CELEX: 62018TJ0629
Ochranná známka Európskej únie
Prihláška obrazovej ochrannej známky Európskej únie zobrazujúcej auto v textovej bubline
Prípustnosť odvolania podaného na odvolací senát
Článok 49 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/1001
Zúženie zoznamu tovarov alebo služieb označených prihlasovanou ochrannou známkou
Článok 27 ods. 5 delegovaného nariadenia (EÚ) 2018/625
Rozsah preskúmania, ktoré má vykonať odvolací senát
Povinnosť rozhodnúť o žiadosti o zúženie

Okolnosti predchádzajúce sporu
Žalobkyňa, spoločnosť mobile.de GmbH, podala 30. júna 2016 na Úrade Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) prihlášku ochrannej známky Európskej únie podľa nariadenia Rady (ES) č. 207/2009 z 26. februára 2009 o ochrannej známke Spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 78, 2009, s. 1
), zmenené [nahradené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 zo 14. júna 2017 o ochrannej známke Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 154, 2017, s. 1
)].
Prihlasovanou ochrannou známkou bolo nasledujúce obrazové označenie:
Tovary a služby uvedené v prihláške patria do tried 9, 12, 16, 25, 28, 35 až 38, 41, 42 a 45 v zmysle Niceskej dohody o medzinárodnom triedení výrobkov a služieb pre zápis známok z 15. júna 1957 v revidovanom a doplnenom znení.
Listom z 22. júla 2016 prieskumový pracovník EUIPO vzniesol námietky proti zápisu predmetnej ochrannej známky pre niektoré tovary a služby na základe článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia č. 207/2009 [teraz článok 7 ods. 1 písm. b) nariadenia 2017/1001] z toho dôvodu, že nemala rozlišovaciu spôsobilosť.
Žalobkyňa 25. novembra 2016 v odpovedi na uvedený list prieskumového pracovníka predložila pripomienky spochybňujúce všetky námietky prieskumového pracovníka.
Listom z 23. marca 2017 prieskumový pracovník čiastočne vzal späť svoje námietky v súvislosti s časťou tovarov a služieb pôvodne uvedených v jeho liste z 22. júla 2016. Žalobkyňa bola vyzvaná, aby predložila svoje pripomienky alebo aby predložila ďalšie dôkazy na účely preukázania rozlišovacej spôsobilosti nadobudnutej používaním dotknutej ochrannej známky pre tovary a služby, v súvislosti s ktorými prieskumový pracovník zotrval na svojich námietkach. Tieto dodatočné pripomienky žalobkyňa podala 24. júla 2017.
Rozhodnutím z 3. októbra 2017 prieskumový pracovník zamietol zápis prihlasovanej ochrannej známky pre tovary a služby uvedené v jeho liste z 23. marca 2017 podľa článku 7 ods. 1 písm. b) a článku 42 ods. 2 nariadenia 2017/1001.
Dňa 15. decembra 2017 žalobkyňa podala na EUIPO odvolanie na zrušenie rozhodnutia prieskumového pracovníka v rozsahu, v ktorom prieskumový pracovník zamietol prihlášku predmetnej ochrannej známky.
Dňa 16. februára 2018 žalobkyňa predložila EUIPO dva dokumenty, z ktorých jeden obsahoval žiadosť o zúženie zoznamu tovarov a služieb, pre ktoré bola prihláška ochrannej známky pôvodne podaná. Táto žiadosť o zúženie sa týkala všetkých tovarov a služieb, pre ktoré prieskumový pracovník zamietol zápis.
V ten istý deň žalobkyňa predložila ďalší dokument s názvom „Písomné odôvodnenie odvolania/oznámenie o zúžení prihlášky ochrannej známky“, ktorý v prílohe obsahoval skôr podanú žiadosť o zúženie.
Dňa 6. apríla 2018 mala žalobkyňa v nadväznosti na žiadosť EUIPO znovu podať svoju žiadosť o zúženie zoznamu tovarov a služieb, pre ktoré žiadala zápis dotknutej ochrannej známky, v inom formáte (PDF) a v pozmenenej forme, ale vždy s rovnakým obsahom.
Dňa 10. mája 2018 kancelária odvolacích senátov potvrdila prijatie dvoch žiadostí o zúženie, podaných 16. februára a 6. apríla 2018.
Listom zo 6. júna 2018 EUIPO informoval žalobkyňu, že odvolanie bolo postúpené štvrtému odvolaciemu senátu v súlade s článkom 69 ods. 2 nariadenia 2017/1001, keďže prieskumový pracovník mu nevyhovel.
Rozhodnutím zo 7. augusta 2018 (ďalej len „napadnuté rozhodnutie“) štvrtý odvolací senát EUIPO odvolanie zamietol ako neprípustné podľa článku 68 ods. 1 tretej vety nariadenia 2017/1001 v spojení s článkom 23 ods. 1 písm. d) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2018/625 z 5. marca 2018, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/1001 o ochrannej známke Európskej únie a ktorým sa zrušuje delegované nariadenie (EÚ) 2017/1430 (
Ú. v. EÚ L 104, 2018, s. 1
) z dôvodu, že druhý dokument, ktorý predložila žalobkyňa 16. februára 2018, s názvom „Písomné odôvodnenie odvolania/oznámenie o zúžení prihlášky ochrannej známky“, nespĺňal kritériá potrebné na to, aby mohol byť považovaný za písomné odôvodnenie odvolania v súlade s článkom 22 ods. 1 písm. b) delegovaného nariadenia.
Odvolací senát spresnil, že v uvedenom dokumente zo 16. februára 2018 sa žalobkyňa obmedzila na odkaz na prílohu obsahujúcu žiadosť o zúženie zoznamu tovarov a služieb, pre ktoré mala byť zapísaná dotknutá ochranná známka, na účely vysvetlenia, že sa táto žiadosť o zúženie týkala všetkých tovarov a služieb, pre ktoré prieskumový pracovník zápis zamietol, pričom len tieto tovary a služby boli predmetom odvolania, a že sa z tohto dôvodu rozhodla predložiť návrh na zastavenie konania. Na základe týchto úvah odvolací senát dospel k záveru, že tento dokument neobsahuje nijaký dôvod na zrušenie rozhodnutia prieskumového pracovníka a že odvolanie musí byť teda vyhlásené za neprípustné. V dôsledku toho odvolací senát konštatoval, že rozhodnutie prieskumového pracovníka sa stalo právoplatným, keďže pred uplynutím lehoty štyroch mesiacov odo dňa jeho doručenia nebolo podané platné písomné odôvodnenie odvolania.
Návrhy účastníkov konania
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté rozhodnutie,
–
uložil EUIPO povinnosť nahradiť trovy konania.
EUIPO sa pripája k návrhom žalobkyne, a to aj pokiaľ ide o trovy konania.
Právny stav
Na úvod treba uviesť, že pokiaľ ide o procesné postavenie EUIPO, nemôže byť povinný systematicky brániť každé napadnuté rozhodnutie odvolacieho senátu alebo povinne navrhovať zamietnutie akejkoľvek žaloby podanej proti takémuto rozhodnutiu a nič nebráni tomu, aby sa EUIPO pripojil k návrhu žalobkyne [pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. októbra 2005, Peek & Cloppenburg/ÚHVT (Cloppenburg),
T‑379/03
,
EU:T:2005:373
, bod
].
V prejednávanej veci sú návrhy EUIPO prípustné v takom rozsahu, v akom tieto návrhy a tvrdenia predložené na ich podporu nejdú nad rámec návrhov a žalobných dôvodov predložených žalobkyňou.
Z toho vyplýva, že bez ohľadu na súlad stanovísk účastníkov konania o podstate veci sa žaloba nestala bezpredmetnou. V skutočnosti podľa stavu spisu napriek súhlasu medzi účastníkmi konania napadnuté rozhodnutie nebolo ani zmenené, ani vzaté späť odvolacím senátom, pričom EUIPO nemá ani právomoc tak urobiť, ani právomoc vydať v tomto zmysle pokyny odvolacím senátom, ktorých nezávislosť je zaručená článkom 166 ods. 7 nariadenia 2017/1001. Všeobecný súd preto nie je oslobodený od povinnosti preskúmať zákonnosť napadnutého rozhodnutia s ohľadom na žalobné dôvody uvedené v návrhu na začatie konania, a treba rozhodnúť o veci samej (pozri v tomto zmysle rozsudok z 25. októbra 2005, Cloppenburg,
T‑379/03
,
EU:T:2005:373
, body
a
).
Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody, z ktorých prvý sa zakladá na porušení článku 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001, druhý na porušení článku 71 ods. 1 druhej vety toho istého nariadenia, tretí na porušení článku 68 ods. 1 štvrtej vety nariadenia 2017/1001 v spojení s článkom 23 ods. 1 písm. d) delegovaného nariadenia 2018/625 a štvrtý na porušení článku 68 ods. 1 štvrtej vety nariadenia 2017/1001 v spojení s článkom 23 ods. 1 písm. e) a článkom 22 ods. 1 písm. b) delegovaného nariadenia 2018/625.
V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa tvrdí, že odvolací senát porušil jej právo na zúženie zoznamu tovarov a služieb obsiahnutého v prihláške ochrannej známky podľa článku 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001. Podľa žalobkyne sa toto právo na zúženie uplatňuje počas celého konania, vrátane konania pred odvolacím senátom. Keďže žiadosť žalobkyne bola podaná v čase, keď sa na rozhodnutie prieskumového pracovníka ešte uplatňoval odkladný účinok odvolania, odvolací senát mal povinnosť vykonať právomoci rozhodovacieho stupňa, ktorý vydal pôvodné rozhodnutie, t. j. prieskumového pracovníka, a „vziať na vedomie“ zúženie tovarov a služieb, pre ktoré bola prihláška ochrannej známky pôvodne podaná. To malo viesť odvolací senát k záveru, že vzhľadom na uvedené zúženie týkajúce sa tovarov a služieb, pre ktoré prieskumový pracovník zamietol prihlášku ochrannej známky, pôvodné rozhodnutie už nevyvolávalo nijaký účinok a už nebolo potrebné rozhodnúť o odvolaní.
EUIPO v podstate podporuje tvrdenia žalobkyne keď spresňuje, že odvolaciemu senátu prislúcha rozhodnúť o žiadosti o zúženie zoznamu tovarov a služieb uvedených v prihláške, ktorú podala prihlasovateľka ochrannej známky v priebehu odvolacieho konania v súlade s článkom 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001, a to najneskôr vo svojom rozhodnutí o odvolaní podľa článku 27 ods. 5 delegovaného nariadenia 2018/625.
V tejto súvislosti treba podotknúť, že podaním odvolania sa odvolací senát stáva orgánom príslušným rozhodnúť o žiadosti o zápis ochrannej známky. Keďže žalobkyňa ako prihlasovateľ ochrannej známky podala žiadosť o zúženie zoznamu tovarov a služieb uvedených v prihláške predmetnej ochrannej známky v čase, keď bolo rozhodnutie prieskumového pracovníka o zamietnutí prihlášky tejto ochrannej známky napadnuté pred odvolacím senátom, odvolací senát bol príslušný rozhodnúť o takejto žiadosti o zúženie [pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. marca 2017, Capella/EUIPO – Abus (APUS),
T‑473/15
, neuverejnený,
EU:T:2017:174
, bod
].
Pokiaľ ide o právo prihlasovateľa ochrannej známky zúžiť zoznam tovarov a služieb uvedených v prihláške ochrannej známky, treba pripomenúť, že podľa článku 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001 „prihlasovateľ môže kedykoľvek vziať späť svoju prihlášku ochrannej známky EÚ alebo zúžiť zoznam tovarov alebo služieb nachádzajúcich sa v tejto prihláške“.
V súlade s článkom 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001 sa teda žiadosť o zúženie zoznamu tovarov alebo služieb uvedených v prihláške ochrannej známky Európskej únie môže podať kedykoľvek a v dôsledku toho aj počas konania pred odvolacím senátom (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. marca 2017, APUS,
T‑473/15
, neuverejnený,
EU:T:2017:174
, bod
).
V prejednávanej veci je nesporné, že obidva dokumenty podané žalobkyňou 16. februára 2018 boli predložené po podaní odvolania na odvolacom senáte a v lehote na predloženie písomného odôvodnenia odvolania, ako je to stanovené v článku 68 ods. 1 poslednej vete nariadenia 2017/1001. Z toho vyplýva, že žiadosť o zúženie bola podaná v priebehu konania pred odvolacím senátom v súlade s článkom 49 ods. 1 tohto nariadenia.
Článok 27 ods. 5 prvá veta delegovaného nariadenia 2018/625 stanovuje, že odvolací senát rozhodne o takejto žiadosti o zúženie predloženej v súlade s článkom 49 nariadenia 2017/1001 najneskôr vo svojom rozhodnutí o odvolaní. Táto povinnosť rozhodnúť o takejto žiadosti o zúženie prislúcha odvolaciemu senátu nezávisle od otázky, či písomné odôvodnenie odvolania bolo podané v súlade s článkom 22 ods. 1 písm. b) delegovaného nariadenia 2018/625.
V dôsledku toho, keďže žalobkyňa predložila žiadosť o zúženie zoznamu tovarov alebo služieb uvedených v prihláške dotknutej ochrannej známky v súlade s článkom 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001 pred uplynutím lehoty na podanie písomného odôvodnenia odvolania stanovenej v poslednej vete článku 68 ods. 1 toho istého nariadenia, odvolací senát bol povinný ju preskúmať.
Keďže však odvolací senát odvolanie zamietol ako neprípustné z dôvodu, že dokument zo 16. februára 2018 s názvom „Písomné odôvodnenie odvolania/oznámenie o zúžení ochrannej známky“, ktorý predložila žalobkyňa, nespĺňal kritériá, aby mohol byť prijatý ako písomné odôvodnenie odvolania, opomenul rozhodnúť o žiadosti o zúženie zoznamu tovarov a služieb, ktorú podala žalobkyňa, v rozpore s článkom 49 ods. 1 nariadenia 2017/1001 v spojení s článkom 27 ods. 5 delegovaného nariadenia 2018/625.
Treba teda vyhovieť prvému žalobnému dôvodu a v dôsledku toho zrušiť napadnuté rozhodnutie v celom rozsahu bez toho, aby bolo potrebné preskúmať ďalšie tri žalobné dôvody predložené žalobkyňou.
O trovách
Podľa článku 134 ods. 1 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu účastník konania, ktorý nemal vo veci úspech, je povinný nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže EUIPO nemal vo veci úspech, treba mu uložiť povinnosť nahradiť trovy konania v súlade s návrhmi žalobkyne a EUIPO.

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (prvá komora)
rozhodol takto:

1.
Rozhodnutie štvrtého odvolacieho senátu Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo (EUIPO) zo 7. augusta 2018 (vec R 2653/2017‑4) sa zrušuje.

2.
EUIPO je povinný nahradiť trovy konania.

Pelikánová
Nihoul
Svenningsen
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 7. mája 2019.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.