CELEX: 62021CJ0249
Predhodno odločanje
Varstvo potrošnikov
Direktiva 2011/83/EU
Člen 8(2)
Pogodbe, sklenjene na daljavo z uporabo elektronskih sredstev
Obveznosti obveščanja, ki jih ima trgovec
Pritisk na gumb ali aktiviranje podobne funkcije za oddajo naročila z obveznostjo plačila
Druga ustrezna nedvoumna izjava, podobna navedbi ‚naročilo z obveznostjo plačila‘
Upoštevanje samo navedbe, ki je na gumbu ali podobni funkciji, za presojo podobnosti take izjave

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago člena 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (
UL 2011, L 304, str. 64
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo Fuhrmann-2-GmbH in B. glede tega, ali je bila med tema osebama sklenjena pogodba o nastanitvi.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodnih izjavah 4, 5, 7 in 39 Direktive 2011/83 je navedeno:
„(4)
V skladu s členom 26(2) PDEU notranji trg zajema območje brez notranjih meja, na katerem so zagotovljeni prost pretok blaga, storitev in svoboda ustanavljanja. Uskladitev [Harmonizacija] določenih vidikov potrošniških pogodb, sklenjenih na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, je nujna za spodbujanje dejanskega potrošniškega notranjega trga, na katerem bi vladalo pravo ravnovesje med visoko ravnjo varstva potrošnikov in konkurenčnostjo podjetij, obenem pa bi bilo zagotovljeno spoštovanje načela subsidiarnosti.
(5)
[…] [P]opolna uskladitev [harmonizacija] nekaterih vidikov informiranja potrošnikov in pravice do odstopa pri pogodbah, sklenjenih na daljavo[,] in pogodbah, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov, [bo] prispevala k visoki ravni varstva potrošnikov in boljšemu delovanju notranjega trga za poslovanje med podjetji in potrošniki.
[…]
(7)
Popolna uskladitev [harmonizacija] nekaterih ključnih zakonodajnih vidikov bi morala znatno povečati pravno varnost potrošnikov in trgovcev. Potrošniki in trgovci bi morali imeti možnost zanesti se na enotni zakonodajni okvir, temelječ na jasno opredeljenih pravnih pojmih, ki bodo urejali določene vidike pogodb med podjetji in potrošniki po vsej Uniji. Učinek take uskladitve [harmonizacije] bi moral biti odprava ovir, ki izhajajo iz razdrobljenosti pravil, in dokončna vzpostavitev notranjega trga na tem področju. Te ovire se lahko odpravijo samo z vzpostavitvijo enotnih pravil na ravni Unije. Potrošniki bi morali poleg tega uživati visoko raven varstva po vsej Uniji.
[…]
(39)
Pomembno je zagotoviti, da lahko pri pogodbah, sklenjenih na daljavo, in ki so sklenjene prek spletne strani, potrošnik v celoti prebere in razume glavne elemente pogodbe, preden odda naročilo. V ta namen bi morala imeti ta direktiva določbo, po kateri bi morali ti elementi biti vidni blizu mesta potrditve oddaje naročila. Treba je tudi zagotoviti, da v teh primerih potrošnik lahko ugotovi, v katerem trenutku prevzame obveznost plačila trgovcu. Zato bi bilo treba potrošnikovo pozornost z nedvoumno formulacijo usmeriti predvsem k dejstvu, da oddaja naročila zajema obveznost plačila trgovcu.“
Člen 1 te direktive določa:
„Namen te direktive je z doseganjem visoke ravni varstva potrošnikov prispevati k pravilnemu delovanju notranjega trga, in sicer s približevanjem nekaterih vidikov zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi s pogodbami, sklenjenimi med potrošniki in trgovci.“
Člen 2 navedene direktive določa:
„V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
[…]
7.
‚pogodba, sklenjena na daljavo‘, pomeni vsako pogodbo, sklenjeno med trgovcem ali potrošnikom v okviru organizirane prodaje na daljavo ali sistema izvajanja storitev brez hkratne fizične navzočnosti trgovca in potrošnika ter z izključno uporabo enega ali več sredstev za komuniciranje na daljavo do trenutka sklenitve pogodbe in vključno z njim;
[…]“
Člen 3(1) iste direktive določa:
„Ta direktiva se uporablja za kakršno koli pogodbo, sklenjeno med trgovcem in potrošnikom, pod pogoji in v obsegu, določenimi v njenih določbah. Uporablja se tudi za pogodbe za dobavo vode, plina, električne energije ali daljinskega ogrevanja, vključno s strani javnih ponudnikov, kadar ta dobava poteka na pogodbeni podlagi.“
Člen 6(1) Direktive 2011/83 določa:
„Preden pogodba, sklenjena na daljavo ali zunaj poslovnih prostorov, ali kaka druga podobna ponudba, potrošnika zavezuje, trgovec potrošniku na jasen in razumljiv način zagotovi naslednje informacije:
(a)
glavne značilnosti blaga ali storitev v obsegu, ki ustreza nosilcu podatkov in blagu ali storitvam;
[…]
(e)
celotno ceno blaga ali storitev, vključno z davki, ali kadar je cena zaradi narave blaga ali storitev taka, da jo je nemogoče razumno izračunati vnaprej, način, na katerega se cena izračuna, po potrebi vključno z dodatnimi prevoznimi, dostavnimi ali poštnimi stroški in vsemi drugimi stroški, ali kadar teh stroškov ni mogoče razumno izračunati vnaprej, dejstvo, da bo take dodatne stroške morda treba plačati. V primeru pogodbe za nedoločen čas ali pogodbe, ki vsebuje naročnino, skupna cena vključuje skupne stroške za obračunsko obdobje. Kadar se takšne pogodbe zaračunavajo po nespremenljivi obrestni meri, skupna cena pomeni tudi skupne mesečne stroške. Kadar skupnih stroškov iz razumnih razlogov ni mogoče izračunati vnaprej, se navede način, na katerega se cena izračuna;
[…]
(o)
trajanje pogodbe, kadar je to primerno, ali če gre za pogodbo za nedoločen čas ali pogodbo, ki se samodejno podaljšuje, pogoje za odpoved pogodbe;
(p)
kadar je to primerno, minimalno trajanje obveznosti potrošnika na podlagi pogodbe;
[…]“
Člen 8 te direktive, naslovljen „Formalne zahteve za pogodbe, sklenjene na daljavo“, v odstavku 2 določa:
„Če pogodba, sklenjena na daljavo, ki naj bi bila sklenjena z uporabo elektronskih sredstev, potrošnika obvezuje k plačilu, trgovec potrošnika neposredno preden potrošnik odda svoje naročilo jasno in v vidni obliki opozori na informacije iz točk (a), (e), (o) in (p) člena 6(1).
Trgovec zagotovi, da potrošnik ob oddaji svojega naročila izrecno potrdi, da je z oddajo naročila povezana obveznost plačila. Če je treba za oddajo naročila pritisniti na gumb ali aktivirati drugo podobno funkcijo, morata biti gumb oziroma podobna funkcija preprosto označena z besedami ‚naročilo z obveznostjo plačila‘ ali z drugo ustrezno nedvoumno izjavo, s katero se pojasni, da je z oddajo naročila povezana obveznost plačila trgovcu. Če trgovec ne upošteva tega pododstavka, potrošnik ni vezan na pogodbo ali naročilo.“
Nemško pravo
Člen 312j(3) in (4) Bürgerliches Gesetzbuch (civilni zakonik, v nadaljevanju: BGB) določa:
„(3)   Pri [elektronskih potrošniških] pogodbah[, ki se nanašajo na odplačno storitev, ki jo opravi trgovec], mora trgovec naročanje urediti tako, da potrošnik z oddajo svojega naročila izrecno potrdi, da sprejema obveznost plačila. Če se naročilo odda s klikom na gumb, je obveznost trgovca iz prvega stavka izpolnjena le, če so na gumbu čitljivo napisane besede ‚naročilo z obveznostjo plačila‘ ali druga ustrezna nedvoumna izjava.
(4)   [Elektronske potrošniške] pogodbe[, ki se nanašajo na odplačno storitev, ki jo opravi trgovec,] se oblikujejo le, če trgovec izpolni svojo obveznost iz odstavka 3.“
Spor o glavni stvari in vprašanje za predhodno odločanje
Fuhrmann-2 je družba nemškega prava, ki je lastnica hotela Goldener Anker v Krummhörn-Greetsielu (Nemčija). Sobe v tem hotelu je mogoče med drugim najeti prek spletnega mesta www.booking.com, ki je platforma za, med drugim, spletno rezervacijo nastanitve.
B., ki je potrošnik, je 19. julija 2018 na tem spletnem mestu iskal hotelske sobe v Krummhörn-Greetsielu za obdobje od 28. maja 2019 do 2. junija 2019. Med prikazanimi rezultati iskanja so bile sobe v hotelu Goldener Anker. B. je torej kliknil na sliko, ki ustreza temu hotelu, čemur je sledil prikaz razpoložljivih sob in dodatnih informacij, ki se med drugim nanašajo na opremo in cene, ki jih je navedeni hotel ponudil za izbrano obdobje. B., ki se je odločil rezervirati štiri dvoposteljne sobe, je, potem ko je kliknil na gumb „Rezerviraj“, navedel osebne podatke in imena oseb, ki naj bi ga spremljale, nato pa kliknil na gumb z navedbo „Zaključi rezervacijo“.
B. 28. maja 2019 ni prišel v hotel Goldener Anker.
Družba Fuhrmann-2 je z dopisom z dne 29. maja 2019 v skladu s splošnimi pogoji B. zaračunala stroške odpovedi v višini 2240 EUR, pri čemer mu je določila rok petih delovnih dni za plačilo tega zneska. B. zahtevanega zneska ni plačal.
Družba Fuhrmann-2 je pri predložitvenem sodišču, Amtsgericht Bottrop (okrajno sodišče v Bottropu, Nemčija), zahtevala izterjavo tega zneska. Družba Fuhrmann‑2 v utemeljitev tožbe meni, da je B. prek spletnega mesta www.booking.com z njo sklenil pogodbo o nastanitvi, ki se nanaša na več hotelskih sob v njenem hotelu, za obdobje od 28. maja 2019 do 2. junija 2019. Zlasti meni, da navedba „Zaključi rezervacijo“, za katero se je upravljavec tega spletnega mesta odločil, da jo vpiše na gumb za rezervacijo, izpolnjuje obveznost iz člena 312j(3) BGB, ki trgovcu nalaga, da mora na gumbu za oddajo naročila čitljivo napisati besede „naročilo z obveznostjo plačila“ ali drugo ustrezno nedvoumno izjavo. V teh okoliščinah naj bi ji B. moral plačati nadomestilo za odpoved v višini 2240 EUR.
Predložitveno sodišče navaja, da je uspeh tožbe družbe Fuhrmann-2 odvisen od odgovora na vprašanje, ali je mogoče glede na navedbo „Zaključi rezervacijo“ na gumbu za rezervacijo spletnega mesta www.booking.com šteti, da je bila izpolnjena obveznost iz člena 312j(3) BGB, s katerim je v nemško pravo prenesen člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83. Če je odgovor pritrdilen, bi to na podlagi člena 312j(4) BGB pomenilo, da je bila med strankama veljavno sklenjena pogodba o nastanitvi in da družba Fuhrmann-2 lahko utemeljeno zahteva nadomestilo za odpoved.
Predložitveno sodišče pojasnjuje, da je drugo nemško sodišče razsodilo, da je treba upoštevati vse spremljevalne okoliščine postopka naročila in zlasti zasnovo tega postopka, da bi ugotovilo, ali navedba, kot jo uporablja upravljavec spletnega mesta www.booking.com, pomeni nedvoumno izjavo, podobno navedbi „naročilo z obveznostjo plačila“ iz člena 8(2), drugi pododstavek, drugi stavek, Direktive 2011/83.
Glede na besedilo te določbe pa predložitveno sodišče dvomi o pristopu, ki ga je uporabilo to nemško sodišče, in se nagiba k mnenju, da mora iz napisa na gumbu izhajati, da se potrošnik z aktiviranjem tega gumba zaveda, da sprejema pravno zavezujočo obveznost plačila. V okviru tega pristopa pa predložitveno sodišče meni, da izraz „rezervacija“ iz navedbe „Zaključi rezervacijo“ v vsakdanjem jeziku ni nujno povezan z obveznostjo plačila finančnega nadomestila, ampak se pogosto uporablja kot sopomenka za „neodplačno vnaprejšnje naročilo ali rezervacijo“. Zato naj bi bilo treba ugotoviti, da v obravnavanem primeru obveznost iz člena 312j(3), drugi stavek, BGB ni bila izpolnjena.
V teh okoliščinah je Amtsgericht Bottrop (okrajno sodišče v Bottropu) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali je treba člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive [2011/83] razlagati tako, da je treba pri odgovoru na vprašanje, ali sta gumb ali podobna funkcija, katerih aktiviranje je sestavni del oddaje naročila pri pogodbi, ki je z uporabo elektronskih sredstev sklenjena na daljavo v smislu prvega pododstavka te določbe, in ki nista označena z besedami ‚naročilo z obveznostjo plačila‘, označena z drugo ustrezno nedvoumno izjavo v smislu te določbe, s katero se pojasni, da je z oddajo naročila povezana obveznost plačila trgovcu, upoštevati izključno oznake na gumbu oziroma na podobni funkciji?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče želi z vprašanjem v bistvu izvedeti, ali je treba člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83 razlagati tako, da se je za to, da se v okviru postopka naročila v zvezi s sklenitvijo pogodbe na daljavo z uporabo elektronskih sredstev ugotovi, ali je izjava, vpisana na gumbu za naročilo ali podobni funkciji, kot je izjava „Zaključi rezervacijo“, „podobna“ navedbi „naročilo z obveznostjo plačila“ v smislu te določbe, treba opreti samo na navedbo na tem gumbu ali tej podobni funkciji ali pa je treba upoštevati tudi spremljevalne okoliščine postopka naročila.
Najprej je treba poudariti, da so pogodbe, sklenjene na daljavo, v skladu s členom 2, točka 7, Direktive 2011/83 opredeljene kot „vsak[a] pogodb[a], sklenjen[a] med trgovcem ali potrošnikom v okviru organizirane prodaje na daljavo ali sistema izvajanja storitev brez hkratne fizične navzočnosti trgovca in potrošnika ter z izključno uporabo enega ali več sredstev za komuniciranje na daljavo do trenutka sklenitve pogodbe in vključno z njim“. Iz tega izhaja, da pogodba o opravljanju storitev, sklenjena med trgovcem in potrošnikom na platformi za spletno rezervacijo nastanitve, kakršna je ta v postopku v glavni stvari, spada pod pojem „pogodba, sklenjena na daljavo“ in zato ob neuporabi izključitev, določenih v členu 3, od (2) do (4), Direktive 2011/83, spada na področje uporabe te direktive, kot je opredeljeno v členu 3(1) te direktive.
Poleg tega je treba opozoriti, da je namen Direktive 2011/83 – kot je razvidno iz člena 1 te direktive v povezavi z njenimi uvodnimi izjavami 4, 5 in 7 – poskrbeti za visoko raven varstva potrošnikov, ob zagotavljanju njihove obveščenosti in varnosti pri transakcijah s trgovci. Poleg tega je varstvo potrošnikov v politikah Unije določeno v členu 169 PDEU in v členu 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (sodba z dne 10. julija 2019, Amazon EU,
C‑649/17
,
EU:C:2019:576
, točka
).
Glede na ta cilj člen 8 Direktive 2011/83 trgovcu nalaga nekatere formalne obveznosti v zvezi s pogodbami, sklenjenimi na daljavo, kot je navedeno v naslovu te določbe. Odstavek 2 tega člena tako določa različne obveznosti trgovca, če se, kot v postopku v glavni stvari, pogodba, sklenjena na daljavo, sklene z uporabo elektronskih sredstev in jo spremlja potrošnikova obveznost plačila.
V skladu s členom 8(2), prvi pododstavek, Direktive 2011/83 mora trgovec potrošnika jasno in v vidni obliki, neposredno preden potrošnik odda naročilo, obvestiti o informacijah iz člena 6(1)(a), (e), (o) in (p) te direktive, ki se v bistvu nanašajo na glavne značilnosti zadevnega blaga ali storitve, skupno ceno, trajanje pogodbe in, če je to primerno, minimalno trajanje obveznosti, ki so naložene potrošniku.
Člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83 pa določa, da mora trgovec zagotoviti, da potrošnik ob oddaji naročila izrecno potrdi, da se zaveda, da ta zajema obveznost plačila. V tej določbi je pojasnjeno, da če je treba za oddajo naročila pritisniti na gumb ali aktivirati drugo podobno funkcijo, morata biti gumb oziroma podobna funkcija preprosto označena z besedami „naročilo z obveznostjo plačila“ ali z drugo ustrezno nedvoumno izjavo, s katero se pojasni, da je z oddajo naročila povezana obveznost potrošnika, da plača trgovcu, sicer potrošnik ni vezan na pogodbo ali naročilo.
Iz predhodno navedenih treh točk te sodbe izhaja, da mora trgovec, kadar se pogodba, sklenjena na daljavo, sklene z uporabo elektronskih sredstev po postopku naročila in jo spremlja obveznost potrošnika, da plača, temu potrošniku neposredno pred oddajo naročila zagotoviti bistvene informacije v zvezi s pogodbo in navedenega potrošnika izrecno obvestiti o tem, da mora z oddajo naročila izpolniti obveznost plačila.
Glede zadnjenavedene obveznosti je iz jasnega besedila člena 8(2), drugi pododstavek, drugi stavek, Direktive 2011/83 razvidno, da mora biti na gumbu za naročilo ali podobni funkciji čitljiva in nedvoumna navedba, da oddaja naročila potrošnika zavezuje, da plača trgovcu. Čeprav je v tej določbi naveden izraz „naročilo z obveznostjo plačila“, je iz njenega besedila prav tako razvidno, da je zadnjenavedeni izraz podan kot primer in da je državam članicam dovoljeno, da trgovcu dopustijo uporabo kakršnega koli drugega podobnega izraza, če je ta nedvoumen glede nastanka te obveznosti.
Zato lahko trgovci, če – kot v obravnavani zadevi – nacionalna ureditev, katere namen je prenos te določbe, tako kot sama Direktiva ne vsebuje natančnih primerov podobnih izjav, prosto uporabijo kakršno koli navedbo po lastni izbiri, če iz te navedbe nedvoumno izhaja, da ima potrošnik obveznost plačila, takoj ko pritisne na gumb za rezervacijo ali aktivira podobno funkcijo.
Poleg tega je iz besedila člena 8(2), drugi pododstavek, drugi stavek, Direktive 2011/83 v povezavi z izrazom „izrecno“ iz člena 8(2), drugi pododstavek, prvi stavek, te direktive prav tako jasno razvidno, da mora biti na gumbu ali podobni funkciji izjava iz te določbe, tako da je treba ob upoštevanju tudi tega, kar je bilo navedeno v prejšnji točki te sodbe, zgolj navedbo na tem gumbu ali tej podobni funkciji upoštevati za ugotovitev, ali je trgovec izpolnil svojo obveznost poskrbeti, da potrošnik ob oddaji naročila izrecno potrdi, da je z oddajo naročila povezana obveznost plačila.
To razlago potrjuje uvodna izjava 39 Direktive 2011/83, v katere zadnjih dveh stavkih je pojasnjeno, da je treba potrošnikovo pozornost z nedvoumno formulacijo in zato brez sklicevanja na celovito presojo okoliščin usmeriti predvsem k dejstvu, da oddaja naročila zajema potrošnikovo obveznost plačila trgovcu, tako da potrošnik lahko s tem ugotovi, v katerem trenutku prevzame to obveznost plačila.
Navedena razlaga je podprta tudi s ciljem, ki mu sledi Direktiva 2011/83, ki je zagotoviti visoko raven varstva potrošnikov na področju informacij, kot je razvidno iz točke 21 te sodbe. Poudariti je namreč treba, da je dokončanje postopka naročila, posledica česar je nastanek potrošnikove obveznosti plačila, temeljna faza, ki pomeni, da se potrošnik strinja, da ga ne zavezuje le pogodba, sklenjena na daljavo, ampak tudi ta obveznost. Če bi se torej štelo, da bi moral potrošnik s pritiskom na gumb ali aktiviranjem podobne funkcije iz okoliščin tega postopka sklepati, da zavezujoče sprejema obveznost plačila, medtem ko mu navedba na tem gumbu ali tej funkciji ne omogoča, da bi z absolutno gotovostjo ugotovil take posledice, bi to ogrozilo ta cilj.
Poleg tega, čeprav je Sodišče pri razlagi določb Direktive 2011/83 razsodilo, da je treba – kot je navedeno v uvodni izjavi 4 te direktive – zagotoviti pravo ravnovesje med visoko ravnjo varstva potrošnikov in konkurenčnostjo podjetij, hkrati pa zagotoviti spoštovanje svobode gospodarske pobude podjetnika, kakor je določena v členu 16 Listine o temeljnih pravicah (glej v tem smislu sodbo z dne 10. julija 2019, Amazon EU,
C‑649/17
,
EU:C:2019:576
, točka
in navedena sodna praksa), je treba ugotoviti, da tako uravnoteženje v obravnavanem primeru ni upoštevno, ker zapis ali sprememba navedbe na gumbu ali funkciji za elektronsko naročilo ne zajema nobenega pomembnega bremena, ki bi lahko škodovalo konkurenčnosti podjetij ali svobodi gospodarske pobude zadevnih trgovcev.
Ob upoštevanju preudarkov, navedenih v točki 26 te sodbe, je naloga predložitvenega sodišča, da preveri, ali je v postopku v glavni stvari za izjavo „Zaključi rezervacijo“ v nemščini mogoče šteti, da je glede na zgolj izraze, uporabljene v tej izjavi, in neodvisno od spremljevalnih okoliščin postopka rezervacije podobna navedbi „naročilo z obveznostjo plačila“ iz člena 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83. Čeprav je za to preverjanje izključno pristojno predložitveno sodišče, lahko Sodišče, ko odloča o predlogu za sprejetje predhodne odločbe, vseeno po potrebi poda pojasnila, ki nacionalno sodišče usmerjajo pri njegovi odločitvi (sodba z dne 3. februarja 2021, FIGC in Consorzio Ge.Se.Av.,
C‑155/19 in C‑156/19
,
EU:C:2021:88
, točka
in navedena sodna praksa).
V zvezi s tem bo moralo predložitveno sodišče zlasti preveriti, ali je izraz „rezervacija“ v nemščini tako v vsakdanjem jeziku kot pri povprečnem potrošniku, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren, nujno in sistematično povezan z nastankom obveznosti plačila. Če je odgovor nikalen, bi bilo treba ugotoviti, da je izraz „Zaključi rezervacijo“ dvoumen, tako da tega izraza ne bi bilo mogoče šteti za izjavo, podobno navedbi „naročilo z obveznostjo plačila“ iz člena 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83.
Glede na zgornje preudarke je treba na postavljeno vprašanje odgovoriti, da je treba člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83 razlagati tako, da se je za to, da se v okviru postopka naročila v zvezi s sklenitvijo pogodbe na daljavo z uporabo elektronskih sredstev ugotovi, ali je izjava, vpisana na gumbu za naročilo ali podobni funkciji, kot je izraz „Zaključi rezervacijo“, „podobna“ navedbi „naročilo z obveznostjo plačila“ v smislu te določbe, treba opreti samo na navedbo na tem gumbu ali tej podobni funkciji.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (osmi senat) razsodilo:

Člen 8(2), drugi pododstavek, Direktive 2011/83/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o pravicah potrošnikov, spremembi Direktive Sveta 93/13/EGS in Direktive 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive Sveta 85/577/EGS in Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta je treba razlagati tako, da se je za to, da se v okviru postopka naročila v zvezi s sklenitvijo pogodbe na daljavo z uporabo elektronskih sredstev ugotovi, ali je izjava, vpisana na gumbu za naročilo ali podobni funkciji, kot je izraz „Zaključi rezervacijo“, „podobna“ navedbi „naročilo z obveznostjo plačila“ v smislu te določbe, treba opreti samo na navedbo na tem gumbu ali tej podobni funkciji.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.