CELEX: 62015CJ0030
Žalba
Žig Europske unije
Trodimenzionalni žig u obliku kocke sa stranicama rešetkaste strukture
Zahtjev za proglašavanje žiga ništavim
Odbijanje zahtjeva za proglašavanje žiga ništavim

Simba Toys GmbH & Co. KG žalbom traži ukidanje presude Općeg suda Europske unije od 25. studenoga 2014., Simba Toys/OHIM – Seven Towns (Oblik kocke sa stranicama rešetkaste strukture) (
T‑450/09
,
EU:T:2014:983
, u daljnjem tekstu: pobijana presuda), kojom je Opći sud odbio njegovu tužbu za poništenje odluke drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 1. rujna 2009. (predmet R 1526/2008‑2), a koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između tužitelja i društva Seven Towns Ltd (u daljnjem tekstu: sporna odluka).
Pravni okvir
Uredba Vijeća (EZ) br. 40/94 od 20. prosinca 1993. o žigu Zajednice (
SL 1994., L 11, str. 1
.) bila je stavljena izvan snage i zamijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije (
SL 2009., L 78, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.), koja je stupila na snagu 13. travnja 2009.
Međutim, s obzirom na vrijeme nastanka činjenica, na ovaj se spor primjenjuje Uredba br. 40/94, barem glede odredaba koje nisu strogo postupovne naravi.
Članak 7. Uredbe br. 40/94, naslovljen „Apsolutni razlozi za odbijanje”, određuje:
„1.   Neće se registrirati sljedeće:
[…]
(b)
žigovi koji nemaju nikakav razlikovni karakter;
(c)
žigovi koji se sastoje isključivo od oznaka ili podataka koji u trgovini mogu služiti za označivanje vrste, kakvoće, količine, namjene, vrijednosti, zemljopisnog podrijetla ili vremena proizvodnje ili pružanja usluge ili za označivanje drugih karakteristika proizvoda i usluga;
[…]
(e)
znakovi koji se sastoje isključivo od:
i.
oblika koji proizlazi iz same vrste proizvoda;
ili
ii.
oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata;
ili
iii.
oblika koji proizvodima daje bitnu vrijednost;
[…]” [neslužbeni prijevod]
U skladu s člankom 74. stavkom 1. Uredbe br. 40/94:
„U postupcima koji se pred njim vode, Ured po službenoj dužnosti ispituje činjenice; međutim u postupcima koji se odnose na relativne razloge za odbijanje registracije, Ured to ispitivanje ograničava na činjenice, dokaze i argumente te zahtjeve što su ih podnijele stranke.”
Okolnosti spora
Okolnosti spora izložene su u točkama 1. do 12. pobijane presude i mogu se sažeti kako slijedi.
Seven Towns je 1. travnja 1996. podnio prijavu za registraciju žiga Zajednice EUIPO‑u u odnosu na trodimenzionalni znak prikazan u nastavku:
Proizvodi za koje je zatražena registracija pripadaju razredu 28. Nicanskog sporazuma o međunarodnoj klasifikaciji proizvoda i usluga radi registracije žigova od 15. lipnja 1957., kako je revidiran i izmijenjen, i odgovaraju sljedećem opisu: „Trodimenzionalne slagalice”.
Predmetni žig registriran je 6. travnja 1999. kao žig Zajednice pod brojem 162784. Registracija je obnovljena 10. studenoga 2006.
Simba Toys 15. studenoga 2006. podnio je zahtjev za proglašavanje tog žiga ništavim na temelju članka 51. stavka 1. točke (a) Uredbe br. 40/94 u vezi s člankom 7. stavkom 1. točkama (a) do (c) i (e) te uredbe.
Odlukom od 14. listopada 2008. Odjel za poništaje EUIPO‑a odbio je u cijelosti taj zahtjev.
Tužitelj je 23. listopada 2008. protiv te odluke podnio žalbu EUIPO‑u na temelju članaka 57. do 62. Uredbe br. 40/94 (sada članci 58. do 64. Uredbe br. 207/2009). U prilog toj žalbi tužitelj se pozivao na povredu članka 7. stavka 1. točaka (a) do (c) i (e) Uredbe br. 40/94.
Žalbeno vijeće spornom odlukom potvrdilo je odluku Odjela za poništaje od 14. listopada 2008. te je odbilo žalbu.
Postupak pred Općim sudom i pobijana presuda
Tužbom koju je dostavio tajništvu Općeg suda 6. studenoga 2009. Simba Toys pokrenuo je postupak radi poništenja sporne odluke.
U prilog svojoj tužbi istaknuo je osam tužbenih razloga, koji se temelje na povredi članka 75. prve rečenice i članka 76. stavka 1. prve rečenice Uredbe br. 207/2009 kao i članka 7. stavka 1. točke (b), članka 7. stavka 1. točke (c), članka 7. stavka 1. točke (e) podtočaka i. do iii. i članka 7. stavka 3. Uredbe br. 40/94.
Opći je sud pobijanom presudom odbio tužbu kao neosnovanu.
Zahtjevi stranaka
Simba Toys od Suda zahtijeva da:
—
ukine pobijanu presudu;
—
poništi spornu odluku i
—
naloži Seven Townsu i EUIPO‑u snošenje troškova.
Seven Towns i EUIPO od Suda zahtijevaju da:
—
odbije žalbu i
—
naloži Simba Toysu snošenje troškova.
O zahtjevu za ponovno otvaranje usmenog dijela postupka
Dopisom od 7. srpnja 2016. Seven Towns zatražio je ponovno otvaranje usmenog dijela postupka.
To društvo tvrdi, u biti, da se nezavisni odvjetnik u svojem mišljenju pozvao na činjenične elemente i iznio argumente o kojima stranke nisu raspravljale ni pred Općim sudom ni pred Sudom, posebice glede definicije funkcije odnosnih proizvoda, utvrđivanja bitnih značajki znaka i ocjene funkcionalnosti oblika kocke.
S tim u vezi, valja podsjetiti da Sud može u svakom trenutku, nakon što sasluša nezavisnog odvjetnika, odrediti ponovno otvaranje usmenog dijela postupka, u skladu s člankom 83. svojeg Poslovnika, osobito ako smatra da stvar nije dovoljno razjašnjena ili pak ako je u predmetu potrebno odlučiti na temelju argumenta o kojem se nije raspravljalo među zainteresiranim osobama (vidjeti u tom smislu presudu od 7. travnja 2016., Marchon Germany,
C‑315/14
,
EU:C:2016:211
, t.
19.
).
To u ovom predmetu nije slučaj. Naime, Sud, nakon što je saslušao nezavisnog odvjetnika, smatra da raspolaže svim potrebnim elementima za odlučivanje i da predmet ne treba ispitivati u vezi s novom činjenicom koja je takve naravi da ima odlučujući utjecaj na njegovu odluku ili u vezi s argumentom o kojem se pred Sudom nije raspravljalo.
U tim okolnostima ne može se prihvatiti zahtjev Seven Townsa za ponovno otvaranje usmenog dijela postupka.
O žalbi
Argumentacija stranaka
U prilog žalbi Simba Toys ističe šest žalbenih razloga. Svojim prvim žalbenim razlogom Simba Toys tvrdi da je Opći sud u točkama 50. do 77. pobijane presude povrijedio članak 7. stavak 1. točku (e) podtočku ii. Uredbe br. 40/94, prema kojem se neće registrirati znakovi koji se sastoje isključivo od oblika proizvoda potrebnog za postizanje nekog tehničkog rezultata.
S tim u vezi, Simba Toys tvrdi, kao prvo, da je Opći sud u točki 72. pobijane presude primjenu članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94 pogrešno podredio uvjetu da se iz prikaza odnosnog žiga „s dovoljnom sigurnošću može donijeti zaključak” o nekom tehničkom rezultatu. Takav „zahtjev za precizno razumijevanje” ne proizlazi ni iz teksta te odredbe ni iz sudske prakse i, štoviše, protivan je njezinu cilju.
Opći je sud, kao drugo, preusko tumačio pojam „tehničke funkcije” kada je u točki 60. pobijane presude utvrdio da rešetkasta struktura na stranicama kocke ne ispunjava tu funkciju. Opći je sud zanemario da navedena struktura i opći oblik kocke nisu proizvoljni te da su stoga nužno tehnički.
Kao treće, tužitelj ističe pogrešku koja se tiče prava koju je Opći sud počinio podredivši u točki 53. pobijane presude odbijanje registracije znaka zbog razloga navedenog u članku 7. stavku 1. točki (e) podtočki ii. Uredbe br. 40/94 uvjetu da bitne značajke odnosnog žiga same po sebi ispunjavaju tehničku funkciju proizvoda koji on obuhvaća, a ne da su njegov rezultat.
Kao četvrto, tužitelj kritizira Opći sud jer je odbio prigovor koji se temelji na nepostojanju alternativnih oblika za prikaz navedenog žiga koji bi mogli ispunjavati istu tehničku funkciju. U svakom slučaju, dostupnost alternativnih oblika ne isključuje primjenu članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Glede, konkretnije, crnih linija koje presijecaju stranice kocke, čak i kad bi bilo moguće proizvesti čarobnu kocku bez tih elemenata, ona bi i dalje, zbog svojeg stupnja sličnosti, bila zaštićena pobijanim žigom. U takvim okolnostima Opći je sud zanemario javni interes na kojem se temelji ta odredba, a to je sprečavanje uspostave trajnog monopola na tehnička rješenja.
Kao peto, Opći sud pri ocjeni tehničke prirode bitnih značajki odnosnog proizvoda nije uzeo u obzir postojanje proizvoda koji su već bili stavljeni na tržište prije dana podnošenja prijave za registraciju odnosnog žiga, posebice „Rubik’s Cube”, koju proizvodi intervenijent, a koji imaju bitne značajke osporavanog žiga, uključujući i mogućnost okretanja, koja je dobro poznata potrošačima.
Kao šesto, Simba Toys prigovara da je Opći sud u točki 55. pobijane presude, nakon što je utvrdio da je odnosni žig bio registriran za „trodimenzionalne slagalice” općenito, a ne samo za one s mogućnošću okretanja, zaključio da se registracija žiga može odbiti samo ako se razlog predviđen člankom 7. stavkom 1. točkom (e) podtočkom ii. Uredbe br. 40/94 primjenjuje na sve ili barem na velik broj proizvoda koje obuhvaća.
Prema Seven Townsu i EUIPO‑u, prvi žalbeni razlog treba odbaciti kao nedopušten, barem u dijelu, zbog činjenice da se njime žele dovesti u pitanje činjenična utvrđenja.
U svakom slučaju, te stranke smatraju da taj žalbeni razlog treba odbaciti kao nedopušten. Stranke zahtijevaju, u biti, da se potvrde razlozi iz pobijane presude koji su obuhvaćeni tim žalbenim razlogom. S tim u vezi, Opći sud uopće nije uveo nove zahtjeve, nego je samo primijenio postojeću sudsku praksu, koja nalaže, među ostalim, da se moguća tehnička funkcija utvrdi na temelju grafičkog prikaza odnosnog žiga. Seven Towns i EUIPO nadalje ističu da odnosni proizvodi uključuju sve trodimenzionalne slagalice čije čarobne kocke ne čine zasebnu potkategoriju.
Ocjena Suda
Svojim prvim žalbenim razlogom Simba Toys tvrdi da je Opći sud pogrešno primijenio članak 7. stavak 1. točku (e) podtočku ii. Uredbe br. 40/94 oslonivši se, posebice u točkama 56. do 77. pobijane presude, na prestrogo tumačenje te odredbe glede funkcionalnog karaktera odnosnog oblika. Slijedom toga, Opći je sud pogrešno smatrao da bitne značajke tog oblika ne ispunjavaju tehničku funkciju odnosnog proizvoda.
S tim u vezi, iako je istina da ocjena funkcionalnosti bitnih značajki nekog znaka, ako sadržava utvrđenja činjenične naravi, ne može kao takva, osim u slučaju iskrivljavanja, biti predmet nadzora Suda u okviru žalbe (vidjeti u tom smislu presude od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
74.
i od 17. ožujka 2016., Naazneen Investments/OHIM,
C‑252/15 P
, neobjavljenu,
EU:C:2016:178
, t.
59.
), drukčije je glede pravnih pitanja koja se postavljaju pri ispitivanju relevantnosti pravnih kriterija primijenjenih pri toj ocjeni i, među ostalim, čimbenika koji se u tu svrhu uzimaju u obzir (vidjeti u tom smislu presude od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
84.
i
85.
i od 6. ožujka 2014., Pi‑Design i dr./Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P do C‑340/12 P
, neobjavljenu,
EU:C:2014:129
, t.
61.
).
Prvi žalbeni razlog stoga je dopušten jer se njime želi pobijati to da je Opći sud u pobijanoj presudi primijenio kriterije i čimbenike kakvi proizlaze, među ostalim, iz sudske prakse Suda za ocjenjivanje funkcionalnog karaktera odnosnog znaka u smislu članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94.
Glede osnovanosti tog žalbenog razloga, najprije valja podsjetiti da je žigovno pravo bitan element sustava tržišnog natjecanja u Uniji. U tom sustavu svaki poduzetnik, kako bi privukao i zadržao klijente kvalitetom svojih proizvoda ili usluga, mora moći registrirati kao žigove znakove kojima se potrošaču omogućuje da bez mogućeg dovođenja u zabludu razlikuje te proizvode ili usluge od onih drugog podrijetla (presuda od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
38.
i navedena sudska praksa).
Nadalje, kao što to proizlazi iz članka 4. Uredbe br. 40/94, znak koji se sastoji od oblika proizvoda jedan je od znakova koji mogu biti žig, pod uvjetom, s jedne strane, da se može grafički prikazati i, s druge strane, da je prikladan za razlikovanje proizvoda ili usluga jednog poduzetnika od onih drugih poduzetnika (vidjeti u tom smislu presude od 29. travnja 2004., Henkel/OHIM,
C‑456/01 P i C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
, t.
30.
i
31.
, i od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
39.
).
Iz sudske prakse Suda također proizlazi da svaki od razloga za odbijanje registracije navedenih u članku 7. stavku 1. Uredbe br. 40/94 treba tumačiti s obzirom na opći interes koji se nalazi u pozadini te odredbe (presude od 29. travnja 2004., Henkel/OHIM,
C‑456/01 P i C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
, t.
45.
i od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
43.
).
U tom kontekstu, Sud je naveo da je cilj članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94 izbjeći situaciju u kojoj bi žigovno pravo dovelo do zasnivanja monopola u korist nekog poduzetnika u pogledu tehničkih rješenja ili funkcionalnih značajki proizvoda (presuda od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
43.
).
Nadalje, najprije valja podsjetiti da pravilna primjena te odredbe podrazumijeva da su bitne značajke odnosnog trodimenzionalnog znaka ispravno utvrđene (vidjeti u tom smislu presude od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
68.
i od 6. ožujka 2014., Pi‑Design i dr./Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P do C‑340/12 P
, neobjavljenu,
EU:C:2014:129
, t.
46.
).
U ovom slučaju Opći je sud u točki 47. pobijane presude potvrdio ocjenu žalbenog vijeća da se bitne značajke odnosnog znaka sastoje od kocke i rešetkaste strukture koja se nalazi na svakoj stranici te kocke. To utvrđenje ne dovodi se u pitanje ni u okviru ove žalbe.
Nadalje, na pitanje ispunjavaju li takve bitne značajke tehničku funkciju proizvoda Opći je sud odgovorio niječno, odbivši, posebice u točkama 56. do 61. pobijane presude, tužiteljevu argumentaciju da crne linije i općenito rešetkasta struktura koja se nalazi na svakoj stranici predmetne kocke imaju tehničku funkciju.
S tim u vezi, Opći je sud odbio tužiteljeve argumente koji se odnose na mogućnost okretanja pojedinačnih dijelova predmetne kocke čije su navedene crne linije izraz, uz napomenu, posebice u točkama 58. i 59. pobijane presude, da se ti argumenti u bitnome temelje na spoznaji o mogućnosti okretanja okomitih i vodoravnih stranica „Rubik’s cubea” i da ta mogućnost ne može proizlaziti iz značajki prikazanog oblika, nego iz nevidljivog unutarnjeg mehanizma kocke. Prema mišljenju Općeg suda, žalbeno vijeće pravilno nije uključilo taj nevidljivi element u svoju analizu funkcionalnosti bitnih značajki osporavanog žiga. U tom kontekstu, Opći je sud utvrdio da činjenica donošenja zaključka o postojanju unutarnjeg mehanizma okretanja na temelju grafičkih prikaza tog žiga nije sukladna zahtjevima da se svako donošenje zaključka mora obaviti što je objektivnije moguće na temelju odnosnog oblika, kako je grafički prikazan, te da ga se mora donijeti s dovoljnom sigurnošću.
Opći je sud stoga, kao i žalbeno vijeće, u točki 60. pobijane presude utvrdio da rešetkasta struktura koja je prisutna na svim stranicama odnosne kocke ne ispunjava nikakvu tehničku funkciju jer činjenica da je svrha te strukture vizualno podijeliti svaku stranicu te kocke u devet kvadratnih elemenata iste dimenzije ne može predstavljati takvu funkciju u smislu relevantne sudske prakse.
Kao što je to nezavisni odvjetnik naveo, posebice u točki 99. svojeg mišljenja, to obrazloženje sadržava pogrešku koja se tiče prava.
Naime, kako bi se analizirala funkcionalnost znaka u smislu članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94, koji se odnosi samo na znakove koji se sastoje od oblika konkretnog proizvoda, bitne značajke oblika moraju se ocijeniti s obzirom na tehničku funkciju konkretnog proizvoda o kojem je riječ (vidjeti u tom smislu presudu od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
, t.
72.
).
Stoga, budući da nije sporno da se odnosni znak sastoji od oblika konkretnog proizvoda, a ne od apstraktnog oblika, Opći je sud morao definirati tehničku funkciju odnosnog konkretnog proizvoda, odnosno trodimenzionalne slagalice, i uzeti je u obzir pri ocjeni funkcionalnosti bitnih značajki tog znaka.
Iako je u svrhu ove analize, kao što je to Opći sud nadalje naveo u točki 59. pobijane presude, kao polazište trebalo uzeti odnosni oblik, kako je grafički prikazan, navedena analiza nije se mogla provesti a da se ne uzmu u obzir, ako je to potrebno, dodatni elementi koji se odnose na funkciju konkretnog proizvoda o kojem je riječ.
Naime, s jedne strane, iz sudske prakse Suda proizlazi da nadležno tijelo pri ispitivanju funkcionalnih značajki znaka može provesti dubinsko ispitivanje u okviru kojeg se, osim grafičkog prikaza i mogućih opisa dostavljenih prilikom podnošenja prijave za registraciju, uzimaju u obzir elementi korisni za to da bi se na odgovarajući način utvrdile bitne značajke navedenog znaka (vidjeti presudu od 6. ožujka 2014., Pi‑Design i dr./Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P do C‑340/12 P
, neobjavljenu,
EU:C:2014:129
, t.
54.
).
S druge strane, kao što je to nezavisni odvjetnik naveo u točkama 86. i 91. do 93. svojeg mišljenja, ni u jednom od predmeta u kojima su donesene presude Suda od 18. lipnja 2002., Philips (
C‑299/99
,
EU:C:2002:377
), od 14. rujna 2010., Lego Juris/OHIM (
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
) i od 6. ožujka 2014., Pi‑Design i dr./Yoshida Metal Industry (
C‑337/12 P do C‑340/12 P
, neobjavljena,
EU:C:2014:129
) nadležna tijela nisu mogla analizirati odnosni oblik isključivo na temelju njegova grafičkog prikaza a da se nisu morala koristiti dodatnim informacijama u vezi s konkretnim proizvodom.
Iz toga slijedi da je Opći sud dao prestrogo tumačenje kriterija za ocjenu iz članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94 zaključivši, posebice u točkama 57. do 59. pobijane presude, da je za ocjenjivanje funkcionalnosti bitnih značajki odnosnog znaka, posebice rešetkaste strukture koju ima svaka od stranica kocke, kao polazište trebalo uzeti odnosni oblik, kako je grafički prikazan, a da nije potrebno uzeti u obzir dodatne kriterije koje objektivni promatrač ne može „točno razaznati” na temelju grafičkih prikaza osporavanog žiga, kao što su mogućnost okretanja pojedinačnih elemenata trodimenzionalne slagalice tipa „Rubik’s Cube”.
Osim toga, okolnost navedena u točki 55. pobijane presude – da je osporavani žig registriran za „trodimenzionalne slagalice” općenito, odnosno ne ograničavajući se na one s mogućnošću okretanja, i da nositelj tog žiga svojoj prijavi za registraciju nije priložio opis koji precizira da odnosni oblik ima takvu mogućnost – ne može biti prepreka tomu da se, u svrhu ispitivanja funkcionalnosti bitnih značajki odnosnog znaka, uzme u obzir takva tehnička funkcija konkretnog proizvoda prikazanog tim znakom, osim da bi se nositelju navedenog žiga omogućilo da proširi zaštitu dodijeljenu njegovom registracijom na sve vrste trodimenzionalnih slagalica čiji elementi predstavljaju oblik kocke, neovisno o njihovim načinima funkcioniranja.
Ta potonja mogućnost bila bi protivna cilju koji se želi postići člankom 7. stavkom 1. točkom (e) podtočkom ii. Uredbe br. 40/94, a to je, kao što je to navedeno u točki 39. ove presude, izbjegavanje dodjele jednom poduzetniku monopola na tehnička rješenja ili korisne značajke nekog proizvoda.
S obzirom na sva prethodna razmatranja, treba prihvatiti prvi žalbeni razlog i, slijedom toga, ukinuti pobijanu presudu a da nije potrebno ispitivati ostale argumente tog žalbenog razloga ni ostale žalbene razloge iz ove žalbe.
O prvostupanjskom postupku
U skladu s člankom 61. stavkom 1. Statuta Suda Europske unije, kada Sud ukine odluku Općeg suda, on može sam konačno odlučiti o sporu ako stanje postupka to dopušta ili vratiti predmet na odlučivanje Općem sudu.
U ovom slučaju Sud raspolaže elementima potrebnima za donošenje konačne odluke o drugom tužbenom razlogu u prvostupanjskom postupku, koji se temelji na povredi članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94.
Naime, iz točaka 42. do 53. ove presude proizlazi da je taj tužbeni razlog osnovan.
Slijedom toga, valja poništiti spornu odluku zbog povrede članka 7. stavka 1. točke (e) podtočke ii. Uredbe br. 40/94.
Troškovi
Na temelju članka 184. stavka 2. Poslovnika Suda, kad je žalba osnovana i Sud sam konačno odluči o sporu, potonji će odlučiti i o troškovima.
Na temelju članka 138. stavka 1. tog Poslovnika, koji se na temelju njegova članka 184. stavka 1. primjenjuje na žalbeni postupak, stranka koja ne uspije u postupku dužna je, na zahtjev protivne stranke, snositi troškove.
Budući da je žalitelj podnio zahtjev da EUIPO i Seven Towns snose troškove i da potonji nisu uspjeli u postupku, valja im naložiti snošenje troškova prvostupanjskog postupka u predmetu T‑450/09 i troškova žalbenog postupka.

Slijedom navedenoga, Sud (prvo vijeće) proglašava i presuđuje:

1.
Ukida se presuda Općeg suda Europske unije od 25. studenoga 2014., Simba Toys/OHIM – Seven Towns (Oblik kocke sa stranicama rešetkaste strukture) (
T‑450/09
,
EU:T:2014:983
).

2.
Poništava se odluka drugog žalbenog vijeća Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) od 1. rujna 2009. (predmet R 1526/2008‑2), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između društava Simba Toys GmbH & Co. KG i Seven Towns Ltd.

3.
Seven Townsu Ltd i Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Simba Toysa GmbH & Co. KG koji se odnose na prvostupanjski postupak u predmetu T‑450/09 i na žalbeni postupak.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: engleski