat Kiinasta peräisin olevat valmistetut tai säilötyt mandariinit (myös tangeriinit ja satsumat), klementiinit, wilkingit ja muut niiden kaltaiset sitrushedelmähybridit, lisättyä alkoholia sisältämättömät, myös lisättyä sokeria tai muuta makeutusainetta tai alkoholia sisältävät, sellaisina kuin ne määritellään tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (
EYVL L 256, s. 1
) liitteessä I, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006 (
EUVL L 301, s. 1
; jäljempänä CN), olevan yhdistetyn nimikkeistön nimikkeessä 2008, ja että ne yleensä luokitellaan CN-alanimikkeisiin 2008 30 55, 2008 30 75 ja ex 2008 30 90. Mainitussa ilmoituksessa tarkennetaan kuitenkin, että nämä CN-alanimikkeet ovat ainoastaan ohjeellisia. Näiden sitrushedelmien normaaliarvon määrittämisestä komissio esittää ilmoituksessaan, että koska tarkasteltavana olevaa tuotetta ei tuoteta yhteisön ja Kiinan ulkopuolella, valittaja määritti Kiinalle, lukuun ottamatta tuottaja-viejiä, jotka toimittavat riittävästi todisteita sen osoittamiseksi, että ne toimivat markkinatalousolosuhteissa, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan nojalla normaaliarvon ”muulla hyväksyttävällä perusteella” eli samankaltaisesta tuotteesta yhteisössä tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien ”oikaistujen” hintojen perusteella.
Komissio antoi 4.7.2008 asetuksen (EY) N:o 642/2008 väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa (
EUVL L 178, s. 19
). Tämän asetuksen johdanto-osan 12 perustelukappaleesta ilmenee, että polkumyynnin olemassaolon osoittamiseen tarkoitettu tutkimus kattoi 1.10.2006 ja 30.9.2007 välisen ajanjakson, kun taas vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava tarkastelu kattoi 1.10.2002 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson. Kyseisen tuotteen normaaliarvon määrittämisestä tämän asetuksen johdanto-osan 38–45 perustelukappaleessa todetaan, että kun kolmansien maiden tuottajat eivät tee yhteistyötä, kaikkien otokseen kuuluvien vientiä harjoittavien tuottajien osalta normaaliarvon perustana käytetään muuta hyväksyttävää perustetta eli samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti yhteisössä maksettua tai maksettavaa hintaa.
Euroopan unionin neuvosto antoi 18.12.2008 asetuksen (EY) N:o 1355/2008 tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (
EUVL L 350, s. 35
), joka tuli voimaan 31.12.2008. Tämän asetuksen johdanto-osan 17 perustelukappaleen mukaan ei esitetty mitään väitteitä, joiden perusteella olisi voitu kyseenalaistaa normaaliarvon määrittämisessä käytetty menetelmä. Komissio toteaa erityisesti, että jostakin muusta tuojamaasta saatujen hintatietojen tai julkaistujen tietojen käyttäminen ei olisi voinut olla järkevä ratkaisu, sillä ”vertailumaan” yhteistyön puuttuessa tällaisten tietojen paikkansapitävyyttä ei olisi voitu tutkia perusasetuksen 6 artiklan 8 kohdan säännösten mukaisesti. Asetuksen N:o 1355/2008 johdanto-osan 18 perustelukappaleessa todetaan myös, että asetuksen N:o 642/2008 johdanto-osan 38–45 perustelukappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
Kaksi yritystä, joita asetuksella N:o 1355/2008 käyttöön otettu polkumyyntitulli koskee, nostivat unionin yleisen tuomioistuimen kirjaamoon 23.3.2009 jättämällään kannekirjelmällä kanteen, jolla vaaditaan tämän asetuksen kumoamista.
Unionin yleinen tuomioistuin hyväksyi tämän kanteen 17.2.2011 antamallaan tuomiolla Zhejiang Xinshiji Foods ja Hubei Xinshiji Foods v. neuvosto (
T‑122/09
,
EU:T:2011:46
) ja totesi, että asetuksessa N:o 1355/2008 loukattiin puolustautumisoikeuksia sekä perusteluvelvollisuutta. Näin ollen se kumosi tämän asetuksen siltä osin kuin sitä sovelletaan kahteen mainitun asian kantajayhtiöön.
Samaan aikaan Finanzgericht Hamburg (Hampurin veroasioita käsittelevä tuomioistuin) esitti asiassa, jossa asianosaisina olivat GLS ja Hauptzollamt Hamburg (Hampurin kaupungin päätullikamari) ja jossa on kyse tämän tulliviranomaisen kantamasta asetuksella N:o 1355/2008 käyttöön otetusta polkumyyntitullista, 11.5.2010 unionin tuomioistuimelle ennakkoratkaisukysymyksen tämän asetuksen pätevyydestä.
Unionin tuomioistuin julisti tuomiolla GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) asetuksen N:o 1355/2008 pätemättömäksi.
Unionin tuomioistuin totesi tässä tuomiossa, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa komission, jonka on tehtävä tutkimus ja annettava väliaikaisia polkumyynnin vastaisia asetuksia, ja neuvoston, jolle kuuluu lopullisten polkumyynnin vastaisten asetusten antaminen, on tutkittava, onko mahdollista määrittää kyseisen tuotteen normaaliarvo kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta kolmannesta maasta muihin maihin vietäessä käytetyn hinnan perusteella. Vain siinä tapauksessa, että tällainen määrittely osoittautuu mahdottomaksi, normaaliarvo voidaan määrittää muulla hyväksyttävällä perusteella. Komission olisi näin ollen pitänyt asetuksen N:o 1355/2008 antamiseen johtaneessa tutkimuksessa tutkia huolellisesti käytettävissään olevat tiedot selvittääkseen ”vertailumaan” markkinatalousmaiden joukosta. Unionin tuomioistuin totesi, että Eurostatin (Euroopan unionin tilastotoimisto) tilastoista käy ilmi, että vuosien 2002/2003–2006/2007 aikana Euroopan unioniin tuotiin sellaisista kolmansista maista, jotka ovat markkinatalousmaita, CN-koodeihin 2008 30 55, 2008 30 75 ja ex 2008 30 90 kuuluvia tuotteita muun muassa Israelista, Swasimaasta, Thaimaasta ja Turkista, eikä tätä tuontia voida pitää merkityksettömänä. Nämä tilastot nimittäin sisälsivät mainittujen tuotteiden tuonnista seuraavat tiedot (tonneina):
Tuonnin määrä
2002/2003
2003/2004
2004/2005
2005/2006
2006/2007 ([Tutkimusajanjakso])
Kiina
51 282,60
65 895,00
49 590,20
61 456,30
56 157,20
Israel
4 247,00
3 536,20
4 045,20
3 634,90
4 674,00
Swasimaa
3 903,10
3 745,30
3 785,70
3 841,00
3 155,50
Turkki
2 794,30
3 632,30
3 021,40
2 273,80
2 233,60
Thaimaa
235,80
457,90
485,10
532,50
694,80
Tässä tilanteessa neuvoston ja komission olisi pitänyt tutkia viran puolesta, voiko jokin näistä markkinatalousmaista olla perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettu ”vertailumaa”. Näin ollen unionin tuomioistuin totesi, että neuvosto ja komissio eivät ole noudattaneet tästä säännöksestä johtuvia vaatimuksia siltä osin kuin ne määrittivät kyseisen tuotteen normaaliarvon samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti unionissa maksetun tai maksettavan hinnan perusteella, eivätkä osoittaneet vaadittavaa huolellisuutta tämän arvon määrittämiseksi kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, tälle samalle tuotteelle käytettävän hinnan perusteella.
Tästä unionin tuomioistuin totesi tuomion GLS 35 kohdassa (
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
) vastauksena argumenttiin, jolla kyseenalaistettiin Eurostatin tilastojen merkitys, että yhtäältä nämä toimitettavaksi määrätyt tilastot koskevat tarkasteltavana olevaa tuotetta ja toisaalta asetuksessa N:o 642/2008 mainittujen tilastojen, jotka koskevat tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta peräisin olevaa tuontia, ja unionin tuomioistuimelle toimitettujen tilastojen vertailusta ilmenee, että viimeksi mainitut tilastot koskevat ainoastaan tarkasteltavan tuotteen tuontia.
Komissio julkaisi 19.6.2012 Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontiin sovellettavista polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä ja tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuontia koskevan polkumyyntitutkimuksen osittaisesta uudelleenaloittamisesta (
EUVL C 175, s. 19
), jossa se totesi, että se on päättänyt aloittaa uudelleen polkumyyntitutkimuksen ja että ”uudelleenaloittaminen rajoittuu vain – – unionin tuomioistuimen tuomion [GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
)] täytäntöönpanoon”. Tässä ilmoituksessa ilmoitetaan myös tulliviranomaisille, että kun otetaan huomioon mainittu tuomio, kyseisen tuotteen unioniin suuntautuvaan tuontiin ei enää sovelleta polkumyyntitulleja, ja että kyseisestä tuotteesta asetuksen N:o 1355/2008 mukaisesti kannetut tullit on palautettava tai peruutettava.
Neuvosto antoi 18.2.2013 asetuksen N:o 158/2013. Viimeksi mainittu tuli voimaan 23.2.2013 ja sen voimassaolo päättyi 31.12.2013.
Asetuksen N:o 158/2013 johdanto-osan 32, 33, 43, 47, 48, 54 ja 86 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(32)
Vertailumaa[n määrittämistä] koskevassa tuomiossa [GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
)] tuomioistuin tulkitsi komission tuomioistuimelle 27 päivänä heinäkuuta 2011 toimittamat tilastot tiedoiksi, jotka koskivat yksinomaisesti tarkasteltavana olevaa tuotetta. Komissio on kuitenkin tutkinut uudelleen kunkin CN-koodin koko laajuuden ja on huomattava, että ne ulottuvat toimenpiteiden kohteena olevaa tuotetta laajemmalle, koska niihin sisältyivät koko CN-koodit 2008 30 55, 2008 30 75 ja 2008 30 90. Tilastotiedot, jotka kattavat vain tarkasteltavana olevan tuotteen tai samankaltaisen tuotteen (CN-koodit 2008 30 55 ja 2008 30 75) [tutkimuksessa käytettävissä olleissa Eurostatin tilastoissa mainittujen] maiden osalta tutkimusajanjaksolla, ovat seuraavat:
Maa
Tuonnin määrä (tonneina)
[Kiina]
49 791,30
Thaimaa
666,10
Turkki
151,20
Israel
4,80
Swasimaa
(33)
CN-koodin 2008 30 90 alla tilastoihin sisältyy muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana oleva tuote. Tämän seurauksena tähän CN-koodiin kuuluvan samankaltaisen tuotteen tuonnista ei voida tehdä päätelmiä. Sen vuoksi tilastoista ei voida päätellä, että samankaltaista tuotetta tuotiin tutkimusajanjaksolla Israelista tai Swasimaasta merkittäviä määriä.
– –
(43)
– – [O]n korostettava, että komissio päätti aloittaa alkuperäisen tutkimuksen uudelleen niin, että se on rajoitettu vain vertailumaan mahdolliseen yksilöimiseen. Se ei määrittänyt uutta tutkimusajanjaksoa, toisin kuin tuomioon – – Industrie des poudres sphériques v. neuvosto [johtaneessa asiassa
C‑458/98 P
,
EU:C:2000:531
)]. Tämä perustui siihen, että koska polkumyyntitullit olivat olleet käytössä, uuden tutkimusajanjakson aikana kerätyt tiedot olisivat olleet vääristyneitä näiden tullien vuoksi, etenkin vahingon määrittämisen osalta. Komissio katsoo, että osapuolten esiin ottamia seikkoja, joiden mukaan polkumyyntiä ei esiintynyt, voidaan paremmin käsitellä välivaiheen tarkastelun puitteissa perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Alkuperäisessä tutkimuksessa vahingon esiintymistä koskeva analyysi tehdään jälkikäteen tutkimusajanjakson osalta, mutta välivaiheen tarkastelun yhteydessä se tehdään ennakoivasti, koska tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla havaittuihin vahinkoihin vaikuttaa todennäköisesti se, että polkumyyntitulli on käytössä.
– –
(47)
– – [T]uomiossa [GLS,
C-388/10
,
EU:C:2012:158
] tuomioistuin viittasi nimenomaisesti neljään maahan, joista Eurostatin tietojen mukaan olisi ollut CN-koodeihin 2008 30 55, 2008 30 75 ja ex 2008 30 90 luokiteltua merkittävää tuontia unioniin. Nämä maat ovat Israel, Swasimaa, Thaimaa ja Turkki. Tämän vuoksi komissio otti yhteyttä näiden maiden viranomaisiin niiden Euroopan unionin edustustojen kautta. Kaikkiin otettiin yhteyttä ennen tutkimuksen osittaista uudelleenaloittamista ja jälleen uudelleenaloittamisen aikaan. Kyseisiä edustustoja sekä Euroopan unionin edustustoja kyseisissä neljässä maassa pyydettiin yksilöimään mahdollisia samankaltaisen tuotteen kotimaisia tuottajia ja avustamaan niiden saamisessa toimimaan yhteistyössä.
(48)
Swasimaan ja Thaimaan edustustoihin Euroopan unionissa otettiin yhteyttä kahdesti, mutta niiltä ei saatu vastauksia. Israelin ja Turkin edustustoilta saatiin vastaukset. Turkin edustusto toimitti kuuden väitetyn tuottajan osoitteet, ja Israelin edustusto ilmoitti komission yksiköille, että samankaltaista tuotetta ei tuotettu Israelissa lainkaan tutkimusajanjaksolla (eikä siellä ole tälläkään hetkellä tällaista tuotantoa).
– –
(54)
Kun otetaan huomioon osapuolten esittämät huomautukset, niiden analyysi ja – komission yksiköiden merkittävistä pyrkimyksistä huolimatta – kolmansien maiden mahdollisten tuottajien yhteistyön puute, pääteltiin että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaista normaaliarvoa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, ei voitu määrittää.
– –
(86)
Väitteestä, jonka mukaan vahinkoanalyysin olisi pitänyt perustua tuoreempiin tietoihin – –, on huomattava, että kaikkiin tuoreempiin tietoihin vaikuttaa se, että polkumyyntitulli on ollut käytössä. Sen vuoksi asianmukainen väline tuoreempien tietojen analysoimiseksi on perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdassa säädetty välivaiheen tarkastelu eikä uusi tutkimus – –”
Asian C-283/14 taustalla olevat tosiseikat
CM Eurologistik tarjoaa varastointi- ja jakelupalveluja. CM Eurologistik jätti 20.3.2013 asianmukaisesti hyväksyttyyn tullivarastoon 48000 laatikkoa, joista kussakin oli 24 tölkkiä TARICin (Euroopan unionin yhtenäistetty tariffi) alanimikkeeseen 2008 30 75 90 kuuluvia Kiinasta peräisin olevia mandariinisäilykkeitä, jotka eivät sisältäneet lisättyä alkoholia ja jotka sisälsivät sokeria (13,95 %) ja joista kukin painoi 312 grammaa (g). Se jätti uudelleen saman määrän tuotteita tähän varastoon 25.3.2013.
CM Eurologistik poisti huhtikuussa 2013 kolmessa erässä samoin edellä mainituissa säilykepurkeissa noin 19296 kilogrammaa (kg) vastaavan määrän edellä mainittuja mandariineja tullivarastosta ja ilmoitti nämä tuotteet vapaaseen liikkeeseen luovutettavaksi.
Hauptzollamt Duisburg (Duisburgin päätullikamari) vahvisti 7.5.2013 päivätyllä ilmoituksella CM Eurologistikin polkumyyntitullin 9657,99 euroksi.
CM Eurologistik teki tästä päätöksestä oikaisuvaatimuksen sillä perusteella, että asetus N:o 158/2013 on pätemätön.
Hauptzollamt Duisburg (Duisburgin päätullikamari) hylkäsi oikaisuvaatimuksen 9.9.2013 tekemällään päätöksellä sillä perusteella, että asetus N:o 158/2013 sitoi sitä eikä se ollut tehnyt virhettä asetuksen soveltamisessa.
CM Eurologistik nosti tästä päätöksestä kanteen Finanzgericht Düsseldorfissa (Düsseldorfin veroasioita käsittelevä tuomioistuin) samalla perusteella kuin minkä se oli esittänyt oikaisuvaatimuksessaan.
Finanzgericht Düsseldorf (Düsseldorfin veroasioita käsittelevä tuomioistuin) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko asetus N:o 158/2013 pätevä?”
Asian C‑284/14 taustalla olevat tosiseikat
GLS tuo Euroopan unioniin Kiinasta peräisin olevia mandariinisäilykkeitä.
Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Hampurin kaupungin päätullikamari) kantoi 3.4.2013 tehdyllä päätöksellä GLS:ltä tuontitulleja, muun muassa asetuksen N:o 158/2013 nojalla 62983,52 euroa polkumyyntitulleja.
GLS teki Hauptzollamt Hamburg-Stadtille (Hampurin kaupungin päätullikamari) 30.4.2013 oikaisuvaatimuksen tästä päätöksestä sillä perusteella, että asetus N:o 158/2013 on pätemätön.
Hauptzollamt Hamburg-Stadt (Hampurin kaupungin päätullikamari) hylkäsi oikaisuvaatimuksen perusteettomana 24.5.2013 tekemällään päätöksellä. Tässä yhteydessä se totesi, ettei se ole toimivaltainen tutkimaan Euroopan unionin toimielinten antamien asetusten pätevyyttä.
GLS nosti 26.6.2013 tästä päätöksestä kanteen Finanzgericht Hamburgissa (Hampurin veroasioita käsittelevä tuomioistuin).
Finanzgericht Hamburg (Hampurin veroasioita käsittelevä tuomioistuin) on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavan ennakkoratkaisukysymyksen:
”Onko asetus N:o 158/2013 pätevä, vaikka sen antamiseen nähden läheisenä ajankohtana ei suoritettu itsenäistä polkumyyntitutkimusta vaan jatkettiin omalta osaltaan jo ajanjaksolla 1.10.2006–30.9.2007 suoritettua polkumyyntitutkimusta, joka kuitenkin oli todettu Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiossa GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) suoritetuksi asetuksessa N:o 384/96 säädettyjen vaatimusten vastaisesti, mistä seurasi, että kyseisessä tuomiossa unionin tuomioistuin totesi tämän tutkimuksen perusteella annetun asetuksen N:o 1355/2008 pätemättömäksi?”
Asiat C-283/14 ja C-284/14 yhdistettiin unionin tuomioistuimen presidentin 16.7.2014 antamalla määräyksellä kirjallista ja suullista käsittelyä sekä tuomion antamista varten.
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Alustavat huomautukset
Ennakkoratkaisupyyntöjen perusteluista ilmenee, että ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten esittämät epäilykset asetuksen N:o 158/2013 pätevyydestä ovat osin yhtenevät. Kun otetaan huomioon näiden epäilysten luonne, on todettava, että ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet tiedustelevat kysymyksillään, joita on osittain tarkasteltava yhdessä, olennaisilta osin sitä, onko asetus N:o 158/2013 pätemätön seuraavilla perusteilla:
—
asetuksessa N:o 384/96 tai sitä seuranneessa perusasetuksessa ei ole säännöksiä, joissa säädetään nimenomaisesti oikeudesta aloittaa menettely uudelleen sen jälkeen, kun polkumyyntiasetus on todettu pätemättömäksi
—
perusasetuksen 6 artiklan 9 kohtaa on rikottu
—
perusasetuksen 6 artiklan 1 kohtaa on rikottu
—
asetuksessa N:o 158/2013 neuvoston ja komission päätökselle, jolla ne säilyttivät alkuperäisen viiteajanjakson, esitetty peruste on sääntöjenvastainen, ja
—
SEUT 266 artiklaa on rikottu.
Pääasioiden kantajat esittävät huomautuksissaan kaksi muuta asetuksen N:o 158/2013 pätemättömyyttä koskevaa perustetta, jotka liittyvät olennaisilta osin perusasetuksen ajallisen soveltamisalan noudattamatta jättämiseen sekä tämän asetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan rikkomiseen.
Unionin tuomioistuimen vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee kuitenkin, että SEUT 267 artiklassa määrätty menettely perustuu kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen selvään tehtävänjakoon, joten yksinomaan kansallisen tuomioistuimen, jossa asia on vireillä ja joka vastaa annettavasta ratkaisusta, tehtävänä on kunkin asian erityispiirteiden perusteella harkita, onko ennakkoratkaisu tarpeen asian ratkaisemiseksi ja onko sen unionin tuomioistuimelle esittämillä kysymyksillä merkitystä asian kannalta (tuomio Simon, Evers & Co.,
C‑21/13
,
EU:C:2014:2154
,
kohta).
Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä ilmenee myös, että SEUT 267 artiklalla ei perusteta muutoksenhakukeinoa kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian asianosaisille, joten unionin tuomioistuin ei voi arvioida unionin oikeuden pätevyyttä sellaisen seikan perusteella, johon ainoastaan jokin näistä asianosaisista on vedonnut unionin tuomioistuimelle toimittamissaan kirjallisissa huomautuksissa (ks. vastaavasti tuomio Simon, Evers & Co.,
C‑21/13
,
EU:C:2014:2154
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Näin ollen asetuksen N:o 158/2013 pätevyyden tarkastelua ei ole tarpeen laajentaa mahdollisiin pätemättömyysperusteisiin, joihin ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet eivät ole viitanneet.
Se seikka, ettei asetuksessa N:o 384/96 tai sitä seuranneessa perusasetuksessa ole säännöksiä, joissa säädetään nimenomaisesti oikeudesta aloittaa menettely uudelleen sen jälkeen, kun polkumyyntiasetus on todettu pätemättömäksi
Ennakkoratkaisua asiassa C-284/14 pyytänyt tuomioistuin kysyy olennaisilta osin, onko asetus N:o 158/2013 pätemätön sen vuoksi, että neuvosto ja komissio päättivät aloittaa menettelyn uudelleen, vaikka asetuksessa N:o 384/96 tai sitä seuranneessa perusasetuksessa ei säädetä tällaisesta oikeudesta.
Tästä on huomattava, että kun unionin tuomioistuin on todennut SEUT 267 artiklan nojalla aloitetussa menettelyssä, että unionin toimi on pätemätön, sen päätöksestä seuraa oikeudellisesti, että toimivaltaisten toimielinten on toteutettava tarvittavat toimenpiteet todetun lainvastaisuuden korjaamiseksi, koska velvollisuutta, josta SEUT 266 artiklassa määrätään kumoamistuomion varalta, sovelletaan analogisesti tuomioihin, joissa todetaan unionin toimi pätemättömäksi (ks. vastaavasti tuomio Régie Networks,
C-333/07
,
EU:C:2008:764
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Tämän velvollisuuden noudattamiseksi kyseisten toimielinten on noudatettava paitsi kumoamis- tai pätemättömyystuomion tuomiolauselmaa, myös sen antamiseen johtaneita perusteluja, jotka ovat tuomiolauselmalle tarvittava tuki, koska ne ovat välttämättömät määritettäessä tuomiolauselman täsmällistä sisältöä. Juuri perusteluissa yhtäältä yksilöidään säännös tai määräys, joka on vahvistettu lainvastaiseksi, ja juuri niistä toisaalta käyvät ilmi ne tuomiolauselmassa todetun lainvastaisuuden syyt, jotka asianomaisen toimielimen on otettava huomioon, kun se korvaa kumotun tai pätemättömän toimen toisella toimella (ks. vastaavasti tuomio Asteris ym. v. komissio,
97/86, 99/86, 193/86 ja 215/86
,
EU:C:1988:199
,
kohta; tuomio Espanja v. komissio,
C-415/96
,
EU:C:1998:533
,
kohta sekä tuomio Italia v. komissio,
C‑417/06 P
,
EU:C:2007:733
,
kohta).
Näin ollen on huomattava yhtäältä, että SEUT 266 artiklassa velvoitetaan toimielimet, joiden toimi on kumottu, vain toteuttamaan kumoamistuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet (tuomio komissio v. AssiDomän Kraft Products ym.,
C‑310/97 P
,
EU:C:1999:407
,
kohta), ja toisaalta, ettei unionin toimen kumoaminen vaikuta välttämättä sen valmistelutoimiin (tuomio Limburgse Vinyl Maatschappij ym. v. komissio,
C‑238/99 P, C‑244/99 P, C‑245/99 P, C‑247/99 P, C‑250/99 P–C‑252/99 P ja C‑254/99 P
,
EU:C:2002:582
,
kohta).
Näin ollen mainitut toimielimet voivat – paitsi jos todettu virheellisyys on johtanut koko menettelyn pätemättömyyteen – sellaisen toimen antamiseksi, jolla korvataan aikaisempi kumottu tai pätemättömäksi todettu toimi, aloittaa menettelyn uudelleen siitä vaiheesta, jossa tämä virheellisyys tehtiin (ks. vastaavasti tuomio Italia v. komissio,
C-417/06 P
,
EU:C:2007:733
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Edellä esitetyillä perusteilla ei vaadita, että sovellettavassa asetuksessa säädetään nimenomaisesti oikeudesta aloittaa menettely uudelleen, jotta kumotun tai pätemättömäksi todetun toimen antaneet toimielimet voivat tehdä niin. Lisäksi unionin tuomioistuin on jo todennut erityistä oikeudellista perustaa esittämättä, että toimielimillä on tällainen oikeus sellaisen tuomion johdosta, jolla on kumottu polkumyyntitullin käyttöönotosta annettu asetus (ks. vastaavasti tuomio Industrie des poudres sphériques v. neuvosto,
C‑458/98 P
,
EU:C:2000:531
,
ja
kohta).
Pääasioissa unionin tuomioistuimen tuomiossa GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) toteama virheellisyys johtui siitä, ettei komissio ollut tutkinut viran puolesta, voiko jokin tutkimuksessa käytettävissä olevissa Eurostatin tilastoissa mainituista maista olla perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vertailumaa, ja etteivät neuvosto ja komissio näin ollen olleet osoittaneet vaadittavaa huolellisuutta kyseisen tuotteen normaaliarvon määrittämiseksi kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, tälle samalle tuotteelle käytettävän hinnan perusteella.
Koska tällainen virheellisyys ei ole vaikuttanut menettelyyn kokonaisuudessaan, vaan vain kyseisen tuotteen normaaliarvon määrittelyyn, neuvosto ja komissio ovat voineet päättää tuomion GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) täytäntöön panemiseksi aloittaa menettelyn uudelleen vasta normaaliarvon määrittämistä koskevasta tutkimuksen vaiheesta, vaikka tällaisesta oikeudesta ei säädetä nimenomaisesti asetuksessa N:o 384/96 tai sitä seuranneessa perusasetuksessa.
Näin ollen siitä seikasta, ettei asetuksessa N:o 384/96 tai sitä seuranneessa perusasetuksessa säädetä neuvoston ja komission oikeudesta aloittaa menettely uudelleen sen jälkeen, kun polkumyyntiasetus on todettu pätemättömäksi, ei voi seurata, että asetus N:o 158/2013 olisi pätemätön.
Perusasetuksen 6 artiklan 9 kohdan väitetty rikkominen
Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet kysyvät olennaisilta osin, onko asetus N:o 158/2013 pätemätön sillä perusteella, että tutkimus päätettiin yli 15 kuukautta sen aloittamisen jälkeen, koska tämä seikka tarkoittaa niiden mukaan perusasetuksen 6 artiklan 9 kohdan rikkomista.
Kuten tämän tuomion 54 kohdassa on todettu, kun on kyse – kuten pääasioissa – tutkimuksen aikana tapahtuneesta virheellisyydestä, kyseisten toimielinten pitää voida aloittaa menettely uudelleen siitä tutkimuksen vaiheesta, jossa virheellisyys tapahtui.
Perusasetuksen 6 artiklan 9 kohdasta ilmenee tosin, että kun polkumyynnin vastainen menettely on aloitettu, siihen liittyvä tutkimus päätetään joka tapauksessa 15 kuukauden kuluessa sen vireillepanosta.
On kuitenkin todettava, että koska mainitussa 6 artiklan 9 kohdassa kuitenkin viitataan nimenomaisesti perusasetuksen 5 artiklan 9 kohdan mukaisesti aloitettuihin menettelyihin, se tarkoittaa vain alkuperäisiä menettelyjä, mutta ei niitä menettelyjä, jotka on aloitettu uudelleen kumoamis- tai pätemättömyystuomion antamisen johdosta.
Vaikka tässä säännöksessä säädetyn 15 kuukauden määräajan tavoitteena on taata perusasetuksessa säädettyjen menettelyjen nopea käsittely, ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten ehdottama tulkinta tämän asetuksen 6 artiklan 9 kohdasta johtaisi käytännössä siihen, että mainitussa asetuksessa säädettyjä menettelyjä pidennettäisiin tarpeettomasti velvoittamalla toimielimet aloittamaan nämä menettelyt kokonaan uudelleen tällaisen tuomion johdosta, ja näin ollen niiden päättäminen hidastuisi.
Edellä esitetystä johtuu, ettei kyseiseen uudelleen aloitettuun menettelyyn voida soveltaa alkuperäisten menettelyjen osalta säädettyä 15 kuukauden määräaikaa, minkä vuoksi asetusta N:o 158/2013 ei pidä todeta pätemättömäksi ennakkoratkaisua pyytäneiden tuomioistuinten esittämän perusteen vuoksi.
Väitetty perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkominen
Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet kysyvät, onko asetus N:o 158/2013 pätemätön sillä perusteella, että neuvosto ja komissio päättivät olla tekemättä uutta tutkimusta päivitetyn viiteajanjakson perusteella voidakseen todeta, onko kyse polkumyynnistä, sillä tällainen seikka tarkoittaa näiden tuomioistuinten mukaan perusasetuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkomista.
Tästä on huomattava, että mainitun 6 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tutkimukselle valitun viiteajanjakson pitää tavallisesti käsittää vähintään kuuden kuukauden jakso välittömästi ennen menettelyn aloittamista.
Tuomion GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) täytäntöön panemiseksi neuvosto ja komissio päättivät aloittaa menettelyn uudelleen siitä tutkimuksen vaiheesta, jossa selvitetään polkumyynnin olemassaolo, ja säilyttivät kuitenkin voimassa alkuperäisen viiteajanjakson.
Unionin tuomioistuin on kuitenkin jo todennut polkumyynnillä tai vientituella muista kuin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 11.7.1988 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2423/88 (
EYVL L 209, s. 1
) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdasta, joka sisälsi samankaltaisia säännöksiä kuin perusasetuksen 6 artiklan 1 kohta, että kyseisessä säännöksessä mainitussa polkumyyntitutkimuksessa huomioon otettavat viiteajanjakson määrittämistä koskevat säännöt ovat ohjeellisia eivätkä sitovia (tuomio Industrie des poudres sphériques v. neuvosto,
C‑458/98 P
,
EU:C:2000:531
,
kohta).
Kuten ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet toteavat, tuomion Industrie des poudres sphériques v. neuvosto (
C‑458/98 P
,
EU:C:2000:531
) 92 kohdasta tosin ilmenee, että tutkimus pitää suorittaa mahdollisimman tuoreiden tietojen perusteella, jotta voidaan määrittää polkumyyntitulleja, joilla kyseistä yhteisön tuotannonalaa kyetään suojaamaan polkumyynniltä.
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdasta ilmenee kuitenkin, että kyseiset toimielimet voivat samaa viiteajanjaksoa koskevien tietojen perusteella pitää viiden vuoden ajan voimassa polkumyyntitullit yhteisön teollisuuden suojaamiseksi polkumyyntitoimenpiteiltä.
Vaikka toimielimet käsiteltävässä asiassa tukeutuivat asetuksen N:o 158/2013 antamiseksi asetuksen N:o 1355/2008 antamiseksi asetettuun viiteajanjaksoon liittyviin tietoihin, on todettava, että asetuksessa N:o 158/2013 rajoitutaan ottamaan uudelleen käyttöön polkumyyntitullit sillä ajanjaksolla, jona tuomiolla GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) pätemättömäksi todettua asetusta N:o 1355/2008 olisi sovellettu.
Kun tässä tilanteessa otetaan huomioon käsiteltävien asioiden erityinen asiayhteys, jossa toimielinten piti seurauksena pätemättömäksi toteavasta tuomiosta poistaa sääntöjenvastaisuus, joka koski vain osaa vireille pannusta menettelystä, tutkimuksessa kerätyt tiedot olivat edelleen tämän tuomion 66 kohdassa mainitussa oikeuskäytännössä tarkoitetulla tavalla riittävän tuoreita tietoja, jotta niillä voitiin perustella polkumyyntitullien käyttöön ottaminen asetuksen N:o 158/2013 voimassaolon päättymiseen saakka.
Tästä seuraa, että neuvosto ja komissio ovat voineet, kun ne aloittivat menettelyn uudelleen, perusasetuksen 6 artiklan 1 kohtaa rikkomatta olla noudattamatta päivitettyä viiteajanjaksoa määrittääkseen kyseisen tuotteen normaaliarvon. Näin ollen asetusta N:o 158/2013 ei voida todeta pätemättömäksi sillä perusteella, ettei tehty uutta tutkimusta.
Asetuksessa N:o 158/2013 neuvoston ja komission päätökselle, jolla ne säilyttivät alkuperäisen viiteajanjakson, esitetyn perusteen väitetty sääntöjenvastaisuus
Ennakkoratkaisua asiassa C-283/14 pyytänyt tuomioistuin kysyy olennaisilta osin, onko asetus N:o 158/2013 pätemätön siltä osin kuin asetuksen N:o 158/2013 johdanto-osan 43 ja 86 perustelukappaleessa esitetään neuvoston ja komission päätökselle alkuperäisen viiteajanjakson säilyttämisestä sääntöjenvastainen peruste eli se, että tuoreempaa ajanjaksoa koskeva tutkimus olisi välttämättä ollut vääristynyt asetuksella N:o 642/2008 ja sen jälkeen asetuksella N:o 1355/2008 käyttöön otettujen polkumyyntitullien vuoksi, ja että näin ollen asianmukainen väline tuoreempien tietojen analysoimiseksi on perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukainen välivaiheen tarkastelu.
Kyseinen tuomioistuin toteaa yhtäältä, että myös alkuperäisen tutkimuksen ajanjaksolla 1.10.2006–30.9.2007 sovellettiin suojatoimenpiteitä asetusten N:o 1964/2003 ja N:o 658/2004 nojalla. Tämä ei kuitenkaan estänyt näitä toimielimiä käyttämästä sitä viiteajanjaksona. Koska toisaalta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaan välivaiheen tarkastelu voidaan tehdä ottamalla viiteajanjaksoksi ajanjakso, jona polkumyyntitulli oli voimassa, tämän saman pitäisi päteä polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamiseen uudelleen.
Tämän tuomion 54 ja 70 kohdassa on kuitenkin todettu, että neuvosto ja komissio ovat pätevästi voineet tuomion GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) täytäntöön panemiseksi päättää aloittaa menettelyn uudelleen vasta kyseisen tuotteen normaaliarvon määrittämistä koskevasta tutkimuksen vaiheesta ja olla noudattamatta päivitettyä viiteajanjaksoa. Näin ollen se seikka – vaikka se katsottaisiin toteen näytetyksi –, että asetuksen N:o 158/2013 johdanto-osan 43 ja 86 perustelukappaleessa nojauduttaisiin neuvoston ja komission valinnan säilyttää alkuperäinen viiteajanjakso perustelemiseksi sääntöjenvastaiseen perusteeseen, ei voi kyseenalaistaa tätä toteamusta. Näin ollen asetusta N:o 158/2013 ei voida todeta pätemättömäksi edellä mainitulla perusteella.
Väitetty SEUT 266 artiklan rikkominen
Ennakkoratkaisua pyytäneet tuomioistuimet kysyvät, onko asetus N:o 158/2013 pätemätön sillä perusteella, että se annettiin SEUT 266 artiklan vastaisesti siltä osin kuin neuvosto ja komissio katsoivat tämän asetuksen johdanto-osan 32 ja 33 perustelukappaleessa unionin tuomioistuimen tuomion GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) vastaisesti, että CN-alanimikkeeseen 2008 30 90 sisältyy muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana oleva tuote, ja tämän vuoksi ottivat huomioon erilaiset kyseisen tuotteen tuonnin määrät kuin ne, jotka ilmoitetaan tuomiossa GLS.
Tästä on huomattava, että SEUT 266 artiklan mukaan siinä tapauksessa, että toimi on kumottu tai todettu pätemättömäksi, tämän toimen antaneen toimielimen on pelkästään toteutettava tämän tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.
Näin ollen toimielimillä on laaja harkintavalta päättäessään keinoista, joita ne käyttävät noudattaakseen kumoamista tai pätemättömäksi toteamista koskevaa tuomiota, kunhan – kuten tämän tuomion 49 kohdassa on todettu – nämä keinot soveltuvat yhteen kyseisen tuomion tuomiolauselman ja sen tukena olevien perusteiden kanssa.
Käsiteltävässä asiassa neuvosto ja komissio tekivät tuomion GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) täytäntöön panemiseksi perusteellisen analyysin tietyistä Eurostatin tilastotiedoista, jotka koskevat kyseisessä tuomiossa mainittuja tuonnin määriä. Koska toimielimet olivat arvioineet eri tavalla CN-alanimikkeeseen 2008 30 90 kuuluvien tuotteiden luonnetta, ne totesivat tämän analyysin jälkeen, että tietyt tuontien määrät poikkesivat unionin tuomioistuimen mainitsemista määristä.
Unionin tuomioistuin ei kuitenkaan katsonut tuomiossa GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) tarpeelliseksi tehdä asetuksen N:o 1355/2008 pätemättömyyden toteamiseksi perusteellista analyysia mainittujen tietojen sisällöstä. Se totesi, että nämä tiedot viittaavat siihen, että kyseistä tuotetta valmistettiin sellaisia määriä, jotka eivät olleet merkityksettömiä, Israelin, Swasimaan, Thaimaan ja Turkin kaltaisissa markkinatalousmaissa ja että siitä voidaan päätellä, että komissio oli laiminlyönyt tutkia viran puolesta, voiko jokin näistä tutkimuksen aikaan käytettävissä olleissa Eurostatin tilastoissa mainituista maista olla perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vertailumaa.
Näin ollen unionin tuomioistuimen toteamukset tuotteista, jotka kuuluvat Eurostatin tilastoissa CN-alanimikkeeseen 2008 30 90, tai näissä samoissa tilastoissa mainituista kyseisen tuotteen tuontimääristä sitovat toimielimiä siltä osin kuin niistä ilmenee, kuten unionin tuomioistuin on jo todennut tuomion GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) 34 kohdassa, että komission olisi pitänyt viran puolesta tutkia, voiko yksi toteamuksissa mainituista maista olla perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vertailumaa.
Näiden asetuksen N:o 158/2013 johdanto-osan 31–33 kohdassa olevien tilastotietojen tulkinnasta huolimatta erityisesti tämän asetuksen johdanto-osan 47 ja 48 perustelukappaleesta ilmenee, että toimielimet ovat ottaneet huomioon unionin tuomioistuimen tältä osin tekemät toteamukset tekemällä vaadittavat tarkastukset jokaisen maan osalta, johon unionin tuomioistuimen tuomiossa GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
) analysoimissa tilastoissa viitataan.
Näin ollen neuvosto ja komissio eivät rikkoneet SEUT 266 artiklaa, kun ne totesivat, toisin kuin unionin tuomioistuin tuomiossa GLS (
C-338/10
,
EU:C:2012:158
), että CN-alanimike 2008 30 90 sisältää myös muita tuotteita kuin kyseisen tuotteen, ja siis tarkastelivat muita kyseisen tuotteen tuontimääriä kuin ne, jotka mainittiin tuomiossa GLS.
Näin ollen asetusta N:o 158/2013 ei pidä todeta pätemättömäksi sillä perusteella, että sillä rikottaisiin SEUT 266 artiklaa.
Kaikilla edellä esitetyillä perusteilla on todettava, ettei esitettyjen kysymysten tarkastelu ole paljastanut mitään seikkaa, joka vaikuttaisi asetuksen N:o 158/2013 pätevyyteen.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisissa tuomioistuimissa vireillä olevien asioiden käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisten tuomioistuinten asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Esitettyjen kysymysten tarkastelu ei ole paljastanut mitään seikkaa, joka vaikuttaisi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sitrushedelmävalmisteiden ja ‑säilykkeiden (mandariinien jne.) tuonnissa 18.2.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 158/2013 pätevyyteen.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.