CELEX: 62014CJ0577
Fellebbezés
Európai uniós védjegy
207/2009/EK rendelet
Az 51. cikk (2) bekezdése
LAMBRETTA szóvédjegy
A védjegy tényleges használata
Megszűnés megállapítása iránti kérelem
Részleges megszűnés megállapítása
Az EUIPO elnökének 2/12. sz. közleménye
A Bíróság ítélete időbeli hatályának korlátozása

Fellebbezésében a Brandconcern BV az Európai Unió Törvényszéke 2014. szeptember 30‑iScooters India kontra OHIM – Brandconcern (LAMBRETTA) ítélet (
T‑51/12
, nem tették közzé,
EU:T:2014:844
, a továbbiakban: megtámadott ítélet,) hatályon kívül helyezését kéri, amellyel a Törvényszék hatályon kívül helyezte az Európai Unió Szellemi Tulajdoni Hivatala (EUIPO) első fellebbezési tanácsának a Brandconcern és a Scooters India Ltd közötti megszűnés megállapítása iránti eljárásra vonatkozó, 2011. december 1‑jei határozatát (R 2312/2010‑1. sz. ügy) (a továbbiakban: vitatott határozat).
Jogi háttér
Az európai uniós védjegyről szóló, 2009. február 26‑i 207/2009/EK tanácsi rendelet (
HL 2009. L 78., 1. o.
), amely 2009. április 13‑án lépett hatályba, egységes szerkezetbe foglalta és hatályon kívül helyezte a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20‑i 40/94/EK tanácsi rendeletet (
HL 1994. L 11., 1. o.
; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.).
A 207/2009 rendeletnek „A védjegyoltalom megszűnésének okai” című 51. cikke, amely a 40/94 rendelet 50. cikkének felel meg, a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A[z EUIPO‑hoz] benyújtott kérelem vagy a védjegybitorlási perben előterjesztett viszontkereset alapján a[z európai uniós] védjegyoltalom megszűnését kell megállapítani, ha:
a)
a jogosult az árujegyzékben szereplő árukkal, illetve szolgáltatásokkal kapcsolatban a védjegy tényleges használatát [az Európai Unióban] megszakítás nélkül öt éven át elmulasztja, és a jogosult a használat elmaradását kellőképpen nem igazolja; a[z európai uniós] védjegyoltalom megszűnése azonban nem állapítható meg, ha az ötéves időtartam elteltét követően, de a megszűnés megállapítására irányuló kérelem vagy viszontkereset benyújtását megelőzően megkezdik, illetve folytatják a tényleges védjegyhasználatot; e rendelkezés nem alkalmazható, ha a jogosult a tényleges védjegyhasználatot a kérelem vagy a viszontkereset benyújtását megelőző, a használat megszakítás nélküli ötéves elmulasztása időtartamának lejártakor kezdődő három hónapban csupán azt követően kezdi meg, illetve folytatja, hogy értesül arról: a használat hiánya miatt a megszűnés megállapítását fogják kérni;
[....]
(2)   Ha a védjegyoltalom megszűnésének oka csak a[z európai uniós] védjegy árujegyzékében szereplő áruk, illetve szolgáltatások egy része tekintetében áll fenn, a megszűnés megállapításának csak a szóban forgó áruk, illetve szolgáltatások tekintetében van helye.”
Az EUIPO elnöke 2003‑ban, illetve 2012‑ben közzétett két közleményében tájékoztatást adott a védjegyekkel ellátható termékek és szolgáltatások nemzetközi osztályozására vonatkozó, felülvizsgált és módosított, 1957. június 15‑i Nizzai Megállapodásban (a továbbiakban: Nizzai Megállapodás) szereplő áruosztályok fejezetcímeinek használatával kapcsolatban.
Az EUIPO elnökének a közösségi védjegybejelentések és lajstromozások során az osztályok fejezetcímeinek az áru‑ és szolgáltatásjegyzékben történő használatáról szóló, 2003. június 16‑i 4/03. sz. közleménye IV. pontjának első bekezdése a következőket tartalmazza:
„A 34 áru‑ és 11 szolgáltatási osztály az összes árut és szolgáltatást lefedi, következésképpen az adott osztály fejezetcímében szereplő valamennyi általános meghatározás használata az ezen osztályba tartozó valamennyi árura vagy szolgáltatásra vonatkozó kérelmet jelent.”
2012. június 20‑án az EUIPO elnöke elfogadta a 4/03. sz. közlemény hatályon kívül helyezéséről és a közösségi védjegybejelentések és lajstromozások során az osztályok fejezetcímeinek az áru‑ és szolgáltatásjegyzékben történő használatáról szóló 2/12. sz. közleményt (a továbbiakban: 2/12. sz. közlemény). Ezen közlemény V. pontja a következőket mondja ki:
„A jelen közlemény hatálybalépése előtt lajstromozott [európai uniós] védjegyeket illetően, amelyek bejelentésében valamely osztály fejezetcímében szereplő összes általános meghatározást feltüntették, a[z EUIPO] úgy tekinti, hogy a bejelentő szándéka a korábbi 4/03. sz. közleményben foglaltak alapján a bejelentés időpontjában érvényben lévő kiadás adott osztályának betűrend szerinti jegyzékében szereplő valamennyi áru, illetve szolgáltatás lefedésére irányult.”
A jogvita előzményei és a vitatott határozat
A Scooters India a 2000. február 7‑én bejelentett és az EUIPO által 2002. augusztus 6‑án lajstromozott LAMBRETTA európai uniós védjegy jogosultja. A bejelentést többek között a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó árukkal kapcsolatban tették, amely az alábbi leírásnak felel meg: „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök”.
2007. november 19‑én a Brandconcern a 40/94 rendelet 50. cikke (1) bekezdésének a) pontja és (2) bekezdése (jelenleg a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) pontja és (2) bekezdése) alapján kérelmet nyújtott be a LAMBRETTA védjegynek a különösen a 12. osztályba tartozó áruk tekintetében történő részleges megszűnése iránt. E tekintetben arra hivatkozott, hogy elmulasztották az említett védjegy öt éven keresztül, folyamatosan történő tényleges használatát.
2010. szeptember 24‑én a törlési osztály az említett 12. osztályba tartozó áruk vonatkozásában 2007. november 19‑i hatállyal kimondta a LAMBRETTA védjegy részleges megszűnését. 2010. november 23‑án a Scooters India a törlési osztály határozatával szemben fellebbezést nyújtott be az EUIPO‑hoz.
Az EUIPO első fellebbezési tanácsa a vitatott határozatban többek között elutasította a fellebbezést a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó árukkal kapcsolatban. E határozatban a fellebbezési tanács az ezen osztályba tartozó áruk vonatkozásában a LAMBRETTA védjegy tényleges használatának vizsgálatát a „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” szó szerinti értelmére korlátozta. Miután a fellebbezési tanács megállapította, hogy a Scooters India által a tényleges használat alátámasztására bemutatott bizonyítékok csak a robogó‑pótalkatrészek eladására vonatkoznak, és nincsen közöttük „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” értékesítésére vonatkozó bizonyíték, azt állapította meg, hogy „a pótalkatrészek értékesítéséből nem vonható le az a következtetés, hogy a [Scooters India] járművet is gyártott és értékesített”.
A Törvényszék előtti eljárás és a megtámadott ítélet
A Törvényszék Hivatalához 2012. február 8‑án benyújtott keresetlevelével a Scooters India keresetet indított a vitatott határozat hatályon kívül helyezése iránt, amelynek keretében egyetlen jogalapra, a 207/2009 rendelet 51. cikke (2) bekezdésének megsértésére hivatkozott. Ez a jogalap két részből áll.
Az egyetlen jogalap első részének vizsgálata keretében a Törvényszék a megtámadott ítélet 35–38. pontjában kimondta, hogy a közösségi védjegybejelentésben szereplő „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” szövegrészt úgy kell értelmezni, mint amely a LAMBRETTA védjegynek a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályra vonatkozó, betűrend szerinti jegyzékében szereplő valamennyi árut érintő oltalmára irányul. Ezért azt állapította meg, hogy még ha a „robogó‑pótalkatrészek” külön nem is szerepelnek a 12. osztályba tartozó áruk betűrend szerinti jegyzékében, a fellebbezési tanácsnak a védjegy tényleges használatát az ott szereplő járműtartozékok és ‑alkatrészek vonatkozásában kellett vizsgálnia. Következésképpen a Törvényszék megállapította, hogy a fellebbezési tanács az említett robogó-pótalkatrészek tekintetében nem vizsgálta az említett védjegy tényleges használatát, így helyt adott ennek az első résznek, és hatályon kívül helyezte a vitatott határozatot.
Az egyetlen jogalap második részét illetően a Törvényszék a megtámadott ítélet 42–44. pontjában kimondta, hogy a vitatott határozatnak az első jogalaprésszel összefüggésben történő hatályon kívül helyezése következtében a fellebbezési tanácsnak meg kell vizsgálnia, hogy a Scooters India a pótalkatrészek vonatkozásában használta‑e a LAMBRETTA védjegyet. Megállapította, hogy ezt a vizsgálatot a Bíróság által a 2003. március 11‑iAnsul‑ítéletében (
C‑40/01
,
EU:C:2003:145
,
–
43.
pont) megfogalmazott kritériumok alapján kell lefolytatni.
A felek Bíróság elé terjesztett kérelmei
A Brandconcern azt kéri, hogy a Bíróság:
—
helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet;
—
utasítsa el a Scooters Indiának a vitatott határozat hatályon kívül helyezése iránti keresetét;
—
másodlagosan: helyezze hatályon kívül a megtámadott ítéletet azon részében, amelyben az a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” vonatkozásában hatályon kívül helyezte a vitatott határozatot, és
—
az EUIPO‑t és a Scooters Indiát kötelezze a költségek viselésére.
Az EUIPO azt kéri, hogy a Bíróság:
—
utasítsa el a fellebbezést mint elfogadhatatlant;
—
másodlagosan: utasítsa el a fellebbezést mint megalapozatlant, és
—
a Brandconcernt kötelezze a költségek viselésére.
A Scooters India azt kéri, hogy a Bíróság:
—
utasítsa el a fellebbezést, és
—
a Brandconcernt kötelezze a költségek viselésére.
A fellebbezésről
Fellebbezésének alátámasztására a Brandconcern két jogalapot terjeszt elő, amelyet a 207/2009 rendelet 51. cikke (1) bekezdésének az 51. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben értelmezett a) pontja megsértésére, illetve a Törvényszék által elkövetett eljárási hibára alapít.
Az első jogalapról
A felek érvei
Elöljáróban a Brandconcern arra hivatkozik, hogy a Scooters India a Törvényszék előtt nem vitatta az EUIPO fellebbezési tanácsának a vitatott határozatban foglalt azon megfontolását, miszerint a LAMBRETTA védjegyet nem használták a lajstromozásban szereplő áruk, azaz a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” vonatkozásában. A Törvényszéknek e körülményekre tekintettel már önmagában emiatt el kellett volna utasítania a Scooters India keresetét. Mindenesetre a Brandconcern azt állítja, hogy a Törvényszéknek elfogadhatatlannak kellett volna nyilvánítania a Scooters India által benyújtott keresetet, mivel annak tárgya különbözött a fellebbezési tanács elé terjesztett fellebbezés tárgyától. A fellebbező ismerteti, hogy a Scooters India a LAMBRETTA védjegynek a pótalkatrészek mint a lajstromozásban szereplő áruk „alkotóelemei” tekintetében fennálló oltalmára vonatkozó kérdést csak a Törvényszék előtti eljárási szakaszban terjesztette elő, az EUIPO előtt pedig nem.
A továbbiakban a Brandconcern úgy érvel, hogy a Bíróság által a 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítélet (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
)
61.
pontjában az „IP Translator” szómegjelöléssel kapcsolatban megállapított szabályra tekintettel a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor azt állapította meg, hogy az EUIPO fellebbezési tanácsa a jogbiztonság elve alapján köteles volt megvizsgálni, hogy a Scooters India ténylegesen használta‑e a LAMBRETTA védjegyet olyan áruk vonatkozásában, amelyek tekintetében nem lajstromozták. A fellebbező szerint ugyanis a Törvényszék tévesen mondta ki, hogy annak ellenére, hogy a Scooters India a LAMBRETTA védjegyet kérelmének megfelelően a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” vonatkozásában lajstromoztatta, a védjegy lajstromozásából következően az adott osztályra vonatkozó, betűrend szerinti jegyzékben szereplő valamennyi árura kiterjedő oltalmat biztosítani kell a számára.
A Bíróság a 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítéletben (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) az egyértelműség és a pontosság érdekében kimondta, hogy a lajstromozás iránti kérelemben pontosítani kell, hogy a kérelem az adott osztály betűrend szerinti jegyzékében szereplő valamennyi árura, illetve szolgáltatásra, vagy azok közül csupán bizonyos árukra, illetve szolgáltatásokra vonatkozik‑e. A bejelentő ilyen értelmű nyilatkozata hiányában ez a kérelem nem értelmezhető úgy, mint amely az adott osztályba tartozó összes árut jelöli. A Brandconcern azt állítja, hogy a megtámadott ítéletben foglaltakkal ellentétben az ezen ítéletből eredő ítélkezési gyakorlatot alkalmazni kellett volna a jelen ügyben, figyelembe véve azt az elvet is, hogy az EUMSZ 267. cikk alapján meghozott ítélet – a Törvényszék által hivatkozott jogbiztonsági indokok ellenére – visszamenőleges hatállyal fejti ki joghatásait.
Mindenesetre a lajstromozás terjedelmének egyértelműségére és a pontosságára vonatkozó követelményeket nem tartanák tiszteletben, ha figyelembe vennék a bejelentőnek a lajstromozáskor használt kifejezések szó szerinti jelentésén túlmutató, állítólagos szándékát, amennyiben ezt a szándékot – csakúgy, mint a jelen ügyben – nem foglalták az adott osztály betűrend szerinti jegyzékében felsorolt árukra vonatkozó nyilatkozatba.
Az EUIPO és a Scooters India arra hivatkozik, hogy ezt a jogalapot mint megalapozatlant el kell utasítani.
A Bíróság álláspontja
A Brandconcern által elöljáróban ismertetett érvvel kapcsolatban elegendő azt megállapítani, hogy a Scooters India a Törvényszék elé terjesztett keresetlevelében a vitatott határozat azon részében történő hatályon kívül helyezését kérte, amelyben elutasították az EUIPO törlési osztályának azon határozata ellen benyújtott fellebbezését, amelyben megállapították a LAMBRETTA védjegynek a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó áruk, köztük a „járművek és szárazföldi közlekedési eszközök alkatrészei és tartozékai” vonatkozásában történt megszűnését.
Ebben a keresetlevélben a Scooters India ugyanis arra hivatkozott, hogy ez utóbbi áruk pusztán a „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” – azaz a védjegybejelentésében említett, a 12. osztály fejezetcíméhez tartozó áruk – egyik alkategóriájának, nem pedig eltérő áruknak minősülnek. A Brandconcern ezért nem állíthatta megalapozottan azt, hogy a Scooters India a Törvényszék előtt nem vitatta az EUIPO fellebbezési tanácsának a vitatott határozatban foglalt azon megfontolását, miszerint a LAMBRETTA védjegyet nem használták a lajstromozásban szereplő áruk vonatkozásában.
E körülményekre figyelemmel ezt az érvet mint megalapozatlant el kell utasítani.
A Brandconcern azt is kifogásolja, hogy a Törvényszék tévesen alkalmazta a jogot, amikor a 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítélet (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) időbeli hatályát korlátozta. A jelen ügyben szerinte alkalmazni kell ennek az ítéletnek azon részét, amelyben előírja, hogy az uniós védjegyek lajstromozása iránti kérelmeket – köztük az említett ítélet kihirdetése előtt benyújtottakat – úgy kell értelmezni, hogy az uniós védjegyoltalom csak az ezen kérelmekben kifejezetten említett árukra terjed ki.
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a megtámadott ítélet 21–24. pontjában a Törvényszék valóban megvizsgálta azt a kérdést, hogy milyen kihatása van a 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítéletnek (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) és különösen a 61. pontjának a LAMBRETTA védjegy lajstromozása iránti kérelem értelmezésére, és azt is megállapította, hogy a Bíróság nem korlátozta ezen ítélet időbeli hatályát.
A 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítélet (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
)
61.
pontjában a Bíróság megállapította, hogy az egyértelműségnek és a pontosságnak a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2008. október 22‑i 2008/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (
HL 2008. L 299., 25. o.
) megfogalmazott követelményének tiszteletben tartása érdekében a nemzeti védjegy bejelentőjének, aki a Nizzai osztályozás valamely adott osztályának fejezetcímében szereplő valamennyi általános meghatározást használja a védjegybejelentés tárgyát képező áruk vagy szolgáltatások azonosítására, pontosítania kell, hogy a lajstromozás iránti kérelme az adott osztály betűrend szerinti jegyzékében szereplő valamennyi árura, illetve szolgáltatásra, vagy azok közül csupán bizonyos árukra, illetve szolgáltatásokra vonatkozik‑e. Amennyiben a bejelentés az említett áruk vagy szolgáltatások közül csak bizonyos árukra vagy szolgáltatásokra vonatkozik, a bejelentő köteles pontosítani, hogy az említett osztályba tartozó áruk, illetve szolgáltatások közül melyekre vonatkozik a kérelme.
Először is rá kell azonban mutatni arra, hogy az ítélet 61. pontja nem a már lajstromozott védjegyek jogosultjaira vonatkozik, hanem csak a védjegybejelentőkre.
Másodszor, a Bíróság a 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítélet (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) említett 61. pontjában csupán azokat a követelményeket pontosítja, amelyek ezután is vonatkoznak a nemzeti védjegyek új bejelentőire, akik az adott osztály fejezetcímében szereplő általános meghatározásokat használják a védjegybejelentés tárgyát képező áruk és szolgáltatások azonosítására. Az erre irányuló követelmények révén – miként ezt a főtanácsnok indítványa 64. pontjában megállapította – megelőzhető az olyan helyzet kialakulása, amelyben nem határozható meg teljes bizonyossággal a védjegyoltalom terjedelme abban az esetben, amikor a bejelentő az adott osztály fejezetcímében szereplő valamennyi meghatározást használja.
Ennélfogva nem állapítható meg, hogy a Bíróság a 2012. június 19‑iChartered Institute of Patent Attorneys ítélettel (
C‑307/10
,
EU:C:2012:361
) kétségbe kívánta volna vonni az ítélet kihirdetése előtt lajstromozott védjegyekre vonatkozóan a 4/03. sz. közleményben ismertetett álláspontot. Következésképpen az említett ítélet 61. pontjában foglalt szabály nem alkalmazható a LAMBRETTA védjegynek az ítélet kihirdetése előtt bekövetkezett lajstromozására.
A Törvényszék ezért azzal, hogy a megtámadott ítélet 35. pontjában kimondta, hogy a 2/12. sz. közlemény V. pontjában foglalt megközelítés alapján a LAMBRETTA védjegy bejelentésében szereplő, a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztály fejezetcímében említett áruknak megfelelő „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” szövegrészt úgy kell értelmezni, mint amely a védjegynek a 12. osztály betűrend szerinti jegyzékében szereplő valamennyi árut érintő oltalmára irányul, nem alkalmazta tévesen a jogot oly módon, hogy az indokolhatná a megtámadott ítélet hatályon kívül helyezését.
A vitatott védjegybejelentés Törvényszék által elfogadott értelmezését egyébként a 207/2009 rendelet 28. cikke (8) bekezdésének a 2015. december 16‑i (EU) 2015/2424 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (
HL 2015. L 341., 21. o.
) bevezetett módosítása is alátámasztja. Ez utóbbi rendelet ugyanis olyan átmeneti rendelkezést foglalt ebbe a cikkbe, amely lehetővé tette a 2012. június 22. előtt bejelentett olyan európai uniós védjegyek jogosultjai számára, amelyeket a Nizzai osztályozás valamely osztályának teljes fejezetcíme vonatkozásában lajstromoztak, hogy 2016. szeptember 24. előtt nyilatkozzanak arról, hogy szándékuk a bejelentési napon arra irányult, hogy az adott osztály fejezetcímének szó szerinti jelentése által jelölt árukon vagy szolgáltatásokon kívül más olyan árukra vagy szolgáltatásokra is védjegyoltalmat igényeljenek, amelyek szerepelnek az adott osztály vonatkozó betűrendes felsorolásban.
Ilyen körülmények között az első jogalapot mint megalapozatlant el kell utasítani.
A második jogalapról
A felek érvei
Másodlagosan előterjesztett második jogalapjával a Brandconcern azt állítja, hogy a megtámadott ítélet indokolása hiányos, mivel a Törvényszék annak ellenére hatályon kívül helyezte a vitatott határozatot, hogy megállapította, hogy a Scooters India nem használta a LAMBRETTA védjegyet a lajstromozásban szereplő áruk, azaz a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó „járművek; szárazföldi, légi vagy vízi közlekedési eszközök” vonatkozásában. Közelebbről úgy véli, hogy ellentmondás áll fenn egyrészt az ítélet indokolása – amely a védjegyhasználat kérdését csak a robogó‑pótalkatrészek vonatkozásában vizsgálja – másrészt az ítélet rendelkező része – amely a vitatott határozatot a 12. osztály fejezetcíméhez tartozó áruk vonatkozásában is hatályon kívül helyezi – között.
Az EUIPO arra hivatkozik, hogy a második jogalap elfogadhatatlan, vagy legalábbis megalapozatlan. A Scooters India szerint ezt a jogalapot mint megalapozatlant el kell utasítani.
A Bíróság álláspontja
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a fellebbezésben pontosan meg kell jelölni a hatályon kívül helyeztetni kívánt ítélet kifogásolt elemeit és a kérelem alapjául szolgáló egyedi jogi érveket. A Bíróság azt is hangsúlyozta, hogy önmagában a jogalapoknak a fellebbezésben történő, elvont felsorolása nem felel meg az Európai Unió Bírósága alapokmányának 58. cikkében, valamint a Bíróság eljárási szabályzata 168. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglalt követelményeknek. Ezenkívül az említett szabályzat 169. cikkének (2) bekezdése azt is pontosítja, hogy a hivatkozott jogalapoknak és jogi érveknek pontosan meg kell jelölniük a Törvényszék határozatában szereplő indokolás vitatott részeit. Az ilyen jellemzőkkel nem rendelkező fellebbezés ugyanis nem lehet olyan jogi értékelés tárgya, amely lehetővé teszi a Bíróság számára, hogy ellássa feladatát és elvégezze jogszerűségi vizsgálatát (2013. november 7‑iWam Industriale kontra Bizottság ítélet,
C‑560/12 P
, nem tették közzé,
EU:C:2013:726
,
–
44.
pont).
A jelen esetben a Brandconcern fellebbezésében nem ismerteti, hogy a megtámadott ítélet mely pontjaiban mondta ki a Törvényszék azt, hogy a Scooters India nem használta a LAMBRETTA védjegyet azon áruk vonatkozásában, amelyek tekintetében lajstromozták. Egyébként bár igaz, hogy a Brandconcern válaszában a megtámadott ítélet 14., 16. és 17. pontjára hivatkozik, ezekből a pontokból nem derül ki, hogy a Törvényszék azt állapította volna meg, hogy a Scooters India nem használta a LAMBRETTA védjegyet azon áruk vonatkozásában, amelyek tekintetében lajstromozták.
Ellentétben ugyanis azzal, amit a Brandconcern állít, a megtámadott ítélet egy védjegybejelentés értelmezésére irányuló kérdésre vonatkozik, és egyáltalán nem határoz a vitatott védjegynek a Nizzai Megállapodás szerinti 12. osztályba tartozó bármely áru tekintetében történő tényleges használatáról.
Ilyen körülmények között a második jogalapot mint megalapozatlant el kell utasítani.
Mivel a Brandconcern által hivatkozott egyik jogalapnak sem lehet helyt adni, a fellebbezést teljes egészében el kell utasítani.
A költségekről
Eljárási szabályzata 184. cikkének (2) bekezdése értelmében, ha a fellebbezés megalapozatlan, a Bíróság határoz a költségekről. Ezen eljárási szabályzat 138. cikkének (1) bekezdése alapján, amelyet ugyanezen szabályzat 184. cikkének (1) bekezdése értelmében a fellebbezési eljárásban is alkalmazni kell, a Bíróság a pervesztes felet kötelezi a költségek viselésére, ha a pernyertes fél ezt kérte.
A Brandconcernt, mivel pervesztes lett, az EUIPO és a Scooters India kérelmének megfelelően kötelezni kell a költségek viselésére.

A fenti indokok alapján a Bíróság (ötödik tanács) a következőképpen határozott:

1)
A Bíróság a fellebbezést elutasítja.

2)
A Bíróság a Brandconcern BV‑t kötelezi a költségek viselésére.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: angol.