CELEX: 62017CJ0185
Ennakkoratkaisupyyntö
Yhteinen tullitariffi
Tavaroiden luokittelu
Yhdenmukaistettu eurooppalainen standardi EN 590:2013
Yhdistetyn nimikkeistön alanimike 2710 19 43
Merkitykselliset arviointiperusteet luokiteltaessa tietty tavara kaasuöljyksi

Ennakkoratkaisupyyntö koskee yhdenmukaistetun standardin EN 590 – sellaisena kuin se on laadittuna vuoden 2013 syyskuun versiossa –, jonka otsikko on ”Moottoriajoneuvojen polttoaineet – Dieselpolttoaineet (kaasuöljy) – – Testivaatimukset ja ‑menetelmät” (jäljempänä standardi EN 590:2013), taulukossa 3 olevan alaviitteen g tulkintaa ja tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (
EYVL 1987, L 256, s. 1
) liitteessä I olevan yhdistetyn nimikkeistön, sellaisena kuin se on muutettuna 16.10.2014 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1101/2014 (
EUVL 2014, L 312, s. 1
) (jäljempänä yhdistetty nimikkeistö), 27 ryhmän 2 lisähuomautuksen d ja e alakohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa asianosaisina ovat yhtäältä Mitnitsa Varna (Varnan tulli, Bulgaria) ja toisaalta SAKSA OOD ja joka koskee kyseisen yhtiön ilmoittaman kivennäisöljyn yhdistetyn nimikkeistön mukaista tariffiluokittelua.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Unionin oikeus
Yhdistetty nimikkeistö
Asetuksella N:o 2658/87 käyttöön otettu yhdistetty nimikkeistö perustuu maailmanlaajuiseen harmonoituun tavarankuvaus- ja tavarankoodausjärjestelmään (jäljempänä harmonoitu järjestelmä), jonka on laatinut sittemmin Maailman tullijärjestöksi (WCO) muuttunut tulliyhteistyöneuvosto ja joka on otettu käyttöön harmonisoitua tavarankuvaus- ja ‑koodausjärjestelmää koskevalla Brysselissä 14.6.1983 tehdyllä kansainvälisellä yleissopimuksella. Kyseinen yleissopimus on yhdessä sen 24.6.1986 tehdyn muutospöytäkirjan kanssa hyväksytty Euroopan talousyhteisön puolesta 7.4.1987 tehdyllä neuvoston päätöksellä 87/369/ETY (
EYVL 1987, L 198, s. 1
).
Yhdistetyn nimikkeistön ensimmäisen osan I osaston A kohdassa olevissa tämän nimikkeistön yleisissä tulkintasäännöissä todetaan seuraavaa:
”Tavarat luokitellaan yhdistettyyn nimikkeistöön seuraavien periaatteiden mukaisesti.
1.
Nimikkeistön jaksojen, ryhmien tai alaryhmien otsikot ovat ainoastaan ohjeellisia; oikeudellisesti luokittelu määräytyy nimikkeiden sekä asianomaisten jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodon mukaisesti ja, jollei näistä nimikkeistä ja huomautuksista muuta johdu, seuraavien sääntöjen mukaisesti.
– –”
Yhdistetyn nimikkeistön toinen osa, jonka otsikkona on ”Tullitaulukko”, sisältää V jakson, jossa on muun muassa 27 ryhmä, jonka otsikkona on ”Kivennäispolttoaineet, kivennäisöljyt ja niiden tislaustuotteet; bitumiset aineet; kivennäisvahat”.
Yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmä sisältää nimikkeen 2710, jonka sanamuoto on seuraava:
”2710
Maaöljyt ja bitumisista kivennäisistä saadut öljyt, muut kuin raa’at – –;”
Kyseinen 27 ryhmä sisältää myös seuraavat alanimikkeet:
”2710 12
– – kevyet öljyt ja valmisteet:
– –
– –
2710 19
– – muut:

– – – keskiraskaat öljyt:
– –
– –

– – – – muihin tarkoituksiin:

– – – – – petroli:
2710 19 21
– – – – – – lentopetroli
2710 19 25
– – – – – – muu
– –
– –

– – – raskasöljyt:

– – – – kaasuöljyt:
– –
– –

– – – – – muihin tarkoituksiin:
2710 19 43
– – – – – – rikkipitoisuus enintään 0,001 painoprosenttia”
Yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmää koskevassa 2 lisähuomautuksessa todetaan seuraavaa:
”Nimikkeessä 2710 tarkoitetaan ilmaisulla:
– –
c)
’keskiraskaat öljyt’ (alanimikkeet 2710 19 11–2710 19 29) öljyjä ja valmisteita, joista vähemmän kuin 90 tilavuusprosenttia (hävikki mukaan lukien) tislautuu 210 °C:n lämpötilassa ja vähintään 65 tilavuusprosenttia (hävikki mukaan lukien) tislautuu 250 °C:n lämpötilassa ISO 3405 ‑menetelmän (joka vastaa ASTM D 86 ‑menetelmää) avulla määritettynä;
d)
’raskasöljyt’ (alanimikkeet 2710 19 31–2710 19 99 ja 2710 20 11–2710 20 90) öljyjä ja valmisteita, joista vähemmän kuin 65 tilavuusprosenttia (hävikki mukaan lukien) tislautuu 250 °C:n lämpötilassa ISO 3405 ‑menetelmän (joka vastaa ASTM D 86 ‑menetelmää) avulla määritettynä tai joiden prosenttimääräistä tislautumisastetta 250 °C:n lämpötilassa ei voida määrittää kyseisen menetelmän avulla;
e)
’kaasuöljyt’ (alanimikkeet 2710 19 31–2710 19 48 ja 2710 20 11–2710 20 19) edellä d alakohdassa määriteltyjä raskasöljyjä, joista vähintään 85 tilavuusprosenttia (hävikki mukaan lukien) tislautuu 350 °C:n lämpötilassa ISO 3405 ‑menetelmän (joka vastaa ASTM D 86 ‑menetelmää) avulla määritettynä;
– –”
Direktiivi 98/70
Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13.10.1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/70/EY (
EYVL 1998, L 350, s. 58
), sellaisena kuin se on muutettuna 10.6.2014 annetulla komission direktiivillä 2014/77/EU (
EUVL 2014, L 170, s. 62
) (jäljempänä direktiivi 98/70), 1 artiklassa, jonka otsikko on ”Soveltamisala”, säädetään seuraavaa:
”Tässä direktiivissä vahvistetaan tieliikenteen moottoriajoneuvojen – – osalta:
a)
otto- ja dieselmoottoreissa käytettäviä polttoaineita koskevat terveyteen ja ympäristönäkökohtiin perustuvat tekniset laatuvaatimukset ottaen huomioon näiden moottoreiden tekniset vaatimukset; ja
b)
elinkaarenaikaisten kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevat tavoitteet.”
Kyseisen direktiivin 4 artiklan otsikkona on ”Dieselpolttoaine”, ja mainitussa artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella voidaan saattaa markkinoille ainoastaan sellaisia dieselpolttoaineita, jotka ovat liitteessä II esitettyjen vaatimusten mukaisia.
– –”
Mainitun direktiivin liitteessä II täsmennetään dieselmoottoreissa varustetuissa ajoneuvoissa käytettäviä kaupallisia polttoaineita koskevat ympäristöperusteiset laatuvaatimukset. Kyseisen liitteen alaviitteessä 1 todetaan seuraavaa:
”On käytettävä standardissa EN 590:2013 määritettyjä testimenetelmiä. Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön erikseen määriteltyjä muita analyysimenetelmiä standardin EN 590:2013 sijasta, jos niiden voidaan osoittaa olevan vähintään yhtä tarkkoja ja luotettavia kuin korvatut analyysimenetelmät.”
Standardi EN 590:2013
Standardin EN 590:2013 on laatinut tekninen komitea CEN/TC 19 ”Kaasumaiset ja nestemäiset polttoaineet, voiteluaineet ja niihin liittyvät maaöljypohjaiset tuotteet, jotka ovat biologista tai synteettistä alkuperää”, ja sen on 26.7.2013 hyväksynyt Euroopan standardointikomitea (CEN) Euroopan komission 13.11.2006 antaman toimeksiannon (M 394, Mandate to CEN on the revision of EN 590 to increase the concentration of FAME and FAEE to 10 % [V/V]) perusteella.
Kyseisen standardin johdannossa todetaan seuraavaa:
”Tälle eurooppalaiselle standardille on annettava kansallisen standardin asema – – ja kaikki sen kanssa ristiriidassa olevat kansalliset standardit on kumottava viimeistään vuoden 2014 maaliskuussa.
– –
Tämä asiakirja on laadittu Euroopan komission ja Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) CENille antaman toimeksiannon perusteella.
– –
Polttoaineita koskevan [direktiivin 98/70] vaatimukset – – sen muutoksista johtuvat vaatimukset mukaan lukien – – on otettu huomioon. – –”
Mainitun standardin 1 kohdassa todetaan seuraavaa:
”Tässä eurooppalaisessa standardissa vahvistetaan markkinoille saatettujen ja toimitettujen moottoriajoneuvopolttoaineiden testivaatimukset ja ‑menetelmät.”
Standardin EN 590:2013 5.6.1 kohdan sanamuoto on seuraava:
”Ilmasto-oloista riippuvien vaatimusten takia on vahvistettu vaihtoehtoja sen sallimiseksi, että kansallisella tasolla voidaan vahvistaa vuodenaikakohtaisia laatuluokkia. Vaihtoehdot muodostuvat kuudesta CFPP-laatuluokasta (cold filter plugging point, CFPP) leudon ilmaston osalta ja viidestä CFPP-laatuluokasta arktisen tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmaston osalta. Ilmasto-oloista riippuvat vaatimukset esitetään taulukossa 2 (leuto ilmasto) ja taulukossa 3 (arktinen tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmasto). Testattaessa dieselpolttoainetta (kaasuöljyä) taulukoissa 2 ja 3 ilmoitettujen menetelmien mukaisesti, dieselpolttoaineen (kaasuöljyn) on oltava kyseisissä taulukoissa vahvistettujen raja-arvojen mukaisia.”
Kyseisen standardin taulukko 3, jonka otsikkona on ”Ilmasto-oloihin liittyvät testivaatimukset ja ‑menetelmät – Arktinen tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmasto”, on seuraavanlainen:
Ominaisuus
Yksikkö
Raja-arvot
Testimenetelmä – –
Luokka 0
Luokka 1
Luokka 2
Luokka 3
Luokka 4
– –
Tislaussaanto
g
),
h
)






EN ISO 3405
i
)
EN ISO 3924
180 °C
% (V/V) max.
10,0
10,0
10,0
10,0
10,0
340 °C
% (V/V) max.
95,0
95,0
95,0
95,0
95,0
– –
g)
On mahdollista, ettei EU:n yhteisen tullitariffin mukaista kaasuöljyn määritelmää sovelleta luokkiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa.
– –”
Bulgarian oikeus
Tullilaki
Tullilain (Zakon za mitnitsite) 234 §:n 1 momentin 1 kohdassa, sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa, säädetään, että se, joka kiertää tai yrittää kiertää kokonaan tai osittain tullien maksamisen, syyllistyy tullipetokseen.
Kyseisen lain 234 §:n 3 momentin 1 kohdasta ilmenee, että jos tullipetoksen kohteena ovat tavarat, joista on maksettava valmisteveroa, oikeushenkilöille määrätään taloudellinen seuraamus, jonka suuruus on 150–250 prosenttia maksamatta jääneiden tullien suuruudesta.
Standardi BDS EN 590:2014
Bulgarian standardointilaitos on pannut standardin EN 590:2013 täytäntöön Bulgariassa standardilla BDS EN 590:2014.
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Varnan satamaan saapui 10.8.2015 säiliöalus COSMO lastinaan kivennäisöljyä, jonka bruttotyhjiöpaino oli yhteensä 4384630 kg. SAKSA ilmoittautui tavaran vastaanottajaksi ja teki siitä Varnan sataman tullitoimipaikkaan kuvauksella ”arktisten ilmastojen kaasuöljy 10 ppm, rikkipitoisuus enintään 0,001 prosenttia, käsitelty vedyllä, standardin EN 590 luokka 4, paino tyhjiössä 1236742 kg, paino ilmassa 1235100 kg, 1517660 litraa, tiheys 15 °С:ssa 816,1 kg/m
ja lastattu 24 säiliövaunuun oheen liitetyn kuvauksen mukaisesti” ja nimikkeellä 2710 19 43 ilmoituksen tavaran vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta.
Varnan tulliviranomaiset lähettivät 11.8.2015 päivätyssä kirjeessä Rusen (Bulgaria) alueellisen tullilaboratorion analysoitavaksi kaksi näytettä ilmoitetusta tavarasta sen luonteen määrittämiseksi ja tariffiin luokittelun vahvistamiseksi. Kyseinen laboratorio määritti, että tutkittu näyte oli maaöljyä, johon on lisätty parafiinia ja nafteenihiilivetyjä. Tislausominaisuudet ja tietyt muut indikaattorit osoittivat laboratorion mukaan, että tutkittu näyte vastasi yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmän 2 lisähuomautuksen c alakohdassa ”keskiraskaille öljyille” asetettuja vaatimuksia. Tutkitun näytteen kuvaukseksi vahvistettiin saatujen tulosten perusteella maaöljyn käsittelystä saatu tuote, tarkemmin sanottuna petroli.
Koska kyseistä tavaraa ei myyty käytettäväksi reaktiomoottoreissa, tulliviranomaiset katsoivat, että se olisi pitänyt luokitella muuhun tullinimikkeeseen kuin siihen, joka ilmoitettiin 10.8.2015, eli että se olisi pitänyt luokitella yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2710 19 25, johon sovelletaan suhteissa kolmansiin maihin 4,7 prosentin tullia. Varnan tullitoimipaikan johtaja teki näin ollen 3.11.2015 päätöksen, jolla hän oikaisi tullinimikkeen ja määräsi maksettavaksi lisätullia 53864,18 Bulgarian leviä (BGN) (noin 27560 euroa) ja arvonlisäveroa 10772,83 BGN (noin 5500 euroa).
Tulliviranomaiset katsoivat lisäksi, että SAKSA oli saatettava tullilain 234 §:n 1 momentin 1 kohdan luonteeltaan hallinnolliseen rikosoikeusvastuuseen. Näin ollen Varnan tullitoimipaikan johtaja määräsi 18.2.2016 sen maksettavaksi 96955,52 BGN:n (noin 49600 euroa) suuruisen seuraamusmaksun tullilain 234 §:n 3 momentin 1 kohdan ja 234 §:n 1 momentin 1 kohdan nojalla.
SAKSA valitti kyseisestä päätöksestä Varnenski Rayonen sadiin (Varnan piirituomioistuin, Bulgaria). Kyseinen tuomioistuin antoi 20.10.2016 ratkaisun, jolla se kumosi seuraamusmaksun todettuaan SAKSAn pyynnöstä tilatun kemiallisen asiantuntijalausunnon perusteella, että riidanalainen polttoaine vastasi sellaisen arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa käytettäväksi tarkoitetun, luokan 4 dieselpolttoaineen määritelmää, jonka ominaisuudet on vahvistettu standardissa ”EN 590:2014”.
Tulliviranomaiset valittivat kyseisestä ratkaisusta Administrativen sad Varnaan (Varnan hallintotuomioistuin, Bulgaria). Tulliviranomaiset väittävät, että standardi EN 590, johon SAKSA on vedonnut ja joka koskee markkinoille saatettujen ja toimitettujen dieselpolttoaineiden testivaatimuksia ja ‑menetelmiä, ei ole ratkaiseva polttoaineiden tariffiluokittelun kannalta.
Administrativen sad Varnan mukaan on tarpeen tulkita standardissa EN 590 olevaa huomautusta, jonka mukaan ”on mahdollista, ettei Euroopan unionin yhteisen tullitariffin mukaista kaasuöljyn määritelmää sovelleta luokkiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa”. Se määritelmä, jota kyseisen polttoaineen osalta olisi sovellettava, ei kyseisen tuomioistuimen mukaan ilmene selvästi mainitusta huomautuksesta eikä mahdollista toimivaltaisten tulliviranomaisten harkintavallan rajaamista tältä osin. Tuomioistuin toteaa myös, ettei yhtäältä mainitun standardin testivaatimusten ja ‑menetelmien ja toisaalta polttoaineiden tariffiluokittelun välistä yhteyttä ole ilmoitettu.
Administrativen sad Varna on tässä tilanteessa päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Tarkoittaako standardin EN 590, josta on tullut standardi EN 590:2014, taulukon 3 selventävään huomautukseen sisältyvä sääntö, jonka mukaan ’on – – mahdollista, ettei Euroopan unionin yhtenäistetyn tullitariffin mukaista kaasuöljyn määritelmää sovelleta luokkiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa’, että on mahdollista, ettei tällaiseen polttoaineeseen sovelleta tullitariffin 27 ryhmän 2 lisähuomautuksen d ja e alakohtaan sisältyviä yleissääntöjä tavaran luokittelemiseksi?
2)
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi ja jos tavara, josta on syntynyt tullivelkaa, on standardin EN 590 määritelmän ’arktiseen tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastoon tarkoitettu dieselpolttoaine’ mukainen: Onko tavara luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön tullinimikkeeseen 2710 19 43 ’kaasuöljy’ vai sovelletaanko yhteisen tullitariffin 27 ryhmän 2 lisähuomautuksen d ja e alakohtaan sisältyviä yleissääntöjä?
3)
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Millä perustein arvioidaan sitä, milloin on sovellettava Euroopan unionin yhteisessä tullitariffissa esitettyä kaasuöljyn määritelmää ja milloin on tukeuduttava standardin EN 590 mukaisiin testivaatimuksiin ja ‑menetelmiin tavaran luokittelemiseksi?
4)
Ovatko yhteisen tullitariffin 27 ryhmän 2 lisähuomautuksen d ja e alakohdassa mainitut tutkimusmenetelmät ja ‑indikaattorit riittäviä kaasuöljyn kaltaisen tavaran ominaisuuksien määrittämiseksi täydellisesti ja tarkasti vai onko otettava huomioon kaikki sille ominaiset kemialliset indikaattorit?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Aluksi on palautettava mieleen, että kansallisten tuomioistuinten ja unionin tuomioistuimen välille SEUT 267 artiklalla luodussa yhteistyömenettelyssä unionin tuomioistuimen tehtävänä on antaa kansalliselle tuomioistuimelle hyödyllinen vastaus, jonka perusteella kansallinen tuomioistuin voi ratkaista siinä vireillä olevan asian. Unionin tuomioistuimen on tämän vuoksi tarvittaessa muotoiltava sille esitetyt kysymykset uudelleen (tuomio 16.2.2017, Aramex Nederland,
C‑145/16
,
EU:C:2017:130
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Lisäksi on täsmennettävä, että vaikka ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa standardiin ”EN 590:2014”, standardin EN 590 se versio, jota sovelletaan pääasian tosiseikkojen ajankohtaan, on vuoden 2013 syyskuun versio, jonka CEN on nimennyt standardiksi EN 590:2013 ja joka on edelleen voimassa.
Kysymyksillään, joita on aiheellista tarkastella yhdessä, ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko yhdistettyä nimikkeistöä tulkittava siten, että sellainen kivennäisöljy, josta on kyse pääasiassa, voidaan luokitella kaasuöljynä yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2710 19 43 silloin, kun se täyttää standardissa EN 590:2013 tarkoitetut vaatimukset, jotka koskevat arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa käytettäväksi tarkoitettua kaasuöljyä.
Unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä on todettu, että tavaroiden tariffiluokittelun ratkaisevana luokitteluperusteena on yleensä oltava tavaroiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet, sellaisina kuin ne on määritelty yhdistetyn nimikkeistön nimiketekstissä sekä jaksojen tai ryhmien huomautusten tekstissä (tuomio 19.10.2017, Lutz,
C‑556/16
,
EU:C:2017:777
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Mainitut tuotteiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet on voitava tarkastaa tulliselvitystä tehtäessä (tuomio 26.5.2016, Latvijas propāna gāze,
C‑286/15
,
EU:C:2016:363
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Nyt käsiteltävässä asiassa on todettava, että yhdistetyn nimikkeistön alanimike 2710 19 43, jonka otsikko koskee kaasuöljyä, jonka rikkipitoisuus on enintään 0,001 painoprosenttia, kuuluu yhdistetyn nimikkeistön nimikkeeseen 2710, joka koskee maaöljyjä ja bitumisista kivennäisistä saatuja öljyjä, kuitenkin muita kuin raakaöljyjä. Kyseisen nimikkeen soveltamisen tarpeisiin yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmää koskevassa 2 lisähuomautuksen e alakohdassa määritellään kaasuöljyn käsite.
Tästä on todettava, että mainitun e alakohdan – luettuna yhdessä kyseisen lisähuomautuksen d alakohdan kanssa – sanamuodosta ilmenee, että kaasuöljynä on pidettävä muun muassa öljyjä ja valmisteita, joista vähemmän kuin 65 tilavuusprosenttia (hävikki mukaan lukien) tislautuu 250 °C:n lämpötilassa ja vähintään 85 prosenttia 350 °C:n lämpötilassa ISO 3405 ‑menetelmän avulla määritettynä.
Näin ollen mainittujen alakohtien sanamuodostakin ilmenee, että luokiteltaessa tavara tariffiluokittelussa kaasuöljyksi yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen 2710 osalta ratkaisevaa on yksinomaan se prosenttiosuus, joka tavarasta tislautuu ilmoitetuissa lämpötiloissa, ISO 3405 ‑menetelmän avulla määritettynä.
Näin ollen on todettava, että koska nyt käsiteltävässä asiassa pääasian asianosaisten välillä on riidatonta, että kyseisestä kivennäisöljystä tislautuu ISO 3405 ‑menetelmän avulla määritettynä enemmän kuin 65 prosenttia 250 °C:n lämpötilassa, se ei yhdistetyn nimikkeistön 27 ryhmää koskevan 2 lisähuomautuksen e alakohdan mukaisesti kuulu kaasuöljyn määritelmän alaan eikä sitä voida luokitella kyseisen määritelmän alaan kuuluviin tuotteisiin liittyviin alanimikkeisiin.
Lisäksi on todettava, että vaikka SAKSA väittää, että kyseistä tuotetta on sen jälkeen, kun se on tuotu maahan, myyty kaasuöljynä (dieselpolttoaineena), on muistettava, että tuotteen käyttötarkoitus on merkityksellinen arviointiperuste ainoastaan, jos luokittelua ei voida tehdä pelkästään tuotteen objektiivisesti todettavien ominaispiirteiden ja ominaisuuksien perusteella (tuomio 16.2.2017, Aramex Nederland,
C‑145/16
,
EU:C:2017:130
,
kohta oikeuskäytäntöviittauksineen). Tästä ei kuitenkaan ole kyse nyt käsiteltävässä asiassa, koska nimenomaan kyseisen tuotteen tislausominaisuuksista ilmenee, ettei se yhdistetyn nimikkeistön nimikkeen 2710 soveltamisen osalta sisälly mainitun 2 lisähuomautuksen e alakohdassa tarkoitettuun kaasuöljyn määritelmään.
Sillä, että SAKSA on viitannut standardin EN 590:2013 taulukossa 3 olevaan alaviitteeseen g, jonka mukaan ”on mahdollista, ettei yhteisen tullitariffin mukaista kaasuöljyn määritelmää sovelleta luokkiin, jotka on tarkoitettu käytettäviksi arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa”, ei tältä osin ole merkitystä.
Standardia EN 590:2013 ei nimittäin ole vahvistanut unionin elin vaan CEN, joka on yksityisoikeudellinen elin.
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännöstä on toki mahdollista johtaa, että yksityisoikeudellisen elimen laatiman yhdenmukaistetun standardin voidaan katsoa olevan osa unionin oikeusjärjestystä silloin, kun se on toteutettu komission aloitteesta ja sen johdolla ja valvonnassa ja kun sillä on sitovia oikeusvaikutuksia sen jälkeen, kun sen viitenumerot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (ks. vastaavasti tuomio 27.10.2016, James Elliott Construction,
C‑613/14
,
EU:C:2016:821
,
,
ja
kohta).
On myös totta, että CEN on laatinut standardin EN 590:2013 komission 13.11.2006 antaman toimeksiannon M 394 perusteella. Lisäksi sen jälkeen, kun CEN laati kyseisen standardin, komissio antoi direktiivin 2014/77, jolla se päivitti viittauksen kyseiseen standardiin direktiivin 98/70 liitteessä II olevassa alaviitteessä 1.
On kuitenkin riittävää todeta, että kyseisessä liitteessä II olevan alaviitteen 1 mukainen viittaus standardiin EN 590:2013 koskee yksinomaan kyseisessä standardissa mainittuja testimenetelmiä.
Koska standardin EN 590:2013 taulukossa 3 olevassa alaviitteessä g ei mainita testimenetelmää, kyseisen alaviitteen ei voida katsoa olevan osa unionin oikeutta, eikä sillä ole merkitystä vahvistettaessa tavaroiden tariffiluokitusta.
Kun edellä esitetyt näkökohdat otetaan huomioon, esitettyihin kysymyksiin on vastattava, että yhdistettyä nimikkeistöä on tulkittava siten, ettei sellaista kivennäisöljyä, josta on kyse pääasiassa, voida sen tislausominaisuuksien takia luokitella kaasuöljynä yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeeseen 2710 19 43 silloinkaan, kun se täyttää standardissa EN 590:2013 tarkoitetut vaatimukset, jotka koskevat arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa käytettäväksi tarkoitettua kaasuöljyä.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä I olevaa yhdistettyä nimikkeistöä, sellaisena kuin se on muutettuna 16.10.2014 annetulla komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1101/2014, on tulkittava siten, ettei sellaista kivennäisöljyä, josta on kyse pääasiassa, voida sen tislausominaisuuksien takia luokitella kaasuöljynä mainitun nimikkeistön alanimikkeeseen 2710 19 43 silloinkaan, kun kyseinen öljy täyttää yhdenmukaistetun standardin EN 590, sellaisena kuin se on laadittuna vuoden 2013 syyskuun versiossa, vaatimukset, jotka koskevat arktisessa tai vaikeiden talviolosuhteiden ilmastossa käytettäväksi tarkoitettua kaasuöljyä.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: bulgaria.