CELEX: 62015CJ0084
Predhodno odločanje
Uredba (EGS) št. 2658/87
Carinska unija in skupna carinska tarifa
Tarifna uvrstitev
Kombinirana nomenklatura
Tarifne številke 8517, 8518, 8519, 8527 in 8543
Avtonomna naprava, oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago tarifnih številk 8517, 8518, 8519, 8527 in 8543 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), v različicah, ki zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 (
UL L 291, str. 1
) in Uredbe Komisije (ES) št. 948/2009 z dne 30. septembra 2009 (
UL L 287, str. 1
, v nadaljevanju: KN).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Sonos Europe BV (v nadaljevanju: Sonos Europe) in Staatssecretaris van Financiën (državni sekretar za finance, v nadaljevanju: carinska uprava) zaradi tarifne uvrstitve avtonomnih naprav, imenovanih „SONOS Zone Player zps5“, oblikovanih za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka (v nadaljevanju: Zoneplayerji).
Pravni okvir
HS
Svet za carinsko sodelovanje, ki je postal Svetovna carinska organizacija (SCO), je bil ustanovljen z mednarodno konvencijo o ustanovitvi tega sveta, sklenjeno v Bruslju 15. decembra 1950. SCO je pripravila Harmonizirani sistem poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: HS), ki je bil uveden z Mednarodno konvencijo o harmoniziranem sistemu poimenovanj in šifrskih oznak blaga (v nadaljevanju: Konvencija o HS), sklenjeno v Bruslju 14. junija 1983, ki je bila skupaj s Protokolom o spremembah z dne 24. junija 1986 v imenu Evropske gospodarske skupnosti odobrena s Sklepom Sveta 87/369/EGS z dne 7. aprila 1987 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 288).
V skladu s členom 3(1) Konvencije o HS se sleherna pogodbenica zavezuje, da bo njena nomenklatura carinske tarife in statistična nomenklatura usklajena s HS, da bo uporabljala vse tarifne številke in tarifne podštevilke HS, ne da bi kaj dodala ali spremenila, vključno z njihovimi številčnimi oznakami, in da bo spoštovala številčni vrstni red HS. Vsaka pogodbenica se prav tako zavezuje, da bo uporabljala splošna pravila za razlago HS ter vse opombe k oddelkom, poglavjem in tarifnim podštevilkam HS, ter da ne bo spremenila njihovega obsega.
SCO pod pogoji, določenimi v členu 8 Konvencije o HS, potrdi pojasnjevalne opombe in mnenja o uvrstitvi, ki jih je sprejel odbor za HS.
V pojasnjevalnih opombah HS o tarifni številki 8517 tega sistema je navedeno:
„Ta številka zajema komunikacijske aparate za prenos ali sprejem glasu ali drugih zvokov, slike ali drugih podatkov med dvema točkama s spremembo električnega toka ali optičnega vala, ki potuje po žičnem omrežju ali elektromagnetnih valovih v brezžičnem omrežju. Signal je lahko analogen ali digitalen. Omrežja, ki so lahko medsebojno povezana, vključujejo telefonijo, telegrafijo, radiotelefonijo, radiotelegrafijo, lokalna in široka omrežja.
[…]
Če so predloženi ločeno, se mikrofoni in slušalke (tudi kombinirano kot telefonske slušalke) in zvočniki uvrstijo pod številko 85.18; zvonci in brenčala pa pod številko 85.31.
V telefonske aparate za žično telefonijo so lahko vgrajeni ali so z njimi lahko povezani: spomin, ki omogoča shranjevanje in priklic telefonskih številk, ekran za prikaz klicane številke, številke klicatelja, datuma in ure klica ter njegovega trajanja; dodatni zvočnik in mikrofon za brezžično komunikacijo; naprave, ki avtomatično odgovorijo na klice, prenesejo posneto sporočilo, posnamejo vhodna sporočila in na ukaz predvajajo posneta sporočila; naprave za zadrževanje zveze med pogovorom z drugo osebo. Telefonski aparati za žično telefonijo, v katere so vgrajene te naprave, so lahko opremljeni tudi s tipkami, ki omogočajo njihovo delovanje, kot na primer s tipko za preklop, zaradi katere lahko telefon deluje tudi, ne da bi uporabnik dvignil slušalko z vilic. Veliko teh naprav uporablja mikroprocesor ali digitalna integrirana vezja.“
V pojasnjevalnih opombah HS o tarifni številki 8518 tega sistema je navedeno:
„Ta številka zajema mikrofone, zvočnike, slušalke in vse vrste avdiofrekvenčnih električnih ojačevalnikov, ki so predloženi ločeno, ne glede na posebno uporabo, za katero so bili oblikovani (na primer mikrofoni in slušalke za telefone in zvočniki za radie).
Pod to številko se uvrščajo tudi električni sestavi za ojačevanje zvoka.
[…]
B. Zvočniki, vključno z zvočniki v zvočnih omaricah
Funkcija zvočnikov je nasprotna od funkcije mikrofonov. To so naprave, ki reproducirajo zvok s pretvorbo električnih impulzov ali nihanj iz ojačevalnika v mehanske vibracije in jih prenesejo na okoliški zrak.
Vključujejo te vrste:
[…]
V zvočnike so včasih vgrajeni ustrezni transformatorji in ojačevalniki. Na splošno so vstopni električni signali, ki jih sprejmejo zvočniki, analogni, včasih pa je vstopni signal lahko tudi digitalen. V tem primeru zvočniki vsebujejo digitalno analogne pretvornike in ojačevalnike, ki prenesejo mehanske vibracije na okoliški zrak.
Zvočniki so lahko v skladu z uporabo, kateri so namenjeni, vgrajeni v ohišja ali okvirje različnih oblik, ki imajo na splošno akustični učinek, in ki so lahko celo deli pohištva. Taki kompleti ostanejo uvrščeni v to tarifno številko, če je njihova bistvena razlikovalna funkcija funkcija zvočnikov. Tudi ohišja in okvirji, ki so predloženi ločeno, ostanejo v tej tarifni številki, če je mogoče skleniti, da je njihov bistveni namen montaža zvočnikov, razen, seveda, če gre za pohištvo v smislu poglavja 94, ki je zasnovano tako, da poleg običajne rabe omogoča namestitev zvočnikov.
Ta tarifna številka zajema zvočnike, ki so namenjeni priključitvi na stroj za avtomatsko obdelavo podatkov, kadar so predloženi ločeno.“
V pojasnjevalnih opombah HS o tarifni številki 8519 tega sistema je navedeno:
„Ta številka zajema aparate za snemanje ali reprodukcijo zvoka in aparate za snemanje in reprodukcijo zvoka. Zvok se na splošno snema na notranjo pomnilniško enoto ali medij (magnetni trak, optični medij, polprevodniški medij ali drug medij iz številke 85.23) ali se z njega reproducira.
Aparati za snemanje zvoka spremenijo snemalni medij, tako da lahko aparati za reprodukcijo zvoka nato reproducirajo izvirne zvočne valove (govor, glasbo ipd.). To vključuje snemanje, ki temelji na sprejemu zvočnih valov ali drugi metodi, kot je na primer snemanje zvočnih datotek, prenesenih s spletne strani ali zgoščenke s strojem za avtomatsko obdelavo podatkov, na notranji spomin (na primer bliskovni pomnilnik) avdio-digitalne naprave (na primer MP3 predvajalnik). Naprave, ki snemajo zvok v obliki digitalnega koda, na splošno ne morejo reproducirati zvoka, razen če vsebujejo sredstvo za pretvorbo digitalnega koda v analogni signal.
[…]
IV.– Drugi aparati, ki uporabljajo magnetni, optični ali polprevodniški medij
Aparati iz te skupine so lahko prenosni. Prav tako so lahko opremljeni z akustičnimi napravami (zvočniki, ušesnimi slušalkami, naglavnimi slušalkami) in električnim ojačevalnikom ali oblikovani tako, da se na te naprave priključijo.
[…]
C) Aparati, ki uporabljajo polprevodniški medij
Ta skupina zajema aparate, ki uporabljajo polprevodniški medij (na primer polprevodniški nosilci s trajnim pomnenjem). Zvok se posname kot digitalni kod, pretvorjen iz ojačanih tokov spremenljive intenzitete (analogni signal), na snemalni medij. Zvok se reproducira z branjem takega medija. Polprevodniški medij je mogoče vgraditi v aparat trajno ali v obliki izmenljivega pomnilniškega medija s trajnim pomnenjem. Primeri vključujejo avdio predvajalnike z bliskovnim pomnilnikom (na primer nekatere MP3 predvajalnike), ki so prenosni aparati na baterijski pogon, ki jih v bistvu sestavlja ohišje z bliskovnim pomnilnikom (notranjim ali izmenljivim), mikroprocesorjem, elektronskim sistemom z avdiofrekvenčnim električnim ojačevalnikom, LCD zaslonom in upravljalnimi stikali. Mikroprocesor je programiran tako, da lahko uporablja datoteke v MP3 ali podobnem formatu. Aparat je mogoče priključiti na stroj za avtomatsko obdelavo podatkov za prenos datotek v MP3 ali podobnem formatu.“
V pojasnjevalnih opombah HS o tarifni številki 8543 tega sistema je navedeno:
„Ta številka zajema vse električne naprave in aparate, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu v tem poglavju, ki niso specifično zajeti na drugem mestu v katerem koli drugem poglavju (zlasti v poglavjih 84 ali 90) in ki niso izključeni z opombami k oddelku XVI ali temu poglavju.
Naprave in aparati, ki se uvrščajo pod to številko, morajo imeti posebno funkcijo. Določbe pojasnjevalne opombe k številki 84.79 v zvezi s stroji in mehanskimi napravami s posebnimi funkcijami se smiselno uporabljajo za naprave in aparate iz te številke.
To so večinoma sestavi iz električnega blaga ali delov (elektronk, transformatorjev, kondenzatorjev, dušilk, uporov ipd.), ki delujejo zgolj električno. Vendar spada pod to številko tudi električno blago z mehanskimi deli, če so ti deli le subsidiarni glede na električne dele naprave ali aparata.“
KN
Carinska uvrstitev blaga, ki je uvoženo v Evropsko unijo, je urejena s KN, ki temelji na HS.
Evropska komisija vsako leto v skladu s členom 12(1) Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 9, str. 357), sprejme uredbo, ki vsebuje celotno različico KN skupaj s stopnjami carinske dajatve in kakor izhaja iz ukrepov, ki jih je sprejel Svet Evropske unije ali Komisija. Ta uredba se uporablja od 1. januarja naslednjega leta.
Različici KN, ki se uporabljata za dejansko stanje iz postopka v glavni stvari, ki zajema leti 2009 in 2010, sta tisti, ki izhajata zaporedno iz uredb št. 1031/2008 in 948/2009.
Prvi del KN vsebuje sklop uvodnih določb. V oddelku I tega dela, ki vsebuje splošna pravila, je pododdelek A z naslovom „Splošna pravila za razlago [KN]“, ki določa:
„Blago se v [KN] uvršča po naslednjih načelih.
Naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij so podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju; zaradi pravnih razlogov uvrščanje poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem in po nadalje opisanih pravilih, če niso v nasprotju z vsebino teh tarifnih številk ali opomb.
[…]
6.
Iz pravnih razlogov se proizvodi uvrščajo pod tarifne podštevilke v okviru ene tarifne številke po poimenovanjih teh tarifnih podštevilk in morebitnih opombah k tem tarifnim podštevilkam ter, smiselno, po teh pravilih, pri čemer velja, da se tarifne podštevilke lahko primerjajo samo na isti ravni razčlenitve. To pravilo velja tudi za opombe k oddelkom in poglavjem, če ni določeno drugače.“
Drugi del KN z naslovom „Seznam carin“ med drugim vsebuje Oddelek XVI, katerega opomba 3 določa:
„Če ni drugače določeno, se kombinirani stroji, ki so sestavljeni iz dveh ali več strojev tako, da tvorijo integralno celoto, in drugi stroji, zasnovani za opravljanje dveh ali več dopolnilnih ali alternativnih funkcij, uvrščajo tako, kot da bi imeli samo tisto komponento ali kot da bi predstavljali samo tisti stroj, ki opravlja glavno funkcijo.“
Poglavje 85 KN, ki je v tem oddelku XVI, je naslovljeno „Električni stroji in oprema ter njihovi deli; aparati za snemanje ali reprodukcijo slike in zvoka ter deli in pribor za te izdelke“. To poglavje zajema te tarifne številke:
„8517
Telefonski aparati za žično telefonijo, vključno telefonski aparati za mobilno telefonijo in druga brezžična omrežja; drugi aparati za prenos ali sprejem glasu, slike ali drugih podatkov, vključno aparati za komunikacijo v žičnem ali brezžičnem omrežju (kot npr. lokalno ali prostrano omrežje), razen sprejemnikov in oddajnikov iz tarifnih številk 8443, 8525, 8527 ali 8528:

– Telefonski aparati za žično telefonijo, vključno telefonski aparati za mobilno telefonijo in druga brezžična omrežja
[…]
[…]
8517 18 00
[…]

– Drugi aparati za prenos ali sprejem glasu, slike ali drugih podatkov, vključno aparati za komunikacijo v žičnem ali brezžičnem omrežju (kot npr. lokalno ali prostrano omrežje):
8517 61 00
– – bazne postaje
8517 62 00
– – stroji za sprejem, konverzijo in prenos ali regeneracijo zvoka, slike ali drugih podatkov, vključno s stikalnimi in usmerjevalnimi aparati
8517 69
– – drugi:
[…]
[…]
Mikrofoni in njihova stojala; zvočniki, vključno z zvočniki v zvočnih omaricah; naglavne slušalke in ušesne slušalke, kombinirane z mikrofonom ali ne, in kompleti, ki sestojijo iz mikrofona in enega ali več zvočnikov; avdiofrekvenčni električni ojačevalniki; električni sestavi za ojačevanje zvoka
[…]
[…]
Aparati za snemanje ali reprodukcijo zvoka:
8519 20
– Aparati, ki se poženejo s kovancem, bankovcem, bančno kartico, žetonom ali drugim plačilnim sredstvom;
[…]
[…]
8519 30 00
– Gramofoni brez ojačevalnika
8519 50 00
– Aparati za odgovarjanje na telefonske klice

– Drugi aparati:
8519 81
– – z uporabo magnetnega, optičnega ali polprevodniškega medija:
[…]
[…]
8519 89
– – drugi:

– – – aparati za reprodukcijo zvoka, ki nimajo vgrajene naprave za snemanje zvoka:
[…]
[…]
8519 89 19
– – – – drugi
[…]
[…]
Sprejemniki za radiodifuzijo, kombinirani ali ne v istem ohišju z aparatom za snemanje ali za reprodukcijo zvoka ali z uro:
[…]
[…]
Električni stroji in aparati s posebnimi funkcijami, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu v tem poglavju:“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Družba Sonos Europe je v obdobju med 7. decembrom 2009 in 4. januarjem 2010 predložila devet deklaracij za sprostitev v prosti promet za Zoneplayerje.
Ta naprava je sestavljena iz ohišja s petimi vgrajenimi zvočniki, od katerih je vsak opremljen z digitalnim ojačevalnikom. Na ohišju sta tipki za uravnavanje glasnosti („mute“ in „volume“) ter priključek za slušalke, avdio-vhod, dvoja omrežna vrata in priključek za električno napajanje naprave. Poleg tega je v Zoneplayerju vgrajena matična plošča, na kateri je med drugim centralna procesorska enota. Programska oprema, nameščena na matični plošči, vključuje med drugim operacijski sistem Linux, ki ga je mogoče posodobiti prek internetne povezave.
Za vzpostavitev take povezave je treba Zoneplayer prek omrežnega kabla „Ethernet“ povezati z modemom ali usmerjevalnikom. Ko je Zoneplayer povezan z internetom, omogoča njegovemu uporabniku, da s pretočnim prenosom („streaming“) posluša glasbo, saj naprava bere avdio-digitalne datoteke med prenosom teh datotek, ne da bi se za ta namen shranile v spominu naprave. Zoneplayer prav tako omogoča poslušanje programov, ki jih spletne radijske postaje oddajajo pretočno. Za ta pretočni prenos Zoneplayer izmenjuje neobdelane podatke z računalniškimi strežniki, na katerih so shranjene avdio-digitalne datoteke, katerih vsebino želi poslušati uporabnik naprave.
Na Zoneplayerju je prednastavljenih več kot 25.000 radijskih postaj, programov in poddaj, nima pa možnosti shranjevanja podatkov.
Na omrežna vrata na zadnji strani ohišja je mogoče s kablom priključiti naprave, kot so digitalni videorekorder, osebni računalnik, igralna konzola ali omrežni pomnilnik („Network Attached Storage (NAS)“), s čimer se te naprave povežejo z internetom in/ali Zoneplayer z računalniki v lokalno omrežje. Vsebino avdio-digitalnih datotek na teh drugih terminalih, je prav tako mogoče predvajati prek zvočnikov Zoneplayerja. Tudi v tem primeru se te datoteke ne shranijo najprej na Zoneplayer, ampak jih ta bere pretočno med prenašanjem podatkov med napravami, priključenimi na omrežje.
Med dvema ali več Zoneplayerji je možno brezžično oddajanje in sprejemanje digitalnih podatkov, s čimer je mogoče vzpostaviti brezžično podatkovno omrežje (v nadaljevanju: omrežje Sonos). Programska oprema na Zoneplayerjih omogoča, da se lahko znotraj omrežja Sonos glasba pošilja in pretočno prenaša ločeno na kateri koli od Zoneplayerjev. Omrežje Sonos pri tem deluje neodvisno od morebitnega obstoječega omrežja WiFi, saj sistem generira kodirni ključ, ki ga uporablja za prenos digitalnih podatkov med Zoneplayerji.
Družba Sonos Europe je v deklaracijah za Zoneplayerje navedla, da spadajo pod podštevilko 8519 89 90 KN, na podlagi katere se plača carina po stopnji 2 %. Carinska uprava je v skladu s temi deklaracijami na družbo Sonos Europe naslovila odločbe o odmeri carin z ustreznim zneskom.
Družba Sonos Europe je zoper te odločbe vložila ugovor. Po njenem mnenju je treba Zoneplayer uvrstiti pod podštevilko 8517 62 00 KN, na podlagi katere se plača carina po stopnji 0 %. Carinska uprava je zavrnila ta ugovor, pri čemer je v svoji odločbi pojasnila, da Zoneplayer načeloma spada pod podštevilko 8519 89 19 KN s carinsko tarifo 4,5 %, tako da carine iz izpodbijanih odločb o njihovi odmeri niso bile določene previsoko.
Družba Sonos Europe je zoper te odločbe carinske uprave vložila tožbo pri rechtbank te Haarlem (sodišče v Haarlemu), ki jo je zavrnilo kot neutemeljeno. Zoper to sodbo se je družba Sonos Europe pritožila pri Gerechtshof Amsterdam (pritožbeno sodišče v Amsterdamu).
Pritožbeno sodišče je ugotovilo, da bi bilo mogoče Zoneplayer glede na njegove objektivne značilnosti in lastnosti uvrstiti tako pod številko 8517 KN kot tudi pod številko 8519 KN. Na podlagi te ugotovitve je to sodišče presodilo, da je treba tarifno uvrstitev Zoneplayerja določiti ob upoštevanju vsebine opombe 3 k oddelku XVI KN. Po mnenju Gerechtshof Amsterdam (pritožbeno sodišče v Amsterdamu) je Zoneplayer z vidika potrošnika v glavnem namenjen reprodukciji zvoka in ta funkcija reprodukcije zvoka je z napravo neločljivo povezana. Iz tega naj bi izhajalo, da je to glavna funkcija Zoneplayerja, medtem ko naj bi bila omrežna funkcija drugotna. Pritožbeno sodišče je ugotovilo, da je zato treba Zoneplayer na podlagi pravil 1 in 6 splošnih pravil za razlago KN in opombe 3 k oddelku XVI te nomenklature uvrstiti pod podštevilko 8519 89 19 te nomenklature.
Družba Sonos Europe je zoper to sodbo Gerechtshof Amsterdam (pritožbeno sodišče v Amsterdamu) vložila kasacijsko pritožbo pri predložitvenem sodišču. To sodišče ima dvome glede tarifne uvrstitve Zoneplayerja.
Ugotavlja namreč, da ima Zoneplayer ob upoštevanju besedila številk 8517, 8518 in 8519 KN ter pojasnjevalnih opomb HS glede ustreznih številk tega sistema lastnosti in značilnosti, ki so skupne napravam in aparatom, ki jih je treba uvrstiti pod te tarifne številke. Vendar naj bi se Zoneplayer razlikoval od aparatov, ki naj bi spadali pod navedene tarifne številke, zlasti ob upoštevanju njegovega tehnološkega razvoja, saj naj bi uporabljal novo in napredno tehnologijo. Delovanje Zoneplayerja naj kot tako ne bi bilo opisano v KN v eni od njenih tarifnih številk.
V teh okoliščinah je Hoge Raad der Nederlanden (vrhovno sodišče Nizozemske) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba tarifne številke 8517, 8518, 8519 in 8527 KN razlagati tako, da je mogoče izdelek v smislu te sodbe (Zoneplayer), ki sprejema digitalne informacije in jih brez shranjevanja („streaming“ ali „pretočno predvajanje“) ojačane predvaja s petimi (integriranimi) zvočniki v obliki zvokov in/ali jih posreduje drugim aparatom v lokalnem omrežju, uvrstiti pod eno ali več teh tarifnih številk, in, če je tako, pod katero? Ali pa je treba tarifno številko 8543 KN razlagati tako, da je treba aparat, kot je Zoneplayer, uvrstiti pod to tarifno številko kot električni aparat s posebnimi funkcijami?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Najprej je treba opozoriti, da kadar je Sodišču predložen predlog za sprejetje predhodne odločbe glede tarifne uvrstitve, je njegova naloga ta, da nacionalnemu sodišču pojasni merila, ki mu bodo omogočila zadevne proizvode pravilno uvrstiti v KN, ne pa da samo opravi uvrstitev, zlasti zato, ker ni nujno, da ima za to na voljo vse potrebne podatke. Nacionalno sodišče je vsekakor očitno primernejše za izvedbo uvrstitve (sodba Lukojl Neftohim Burgas,
C‑330/13
,
EU:C:2014:1757
, točka
).
Predložitveno sodišče je torej pristojno za uvrstitev proizvodov iz postopka v glavni stvari glede na odgovor, ki ga bo Sodišče podalo na vprašanje, ki mu ga je zastavilo.
Da bi odgovor predložitvenemu sodišču koristil, je najprej treba poudariti, da na eni strani, kot je razvidno iz točke 13 te sodbe, splošna pravila za razlago KN določajo, da uvrščanje blaga poteka po poimenovanjih tarifnih številk in opombah k ustreznim oddelkom ali poglavjem ter da so naslovi oddelkov, poglavij in podpoglavij podani zato, da se je laže znajti pri uvrščanju.
Na drugi strani iz ustaljene sodne prakse Sodišča izhaja, da je treba v interesu pravne varnosti in lažjega nadzora odločilno merilo za tarifno uvrstitev blaga na splošno poiskati v njegovih objektivnih značilnostih in lastnostih, kot so opredeljene z besedilom tarifne številke KN in opombami k oddelkom ali poglavjem (sodba Lukojl Neftohim Burgas,
C‑330/13
,
EU:C:2014:1757
, točka
in navedena sodna praksa).
Glede pojasnjevalnih opomb HS je treba dodati, da čeprav niso zavezujoče, so pomembni instrumenti za zagotovitev enotne uporabe skupne carinske tarife in zagotavljajo veljavne elemente za njeno razlago (glej v tem smislu sodbi Kloosterboer Services,
C‑173/08
,
EU:C:2009:382
, točka
, in Agroferm,
C‑568/11
,
EU:C:2013:407
, točka
). Isto velja za pojasnjevalne opombe KN (glej v tem smislu sodbi Develop Dr. Eisbein,
C‑35/93
,
EU:C:1994:252
, točka
, in British Sky Broadcasting Group in Pace,
C‑288/09 in C‑289/09
,
EU:C:2011:248
, točka
).
Predložitveno sodišče z vprašanjem v bistvu sprašuje, ali je treba KN razlagati tako, da je treba avtonomno napravo, ki je oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka, kot je ta iz postopka v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno številko 8517, 8518, 8519, 8527 ali 8543 te nomenklature.
V zvezi s tem je iz besedila številk 8517, 8518, 8519, 8527 in 8543 KN ter pojasnjevalnih opomb, ki se nanje nanašajo, razvidno, da je za uvrstitev zadevnega blaga pod eno od teh številk odločilna njegova funkcija.
Navedene številke namreč specifično opisujejo funkcijo, ki jo izpolnjuje blago, na katero se nanašajo. Tako tarifna številka 8517 KN med drugim zadeva „aparate za prenos ali sprejem glasu, slike ali drugih podatkov, vključno aparate za komunikacijo v žičnem ali brezžičnem omrežju“. Številka 8518 KN se med drugim nanaša na „zvočnike, vključno z zvočniki v zvočnih omaricah“. Številka 8519 KN se nanaša na aparate za snemanje ali reprodukcijo zvoka. Številka 8527 KN vključuje „sprejemnike za radiodifuzijo“. Številka 8543 KN pa zadeva „električne stroje in aparate s posebnimi funkcijami, ki niso navedeni in ne zajeti na drugem mestu v […] poglavju [85 KN]“.
V obravnavanem primeru je gotovo, kot poudarja Komisija, da ima Zoneplayer le eno funkcijo.
Iz opisa, ki ga je podalo predložitveno sodišče in kot je v bistvenem povzet v točkah od 17 do 21 te sodbe, je namreč razvidno, da je Zoneplayer oblikovan, da avdio-digitalne datoteke, ki so na voljo na spletu, pridobiva, sprejema in predvaja v obliki zvoka, ojačanega s petimi zvočniki, s katerimi je opremljen. Prav tako lahko, kadar je povezan z lokalnim omrežjem, pretočno bere avdio-digitalne datoteke, ki so shranjene v spominu naprav, ki so del tega omrežja. Iz tega je razvidno, da Zoneplayer ne generira vira zvoka, ki ga predvaja, saj je ta vir avdio-digitalna datoteka, ki je glede na primer shranjena na zunanjem strežniku, s katerim je Zoneplayer povezan prek spleta, ali na drugi napravi, s katero Zoneplayer deli lokalno omrežje.
Tako Zoneplayer izpolnjuje le funkcijo reprodukcije zvoka. V zvezi s tem centralna enota, ki omogoča obdelavo avdio-digitalnih datotek, različna vrata, ki omogočajo priključitev na lokalno omrežje, in spletna povezava niso ločene funkcije, ki jih zagotavlja naprava, ampak tehnične značilnosti, ki so nujne za njegovo delovanje. Sprejemanje zvokov z omrežno komunikacijo je namreč tehnološko inovativen način pridobivanja, pretvarjanja in predvajanja podatkov iz vira zvoka.
V teh okoliščinah, v nasprotju s trditvami nizozemske vlade, opomba 3 k oddelku XVI KN, ki se uporablja za stroje in kombinirane stroje, zasnovane za opravljanje dveh ali več dopolnilnih ali alternativnih funkcij, ni upoštevna za tarifno uvrstitev blaga, kot je Zoneplayer. V skladu s sodno prakso Sodišča, navedeno v točki 32 te sodbe, je treba namreč odločilno merilo v zvezi s tem poiskati v objektivnih značilnostih in lastnostih zadevnega proizvoda.
V obravnavanem primeru funkcija reprodukcije zvoka, ki jo opravlja Zoneplayer, ustreza besedilu številke 8519 KN.
Poleg tega je v pojasnjevalnih opombah HS o številki 8519 tega sistema pojasnjeno, da se zvok „na splošno“ snema na notranjo pomnilniško enoto ali medij ali se z njega reproducira, kar ne izključuje drugih virov. Tako zgolj to, da vir zvoka ne prihaja z notranje pomnilniške enote, ne izključuje uvrstitve navedenega proizvoda pod to tarifno številko. Zato zaradi tega, ker vir zvoka, ki ga naprava, kot je Zoneplayer, predvaja, prihaja bodisi s spleta, bodisi z druge naprave, s katero deli lokalno omrežje, bodisi z naprave, s katero je povezan s kablom, ni mogoče podvomiti o njegovi funkciji reprodukcije zvoka.
Poleg tega je lahko v skladu s sodno prakso Sodišča namen proizvoda objektivno merilo za tarifno uvrstitev, če je neločljivo povezan z navedenim proizvodom, pri čemer je treba neločljivo povezanost presojati glede na njegove objektivne značilnosti in lastnosti (glej sodbo Krings,
C‑130/02
,
EU:C:2004:122
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru je Zoneplayer namenjen predvajanju zvokov, natančneje glasbe. V skladu z navedbami nizozemske vlade, družba Sonos Europe namreč predstavlja Zoneplayer potrošnikom kot brezžični sistem, namenjen predvajanju stereo zvoka v kakovosti „High Fidelity“ (HIFI). Iz tega je razvidno, da priključitev naprave na omrežje služi zgolj temu, da lahko ta naprava opravlja funkcijo, za katero je namenjena. V teh okoliščinah namen naprave, kot je Zoneplayer, potrjuje njeno uvrstitev pod številko 8519 KN.
Iz teh elementov in opisa Zoneplayerja, ki ga je podalo predložitveno sodišče in kot je v bistvenem povzet v točkah od 17 do 21 te sodbe, je s pridržkom presoje, ki jo mora v zvezi s tem opraviti to sodišče na podlagi vseh dejstev, ki jih ima na voljo, razvidno, da ima ta naprava glede na objektivne značilnosti in lastnosti ter njen namen funkcijo reprodukcije zvoka, kot je opisana v številki 8519 KN.
Te ugotovitve ni mogoče izpodbiti s tezo, ki jo zagovarja družba Sonos Europe, da bi bilo treba Zoneplayer uvrstiti pod številko 8517 KN.
Funkcija Zoneplayerja je namreč reprodukcija zvoka in torej ne more spadati pod številko 8517 KN. Kot je razvidno iz točke 39 te sodbe, je sprejemanje zvokov z omrežno komunikacijo tehnološka inovacija, ki zgolj omogoča, da Zoneplayer deluje. Zato okoliščina, da je povezava z omrežjem nujna za predvajanje glasbe, nikakor ne izpodbije uvrstitve te naprave pod številko 8519 KN.
Glede na navedeno je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba KN razlagati tako, da je treba avtonomno napravo, ki je oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka, kot je ta iz postopka v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno številko 8519 te nomenklature s pridržkom presoje, ki jo mora opraviti predložitveno sodišče glede vseh dejstev, ki jih ima na voljo.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (deseti senat) razsodilo:

Kombinirano nomenklaturo iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi v različicah, ki zaporedno izhajata iz Uredbe Komisije (ES) št. 1031/2008 z dne 19. septembra 2008 in Uredbe Komisije (ES) št. 948/2009 z dne 30. septembra 2009, je treba razlagati tako, da je treba avtonomno napravo, ki je oblikovana za pridobivanje, sprejemanje in pretočno predvajanje avdio-digitalnih datotek v obliki ojačanega zvoka, kot je ta iz postopka v glavni stvari, uvrstiti pod tarifno številko 8519 te nomenklature s pridržkom presoje, ki jo mora opraviti predložitveno sodišče glede vseh dejstev, ki jih ima na voljo.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nizozemščina.