CELEX: 62015CJ0030
Apeliacinis skundas
Europos Sąjungos prekių ženklas
Erdvinis prekių ženklas, kurį sudaro kubo languotu paviršiumi forma
Prašymas pripažinti registraciją negaliojančia
Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia atmetimas

Apeliaciniu skundu
Simba Toys GmbH & Co. KG
prašo panaikinti 2014 m. lapkričio 25 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Simba Toys / EUIPO – Seven Towns (Kubo languotu paviršiumi forma) (
T‑450/09
,
EU:T:2014:983
, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo šis teismas atmetė jos ieškinį dėl 2009 m. rugsėjo 1 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos (toliau – Apeliacinė taryba) sprendimo (byla R 1526/2008-2), susijusio su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp apeliantės ir
Seven Towns Ltd
(toliau – ginčijamas sprendimas).
Teisinis pagrindas
1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (
OL L 11
, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146) buvo panaikintas ir pakeistas 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo (
OL L 78, 2009, p. 1
), kuris įsigaliojo 2009 m. balandžio 13 dieną.
Atsižvelgiant į faktinių aplinkybių datą, šiam ginčui taikomas Reglamentas Nr. 40/94 bent jau tiek, kiek tai susiję su nevisiškai procedūrinio pobūdžio nuostatomis.
Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnyje „Santykiniai atsisakymo registruoti prekių ženklą pagrindai“ nustatyta:
„1.   Neregistruojami šie žymenys:
<…>
b)
neturintys jokio skiriamojo požymio prekių ženklai;
c)
prekių ženklai, sudaryti tiktai iš tokių žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami žymėti rūšiai, kokybei, kiekiui, paskirčiai, vertei, geografinei kilmei arba prekių pagaminimo ar paslaugų suteikimo laikui, arba kitoms prekių ar paslaugų charakteristikoms;
<…>
e)
žymenys, susidedantys vien tik iš:
i)
formos ar kitų charakteristikų, kurias nulemia pačių prekių rūšis;
arba
ii)
prekių formos ar kitų charakteristikų, būtinų techniniam rezultatui gauti;
arba
iii)
forma, suteikianti prekėms esminės vertės;
<…>“
Pagal Reglamento Nr. 40/94 74 straipsnio 1 dalį:
„Procedūrų metu Tarnyba faktus nagrinėja savo iniciatyva; tačiau procedūros dėl atsisakymo registruoti paraiškas santykinių pagrindų atveju Tarnyba nagrinėja tiktai šalių nurodytus faktus, įrodymus bei argumentus bei siekiamą reikalavimų patenkinimo būdą.“
Faktinės bylos aplinkybės
Skundžiamo sprendimo 1–12 punktuose išdėstytas ginčo aplinkybes galima apibendrinti taip.
1996 m. balandžio 1 d.
Seven Towns
pateikė EUIPO paraišką įregistruoti kaip Bendrijos prekių ženklą šį erdvinį žymenį:
Prekės, kurioms buvo prašoma registracijos, priklauso peržiūrėtos ir iš dalies pakeistos 1957 m. birželio 15 d. Nicos sutarties dėl tarptautinės prekių ir paslaugų klasifikacijos ženklams registruoti 28 klasei ir atitinka tokį aprašymą: „Erdvinės dėlionės“.
1999 m. balandžio 6 d. nagrinėjamas prekių ženklas buvo įregistruotas kaip Bendrijos prekių ženklas numeriu 162784. Jo registracijos galiojimas buvo pratęstas 2006 m. lapkričio 10 d.
2006 m. lapkričio 15 d.
Simba Toys
pateikė prašymą pripažinti šią registraciją negaliojančia, remdamasi Reglamento Nr. 40/94 51 straipsnio 1 dalies a punktu, siejamu su šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a–c ir e punktais.
2008 m. spalio 14 d. sprendimu EUIPO anuliavimo skyrius atmetė šį prašymą.
2008 m. spalio 23 d. apeliantė dėl tokio sprendimo pateikė apeliaciją EUIPO pagal Reglamento Nr. 40/94 57–62 straipsnius (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 58–64 straipsniai). Savo apeliaciją ji grindė Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies a–c ir e punktų pažeidimu.
Ginčijamame sprendime Apeliacinė taryba patvirtino 2008 m. spalio 14 d. Anuliavimo skyriaus sprendimą ir atmetė apeliaciją.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiamas sprendimas
Ieškiniu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2009 m. lapkričio 6 d.)
Simba Toys
prašė panaikinti ginčijamą sprendimą.
Ieškinį ji grindė aštuoniais pagrindais, susijusiais su Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pirmo sakinio ir 76 straipsnio 1 dalies pirmo sakinio pažeidimu, Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto, 7 straipsnio 1 dalies c punkto, 7 straipsnio 1 dalies e punkto i–iii papunkčių ir 7 straipsnio 3 dalies pažeidimu.
Skundžiamu sprendimu Bendrasis Teismas šį ieškinį atmetė kaip nepagrįstą.
Šalių reikalavimai
Simba Toys
Teisingumo Teismo prašo:
—
panaikinti skundžiamą sprendimą,
—
panaikinti ginčijamą sprendimą ir
—
priteisti iš
Seven Towns
ir EUIPO bylinėjimosi išlaidas.
Seven Towns
ir EUIPO Teisingumo Teismo prašo:
—
atmesti apeliacinį skundą ir
—
priteisti iš
Simba Toys
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl prašymo atnaujinti žodinę proceso dalį
2016 m. liepos 7 d. raštu
Seven Towns
paprašė atnaujinti žodinę proceso dalį.
Ši bendrovė iš esmės teigia, kad generalinis advokatas savo išvadoje nurodė faktines aplinkybes ir pateikė argumentus, dėl kurių šalys nepateikė savo nuomonės nei Bendrajame Teisme, nei Teisingumo Teisme, susijusius, be kita ko, su nagrinėjamų prekių funkcijos apibrėžtimi, žymens pagrindinių savybių nustatymu ir kubo formos funkcionalumo vertinimu.
Šiuo klausimu primintina, kad Teisingumo Teismas gali bet kada nutarti atnaujinti žodinę proceso dalį pagal savo Procedūros reglamento 83 straipsnį – pirmiausia, jeigu mano, kad jam nepateikta pakankamai informacijos arba jeigu nagrinėjant bylą reikia remtis argumentu, dėl kurio suinteresuotieji asmenys nepateikė nuomonės (šiuo klausimu žr. 2016 m. balandžio 7 d. Sprendimo Marchon Germany,
C‑315/14
,
EU:C:2016:211
,
punktą).
Šiuo atveju taip nėra. Išklausęs generalinį advokatą Teisingumo Teismas mano, kad jam pateikta visa reikiama informacija sprendimui priimti ir kad byla neturi būti nagrinėjama atsižvelgiant į naują faktą, kuris galėtų būti lemiamas jam priimant sprendimą, ar naują argumentą, dėl kurio šalys jam nepateikė nuomonės.
Atsižvelgiant į šias aplinkybes,
Seven Towns
prašymą atnaujinti žodinę proceso dalį reikia atmesti.
Dėl apeliacinio skundo
Šalių argumentai
Savo apeliaciniam skundui pagrįsti
Simba Toys
pateikia šešis pagrindus. Remdamasi pirmuoju pagrindu
Simba Toys
tvirtina, kad skundžiamo sprendimo 50–77 punktuose Bendrasis Teismas pažeidė Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, pagal kurį neregistruojami žymenys, kuriuos sudaro vien prekių forma, būtina techniniam rezultatui gauti.
Simba Toys
nurodo, jog, pirma, skundžiamo sprendimo 72 punkte Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis taikomas su sąlyga, kad techninį rezultatą galima bent jau „pakankamai aiškiai matyti“ iš prekių ženklo vaizdo. Toks „tikslaus suvokimo reikalavimas“ nenustatytas nei šioje nuostatoje, nei teismo praktikoje, be to, jis nesuderinamas su jos tikslu.
Antra, Bendrasis Teismas per siaurai aiškino sąvoką „techninė funkcija“, kai skundžiamo sprendimo 60 punkte nusprendė, jog languotas kubo sienų paviršius neatlieka tokios funkcijos. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad tokia struktūra ir paprasta kubo forma nėra išgalvotos, todėl būtinai yra techninės.
Trečia, apeliantė remiasi teisės klaida, kurią Bendrasis Teismas padarė, kai skundžiamo sprendimo 53 punkte nusprendė, jog atsisakyti registruoti žymenį, remiantis Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje nurodytu pagrindu, galima su sąlyga, kad pačios nagrinėjamo prekių ženklo pagrindinės savybės atlieka prekės, kuriam prekių ženklas skirtas, techninę funkciją, o ne yra tokios funkcijos rezultatas.
Ketvirta, apeliantė kritikuoja Bendrąjį Teismą dėl to, jog šis atmetė argumentą, susijusį su tuo, kad nėra alternatyvių minėto prekių ženklo vaizdo formų, kurios galėtų atlikti tą pačią techninę funkciją. Bet kuriuo atveju, net jei būtų alternatyvių formų, minėto 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis vis tiek būtų taikomas. Konkrečiai dėl juodų linijų, kurios kubo paviršių padalija langeliais, pažymėtina, kad net jeigu įmanoma pagaminti magiškąjį kubą, kuris neturėtų tokių elementų, toks kubas dėl savo panašumo laipsnio ir toliau būtų saugomas ginčijamo prekių ženklo. Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas pažeidė šią nuostatą pagrindžiantį visuomenės interesą, kurį sudaro siekis užkirsti kelią nuolatiniam techninių sprendimų monopoliui.
Penkta, vertindamas nagrinėjamos prekės pagrindines technines savybes Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad yra prekių, įskaitant įstojusios į bylą šalies gaminamą „Rubik’s Cube“, kuriomis buvo prekiauta jau iki nagrinėjamo prekių ženklo registracijos paraiškos pateikimo ir kurioms būdingos ginčijamo prekių ženklo pagrindinės savybės, vieną iš kurių, t. y. galėjimą sukioti, vartotojai gerai žino.
Šešta,
Simba Toys
priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, jog skundžiamo sprendimo 55 punkte jis nusprendė, prieš tai padaręs išvadą, kad nagrinėjamas prekių ženklas buvo įregistruotas „erdvinėms dėlionėms“ apskritai, o ne tik toms, kurias galima sukioti, kad atsisakyti įregistruoti prekių ženklą galima tik tada, jeigu Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje nurodytas pagrindas taikomas visoms arba bent jau daugeliui prekių, kurioms skirtas prekių ženklas.
Seven Towns
ir EUIPO mano, jog pirmąjį pagrindą reikia atmesti kaip bent iš dalies nepriimtiną dėl to, kad juo siekiama paneigti faktinius tvirtinimus.
Šių šalių nuomone, bet kuriuo atveju šį pagrindą reikia atmesti kaip nepagrįstą. Iš esmės jos prašo patvirtinti remiantis šiuo pagrindu nurodytus skundžiamo sprendimo motyvus. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas nenustatė naujų reikalavimų, o tik taikė jau esamą teismo praktiką, pagal kurią, be kita ko, reikalaujama remiantis prekių ženklo grafiniu vaizdu nustatyti galimą techninę funkciją. Be to,
Seven Towns
ir EUIPO pažymi, kad nagrinėjamos prekės apima visas erdvines dėliones, o magiškieji kubai nėra atskira jų pakategorė.
Teisingumo Teismo vertinimas
Remdamasi pirmuoju pagrindu
Simba Toys
tvirtina, kad Bendrasis Teismas klaidingai taikė Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, kai, be kita ko, skundžiamo sprendimo 56–77 punktuose rėmėsi per siauru šios nuostatos aiškinimu, kiek tai susiję su nagrinėjamos formos funkciniu pobūdžiu. Todėl Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad šios formos pagrindinės savybės nesutampa su nagrinėjamos prekės technine savybe.
Nors tiesa, kad žymens pagrindinių savybių funkcionalumo vertinimas, jeigu jame yra faktinio pobūdžio tvirtinimų, negali, nebent iškraipymo atveju, būti per apeliacinį procesą Teisingumo Teismo atliekamos kontrolės dalykas (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
punktą ir 2016 m. kovo 17 d. Sprendimo Naazneen Investments / VRDT,
C‑252/15 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2016:178
,
punktą), kitaip yra teisės klausimų, kurių kyla tikrinant per šį vertinimą taikytų teisinių kriterijų ir ypač veiksnių, į kuriuos šiuo tikslu buvo atsižvelgta, svarbumą, atveju (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
ir
punktus; taip pat 2014 m. kovo 6 d. Sprendimo Pi-Design ir kt. / Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P–C‑340/12 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2014:129
,
punktą).
Taigi pirmasis pagrindas yra priimtinas, nes juo siekiama ginčyti skundžiamame sprendime Bendrojo Teismo atliktą kriterijų ir veiksnių, išplaukiančių iš Teisingumo Teismo praktikos, taikymą vertinant nagrinėjimo žymens funkcinį pobūdį, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį.
Dėl šio pagrindo pagrįstumo primintina, kad prekių ženklų teisė yra viena pagrindinių konkurencijos sistemos Sąjungoje sudedamųjų dalių. Tokioje sistemoje įmonės turi gebėti klientus pritraukti dėl prekių ar paslaugų kokybės, įregistruodamos kaip prekių ženklus tokius žymenis, kurie leistų vartotojui neklystant atskirti šias prekes ar paslaugas nuo kitokios kilmės prekių ar paslaugų (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
Be to, kaip matyti iš Reglamento Nr. 40/94 4 straipsnio, prekės formos žymuo priskiriamas prie žymenų, galinčių sudaryti prekių ženklą su sąlyga, kad jį galima pavaizduoti grafiškai ir jis leistų vienos įmonės prekes ar paslaugas atskirti nuo kitos įmonės prekių ar paslaugų (šiuo klausimu žr. 2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo Henkel / VRDT,
C‑456/01 P ir C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
,
ir
punktus; taip pat 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
punktą).
Iš Teisingumo Teismo praktikos taip pat matyti, kad kiekvienas iš Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalyje nurodytų atsisakymo registruoti pagrindų turi būti aiškinamas atsižvelgiant į jį grindžiantį visuomenės interesą (2004 m. balandžio 29 d. Sprendimo Henkel / VRDT,
C‑456/01 P ir C‑457/01 P
,
EU:C:2004:258
,
punktas; taip pat 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
punktas).
Tokiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas nurodė, kad pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį siekiama užkirsti kelią tam, kad dėl teisių į prekių ženklą įmonei būtų suteikta monopolio teisė į prekės techninius sprendimus ar funkcines savybes (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
, Rink.,
EU:C:2010:516

punktas).
Be to, reikia priminti, jog tam, kad ši nuostata būtų tinkamai taikoma, reikia tinkamai nustatyti nagrinėjamo erdvinio žymens pagrindines savybes (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
punktą; taip pat 2014 m. kovo 6 d. Sprendimo Pi-Design ir kt. / Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P–C‑340/12 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2014:129
,
punktą).
Šioje byloje skundžiamo sprendimo 47 punkte Bendrasis Teismas nustatė, kad pagrindinės nagrinėjamo žymens savybės yra kubo forma ir languotas visų šio kubo sienų paviršius. Ši išvada nekvestionuojama šiame apeliaciniame skunde.
Į klausimą, ar tokios pagrindinės savybės sutampa su prekės technine funkcija, Bendrasis Teismas pateikė neigiamą atsakymą ir skundžiamo sprendimo 56–61 punktuose nepritarė apeliantės argumentams, kad juodos linijos ir bendrai languotas visų nagrinėjamo kubo sienų paviršius atlieka techninę funkciją.
Šiuo atžvilgiu Bendrasis Teismas nepritarė apeliantės argumentams, susijusiems su galimybe sukioti atskirus nagrinėjamo kubo elementus, kuri matyti iš minėtų juodų linijų, ir skundžiamo sprendimo 58 ir 59 punktuose pažymėjo, kad šie argumentai iš esmės grindžiami žinojimu, kad galima sukioti „Rubik’s Cube“ vertikalias ir horizontalias linijas ir kad tokią galimybę lemia ne pateiktos formos savybės, o daugių daugiausiai vidinis nematomas kubo mechanizmas. Bendrojo Teismo nuomone, Apeliacinė taryba pasielgė teisingai, kad neįtraukė šio nematomo elemento į ginčijamo prekių ženklo pagrindinių savybių funkcionalumo analizę. Tokiomis aplinkybėmis Bendrasis Teismas konstatavo, jog remiantis dedukciniu metodu padaryta išvada, kad vidinio sukiojimosi mechanizmo egzistavimas išplaukia iš šio prekių ženklo grafinio vaizdo, neatitinka reikalavimų, pagal kuriuos bet kokia dedukciniu metodu pagrįsta išvada turi būti daroma kuo objektyviau remiantis tokia forma, kokia ji pavaizduota grafiškai, ir turi būti pakankamai akivaizdi.
Taigi Bendrasis Teismas, kaip ir Apeliacinė taryba, skundžiamo sprendimo 60 punkte nusprendė, kad languotas kiekvienos nagrinėjamo kubo sienos paviršius neatlieka jokios techninės funkcijos, nes tai, jog dėl šios struktūros kiekviena šio kubo siena vizualiai suskirstoma į tokio paties dydžio devynis kvadratus, nėra tokia funkcija, kaip tai suprantama pagal reikšmingą teismo praktiką.
Kaip savo išvados 99 punkte nurodė generalinis advokatas, teisiniu požiūriu toks argumentas yra klaidingas.
Nagrinėjant žymens funkcionalumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį, kuris susijęs tik su žymenimis, sudarytais iš konkrečios prekės formos, pagrindinės formos savybės turi būti vertinamos atsižvelgiant į konkrečios prekės techninę funkciją (šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Lego Juris / VRDT,
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
,
punktą).
Kadangi nebuvo ginčijama, kad nagrinėjamą žymenį sudaro konkrečios prekės o ne abstrakti forma, Bendrasis Teismas turėjo nurodyti konkrečios nagrinėjamos prekės, t. y. erdvinės dėlionės, techninę funkciją ir į ją atsižvelgti vertindamas šio žymens pagrindinių savybių funkcionalumą.
Nors skundžiamo sprendimo 59 punkte Bendrasis Teismas, be kita ko, nurodė, kad atliekant tokią analizę reikia remtis tokia forma, kokia ji pavaizduota grafiškai, šios analizės negalima atlikti neatsižvelgiant, pavyzdžiui, į papildomus elementus, susijusius su nagrinėjamos konkrečios prekės funkcija.
Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad nagrinėdama žymens funkcines savybes kompetentinga institucija gali atlikti išsamų patikrinimą, per kurį būtų atsižvelgiama ne tik į pateikiant registracijos paraišką nurodytą grafinį vaizdą ir galimus aprašymus, bet ir į elementus, kurie naudingi norint tinkamai nustatyti minėto žymens esmines savybes (žr. 2014 m. kovo 6 d. Sprendimo Pi-Design ir kt. / Yoshida Metal Industry,
C‑337/12 P–C‑340/12 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2014:129
,
punktą).
Kaip savo išvados 86 ir 91–93 punktuose nurodė generalinis advokatas, visose bylose, kuriose Teisingumo Teismas priėmė 2002 m. birželio 18 d. Sprendimą Philips (
C‑299/99
,
EU:C:2002:377
), 2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimą Lego Juris / VRDT (
C‑48/09 P
,
EU:C:2010:516
) ir 2014 m. kovo 6 d. Sprendimą Pi-Design ir kt. / Yoshida Metal Industry (
C‑337/12 P–C‑340/12 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2014:129
), kompetentingos institucijos negalėjo formos analizuoti remdamosi vien jos grafiniu vaizdu ir neatsižvelgti į su konkrečia preke susijusią papildomą informaciją.
Iš to matyti, kad Bendrasis Teismas per griežtai aiškino Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje nurodytus vertinimo kriterijus, kai skundžiamo sprendimo 57–59 punktuose nusprendė, jog, tikrinant žymens pagrindinių savybių, be kita ko, visų kubo sienų languoto paviršiaus funkcionalumą, reikia remtis nagrinėjama tokia forma, kokia ji pavaizduota grafiškai, ir nebūtina atsižvelgti į papildomus elementus, kaip antai į galėjimą sukioti atskirus „Rubik’s Cube“ rūšies erdvinių dėlionių elementus, kurių objektyvus stebėtojas negalėtų „tiksliai suvokti“ remdamasis grafiniu ginčijamo prekių ženklo vaizdu.
Be to, skundžiamo sprendimo 55 punkte nurodyta aplinkybė, kad ginčijamas prekių ženklas buvo įregistruotas bendrai erdvinėms dėlionėms, o ne tik tokioms, kurias galima sukioti, ir kad šio prekių ženklo savininkas prie registracijos paraiškos nepridėjo aprašymo, kuriame būtų paaiškinta, jog nagrinėjama forma gali būti sukiojama, neturėtų trukdyti nagrinėjant žymens pagrindinių savybių funkcionalumą atsižvelgti į tokią techninę konkrečios prekės, kuri vaizduojama šiuo žymeniu, savybę, nes priešingu atveju tokio prekių ženklo savininkas galėtų išplėsti šio prekių ženklo registracijos suteiktą apsaugą visoms panašios formos dėlionėms, t. y. visoms erdvinėms dėlionėms, kurių elementai yra kubo formos, neatsižvelgdamas į jų veikimo būdą.
Tai būtų nesuderinama su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktyje nurodytu tikslu, primintu šio sprendimo 39 punkte, užkirsti kelią tam, kad įmonei būtų suteikta monopolijos teisė į prekės techninius sprendimus ar funkcines savybes.
Atsižvelgiant į visus šiuos argumentus, reikia pritarti pirmajam apeliacinio skundo pagrindui ir panaikinti skundžiamą sprendimą, nesant būtinybės nagrinėti kitų su šiuo pagrindu susijusių argumentų ar šio apeliacinio skundo pagrindų.
Dėl ginčo pirmojoje instancijoje
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmą pastraipą, jeigu Teisingumo Teismas panaikina Bendrojo Teismo sprendimą, jis gali pats paskelbti galutinį sprendimą, jei toje bylos stadijoje tai galima daryti, arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą.
Šiuo atveju Teisingumo Teismas turi informacijos, reikalingos tam, kad būtų priimtas galutinis sprendimas dėl ieškinio pirmojoje instancijoje antrojo pagrindo, susijusio su Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio pažeidimu.
Iš šio sprendimo 42–53 punktų matyti, kad šis apeliacinio skundo pagrindas yra pagrįstas.
Todėl reikia panaikinti ginčijamą sprendimą dėl Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio pažeidimo.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 184 straipsnio pirmą pastraipą, jeigu apeliacinis skundas yra pagrįstas ir pats Teisingumo Teismas priima galutinį sprendimą byloje, išlaidų klausimą sprendžia Teisingumo Teismas.
Pagal Procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalį, taikytiną apeliaciniam procesui pagal minėto reglamento 184 straipsnio 1 dalį, pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jei laimėjusi šalis to prašė.
Kadangi apeliantė prašė priteisti iš EUIPO ir
Seven Towns
bylinėjimosi išlaidas, ir šios bylą pralaimėjo, iš jų reikia priteisti bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą pirmojoje instancijoje byloje T‑450/09 ir šiame apeliaciniame procese.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:

1.
Panaikinti 2014 m. lapkričio 25 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje Simba Toys / VRDT – Seven Towns (Kubo languotu paviršiumi forma) (
T‑450/09
,
EU:T:2014:983
).

2.
Panaikinti 2009 m. rugsėjo 1 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1526/2008-2), susijusį su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp
Simba Toys GmbH & Co. KG
ir
Seven Towns Ltd.

3.
Seven Towns Ltd
.
ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba padengia savo ir
Simba Toys GmbH & Co. KG
bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesą pirmojoje instancijoje byloje T‑450/09 ir šiame apeliaciniame procese
.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.