CELEX: 62021CJ0046
Odvolanie
Energetika
Nariadenie (ES) č. 714/2009
Článok 17
Žiadosť o udelenie výnimky týkajúcej sa elektrického spojovacieho vedenia
Zamietavé rozhodnutie Agentúry Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER)
Nariadenie (ES) č. 713/2009
Článok 19
Odvolacia rada ACER
Intenzita preskúmania

Svojím odvolaním sa agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) domáha zrušenia rozsudku Všeobecného súdu Európskej únie z 18. novembra 2020, Aquind/ACER (
T‑735/18
, ďalej len napadnutý rozsudok,
EU:T:2020:542
), ktorým tento súd zrušil rozhodnutie odvolacej rady ACER (ďalej len „odvolacia rada“) A‑001‑2018 zo 17. októbra 2018 (ďalej len „sporné rozhodnutie“), ktorým táto rada potvrdila rozhodnutie ACER č. 05/2018 z 19. júna 2018 o zamietnutí žiadosti o udelenie výnimky týkajúcej sa elektrického spojovacieho vedenia spájajúceho britské a francúzske prenosové sústavy elektriny (ďalej len „rozhodnutie č. 05/2018“).
Spoločnosť Aquind Ltd vzájomným odvolaním navrhuje potvrdenie napadnutého rozsudku.
Právny rámec
Odôvodnenie 19 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa zriaďuje Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (
Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 1
), ktoré bolo účinné do 3. júla 2019, uvádzalo:
„V oblastiach, kde má [ACER] rozhodovaciu právomoc, by sa zainteresovaným stranám z dôvodu zjednodušenia postupov malo poskytnúť právo odvolať sa na odvolaciu radu, ktorá by mala byť súčasťou agentúry, ale mala by byť nezávislou od jej administratívnej a regulačnej štruktúry. V záujme kontinuity by sa pri vymenúvaní alebo opätovnom vymenúvaní členov odvolacej rady malo umožniť čiastočné nahrádzanie členov odvolacej rady. Proti rozhodnutiam odvolacej rady by malo byť možné podať odvolanie na Súdnom dvore Európskych spoločenstiev.“
Článok 3 nariadenia č. 713/2009, nazvaný „Zloženie“, stanovoval:
„[ACER] tvorí:
…
d) odvolacia rada, ktorá vykonáva úlohy uvedené v článku 19.“
Článok 18 tohto nariadenia, nazvaný „Odvolacia rada“, v odseku 1 stanovoval:
„Odvolacia rada sa skladá zo šiestich členov a šiestich náhradníkov vybraných spomedzi súčasných alebo bývalých vyšších zamestnancov národných regulačných orgánov, orgánov pre hospodársku súťaž alebo iných vnútroštátnych inštitúcií alebo inštitúcií Spoločenstva s príslušnými skúsenosťami v energetickom sektore. Odvolacia rada vymenúva svojho predsedu. Rozhodnutia odvolacej rady sa prijímajú na základe kvalifikovanej väčšiny najmenej štyroch zo šiestich jej členov. Odvolacia rada sa schádza podľa potreby.“
Článok 19 uvedeného nariadenia s názvom „Odvolania“ stanovoval:
„1.   Ktorákoľvek fyzická alebo právnická osoba vrátane národných regulačných orgánov sa môže odvolať proti rozhodnutiu podľa článkov 7, 8 alebo 9, ktoré je určené tejto osobe, alebo proti rozhodnutiu, ktoré sa priamo a konkrétne týka tejto osoby, hoci má formu rozhodnutia určeného inej osobe.
2.   Odvolanie sa spolu s odôvodnením podáva [ACER] písomne v lehote dvoch mesiacov od oznámenia rozhodnutia príslušnej osobe, respektíve v prípade absencie tohto oznámenia do dvoch mesiacov odo dňa, keď [ACER] uverejnila svoje rozhodnutie. Odvolacia rada rozhodne o odvolaní do dvoch mesiacov od jeho podania.
…
4.   Ak je odvolanie prípustné, odvolacia rada preskúma, či je opodstatnené. Podľa potreby vyzve účastníkov odvolacieho konania, aby v rámci stanovených lehôt predložili svoje stanoviská k ňou vydaným oznámeniam alebo k oznámeniam iných účastníkov odvolacieho konania. Účastníci odvolacieho konania majú právo podať ústne vysvetlenie.
5.   Odvolacia rada môže v súlade s týmto článkom uplatniť akúkoľvek právomoc, ktorá patrí do pôsobnosti [ACER], alebo môže postúpiť prípad príslušnému orgánu [ACER]. Tento orgán je viazaný rozhodnutím odvolacej rady.
6.   Odvolacia rada prijme a uverejní svoj rokovací poriadok.
…“
Článok 20 toho istého nariadenia, nazvaný „Žaloby pred Súdom prvého stupňa a Súdnym dvorom“, stanovoval:
„1.   Rozhodnutie odvolacej rady, alebo ak odvolacia rada nie je príslušná rozhodovať o opravnom prostriedku, rozhodnutie agentúry možno napadnúť žalobou na Súde prvého stupňa alebo na Súdnom dvore v súlade s článkom 230 [ES].
2.   V prípade, ak [ACER] neprijme rozhodnutie, možno na Súde prvého stupňa alebo na Súdnom dvore podať žalobu pre nečinnosť v súlade s článkom 232 [ES].
3.   [ACER] je povinná prijať opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s rozsudkom Súdu prvého stupňa alebo Súdneho dvora.“
Nariadenie č. 713/2009 bolo zrušené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/942 z 5. júna 2019, ktorým sa zriaďuje agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (
Ú. v. EÚ L 158, 2019, s. 22
). Článok 28 ods. 2 tohto posledného uvedeného nariadenia stanovuje, že odvolacia rada rozhodne o odvolaní v lehote štyroch mesiacov od jeho podania.
Okolnosti predchádzajúce sporu
Všeobecný súd opísal okolnosti predchádzajúce sporu v bodoch 1 až 13 napadnutého rozsudku a pre potreby tohto konania ich možno zhrnúť takto.
Dňa 17. mája 2017 spoločnosť Aquind, realizátor projektu elektrického spojovacieho vedenia spájajúceho britskú a francúzsku prenosovú sústavu elektriny, podala na základe článku 17 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1228/2003 (
Ú. v. EÚ L 211, 2009, s. 15
), žiadosť o udelenie výnimky pre tento projekt spojovacieho vedenia.
Táto žiadosť bola predložená francúzskemu regulačnému orgánu a regulačnému orgánu Spojeného kráľovstva, a to Commission de régulation de l’énergie (CRE) a Office of Gas and Electricity Markets Authority (OFGEM), ktoré z dôvodu, že v súvislosti s uvedenou žiadosťou nedospeli k dohode, postúpili túto žiadosť ACER v súlade s článkom 17 ods. 5 nariadenia č. 714/2009, aby táto agentúra sama prijala rozhodnutie.
Rozhodnutím č. 05/2018 ACER zamietla žiadosť spoločnosti Aquind z dôvodu, že jedna z podmienok potrebných na udelenie takejto výnimky nebola splnená, a to v tomto prípade podmienka uvedená v článku 17 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia, podľa ktorej úroveň rizika spojeného s investíciou je taká, že investícia by sa bez udelenia výnimky neuskutočnila.
Dňa 17. augusta 2018 podala Aquind odvolanie proti tomuto rozhodnutiu na odvolaciu radu, ktorá ho sporným rozhodnutím potvrdila.
Žaloba podaná na Všeobecnom súde a napadnutý rozsudok
Návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 14. decembra 2018 podala Aquind žalobu o neplatnosť sporného rozhodnutia najmä z dôvodu, že odvolacia rada nesprávne usúdila, že mohla obmedziť svoje preskúmanie len na zjavne nesprávne posúdenia a že Aquind mala najprv požiadať o rozhodnutie o cezhraničnom rozdelení nákladov v súlade s článkom 12 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 347/2013 zo 17. apríla 2013 o usmerneniach pre transeurópsku energetickú infraštruktúru, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1364/2006/ES a menia a dopĺňajú nariadenia (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 (
Ú. v. EÚ L 115, 2013, s. 39
), a získať toto rozhodnutie predtým, ako môže byť prijaté rozhodnutie na základe článku 17 nariadenia č. 714/2009.
Všeobecný súd napadnutým rozsudkom zrušil rozhodnutie odvolacej rady po tom, čo vyhovel deviatemu žalobnému dôvodu spoločnosti Aquind založenému na nedostatočnom preskúmaní rozhodnutia č. 05/2018 odvolacou radou a len pre úplnosť štvrtému žalobnému dôvodu tejto žaloby založenému na nesprávnom výklade vzťahu existujúceho medzi článkom 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009 a článkom 12 nariadenia č. 347/2013. V dôsledku toho Všeobecný súd zrušil sporné rozhodnutie a v zostávajúcej časti žalobu zamietol.
Na podporu svojho deviateho žalobného dôvodu Aquind odvolacej rade v podstate vytýkala, že pri preskúmaní jej žaloby zúžila svoje preskúmanie na zjavne nesprávne posúdenie, ktorého sa mala dopustiť ACER pri prijatí rozhodnutia č. 05/2018. Takéto zúžené preskúmanie je totiž v rozpore s článkom 19 ods. 5 nariadenia č. 713/2009.
Všeobecný súd, ktorý sa opieral o odôvodnenie rozdelené na štyri odlišné časti, v bodoch 50 až 71 napadnutého rozsudku rozhodol, ako tvrdila Aquind vo svojom deviatom žalobnom dôvode, že obmedzenie intenzity preskúmania rozhodnutia ACER týkajúceho sa žiadosti o udelenie výnimky podľa článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009 odvolacou radou je z právneho hľadiska nesprávne.
Všeobecný súd po prvé v bode 51 napadnutého rozsudku v podstate konštatoval, že vytvorenie odvolacej rady zodpovedá vôli normotvorcu Európskej únie stanoviť v rámci agentúr Únie mechanizmus opravného prostriedku, ak im bola zverená rozsiahla rozhodovacia právomoc v súvislosti s komplexnými otázkami technickej alebo vedeckej povahy, ktoré priamo ovplyvňujú právne postavenie dotknutých strán. Systém odvolacieho orgánu predstavuje vhodný prostriedok ochrany práv týchto dotknutých strán v kontexte, v ktorom sa má preskúmanie súdom Únie obmedziť len na posúdenie toho, či pri výkone širokej miery voľnej úvahy týkajúcej sa skutkových okolností vedeckej, technickej a ekonomickej povahy, ktorou disponujú agentúry, nedošlo k zjavnému porušeniu alebo zneužitiu právomoci.
Po druhé v bodoch 52 až 58 napadnutého rozsudku Všeobecný súd preskúmal ustanovenia, ktoré sa týkajú organizácie a právomoci odvolacej rady, pričom na základe tejto analýzy konštatoval, že tento odvolací orgán nebol vytvorený preto, aby sa obmedzoval len na preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení.
Všeobecný súd v prvom rade v bode 53 napadnutého rozsudku zdôraznil, že pokiaľ ide o zloženie odvolacej rady, článok 18 ods. 1 nariadenia č. 713/2009 stanovuje, že odvolacia rada sa skladá zo šiestich členov a šiestich náhradníkov spomedzi súčasných alebo bývalých vyšších zamestnancov národných regulačných orgánov, orgánov pre hospodársku súťaž alebo iných vnútroštátnych inštitúcií alebo inštitúcií Únie „s príslušnými skúsenosťami v energetickom sektore“. Úmyslom normotvorcu Únie bolo teda dať odvolacej rade ACER odborné zázemie potrebné na to, aby mohla sama vykonať posúdenie skutkových okolností technickej a ekonomickej povahy, ktoré súvisia s energetikou. Všeobecný súd uviedol, že takýto cieľ bol sledovaný aj pri založení iných agentúr Únie, ako je Európska agentúra pre bezpečnosť letectva (EASA) alebo Európska chemická agentúra (ECHA), ktorých odvolacie senáty sú zložené z odborníkov s kvalifikáciou odrážajúcou osobitosť dotknutých oblastí.
Pokiaľ ide v druhom rade o právomoci zverené odvolacej rade, Všeobecný súd v bode 54 napadnutého rozsudku rozhodol, že tieto právomoci, ktoré sú opísané v článku 19 ods. 5 nariadenia č. 713/2009, tiež svedčia v prospech komplexného preskúmania skutkových a ekonomických skutočností, keďže podľa tohto ustanovenia odvolacia rada môže buď vykonávať tie isté právomoci, aké sú zverené ACER, alebo vrátiť vec príslušnému orgánu tejto agentúry, pričom tento posledný uvedený orgán je tak viazaný rozhodnutím odvolacej rady. Toto ustanovenie teda zveruje odvolacej rade diskrečnú právomoc, v rámci ktorej má preskúmať, či dôkazy, ktoré má k dispozícii po preskúmaní odvolania, jej umožňujú prijať vlastné rozhodnutie.
V bode 55 napadnutého rozsudku Všeobecný súd z toho vyvodil, že odvolacia rada má nielen všetky právomoci, ktorými disponuje samotná ACER, ale že aj v prípade, že sa rozhodne postúpiť vec, môže usmerňovať rozhodnutia prijímané uvedenou agentúrou, keďže táto agentúra je viazaná odôvodnením odvolacej rady.
Okrem toho podľa Všeobecného súdu z článku 19 ods. 1 nariadenia č. 713/2009 vyplýva, že odvolacia rada má na rozdiel od súdu Únie právomoc v rámci preskúmania vhodnosti zrušiť alebo nahradiť rozhodnutia ACER len na základe technických a ekonomických úvah.
Všeobecný súd v treťom rade bodoch 57 a 58 napadnutého rozsudku konštatoval, že pokiaľ ide o žiadosti o udelenie výnimky podľa článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009, predmetom žaloby na Všeobecnom súde môžu byť len rozhodnutia odvolacej rady prijaté na základe článku 19 ods. 1 nariadenia č. 713/2009 a článku 17 ods. 5 nariadenia č. 714/2009. Ak by odvolacia rada mohla vykonať len obmedzené preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení obsiahnutých v rozhodnutí ACER, znamenalo by to, že Všeobecný súd by len obmedzil svoje preskúmanie rozhodnutia, ktoré by bolo samo osebe výsledkom obmedzeného preskúmania.
Takýto systém však neposkytuje záruky účinnej súdnej ochrany, z ktorej by mali mať prospech podniky, ktorým nebola takáto výnimka udelená.
Po tretie Všeobecný súd v bodoch 59 a 60 napadnutého rozsudku rozhodol, že organizačné a procesné pravidlá, ktoré prijala ACER na základe článku 19 ods. 6 nariadenia č. 713/2009, priznávajú odvolacej rade úlohu preskúmať rozhodnutie ACER s intenzitou, ktorú nemožno obmedziť len na zúžené preskúmanie.
V bode 60 napadnutého rozsudku tak Všeobecný súd zdôraznil, že rozhodnutie odvolacej rady č. 1‑2011 z 1. decembra 2011, ktorým sa stanovujú organizačné a procesné pravidlá odvolacej rady, bolo zmenené 5. októbra 2019, v dôsledku čoho odvolacia rada obmedzila svoju právomoc. V znení platnom v čase prijatia sporného rozhodnutia z článku 20 tohto rozhodnutia, nazvaného „Právomoc“, jasne vyplývalo, že odvolacia rada mohla vykonávať akúkoľvek právomoc, ktorá patrí do pôsobnosti ACER. Všeobecný súd dospel k záveru, že odvolacia rada prijatím tohto ustanovenia preniesla do svojich vnútorných organizačných a procesných pravidiel kontrolnú právomoc, ktorá jej bola zverená článkom 19 ods. 5 nariadenia č. 713/2009, a že zmena tohto ustanovenia, ktorou odvolacia rada obmedzila svoju právomoc, sa v čase prijatia sporného rozhodnutia ešte neuplatňovala.
Po štvrté Všeobecný súd v bodoch 61 až 68 napadnutého rozsudku v podstate konštatoval, že zásada obmedzeného preskúmania súdom Únie s ohľadom na komplexné technické, vedecké a ekonomické posúdenia sa nemá uplatňovať na preskúmanie vykonávané odvolacími orgánmi agentúr Únie. Bolo už rozhodnuté, pokiaľ ide o odvolaciu radu ECHA, že preskúmanie vykonané touto odvolacou radou posúdení vedeckej povahy uvedených v rozhodnutí ECHA sa neobmedzuje na overenie existencie zjavných pochybení, ale naopak, že z dôvodu právnej a vedeckej odbornosti jej členov mala uvedená odvolacia rada preskúmať, či sa tvrdeniami predloženými odvolateľom dá preukázať, že zistenia, na ktorých je založené uvedené rozhodnutie ECHA, obsahujú pochybenia.
Všeobecný súd v bodoch 62 až 68 napadnutého rozsudku rozhodol, že táto judikatúra je v plnom rozsahu uplatniteľná na odvolaciu radu. Zloženie a právomoci odvolacej rady ECHA sú totiž porovnateľné so zložením a právomocami odvolacej rady agentúry.
Na základe všetkých týchto dôvodov Všeobecný súd v bodoch 69 až 71 napadnutého rozsudku rozhodol, že preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení odvolacou radou, uvedených v rozhodnutí ACER týkajúcom sa žiadosti o udelenie výnimky na základe článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009, nemôže byť zúžené na preskúmanie zjavne nesprávneho posúdenia. Odvolacia rada sa preto dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď v bode 52 sporného rozhodnutia konštatovala, že pokiaľ ide o posúdenia technickej alebo komplexnej povahy, mohla vykonať zúžené preskúmanie a obmedziť sa tak len na určenie, či sa ACER dopustila zjavne nesprávneho posúdenia pri skúmaní podmienok stanovených v tomto ustanovení.
Všeobecný súd po tom, čo v bodoch 72 až 89 napadnutého rozsudku preskúmal a zamietol jednotlivé tvrdenia, ktoré ACER uviedla na podporu opačného názoru, v bode 90 tohto rozsudku vyhovel deviatemu žalobnému dôvodu, ktorý uviedla Aquind na podporu svojej žaloby o neplatnosť.
Napokon v bodoch 92 až 113 napadnutého rozsudku Všeobecný súd preskúmal a vyhlásil za dôvodný štvrtý žalobný dôvod tejto žaloby založený na nesprávnom výklade vzťahu existujúceho medzi článkom 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009 a článkom 12 nariadenia č. 347/2013 a v dôsledku toho na možnosti, že na projekt prepojovacieho vedenia môže využiť postup cezhraničného rozdelenia nákladov, ako aj na nezohľadnení rizík spojených s takýmto postupom.
V bode 91 tohto rozsudku však Všeobecný súd spresnil, že toto preskúmanie bolo odôvodnené len dôvodmi súvisiacimi s riadnym výkonom spravodlivosti.
Konanie na Súdnom dvore a návrhy účastníkov konania v odvolacom konaní
ACER svojím odvolaním navrhuje, aby Súdny dvor,
–
v celom rozsahu alebo čiastočne zrušil napadnutý rozsudok,
–
ak Súdny dvor usúdi, že to stav konania dovoľuje, zamietol žalobu v prvom stupni ako nedôvodnú,
–
subsidiárne vrátil vec Všeobecnému súdu na ďalšie konanie, aby rozhodol v súlade s rozsudkom Súdneho dvora, a
–
uložil spoločnosti Aquind povinnosť nahradiť trovy odvolacieho konania a konania pred Všeobecným súdom.
Aquind navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zamietnuť odvolanie,
–
ak Súdny dvor usúdi, že jedno z tvrdení ACER je dôvodné, zamietol odvolanie, pokiaľ ide o ostatné dôvody uvedené spoločnosťou Aquind, prípadne vrátane tých, ktoré boli uvedené v rámci žalobných dôvodov, ktoré Všeobecný súd zamietol,
–
ak Súdny dvor nepotvrdí napadnutý rozsudok, zrušil samotné rozhodnutie odvolacej rady, pokiaľ ide o ostatné dôvody, ktoré Aquind uviedla v konaní na Všeobecnom súde,
–
uložil ACER povinnosť nahradiť trovy konania.
Svojím vzájomným odvolaním Aquind navrhuje, aby Súdny dvor v prípade, že vyhovie hlavnému odvolaniu:
–
zrušil rozhodnutie o neprípustnosti tretieho a štvrtého žalobného dôvodu, ktoré Aquind uviedla v konaní na Všeobecnom súde,
–
zrušil rozhodnutie o zamietnutí prvého, piateho a šiesteho až ôsmeho žalobného dôvodu, ktoré Aquind uviedla v konaní na Všeobecnom súde,
–
zohľadnil tvrdenia uvedené v rámci dôvodov, ktoré Aquind uvádza v tomto odvolaní na podporu svojho návrhu na potvrdenie napadnutého rozsudku, a
–
v dôsledku toho zrušil sporné rozhodnutie z dôvodov uvedených v žalobe spoločnosti Aquind na Všeobecnom súde.
ACER vo svojom vyjadrení k vzájomnému odvolaniu navrhuje, aby Súdny dvor:
–
zamietol vzájomné odvolanie v celom rozsahu a
–
rozhodol, že Aquind znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli ACER v rámci vzájomného odvolania.
O hlavnom odvolaní
Odvolateľka na podporu svojho odvolania uvádza dva odvolacie dôvody. V rámci svojho prvého odvolacieho dôvodu tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o intenzitu preskúmania, ktoré má vykonať odvolacia rada vzhľadom na komplexné technické a ekonomické posúdenia, ktoré ACER vykonala v rámci svojho preskúmania žiadosti o udelenie výnimky na základe článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009.
V rámci svojho druhého odvolacieho dôvodu ACER tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o výklad článku 17 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 714/2009 v súvislosti so vzťahom medzi režimom výnimiek a regulovaným režimom.
O prvom odvolacom dôvode
Argumentácia účastníkov konania
V rámci svojho prvého odvolacieho dôvodu ACER tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že na rozdiel od toho, čo odvolacia rada konštatovala v bodoch 51 a 52 sporného rozhodnutia, preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení tejto rady v súvislosti so žiadosťou o udelenie výnimky na základe článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009 sa nemôže obmedziť len na preskúmanie, či sa ACER dopustila zjavne nesprávneho posúdenia, keďže táto agentúra má mať pri rozhodovaní o výnimke určitú mieru voľnej úvahy. Na základe toho ACER zastáva tak názor, že Všeobecný súd nezohľadnil cieľ sledovaný normotvorcom Únie, ktorý zriadil odvolaciu radu a stanovil kontext, do ktorého spadá preskúmanie, ktoré vykonáva.
ACER subsidiárne tvrdí, že odvolacia rada v prejednávanej veci v každom prípade neopomenula preskúmať komplexné technické a ekonomické posúdenia, ktoré táto agentúra vykonala v rámci svojho preskúmania, ktoré viedlo k prijatiu rozhodnutia č. 05/2018.
ACER tvrdí, že nie všetky odvolacie orgány, ktoré sú nezávislé od jednotlivých agentúr Únie, majú vykonávať preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení s rovnakou intenzitou, ako to vykonáva agentúra, do ktorej pôsobnosti patria. Pokiaľ ide teda o odvolaciu radu, táto sa môže rozhodnúť, že nepreskúma vec tak detailne, ako by to urobila ACER.
Pokiaľ ide konkrétnejšie o posúdenia týkajúce sa komplexných ekonomických a technických otázok, odvolacia rada vykonáva preskúmanie, ktoré, hoci je rozsiahle, sa obmedzuje len na zjavné nesprávne posúdenia, ktorých sa dopustila ACER. Odvolacia rada v tomto rámci nielen overila vecnú presnosť predložených dôkazov, ich hodnovernosť a súlad, ale aj to, či tieto dôkazy predstavujú súhrn relevantných údajov, ktoré sa majú zohľadniť pri posúdení komplexnej situácie, a či môžu svojou povahou podložiť závery, ktoré z nich vyvodila ACER.
Vzhľadom na to, že nariadenie č. 713/2009 neobsahuje výslovný opis úrovne intenzity preskúmania, ktoré je odvolacia rada povinná vykonať, na určenie tejto úrovne by sa mal zohľadniť cieľ sledovaný odvolacím konaním a kontext, v ktorom sa preskúmanie vykonáva.
Podľa ACER, pokiaľ ide o cieľ sledovaný vytvorením odvolacej rady, Všeobecný súd sa v bode 53 napadnutého rozsudku nesprávne domnieval, že z článku 18 ods. 1 nariadenia č. 713/2009 vyplýva, že normotvorca Únie chcel tejto rade dať odborné zázemie potrebné na to, aby mohla sama posúdiť komplexné skutkové okolnosti technickej a ekonomickej povahy v oblasti energetiky, podobne ako v prípade odvolacej rady ECHA vo svojej oblasti právomoci. Z odôvodnenia 19 nariadenia č. 713/2009 naopak vyplýva, že tento cieľ spočíval v tom, aby zainteresované strany mali pred odvolacou radou právo na zrýchlené a zjednodušené odvolacie konanie. Tento cieľ potvrdzuje aj skutočnosť, že odvolacia rada je povinná rozhodnúť do dvoch mesiacov od podania žiadosti.
Pokiaľ ide o kontext preskúmania, ACER tvrdí, že Všeobecný súd sa v bodoch 52 až 82 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že ustanovenia týkajúce sa organizácie a právomocí odvolacej rady podkladajú záver, podľa ktorého sa intenzita preskúmania komplexných technických a ekonomických posúdení nemohla obmedziť len na zjavne nesprávne posúdenie. Organizácia odvolacej rady, najmä voľba jej členov, ktorí na rozdiel od toho, čo konštatoval Všeobecný súd v bodoch 53, 65 a 69 napadnutého rozsudku, nemusia na rozdiel od členov odvolacej rady ECHA nevyhnutne disponovať odbornosťou potrebnou na to, aby sami vykonali komplexné technické posúdenia, mimoriadne krátka dvojmesačná dĺžka trvania odvolacieho konania, obmedzené zdroje, ktorými títo členovia disponujú a cieľ spočívajúci v zjednodušení odvolacieho konania sú skutočnosti, ktoré musia viesť k opačnému záveru. Od členov odvolacej rady nemožno očakávať, že sami budú vykonávať posúdenia technickej a ekonomickej povahy bez akejkoľvek podpory v mimoriadne krátkej lehote dvoch mesiacov, ktorou disponujú.
Pokiaľ ide o právomoci odvolacej rady, ACER tvrdí, že Všeobecný súd sa v bodoch 54, 55, 59 a 60 napadnutého rozsudku nesprávne opieral o článok 19 ods. 5 nariadenia č. 713/2009, podľa ktorého odvolacia rada „môže… uplatniť akúkoľvek právomoc, ktorá patrí do pôsobnosti [ACER], alebo môže postúpiť prípad príslušnému orgánu [ACER na ďalšie konanie, pričom tento orgán] je viazaný rozhodnutím odvolacej rady“, aby rozhodol, že táto rada má v plnom rozsahu vykonať preskúmanie všetkých nesprávnych posúdení, ktorým sú poznačené komplexné technické a ekonomické posúdenia nachádzajúce sa v rozhodnutí ACER. Ako totiž vyplýva z judikatúry Všeobecného súdu, takéto ustanovenie nemožno vykladať v tom zmysle, že určuje intenzitu preskúmania, ktoré má vykonať odvolacia rada.
Všeobecný súd sa tiež v bode 56 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď konštatoval, že z článku 19 ods. 1 nariadenia č. 713/2009 vyplýva, že na rozdiel od súdu Únie má odvolacia rada právomoc v rámci preskúmania vhodnosti zrušiť alebo nahradiť rozhodnutia ACER len na základe technických a ekonomických posúdení. Toto ustanovenie, ktoré ani zďaleka neodôvodňuje výkon úplného preskúmania odvolacou radou, podľa odvolateľky stanovovalo len možnosť zrušiť rozhodnutia ACER a nahradiť ich rozhodnutiami odvolacej rady alebo postúpiť vec ACER, ale nič nehovorí o intenzite preskúmania, ktoré má vykonávať odvolacia rada.
Všeobecný súd sa údajne aj v bode 56 napadnutého rozsudku dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď odkázal na článok 19 ods. 1 nariadenia č. 713/2009, ktorý definoval osoby, ktoré môžu podať odvolanie odvolacej rade, zatiaľ čo ani tento článok sa netýka intenzity tohto preskúmania. Tiež na rozdiel od toho, čo Všeobecný súd uviedol v bodoch 57, 58 a 70 napadnutého rozsudku, z článku 20 nariadenia č. 713/2009 nemožno vyvodiť, že odvolacia rada má vykonať úplné preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení. Všeobecný súd totiž môže vždy v plnom rozsahu preskúmať rozhodnutia odvolacej rady, aj keby tieto rozhodnutia boli výsledkom obmedzeného preskúmania vykonávaného touto radou.
Stručne povedané, Všeobecný súd neoprávnene nezohľadnil sledovaný cieľ a kontext odvolacieho konania pred odvolacou radou, ako sú uvedené v nariadení č. 713/2009, a tak porušil zásady rozdelenia právomocí, pokiaľ ide o rozhodnutia normotvorcu Únie v postavení normotvorcu Únie a rozpočtového orgánu. Okrem toho porovnanie s odvolacou radou ECHA, ktoré vykonal Všeobecný súd, je tiež z právneho hľadiska nesprávne.
ACER subsidiárne tvrdí, že aj keby odvolacia rada mala vykonať úplné preskúmanie rozhodnutí tejto agentúry aj v rozsahu, v akom tieto rozhodnutia obsahujú komplexné technické a ekonomické posúdenia, Všeobecný súd v bodoch 83 až 90 napadnutého rozsudku nesprávne usúdil, že odvolacia rada nevykonala v prejednávanej veci takéto úplné preskúmanie.
Aquind sa domnieva, že prvý odvolací dôvod sa má zamietnuť a že Všeobecný súd správne rozhodol, že odvolacia rada mala vykonať úplné preskúmanie rozhodnutia č. 05/2018, ktoré by nebolo obmedzené len na zjavne nesprávne posúdenie.
Posúdenie Súdnym dvorom
Svojím prvým odvolacím dôvodom ACER v podstate tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o intenzitu preskúmania rozhodnutí ACER, ktoré musí vykonať odvolacia rada v súlade s ustanoveniami nariadenia č. 713/2009 týkajúcimi sa vymedzenia právomocí uvedenej odvolacej rady.
Podľa ustálenej judikatúry je na účely výkladu ustanovenia práva Únie potrebné zohľadniť nielen jeho znenie, ale aj jeho kontext a ciele sledované právnou úpravou, ktorej je súčasťou [rozsudok z 8. septembra 2022, Ministerstvo životního prostředí (Papagáje Ara hyacinthe),
C‑659/20
,
EU:C:2022:642
, bod
a citovaná judikatúra].
Po prvé zo znenia ustanovení článkov 18 a 19 nariadenia č. 713/2009 týkajúcich sa zloženia, organizácie a právomocí odvolacej rady výslovne nevyplýva, že preskúmanie rozhodnutí ACER, ktoré zahŕňajú posúdenia komplexných ekonomických a technických otázok touto radou, sa nevyhnutne obmedzuje na preskúmanie zjavne nesprávneho posúdenia.
Pokiaľ ide po druhé o ciele sledované vytvorením odvolacej rady, treba konštatovať, podobne ako uviedol generálny advokát v bode 44 svojich návrhov, že toto vytvorenie je súčasťou celkového prístupu prijatého normotvorcom Únie spočívajúceho vo vytvorení odvolacích orgánov agentúr Únie, ak im bola zverená právomoc rozhodovať o komplexných otázkach technickej alebo vedeckej povahy, ktorá môže priamo ovplyvniť právne postavenie dotknutých účastníkov konania.
Ako Všeobecný súd tiež správne uviedol v bode 51 napadnutého rozsudku, tieto odvolacie orgány predstavujú vhodný prostriedok na ochranu práv dotknutých strán v kontexte, v ktorom podľa ustálenej judikatúry vzhľadom na to, že orgány Únie disponujú širokou mierou voľnej úvahy, najmä pokiaľ ide o veľmi komplexné skutkové okolnosti vedeckej a technickej povahy s cieľom určiť povahu a rozsah opatrení, ktoré prijímajú, preskúmanie súdom Únie sa nesmie obmedziť na posúdenie toho, či pri výkone takejto právomoci nedošlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu alebo prekročeniu právomoci, alebo ešte aj či tieto orgány zjavne neprekročili medze svojej diskrečnej právomoci (uznesenie zo 4. septembra 2014, Rütgers Germany a i./ECHA,
C‑290/13 P
, neuverejnené,
EU:C:2014:2174
, bod
a citovaná judikatúra).
Po tretie, ako v podstate uviedol generálny advokát v bode 41 svojich návrhov, hoci tieto rôzne odvolacie orgány vykazujú určité rozdiely, pokiaľ ide o ich štruktúru, fungovanie a právomoci, majú určité spoločné vlastnosti.
V prvom rade treba poznamenať, že ide o orgány vykonávajúce správne preskúmanie, ktoré spadá do internej činnosti agentúr. Majú určitú nezávislosť, vykonávajú kvázi súdne funkcie prostredníctvom kontradiktórnych konaní a sú zložené z právnikov a technických odborníkov, čo im dáva väčšiu spôsobilosť rozhodovať o opravných prostriedkoch proti rozhodnutiam, ktoré sú často zložitej technickej povahy. Ďalej môžu sa na ne obrátiť osoby, ktorým sú rozhodnutia agentúr, ku ktorým tieto orgány patria, určené, ako aj fyzické a právnické osoby, ktorých sa tieto rozhodnutia priamo a osobne dotýkajú. Okrem toho skúmajú rozhodnutia s účinkami voči tretím osobám, v súvislosti s ktorými im norma sekundárneho práva, ktorá ich zriaďuje, priznáva právomoc. Napokon predstavujú rýchly, dostupný, špecializovaný a nenákladný mechanizmus na ochranu práv adresátov a osôb dotknutých uvedenými rozhodnutiami.
Po štvrté treba konštatovať, že na konanie pred odvolacou radou sa nevzťahujú iné pravidlá než tie, ktoré sú uvedené v článku 19 tohto nariadenia, ktorý vo svojom odseku 1 stanovuje, že každá fyzická alebo právnická osoba, vrátane národných regulačných orgánov, môže podať odvolanie proti rozhodnutiu uvedenému v článkoch 7 až 9 toho istého nariadenia, ktoré je jej určené alebo ktoré sa jej priamo alebo osobne týka. Ako z právneho hľadiska správne uviedol Všeobecný súd v bode 56 napadnutého rozsudku, z tohto článku 19 nevyplýva, že by odvolanie pred radou podliehalo ďalším podmienkam prípustnosti.
Túto úvahu potvrdzuje znenie článku 19 ods. 2 nariadenia č. 713/2009, ktorý stanovuje, že odvolanie musí uvádzať dôvody bez toho, aby v rámci dôvodov, ktoré musia byť uvedené na podporu odvolania, rozlišoval medzi právnymi a skutkovými dôvodmi.
Po piate treba uviesť, že odvolacia rada sa podľa článku 18 ods. 1 nariadenia č. 713/2009 skladá zo šiestich členov a šiestich náhradníkov vybraných spomedzi súčasných alebo bývalých vyšších zamestnancov národných regulačných orgánov, orgánov pre hospodársku súťaž alebo iných vnútroštátnych inštitúcií alebo inštitúcií Únie s príslušnými skúsenosťami v energetickom sektore.
Zloženie odvolacej rady teda spĺňa požiadavky potrebné na uskutočnenie úplného preskúmania rozhodnutí ACER. Ak jej členovia musia mať predchádzajúce skúsenosti v energetickom sektore, je to tak preto, lebo disponujú alebo by mali disponovať technickými znalosťami potrebnými na účely podrobného preskúmania odvolaní.
V dôsledku toho, ako Všeobecný súd správne uviedol v bode 53 napadnutého rozsudku, normotvorca Únie mal v úmysle dať odvolacej rade odborné zázemie potrebné na to, aby mohla sama vykonať posúdenia týkajúce sa komplexných technických a ekonomických skutkových okolností súvisiacich s energetikou. Taký bol aj cieľ sledovaný týmto normotvorcom pri vytváraní iných agentúr Únie, akými sú EASA alebo ECHA, ktorých odvolacie rady sa skladajú z odborníkov s kvalifikáciou, ktorá odráža osobitosť dotknutých oblastí.
Všeobecný súd teda v bode 52 napadnutého rozsudku správne konštatoval, že z ustanovení týkajúcich sa organizácie a právomocí odvolacej rady vyplýva, že táto rada nebola zriadená na to, aby sa obmedzila na obmedzené preskúmanie komplexných technických a ekonomických posúdení.
Po šieste Všeobecný súd v bode 61 napadnutého rozsudku tiež z právneho hľadiska správne uviedol, že judikatúru týkajúcu sa obmedzenej povahy preskúmania komplexných technických, vedeckých a ekonomických posúdení, ktoré vykonáva súd Únie, nemožno preniesť na odvolacie orgány agentúr Únie.
Ako totiž uviedol Všeobecný súd v bode 58 napadnutého rozsudku, ak by preskúmanie odvolacou radou malo byť len obmedzené, pokiaľ ide o komplexné technické a ekonomické posúdenia uvedené v rozhodnutiach ACER, znamenalo by to, že súd Únie by mal vykonať zúžené preskúmanie rozhodnutia, ktoré je samo osebe výsledkom obmedzeného preskúmania. Všeobecný súd preto z právneho hľadiska správne dospel k záveru, že takýto systém neposkytuje záruky účinnej súdnej ochrany, ktorá by mala byť priznaná podnikom, ktorým bola zamietnutá žiadosť o udelenie výnimky podľa článku 17 ods. 1 nariadenia č. 714/2009.
Po siedme ACER na podporu svojho prvého odvolacieho dôvodu zbytočne na účely spochybnenia úvah uvedených v bodoch 61 až 68 napadnutého rozsudku uvádza existenciu rozdielov medzi odvolacou radou agentúry a odvolacou radou ECHA z hľadiska cieľov, konania, lehôt a systému zamestnancov.
V tejto súvislosti Všeobecný súd v bode 61 napadnutého rozsudku uviedol, že v súvislosti s odvolacou radou ECHA už rozhodol, že preskúmanie posúdení vedeckej povahy, ktoré vykonala táto odvolacia rada, obsiahnuté v rozhodnutí ECHA, nebolo obmedzené na overenie existencie zjavných nesprávnych posúdení, ale naopak, z dôvodu právnych a vedeckých schopností jej členov mala uvedená odvolacia rada preskúmať, či mohli tvrdenia predložené odvolateľkou preukázať, že posúdenia, na ktorých sa uvedené rozhodnutie ECHA zakladá, obsahovali nesprávne posúdenia, a že intenzita preskúmania vykonaného odvolacou radou tak presahovala intenzitu preskúmania súdom Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 20. septembra 2019, BASF Grenzach/ECHA,
T‑125/17
,
EU:T:2019:638
, body
až
a
).
Ako Všeobecný súd v podstate rozhodol v bodoch 64 až 67 napadnutého rozsudku, na jednej strane zloženie a právomoci odvolacej rady ECHA sú na rozdiel od toho, čo tvrdí ACER, porovnateľné s funkciami odvolacej rady agentúry, pričom oba tieto orgány sú zložené z členov, ktorí disponujú potrebnou odbornosťou na to, aby mohli samy vykonať posúdenia týkajúce sa skutkových okolností vedeckej, technickej a ekonomickej povahy. Na druhej strane skutočnosť, že členovia odvolacej rady ECHA sú na rozdiel od odvolacej rady agentúry zamestnaní na plný úväzok, nemôže mať vplyv na intenzitu preskúmania, ktoré sú povinní vykonať.
Pokiaľ ide o tvrdenie ACER založené na krátkej lehote stanovenej odvolacou radou na rozhodnutie, ktorú článok 19 ods. 2 nariadenia č. 713/2009 stanovil na dva mesiace, nemožno z toho vyvodiť, že zámerom normotvorcu Únie bolo obmedziť preskúmanie odvolacej rady, hoci táto lehota, ktorá bola navyše predĺžená na štyri mesiace článkom 28 ods. 2 nariadenia 2019/942, svedčí skôr o snahe tohto normotvorcu zabezpečiť rýchle konanie.
Vzhľadom na všetky tieto úvahy sa zdá, že Všeobecný súd z právneho hľadiska správne rozhodol, že odvolacia rada sa dopustila nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodla, že pokiaľ ide o posúdenia technickej alebo komplexnej povahy, mohla vykonať zúžené preskúmanie a obmedziť sa na určenie, či sa ACER dopustila zjavne nesprávneho posúdenia.
ACER subsidiárne tvrdí, že aj keby sa pripustilo, že odvolacia rada musí vykonať úplné preskúmanie rozhodnutí ACER obsahujúcich komplexné technické a ekonomické posúdenia, Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď rozhodol, že táto rada v prejednávanej veci nevykonala takýto druh preskúmania.
Toto tvrdenie nemôže uspieť, keďže z bodu 52 sporného rozhodnutia výslovne vyplýva, že odvolacia rada zamýšľala obmedziť svoje preskúmanie rozhodnutia č. 05/2018 na zjavne nesprávne posúdenie.
Vzhľadom na všetky predchádzajúce úvahy treba prvý odvolací dôvod ACER zamietnuť.
O druhom odvolacom dôvode
V rámci svojho druhého odvolacieho dôvodu ACER tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, pokiaľ ide o výklad článku 17 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 714/2009 v súvislosti so vzťahom medzi režimom výnimiek a regulovaným režimom.
Ako vyplýva z bodu 91 napadnutého rozsudku, Všeobecný súd len pre úplnosť preskúmal túto otázku, ktorá bola predmetom štvrtého žalobného dôvodu spoločnosti Aquind, ktorý uviedla na podporu svojej žaloby o neplatnosť, po tom, ako vyhovel deviatemu žalobnému dôvodu tejto žaloby, dôvodmi uvedenými v bodoch 43 až 90 napadnutého rozsudku, ktoré ACER neúspešne napadla v rámci svojho prvého odvolacieho dôvodu.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že v súlade s judikatúrou Súdneho dvora, ak jeden z dôvodov uvedených Všeobecným súdom postačuje na odôvodnenie výroku jeho rozsudku, vady, ktoré by mohol obsahovať iný dôvod, na ktorý sa tiež poukazuje v predmetnom rozsudku, v každom prípade nemajú vplyv na uvedený výrok, a tak odvolací dôvod, ktorý ich uvádza, je neúčinný a treba ho zamietnuť (rozsudok z 5. septembra 2019, Európska únia/Guardian Europe a Guardian Europe/Európska únia,
C‑447/17 P a C‑479/17 P
,
EU:C:2019:672
, bod
a citovaná judikatúra).
Druhý odvolací dôvod sa preto musí zamietnuť ako neúčinný.
Zo všetkých vyššie uvedených úvah vyplýva, že odvolanie treba zamietnuť v celom jeho rozsahu.
O vzájomnom odvolaní
Keďže hlavné odvolanie sa zamieta, nie je potrebné rozhodnúť o vzájomnom odvolaní.
O trovách
Podľa článku 138 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora uplatniteľného na základe článku 184 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku na konanie o odvolaní je účastník konania, ktorý vo veci nemal úspech, povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté.
Keďže v prejednávanej veci Súdny dvor zamietol hlavné odvolanie a Aquind navrhla uložiť ACER povinnosť nahradiť trovy konania, je opodstatnené uložiť jej povinnosť znášať svoje vlastné trovy konania súvisiace s hlavným odvolaním a nahradiť trovy konania, ktoré vynaložila Aquind.
Článok 142 rokovacieho poriadku uplatniteľný na základe článku 184 ods. 1 tohto rokovacieho poriadku na konanie o odvolaní stanovuje, že ak ide o zastavenie konania, Súdny dvor rozhodne o náhrade trov konania na základe voľnej úvahy.
Je potrebné rozhodnúť, že ACER a Aquind znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace so vzájomným odvolaním.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

1.
Hlavné odvolanie sa zamieta.

2.
Konanie o vzájomnom odvolaní sa zastavuje.

3.
Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ACER) znáša svoje vlastné trovy konania a je povinná nahradiť trovy konania, ktoré vznikli spoločnosti Aquind Ltd.

4.
Agentúra Európskej únie pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky a spoločnosť Aquind Ltd znášajú svoje vlastné trovy konania súvisiace s konaním o odvolaní.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.