CELEX: 62018CJ0569
Begäran om förhandsavgörande
Förordning (EU) nr 1151/2012
Artikel 4 c och artikel 7.1 e
Kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel
Sund konkurrens
Mozzarella di bufala Campana (SUB)
Skyldighet avseende separata produktionsutrymmen för ’Mozzarella di bufala Campana (SUB)’

Begäran om förhandsavgörande avser artiklarna 3, 26, 32, 40 och 41 FEUF samt artiklarna 1, 3–5 och 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (
EUT L 343, 2012, s. 1
).
Begäran har framställts i ett mål mellan å ena sidan Caseificio Cirigliana Srl, Mail Srl och Sorì Italia Srl (nedan gemensamt kallade Caseificio Cirigliana m.fl.) och å andra sidan Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali (ministeriet för jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukspolitik, Italien), Presidenza del Consiglio dei Ministri (ordförandeskapet för ministerrådet, Italien) och Ministero della Salute (hälsoministeriet, Italien). Målet rör talan om ändring av en dom meddelad av Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma (Regionala förvaltningsdomstolen i Lazio, sammanträdande i Rom, Italien) den 19 november 2015, vilken rörde decreto ministeriale no 76262/2014 – Modalità per l’attuazione delle disposizioni di cui all’articolo 4 del decreto-legge 24 giugno 2014, n.° 91, recante: ”Misure per la sicurezza alimentare e la produzione della Mozzarella di bufala Campana DOP” (ministerdekret nr 76262 om ”närmare villkor för genomförande av bestämmelserna i artikel 4 i lagdekret nr 91 av den 24 juni 2014: ’Åtgärder för livsmedelssäkerhet och produktion av Mozzarella di Bufala Campana (SUB)’), av den 9 september 2014 (GURI nr 219, av den 20 september 2014, s. 8) (nedan kallat ministerdekret nr 76262/2014).
Tillämpliga bestämmelser
Unionsrätt
I skäl 47 i förordning nr 1151/2012 anges följande:
”För att garantera de geografiska beteckningarnas och de garanterade traditionella specialiteternas angivna egenskaper för konsumenterna, bör aktörerna underkastas ett system genom vilket efterlevnaden av produktspecifikationen kontrolleras.”
Artikel 1 i förordning nr 1151/2012 har följande lydelse:
”Denna förordning syftar till att hjälpa producenter av jordbruksprodukter och livsmedel att förmedla information om produkternas och livsmedlens egenskaper och om särskilda kvaliteter, som beror på de jordbruksmetoder som använts, till köpare och konsumenter, och därigenom säkerställa att
a)
det föreligger sund konkurrens för jordbrukare och producenter som framställer jordbruksprodukter och livsmedel med mervärdesskapande egenskaper och kvaliteter,
…”
I artikel 4 i förordningen anges följande:
”En ordning för skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar inrättas i syfte att hjälpa producenter av produkter som har samband med ett geografiskt område genom att
a)
trygga rimlig avkastning med hänsyn till produktkvaliteten,
b)
säkerställa enhetligt skydd för namn som en immateriell rättighet på unionens territorium,
c)
ge konsumenterna tydlig information om produkternas mervärdesskapande kvaliteter.”
Artikel 7 i förordning nr 1151/2012 har rubriken ”Produktspecifikation”, och där anges följande:
”1.   En skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning ska överensstämma med en specifikation som minst ska innehålla
a)
det namn som ska skyddas som en ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning, så som det används, antingen i handeln eller vardagsspråket, och endast på de språk som används eller tidigare använts för att beskriva den specifika produkten i det bestämda geografiska området,
b)
en beskrivning av produkten, med uppgift om råvarorna, när det är lämpligt, och om produktens viktigaste fysikaliska, kemiska, mikrobiologiska eller organoleptiska egenskaper,
c)
en definition av det geografiska området, som ska vara avgränsat vad gäller det samband som avses i led f i eller f ii i denna punkt och, när det är lämpligt, uppgifter som visar att kraven i artikel 5.3 är uppfyllda,
d)
bevis för att produkten har sitt ursprung i det avgränsade geografiska område som avses i artikel 5.1 eller 5.2,
e)
en beskrivning av den metod som använts för framställning av produkten och, när det är lämpligt, uppgift om de ursprungliga hävdvunna lokala metoderna samt uppgifter om förpackning i det fall den ansökande gruppen fastställer och ger tillräcklig produktspecifik motivation till att förpackningen ska ske i det avgränsade geografiska området i syfte att trygga kvaliteten eller säkerställa ursprung eller kontroll, med beaktande av unionsrätten, särskilt om den fria rörligheten för varor och det fria tillhandahållandet av tjänster,
f)
uppgifter som fastställer
i)
sambandet mellan produktens kvalitet eller egenskaper och den geografiska omgivning som avses i artikel 5.1 eller,
ii)
när det är lämpligt, sambandet mellan en viss kvalitet, anseendet eller en annan egenskap hos produkten och det geografiska ursprung som avses i artikel 5.2,
g)
uppgift om namn på och adress till de myndigheter eller, om de är tillgängliga, namn på och adress till de organ som kontrollerar efterlevnaden av bestämmelserna i produktspecifikationen enligt artikel 37 samt om deras särskilda uppdrag,
h)
eventuella märkningsregler för den aktuella produkten.
2.   För att säkerställa att produktspecifikationer innehåller relevant och koncis information ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 56 om regler för begränsning av de uppgifter som ingår i den specifikation som avses i punkt 1 i den här artikeln, i de fall en sådan begränsning är nödvändig för att undvika alltför omfattande registreringsansökningar.
Kommissionen får anta genomförandeakter med bestämmelser om specifikationens utformning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 57.2.”
En ansökan om ändring av produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana SUB” offentliggjordes den 25 april 2007 (
EUT C 90, 2007, s. 5
). Ändringen godkändes genom kommissionens förordning (EG) nr 103/2008 av den 4 februari 2008 om godkännande av större ändringar av produktspecifikationen för en skyddad beteckning som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar – Mozzarella di Bufala Campana (SUB) (
EUT L 31, 2008, s.31
), (nedan kallad produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana SUB”).
I punkterna 4.4 och 4.5 i produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana SUB” anges följande:
”4.4. Bevis på ursprung: Varje led i produktionsprocessen skall övervakas, och alla inkommande och utgående produkter skall registreras. Genom att uppfödarna, producenterna samt förpackningsföretagen skrivs in i kontrollorganets register garanteras produktens spårbarhet. Råvaran kontrolleras också av kontrollorganet i samtliga produktionsled. Alla fysiska eller juridiska personer som är inskrivna i registren kontrolleras av kontrollorganet i enlighet med de bestämmelser som finns i produktspecifikationen och den gällande kontrollplanen. Om kontrollorganet finner att bestämmelserna inte efterlevs, om än bara i ett enda led av produktionskedjan, får produkten inte saluföras under den skyddade ursprungsbeteckningen Mozzarella di Bufala Campana.
4.5. Framställningsmetod: I produktspecifikationen anges att Mozzarella di Bufala Campana endast får framställas av färsk buffelmjölk. Mjölken skall komma från buffelkor i det avgränsade produktionsområde som anges i artikel 2 i produktspecifikationen och den mjölk som används bör vara opastöriserad, men det är också tillåtet att använda värmebehandlad eller pastöriserad mjölk.
…”
Italiensk rätt
I artikel 4.1 och 4.3 i lagdekret nr 91 av den 24 juni 2014 (GURI nr 144 av den 24 juni 2014), i dess omvandlade och ändrade lydelse enligt lag nr 116 av den 11 augusti 2014 (ordinarie tillägg till GURI nr 192 av den 20 augusti 2014) (nedan kallat lagdekret nr 91/2014), anges följande:
”1.   Produktionen av ’Mozzarella di bufala Campana SUB’, som är registrerad som skyddad ursprungsbeteckning (SUB) enligt [kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 av den 12 juni 1996 om registrering av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar enligt förfarandet i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 (
EGT L 148, 1996, s. 1
)], ska ske i en lokal där det endast bearbetas mjölk från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB). I denna lokal får det även produceras halvfabrikat och andra produkter förutsatt att de uteslutande framställs på mjölk från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB). Tillverkningen av produkter som delvis eller uteslutande framställs på annan mjölk än den från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) ska ske i en separat lokal i enlighet med bestämmelserna i det i punkt 3 nämnda dekretet.
…
3.   Genom dekret från ministeriet för jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukspolitik, som ska antas i samråd med hälsoministern senast trettio dagar från det datum då förevarande dekret träder i kraft, fastställs villkoren för genomförande av bestämmelserna i punkt 1 tredje stycket och punkt 2, så att den fysiska åtskillnaden av de produktioner som nämns i punkt 1 sista stycket hindrar all kontakt, även oavsiktlig, i alla steg av bearbetningen och förpackningen, mellan mjölk från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) och annan mjölk samt mellan ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) och produkter som framställs på annan mjölk.”
I artikel 1.1 i ministerdekret nr 76262/2014 föreskrivs följande:
”Vid genomförande av artikel 4.1 tredje stycket i [lagdekret nr 91/2014] ska tillverkningen av produkter som delvis eller uteslutande framställs av annan mjölk än den från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) ske i en lokal som fysiskt sett är åtskild från den lokal där produktionen av ’Mozzarella di Bufala Campana’(SUB) och produkter som uteslutande framställs av mjölk från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) sker. Den fysiska åtskillnaden ska hindra all kontakt, även oavsiktlig, mellan mjölk från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) och annan mjölk samt mellan ’Mozzarella di Bufala Campana’ (SUB) och produkter som framställs av annan mjölk och avser följaktligen anläggningar för lagring, hantering och bearbetning av mjölk samt förpackning av produkterna. Anläggningar och utrustning som inte kommer i kontakt med mjölk och/eller mjölkprodukter får användas i bearbetningslinjer som är placerade i separata utrymmen.”
Bakgrund till det nationella målet och tolkningsfrågan
Caseificio Cirigliana m.fl. producerar och säljer buffelmozzarella, men även buffelmozzarella som inte omfattas av systemet för skyddade ursprungsbeteckningar (SUB). Producenterna väckte den 18 november 2014 talan om ogiltigförklaring av ministerdekret nr 76262/2014 vid Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma (Regionala förvaltningsdomstolen i Lazio, sammanträdande i Rom).
Caseificio Cirigliana m.fl. ansåg att ministerdekret nr 76262/2014 endast har till syfte att revidera och bevara ställningen för företag som uteslutande använder buffelmjölk med ursprung i områden med skyddad ursprungsbeteckning och att dekretet därigenom inte åtgärdar de problem som uppstått till följd av de tidigare bestämmelserna för företag som använder andra råvaror än buffelmjölk med ursprung i områden med skyddad ursprungsbeteckning.
Enligt Caseificio Cirigliana m.fl. strider ministerdekret nr 76262/2014 mot principen om diversifiering, som följer av förordning nr 1151/2012. Caseificio Cirigliana m.fl. anförde att ministerdekret nr 76262/2014 innebär att kriteriet för att fastställa vilka personer som ska omfattas av de restriktiva bestämmelserna, det vill säga producenter av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)”, ändras så att det i stället gäller dem som bearbetar annan mjölk än den från gårdar som omfattas av systemet för skyddade ursprungsbeteckningar. Nyss nämnda ändring strider enligt Caseificio Cirigliana m.fl. mot huvudsyftet med förordning nr 1151/2012, som är att höja värdet på den ”skyddade” produkten för att komplettera politiken för landsbygdsutvecklingen och jordbrukspolitiken, framför allt vad gäller mindre gynnade områden.
Caseificio Cirigliana m.fl. gjorde gällande att ministerdekret nr 76262/2014 är rättsstridigt, i den mån som det däri anges att det endast gäller för anläggningar för bearbetning av buffelmjölk från områden med skyddad ursprungsbeteckning och att det därför är förbjudet att i dessa anläggningar inneha och lagra dels andra råvaror och ostmassor än buffelmjölk och ostmassor av buffelmjölk som uteslutande framställs genom bearbetning av mjölk från områden med skyddad ursprungsbeteckning, dels biprodukter eller produkter som framställs av samma råvara.
Den 19 november 2015 ogillade Tribunale amministrativo regionale del Lazio, sede di Roma (Regionala förvaltningsdomstolen i Lazio, sammanträdande i Rom) talan på grundval av en bedömning av rimligheten i den nationella lagstiftningen, vilken syftar till att säkerställa att målen avseende livsmedelssäkerhet och konsumentskydd uppnås. Nämnda domstol prövade inte grunden avseende huruvida ministerdekret nr 76262/2014 var förenligt med förordning nr 1151/2012.
Caseificio Cirigliana m.fl. överklagade domen till den hänskjutande domstolen, Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen, Italien). Till stöd för sitt överklagande åberopade de, för det första, åsidosättande av artiklarna 3, 26, 32, 40 och 41 FEUF på grund av att de genom ministerdekret nr 76262/2014 hade försatts i en sämre ställning i förhållande till konkurrerande företag som tillverkar produkter med skyddad ursprungsbeteckning och som varken kommer att behöva underkasta sig kompletterande kontroller eller vara skyldiga att använda separata bearbetningslinjer för en enda typ av produkter. För det andra åberopade de att icke-diskrimineringsprincipen hade åsidosatts på grund av att nyss nämnda ministerdekret diskriminerar bolag som använder mjölk från områden utanför områden med skyddad ursprungsbeteckning i förhållande till bolag som enbart använder mjölk från sådana områden. För det tredje åberopade de åsidosättandet av artikel 1 i förordning nr 1151/2012 och av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2014 av den 16 april 2014 om systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 1216/2009 och (EG) nr 614/2009 (
EUT L 150, 2014, s. 1
).
Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen) ogillade genom deldom av den 21 augusti 2018 samtliga invändningar som grundades på att lagdekret nr 91/2014 var författningsstridigt och slog fast att detta lagdekret var proportionerligt och rimligt. Nämnda domstol beslutade emellertid att pröva invändningen avseende huruvida nämnda lagdekret är förenligt med unionsrätten.
Den hänskjutande domstolen har i det avseendet i begäran om förhandsavgörande anfört att lagdekret nr 91/2014 och ministerdekret nr 76262/2014 – i motsats till vad Caseificio Cirigliana m.fl. har gjort gällande – inte alls medför en skyldighet att använda separata anläggningar för produktion av mozzarella med eller utan skyddad ursprungsbeteckning, utan endast separata ”utrymmen”. Enligt den hänskjutande domstolen innebär emellertid en sådan felaktig tolkning av den nationella lagstiftningen från nämnda parters sida inte att begäran om förhandsavgörande saknar betydelse, eftersom enbart den omständigheten att produktionen av buffelmozzarella utan skyddad ursprungsbeteckning sker i andra lokaler som är åtskilda från dem som används för produktion av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” under alla omständigheter medför investeringar och därmed ekonomiska uppoffringar som potentiellt kan påverka den fria konkurrensen mellan aktörerna på marknaden för mozzarella.
Den hänskjutande domstolen har med hänvisning till EU-domstolens praxis avseende den gemensamma jordbrukspolitiken anfört att skyddade ursprungsbeteckningar åtnjuter särskilt skydd, dock utan att detta innebär att näringsfriheten och den fria konkurrensen äventyras på ett oproportionerligt sätt.
Den hänskjutande domstolen har för det första hävdat att det framgår av EU-domstolens praxis att lagstiftningen om skyddade ursprungsbeteckningar skyddar dem som omfattas av lagstiftningen mot missbruk av tredje man av nämnda beteckningar, eftersom skyddade ursprungsbeteckningar kan åtnjuta ett högt anseende bland konsumenterna och vara ett viktigt medel att dra till sig en kundkrets för de producenter som uppfyller kraven för att få använda dem. Ursprungsbeteckningarnas anseende beror enligt den hänskjutande domstolen på det anseende som dessa har bland konsumenterna och beror, i allt väsentligt, på speciella särdrag och mer allmänt på produktens kvalitet. Sambandet i konsumentens medvetande mellan producenternas anseende och kvaliteten på produkterna beror dessutom på att konsumenten är övertygad om att produkter som säljs med en skyddad ursprungsbeteckning är äkta.
Den hänskjutande domstolen har vidare erinrat om att Caseificio Cirigliana m.fl. anser att den nationella lagstiftningen går utöver vad som är nödvändigt för att skydda den skyddade ursprungsbeteckningen ”Mozzarella di bufala Campana”, i den mån den medför ett krav på att produkter som delvis eller uteslutande framställs av annan mjölk än den från gårdar som omfattas av kontrollsystemet för den skyddade ursprungsbeteckningen ska produceras i ett separat utrymme, om än i samma anläggning, för att hindra all kontakt mellan mjölk från gårdar som omfattas av nämnda kontrollsystem och annan mjölk samt i slutändan för att undvika förfalskningar.
Det är mot denna bakgrund som Consiglio di Stato (Högsta förvaltningsdomstolen) har beslutat att vilandeförklara målet och ställa följande fråga till EU-domstolen:
”Ska artiklarna 3, 26, 32, 40 och 41 FEUF samt artiklarna 1, 3, 4, 5 och 7 i förordning (EU) nr 1151/2012 om regler för skyddade ursprungsbeteckningar, enligt vilka medlemsstaterna ska säkerställa både den fria konkurrensen för produkter inom Europeiska unionen och skyddet av kvalitetsordningar för att stödja mindre gynnade jordbruksområden, tolkas på så sätt att de utgör hinder för att det i den nationella rätten (artikel 4 i lagdekret nr 91 av den 24 juni 2014, som har omvandlats till lag nr 2014 av den 11 augusti 2014) fastställs en begränsning för produktionen av Mozzarella di Bufala Campana (SUB) som innebär att produktionen endast får ske i därför avsedda anläggningar, där det är förbjudet att inneha och lagra mjölk från gårdar som inte omfattas av kontrollsystemet för Mozzarella di Bufala Campana (SUB)?”
Prövning av tolkningsfrågan
Huruvida tolkningsfrågan kan tas upp till prövning
Den italienska regeringen har gjort gällande att begäran om förhandsavgörande inte kan tas upp till prövning med hänvisning till att det nationella målet rör en rent intern situation som inte omfattas av unionsrättens tillämpningsområde. Vidare anser nämnda regering att begäran om förhandsavgörande inte förefaller uppfylla kraven för upptagande till prövning enligt artikel 94 i domstolens rättegångsregler, eftersom den begärda tolkningen av unionsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller saken i det nationella målet och frågan således är rent hypotetisk.
Det ska i det avseendet erinras om att det följer av fast rättspraxis att nationella domstolars frågor om tolkningen av unionsrätten presumeras vara relevanta. Dessa frågor ställs mot bakgrund av den beskrivning av omständigheterna i målet och tillämplig lagstiftning som den nationella domstolen på eget ansvar har lämnat och vars riktighet det inte ankommer på EU-domstolen att pröva. En begäran från en nationell domstol kan bara avvisas då det är uppenbart att den begärda tolkningen av unionsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller saken i det nationella målet eller då frågorna är hypotetiska eller EU-domstolen inte har tillgång till sådana uppgifter om de faktiska eller rättsliga omständigheterna som är nödvändiga för att kunna ge ett användbart svar på de frågor som ställts till den (se dom av den 8 september 2009, Budějovický Budvar,
C‑478/07
,
EU:C:2009:521
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Vad gäller det nu aktuella fallet gör domstolen följande bedömning. Det framgår av begäran om förhandsavgörande att den å ena sidan avser tolkningen av bestämmelserna i förordning nr 1151/2012, i samband med ett mål där fråga uppkommit huruvida ministerdekret nr 76262/2014 om införande av åtgärder för livsmedelssäkerhet och om tillverkning av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” är giltigt mot bakgrund av nämnda bestämmelser.
Enligt artikel 4 b och c i förordning nr 1151/2012 syftar denna förordning till att inrätta en ordning för skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar för att hjälpa producenter av produkter som har samband med ett geografiskt område genom att säkerställa enhetligt skydd för namn som en immateriell rättighet på unionens territorium och att ge konsumenterna tydlig information om produkternas mervärdesskapande kvaliteter.
Vid sådana förhållanden kan det inte med framgång hävdas att tolkningen av bestämmelserna i förordning nr 1151/2012 inte har något samband med saken i det nationella målet eller att frågan är hypotetisk.
Å andra sidan kan det konstateras att den hänskjutande domstolens begäran om förhandsavgörande rör tolkningen av artiklarna 3, 26, 32, 40 och 41 FEUF. Såsom kommissionen har gjort gällande i sitt yttrande har den hänskjutande domstolen i nämnda begäran emellertid varken redogjort för de skäl som fått den att undra över tolkningen av nyss nämnda bestämmelser eller det samband som den har funnit föreligga mellan de bestämmelserna och den i det nationella målet tillämpliga nationella lagstiftningen. Vid sådana förhållanden finner domstolen att begäran om förhandsavgörande inte uppfyller kraven i artikel 94 i domstolens rättegångsregler och att den ska avvisas i den del som avser tolkningen av de aktuella bestämmelserna i EUF-fördraget.
Domstolen finner således att begäran om förhandsavgörande endast kan tas upp till prövning i den del som avser tolkningen av bestämmelserna i förordning nr 1151/2012.
Prövning i sak
Inledningsvis ska det erinras om att det framgår av fast rättspraxis att EU-domstolen kan behöva ta hänsyn till unionsbestämmelser som den nationella domstolen inte har hänvisat till i sin fråga (se, för ett liknande resonemang, dom av den 1 februari 2017, Município de Palmela,
C‑144/16
,
EU:C:2017:76
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Den hänskjutande domstolen har ställt sin fråga för att få klarhet i huruvida artikel 4 c och artikel 7.1 e i förordning nr 1151/2012 samt produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” ska tolkas på så sätt att de utgör hinder för en nationell lagstiftning som den här aktuella, i vilken det föreskrivs att tillverkningen av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” ska äga rum i utrymmen som uteslutande är avsedda för sådan produktion – även inom en och samma anläggning – och i vilka det är förbjudet att inneha och lagra mjölk från gårdar som inte omfattas av kontrollsystemet för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Mozzarella di bufala Campana”.
EU-domstolen vill inledningsvis anföra följande. Såsom angetts i punkt 26 ovan föreskrivs i artikel 4 c i förordning nr 1151/2012 att en ordning för skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar inrättas i syfte att hjälpa producenter av produkter som har samband med ett geografiskt område genom att ge konsumenterna tydlig information om produkterna s mervärdesskapande kvaliteter.
I det avseendet framgår det av artikel 7.1 e i samma förordning att en skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning ska överensstämma med en specifikation som ska innehålla bland annat en beskrivning av den metod som använts för framställning av produkten. Det framgår av skäl 47 i förordningen att syftet med att producenterna efterlever produktspecifikationen är att garantera de geografiska beteckningarnas och de garanterade traditionella specialiteternas angivna egenskaper för konsumenterna.
I punkt 4.4 i produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” föreskrivs att varje led i produktionsprocessen och de råvaror som används i produktionen ska kontrolleras noga i syfte att garantera produktens spårbarhet. Vidare anges att om kontrollorganet finner att bestämmelserna inte efterlevs, om än bara i ett enda led av produktionskedjan, får produkten inte saluföras under den skyddade ursprungsbeteckningen. I punkt 4.5 i produktspecifikationen föreskrivs dessutom att ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” endast får framställas av färsk buffelmjölk.
Därefter kan det konstateras att det följer av domstolens praxis att det i unionslagstiftningen finns en allmän tendens att betona produkternas kvalitet inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, för att gynna dessa produkters anseende, bland annat genom användningen av ursprungsbeteckningar som är föremål för ett särskilt skydd. Den syftar även bland annat till att uppfylla konsumenternas förväntningar i fråga om kvalitetsprodukter och produkter av ett visst geografiskt ursprung samt underlätta för tillverkarna att på lika konkurrensvillkor få högre ersättning för en faktisk, kvalitativ prestation (se dom av den 19 december 2018, S,
C‑367/17
,
EU:C:2018:1025
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Slutligen kan det konstateras att ursprungsbeteckningar omfattas av den industriella och kommersiella äganderätten. De tillämpliga bestämmelserna skyddar dem som har rätt att använda beteckningarna mot missbruk av tredje man som önskar dra fördel av det goda anseende som de nämnda ursprungsbeteckningarna har förvärvat. Syftet med ursprungsbeteckningarna är att garantera att produkten kommer från ett visst geografiskt område och har vissa särskilda egenskaper. Sådana beteckningar kan åtnjuta ett högt anseende bland konsumenterna och vara ett viktigt medel att dra till sig en kundkrets för de producenter som uppfyller kraven för att få använda dem. Ursprungsbeteckningarnas anseende beror på konsumenternas uppfattning om dessa. Denna framtoning beror, i allt väsentligt, på speciella särdrag och mer allmänt på produktens kvalitet. Det är kvaliteten som i slutändan ligger till grund för produktens anseende. Sambandet i konsumentens medvetande mellan producenternas anseende och kvaliteten på produkterna beror dessutom på att konsumenten är övertygad om att de produkter som sålts under ursprungsbeteckningen är äkta (dom av den 20 maj 2003, Consorzio del Prosciutto di Parma och Salumificio S. Rita,
C‑108/01
,
EU:C:2003:296
, punkt
).
I detta sammanhang kan det konstateras att det i punkt 4.4 i produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” finns detaljerade föreskrifter om bevis på produktens ursprung, där anges särskilt att råvaran ska kontrolleras noggrant av det behöriga organet i samtliga produktionsled. Om kontrollorganet finner att bestämmelserna inte efterlevs, om än bara i ett enda led av produktionskedjan, får produkten, enligt nämnda föreskrifter, inte saluföras under den skyddade ursprungsbeteckningen ”Mozzarella di bufala Campana”.
Dessa föreskrifter syftar således till att garantera produktens spårbarhet i samtliga produktionsled och att produkten har de specifika egenskaper som utmärker denna skyddade ursprungsbeteckning samt särskilt att produkten i enlighet med punkt 4.5 i produktspecifikationen uteslutande framställs av färsk buffelmjölk.
Unionsrätten utgör således inte hinder för ett sådant krav som det i det nationella målet, trots dess restriktiva verkningar på handeln, om det visas att det utgör ett nödvändigt och proportionerligt medel för att trygga den aktuella produktens kvalitet, garantera dess ursprung eller säkerställa kontrollen av produktspecifikationen för denna skyddade ursprungsbeteckning (se, analogt, dom av den 19 december 2018, S,
C‑367/17
,
EU:C:2018:1025
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Vad beträffar förevarande fall gör domstolen följande bedömning. Enligt vad den italienska regeringen har anfört – vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera – är syftet med den nu aktuella nationella lagstiftningen att säkerställa att kvaliteten på ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” överensstämmer med de krav på framställningen som anges i dess produktspecifikation. Detta syfte uppnås genom ett krav på att verksamhet bestående i produktion av nämnda produkt ska äga rum i utrymmen som uteslutande är avsedda för sådan produktion och i vilka det är förbjudet att inneha och lagra mjölk från gårdar som inte omfattas av kontrollsystemet för denna skyddade ursprungsbeteckning, vilket minskar risken för att sådan mjölk, oavsett om det sker avsiktligt eller oavsiktligt, används vid framställning av denna skyddade ursprungsbeteckning. Nämnda nationella lagstiftning ingår således som ett led i den faktiska kontrollen av leden i produktionen av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” och den bidrar därmed också till målet att skydda konsumenter och att bekämpa förfalskningar.
Domstolen finner att en sådan lagstiftning utgör en del av målet att säkerställa att produkten med skyddad ursprungsbeteckning håller rätt kvalitet och är äkta samt målet att producenter som drar nytta av den skyddade ursprungsbeteckningen ska efterleva den produktspecifikation som ligger till grund för registreringen av nämnda beteckning.
I det avseendet har domstolen slagit fast att en nationell bestämmelse enligt vilken anläggningar som tillhör företag som inte producerar produkter som ger rätt att använda en skyddad ursprungsbeteckning ska vara tydligt åtskilda från anläggningar för produktion och lagring av produkter med skyddad ursprungsbeteckning är motiverad av målet att bevara det goda anseendet hos en produkt med skyddad ursprungsbeteckning (se, för ett liknande resonemang, dom av den 16 maj 2000, Belgien/Spanien,
C‑388/95
,
EU:C:2000:244
, punkterna
och
).
Vad gäller frågan huruvida nämnda lagstiftning är nödvändig och står i proportion till det mål som eftersträvas med den har den italienska regeringen i sitt yttrande i allt väsentligt angett att det i praktiken skulle vara omöjligt att kontrollera råvaror som kommer från de olika systemen, såsom krävs enligt produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)”, om ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” producerades i samma utrymmen som produkter som inte omfattas av nämnda system.
Det ankommer på den hänskjutande domstolen att mot bakgrund av de särskilda förhållandena inom sektorn för produktion av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” och de eventuella risker för förfalskning som nämnda produktion är utsatt för fastställa om det inte finns någon mindre restriktiv åtgärd än separering av mjölklagrings- och produktionsutrymmen för att säkerställa en effektiv kontroll och därmed att nämnda produkter överensstämmer med produktspecifikationen för denna skyddade ursprungsbeteckning.
Av det ovan anförda följer att tolkningsfrågan ska besvaras enligt följande. Artikel 4 c och artikel 7.1 e i förordning nr 1151/2012 samt produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” ska tolkas på så sätt att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som den här aktuella, i vilken det föreskrivs att tillverkningen av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” ska äga rum i utrymmen som uteslutande är avsedda för sådan produktion – även inom en och samma anläggning – och i vilka det är förbjudet att inneha och lagra mjölk från gårdar som inte omfattas av kontrollsystemet för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Mozzarella di bufala Campana”. Detta gäller under förutsättning att lagstiftningen utgör ett nödvändigt och proportionerligt medel för att trygga produktens kvalitet eller säkerställa kontrollen av produktspecifikationen för denna skyddade ursprungsbeteckning, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (nionde avdelningen) följande:

Artikel 4 c och artikel 7.1 e i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel samt produktspecifikationen för ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” ska tolkas på så sätt att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som den här aktuella, i vilken det föreskrivs att tillverkningen av ”Mozzarella di bufala Campana (SUB)” ska äga rum i utrymmen som uteslutande är avsedda för sådan produktion – även inom en och samma anläggning – och i vilka det är förbjudet att inneha och lagra mjölk från gårdar som inte omfattas av kontrollsystemet för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Mozzarella di bufala Campana”. Detta gäller under förutsättning att lagstiftningen utgör ett nödvändigt och proportionerligt medel för att trygga produktens kvalitet eller säkerställa kontrollen av produktspecifikationen för denna skyddade ursprungsbeteckning, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: italienska.