CELEX: 62020CJ0225
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Lauksaimniecība
Kopējā lauksaimniecības politika
Deleģētā regula (ES) Nr. 640/2014
Platībatkarīgā atbalsta shēma
Vienotais platībmaksājums
Pieļaujamības kritēriji
Līgums par lauksaimniecības zemes koncesiju
Šīs zemes izmantošanas veida maiņa bez koncesijas piešķīrēja piekrišanas
Akvakultūrai paredzētu platību izmantošana lauksaimniecībai
Deklarētās platības un noteiktās platības starpība
Deklarēšanas pārsniegums
Administratīvie sodi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt 2. panta 1. punkta 23. apakšpunktu un 19. pantu Komisijas Deleģētajā regulā (ES) Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā (
OV 2014, L 181, 48. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1393 (2016. gada 4. maijs) (
OV 2016, L 225, 41. lpp.
; turpmāk tekstā – “Regula Nr. 640/2014”).
Šis lūgums ir iesniegts saistībā ar tiesvedību starp
Euro Delta Danube SRL
, no vienas puses, un
Agenţia de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Tulcea
(Lauksaimniecības maksājumu un intervences aģentūra – Tulčas departamenta centrs, Rumānija, turpmāk tekstā – “
APIA
”), no otras puses, par šīs iestādes atteikumu piešķirt minētajai sabiedrībai vienoto platībmaksājumu.
Atbilstošās tiesību normas
Savienības tiesības
Regula (ES) Nr. 1306/2013
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (
OV 2013, L 347, 549. lpp.
, labojums –
OV 2016, L 130, 6. lpp.
) 63. panta 1. un 2. punktā ir paredzēts:
“1.   Ja konstatē, ka atbalsta saņēmējs neatbilst atbalsta piešķiršanas kritērijiem, saistībām vai citiem pienākumiem, kas attiecas uz palīdzības vai atbalsta piešķiršanas nosacījumiem saskaņā ar lauksaimniecības nozares tiesību aktiem, atbalstu neizmaksā vai atsauc pilnībā vai daļēji, un attiecīgā gadījumā atbilstīgās maksājumtiesības, kas minētas [Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (
OV 2013, L 347, 608. lpp.
)] 21. pantā, nepiešķir vai atsauc.
2.   Turklāt gadījumos, kad tā ir paredzēts lauksaimniecības nozares tiesību aktos, dalībvalstis piemēro arī administratīvus sodus [..].”
Regula Nr. 1307/2013
Regulas Nr. 1307/2013 4. apsvērumā ir noteikts:
“Skaidri jānorāda, ka saistībā ar šajā regulā izklāstītajiem pasākumiem jāpiemēro [Regula Nr. 1306/2013] un atbilstīgi tai pieņemtie noteikumi. [..]”
Regulas Nr. 1307/2013 4. pantā ir noteikts:
“1.   Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
[..]
c)
“lauksaimnieciska darbība” ir:
i)
lauksaimniecības produktu ražošana vai audzēšana, [..]
[..].
[..]
e)
“lauksaimniecības zeme” ir platība, ko aizņem aramzeme, ilggadīgie zālāji un pastāvīgās ganības vai ilggadīgie stādījumi;
f)
“aramzeme” ir zeme, ko apstrādā kultūraugu audzēšanai, vai zeme, kas pieejama kultūraugu audzēšanai, bet ir atstāta papuvē, [..]
[..].”
Šīs regulas 32. panta 2. punktā ir paredzēts:
“Šajā sadaļā “atbalsttiesīgs hektārs” ir:
a)
jebkura saimniecības lauksaimniecības zeme – tostarp zemes, kuras 2003. gada 30. jūnijā nebija labā lauksaimniecības stāvoklī tajās dalībvalstīs, kuras Savienībai pievienojās 2004. gada 1. maijā un kuras līdz ar pievienošanos izvēlējās piemērot vienotā platībmaksājuma shēmu, – kuru izmanto lauksaimnieciskām darbībām vai – ja šo platību izmanto arī ar lauksaimniecību nesaistītām darbībām – pārsvarā izmanto lauksaimnieciskām darbībām, [..]
[..].”
Deleģētā regula Nr. 640/2014
Deleģētās regulas Nr. 640/2014 2. un 19. apsvērumā ir noteikts:
“(2)
Jo īpaši būtu jāparedz noteikumi, ar kuriem papildina konkrētus nebūtiskus Regulas [Nr. 1306/2013] elementus saistībā ar integrētās administrācijas un kontroles sistēmas (“integrētā sistēma”) funkcionēšanu, tiešo maksājumu atbalsta pieteikumu vai maksājuma pieprasījumu iesniegšanas termiņiem, atbalsta daļējas vai pilnīgas atteikšanas un nepamatota atbalsta daļējas vai pilnīgas atsaukšanas nosacījumiem, administratīvo sodu noteikšanu ar mērķi novērst neatbilstības, kas saistītas ar nosacījumiem atbalsta saņemšanai saskaņā ar shēmām, kuras izveidotas ar Regulu [Nr. 1307/2013] [..].
[..]
(19)
[Būtu jānosaka administratīvie sodi] [..]. Nosakot sodus, būtu jāņem vērā dažādo atbalsta shēmu vai atbalsta pasākumu specifika attiecībā uz atbilstības kritērijiem, saistībām un citiem pienākumiem [..]. Šajā regulā paredzētie administratīvie sodi būtu jāuzskata par pietiekami atturošiem, lai nepieļautu tīšas neatbilstības.”
Deleģētās regulas Nr. 640/2014 2. panta “Definīcijas” 1. punkta 23) apakšpunktā ir paredzēts:
“[..]
Piemēro arī šādas definīcijas:
[..]
23) “noteiktā platība” ir:
a)
platībatkarīgā atbalsta shēmu īstenošanai – platība, attiecībā uz kuru ir izpildīti visi atbilstības kritēriji vai citi pienākumi, kas saistīti ar atbalsta piešķiršanas nosacījumiem, neatkarīgi no saņēmēja rīcībā esošo maksājumtiesību skaita; [..]
[..].”
Šīs regulas 17. panta 1. punkts ir formulēts šādi:
“Lai piemērotu šo iedaļu, attiecīgi nosaka šādas kultūraugu grupas:
a)
kultūraugu grupas, kas aizņem platības, kuras deklarētas maksājumtiesību aktivizēšanai saskaņā ar pamata maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma saņemšanai;
[..].”
Minētās regulas 18. panta 6. punkta pirmajā daļā ir paredzēts:
“Neskarot administratīvos sodus saskaņā ar 19. pantu, attiecībā uz tiešo maksājumu atbalsta pieteikumiem un/vai maksājuma pieprasījumiem saskaņā ar platībatkarīgā atbalsta shēmām vai atbalsta pasākumiem – ja deklarētā platība pārsniedz kādai 17. panta 1. punktā minētajai kultūraugu grupai noteikto platību, tad atbalstu aprēķina, pamatojoties uz šai kultūraugu grupai noteikto platību.”
Šīs pašas regulas 19. pants ir formulēts šādi:
“1.   Ja attiecībā uz kādu kultūraugu grupu, kas minēta 17. panta 1. punktā, platība, kas deklarēta jebkādai platībatkarīgā atbalsta shēmai vai atbalsta pasākumiem, pārsniedz platību, kas noteikta saskaņā ar 18. pantu, tad atbalstu aprēķina, par pamatu ņemot noteikto platību [..].
[..]
2.   Ja starpība ir lielāka par 50 %, par attiecīgo kultūraugu grupu platībatkarīgo atbalstu nepiešķir. Turklāt saņēmējam uzliek papildu sodu, kas ir vienāds ar atbalsta summu, kura atbilst starpībai starp deklarēto platību un platību, kas noteikta saskaņā ar 18. pantu.
[..]”
Rumānijas tiesības
OUG Nr. 3/2015
2015. gada 18. marta
Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015‑2020 și pentru modificarea articolului 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură
(Valdības steidzamības rīkojums Nr. 3/2015, ar ko ir apstiprināti maksājumu režīmi, kuri ir piemērojami lauksaimniecības jomā laikposmā no 2015. līdz 2020. gadam, un ar ko ir grozīts Likuma Nr. 36/1991 par lauksaimniecības uzņēmumiem un cita veida apvienībām lauksaimniecības jomā 2. pants; 2015. gada 23. marta
Monitorul Oficial al României
, Nr. 191), tā redakcijā, kas ir piemērojama pamatlietā (turpmāk tekstā – “
OUG
Nr. 3/2015”), 2. pantā ir noteikts:
“1.   Šajā steidzamības rīkojumā turpmāk uzskaitītie jēdzieni ir jāsaprot šādi:
[..]
n) “lauksaimniecības zeme” ir platība, ko aizņem aramzeme, ilggadīgie zālāji un pastāvīgās ganības vai ilggadīgie stādījumi;
o) “aramzeme” ir zeme, ko apstrādā kultūraugu audzēšanai, vai zeme, kura ir pieejama kultūraugu audzēšanai, bet ir atstāta papuvē, neatkarīgi no tā, vai uz attiecīgās zemes ir siltumnīcas, fotogalvaniskās siltumnīcas vai cits stacionārs vai pārvietojams segums;
[..]
r) “zemes izmantošana” ir lauksaimniecības zemes izmantošana lauksaimnieciskām darbībām lauksaimnieka rīcībā esošas saimniecības ietvaros pieteikuma iesniegšanas brīdī pieteikuma gadā.”
Šī rīkojuma 8. panta 1. punkta n) apakšpunktā ir paredzēts:
“Lai saņemtu 1. panta 2. punktā paredzētos tiešos maksājumus, lauksaimniekiem:
[..]
n) vienotā maksājuma pieteikuma vai tajā izdarīto izmaiņu iesniegšanas brīdī ir jāuzrāda nepieciešamie dokumenti, kas pierāda, ka lauksaimniecības zeme, tostarp ekoloģiski nozīmīgas teritorijas, ir viņu rīcībā, vai, ja nepieciešams, teritoriāli administratīvo vienību civilā statusa 24. pielikuma kopija. Dokumenti, kas pierāda, ka lauksaimniecībā izmantojamā zeme ir lauksaimnieka rīcībā, ir jāparaksta pirms vienotā maksājuma pieteikuma iesniegšanas un tiem jābūt derīgiem pieteikuma iesniegšanas dienā.”
Dekrēts Nr. 476/2016
2016. gada 7. aprīļa
Ordinul ministrului agriculturii și dezvoltării rurale nr. 476/2016 privind sistemul de sancțiuni aplicabil schemelor de plăți directe și ajutoarelor naționale tranzitorii în sectoarele vegetal și zootehnic, aferente cererilor unice de plată depuse la Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură, începând cu anul de cerere 2015
(Lauksaimniecības un lauku attīstības ministra Dekrēts Nr. 476/2016 par sankciju režīmu, kas piemērojams tiešo maksājumu shēmām un pārejas posma valsts atbalstam augkopības un lopkopības nozarē attiecībā uz vienotā maksājuma pieteikumiem, kas iesniegti Lauksaimniecības maksājumu un intervences aģentūrā, sākot ar pieteikumu iesniegšanu par 2015. gadu), to redakcijā, kas piemērojama pamatlietā, 2. panta 2. punkta ș) apakšpunktā ir noteikts:
“Par deklarēšanas pārsniegumu uzskata starpību starp maksājumam pieteikto platību un maksājumam noteikto platību.”
Šī dekrēta 6. panta e) punkts ir formulēts šādi:
“Sankcijas par platību deklarēšanas pārsniegumu [
OUG
Nr. 3/2015] 1. panta 2. punkta a), b), d)–f) apakšpunktā un 3. punktā paredzēto maksājumu shēmu gadījumā ir šādas:
[..]
e) Ja maksājumam deklarētā platība pārsniedz noteikto platību par vairāk nekā 50 % no noteiktās platības, lauksaimniekam neizmaksā maksājumu par attiecīgo maksājumu grupu, turklāt viņam piemēro papildu sodu, kas ir vienāds ar atbalsta summu, kura atbilst starpībai starp deklarēto platību un noteikto platību. [..]”
Dekrēts Nr. 619/2015
2015. gada 6. aprīļa
Ordinul ministrului agriculturii si dezvoltării rurale nr. 619/2015 pentru aprobarea criteriilor de eligibilitate, condițiilor specifice și a modului de implementare a schemelor de plăți prevăzute la articolul 1 alineatele (2) și (3) din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015‑2020 și pentru modificarea articolului 2 din Legea nr. 36/1991
privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură, precum și a condițiilor specifice de implementare pentru măsurile compensatorii de dezvoltare rurală aplicabile pe terenurile agricole, prevăzute în Programul Național de Dezvoltare Rurală 2014‑2020
(Lauksaimniecības un lauku attīstības ministra Dekrēts Nr. 619/2015, ar ko apstiprina atbilstības kritērijus, īpašos nosacījumus un kārtību, kādā īsteno maksājumu shēmas, kas ir paredzētas [
OUG
Nr. 3/2015] 1. panta 2. un 3. punktā, kā arī īpašos nosacījumus kompensāciju pasākumu lauku attīstībai īstenošanai, kas piemērojami lauksaimniecības zemei un paredzēti Valsts lauku attīstības programmā 2014.–2020. gadam), tā redakcijā, kas ir piemērojama pamatlietā, 2. panta u) punktā ir noteikts:
“[..]
u) “noteiktā platība” saistībā ar platībatkarīgo atbalsta shēmu īstenošanu ir platība, attiecībā uz kuru ir izpildīti visi atbilstības kritēriji un pienākumi, kas saistīti ar atbalsta piešķiršanas nosacījumiem; [..].”
Šī dekrēta 10. panta 5. punktā ir paredzēts:
“Par šādām platībām nav tiesību saņemt maksājumus:
[..]
o) zemi ar akvakultūras platībām, kā noteikts tehnisko standartu Lauksaimniecības reģistra integrācijai 2015.–2019. gadam, 23. panta 20. punktā [..].”
Likums Nr. 283/2015
Saskaņā ar 2015. gada 18. novembra
Legea nr. 283/2015 pentru modificarea Legii nr. 82/1993 privind constituirea Rezervației Biosferei “Delta Dunării
” (Likums Nr. 283/2015, ar ko groza Likumu Nr. 82/1993 par Biosfēras rezervāta “Donavas delta” izveidi; 2015. gada 19. novembra
Monitorul Oficial al României
, I daļa, Nr. 863) I panta 1. punktu:
“Izmantošanas veida izmaiņas lauksaimniecības zemei, kas tiek izmantota kā ražojošā lauksaimniecības zeme vai kā akvakultūras platības, visā rezervāta teritorijā ir jāveic ar administratora piekrišanu un tikai balstoties uz ekspertu veiktiem tehniskajiem pētījumiem.”
Pamatlieta un prejudiciālais jautājums
Euro Delta Danube
ir saskaņā ar Rumānijas tiesībām nodibināta juridiska persona, kas veic ar akvakultūru saistītu darbību un audzē graudaugus.
Atbilstoši koncesijas līgumam, kurš 2002. gada 1. oktobrī tika noslēgts ar
Consiliul Local Maliuc
(Maljukas pilsētas padome, Rumānija), un 2011. gada 4. maijā parakstītajam šī līguma papildinājumam tika panākta vienošanās, ka
Euro Delta Danube
izmantos kopumā 142,2632 hektāru (ha) platību akvakultūras vajadzībām.
Ar 2016. gada 13. maija lēmumu Maljukas pilsētas dome uz pieciem gadiem atļāva šajā platībā veikt lauksaimnieciskas darbības.
Saskaņā ar citu koncesijas līgumu, kas 2006. gada 16. februārī tika noslēgts ar
Consiliul Județean Tulcea
(Tulčas departamenta padome, Rumānija),
Euro Delta Danube
tika piešķirtas tiesības izmantot 315 ha platību akvakultūras vajadzībām.
Atbilstoši 2014. gada 20. maijā parakstītajam šī līguma papildinājumam 200 ha platībā bija jāveic ar akvakultūras augseku saistīti zemes mineralizācijas darbi un citi darbi.
Atbildot uz
Euro Delta Danube
lūgumu sniegt informāciju, Tulčas departamenta padome precizēja, ka šie darbi ir saistīti ar akvakultūras augseku, kas izpaužas kā akvakultūras darbību pagaidu pārtraukšana akvakultūras iekārtā vai kādā tās daļā uz laiku no sešiem mēnešiem līdz trim gadiem, lai, audzējot graudaugus, nodrošinātu augsnes ražīguma atjaunošanu, bet attiecīgā zeme ir jāizmanto akvakultūras vajadzībām.
2017. finanšu gadā
Euro Delta Danube
bija daļēji izmantojusi abas koncesijā nodotās platības lauksaimniecības vajadzībām. Tādējādi 2017. gada 15. maijā tā iesniedza
APIA
vienotā maksājuma pieteikumu par kopējo platību 288,37 ha, no kuriem 100,58 ha bija tās rīcībā, pamatojoties uz koncesijas līgumu, kas noslēgts ar Maljukas pašvaldību, un 187,79 ha – pamatojoties uz koncesijas līgumu, kas noslēgts ar Tulčas departamenta padomi.
2018. gada 25. septembra lēmumā par maksājumu
APIA
atzina, ka deklarētās platības daļa, uz kuru ir attiecināms koncesijas līgums, kas noslēgts ar Tulčas departamenta padomi, atbilstoši valsts tiesiskajam regulējumam un, nepastāvot koncesijas piešķīrēja piekrišanai šīs platības daļas izmantošanas veida maiņai, bija jāizmanto akvakultūras vajadzībām. Tā kā nebija apstiprinoša dokumenta, kas ļautu
Euro Delta Danube
izmantot šo zemi lauksaimniecības vajadzībām,
APIA
secināja, ka no kopējās deklarētās 288,37 ha platības pieļaujamā platība ir 100,58 ha, kas atbilst platībai, kura tiek izmantota saskaņā ar koncesijas līgumu, kas noslēgts ar Maljukas pašvaldību.
Līdz ar to kopējā maksājamā summa tika aprēķināta par noteikto 100,58 ha platību un par atlikušās platības deklarēšanas pārsniegumu tika piemēroti papildu sodi.
Euro Delta Danube
2018. gada 25. septembra lēmumu par maksājumu pārsūdzēja
APIA
, kura ar 2018. gada 20. decembra lēmumu to noraidīja.
Euro Delta Danube
2019. gada 10. janvārī cēla prasību
Tribunalul Tulcea
(Tulčas apgabaltiesa, Rumānija), lūdzot atcelt šo pēdējo minēto lēmumu, kā arī daļēji atcelt lēmumu par maksājumu.
Ar 2019. gada 28. jūnija spriedumu minētā tiesa noraidīja šo prasību kā nepamatotu. Tās ieskatā, tā kā nebija pierādījumu par strīdīgo platību izmantošanas veida maiņu, par šīm platībām nebija tiesību saņemt
Euro Delta Danube
pieprasīto vienoto maksājumu. Minētā tiesa atzina – tā kā saskaņā ar valsts tiesisko regulējumu šīs platības ir uzskatāmas par “akvakultūras kompleksa” daļu, tās neatbilst nosacījumiem, lai tās varētu tikt uzskatītas par aramzemi, un to deklarēšana ir atzīstama par “deklarēšanas pārsniegumu”, kas pamato piemērotos administratīvos sodus.
Euro Delta Danube
2019. gada 13. augustā par šo spriedumu iesniedza apelācijas sūdzību
Curtea de Apel Constanța
(Konstancas apelācijas tiesa, Rumānija).
Šī tiesa šaubās par tāda valsts tiesiskā regulējuma saderību ar Savienības tiesībām, atbilstoši kuram no atbalsta saņemšanas tiek izslēgts lauksaimnieks, kurš bez koncesijas piešķīrēja piekrišanas lauksaimniecības vajadzībām ir izmantojis platības, kuras ir bijušas piešķirtas akvakultūras vajadzībām, un atbilstoši kuram minētajam lauksaimniekam tiek piemērotas arī sankcijas deklarēšanas pārsnieguma dēļ, pamatojoties uz to, ka tas nav izpildījis šī atbalsta saņemšanai noteiktos atbilstības kritērijus.
Šādos apstākļos
Curtea de Apel Constanța
(Konstancas apelācijas tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādu prejudiciālu jautājumu:
“Vai Deleģētās regulas [Nr. 640/2014] 2. panta [1. punkta] 23. apakšpunkta un 19. panta noteikumi pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru pamatlietas apstākļu kontekstā lauksaimniekam tiek piemēroti administratīvi sodi par deklarēšanas pārsniegumu tādēļ, ka tas nav izpildījis atbilstības nosacījumus saistībā ar platību, kas tiek uzskatīta par pārdeklarētu, ja tas apstrādā zemes platību, uz kuras atrodas akvakultūras komplekss un kura ir tā rīcībā, pamatojoties uz koncesijas līgumu, neiesniedzot pierādījumus par koncesijas piešķīrēja piekrišanu izmantot zemi lauksaimniecības vajadzībām?”
Par prejudiciālo jautājumu
Uzdodot šo jautājumu, iesniedzējtiesa būtībā vēlas noskaidrot, vai Deleģētās regulas Nr. 640/2014 2. panta 1. punkta 23) apakšpunkts un 19. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši tiem vienotās platībmaksājuma shēmas ietvaros lauksaimniecības atbalsta pieteicējam ir paredzēts piemērot administratīvus sodus par deklarēšanas pārsniegumu, pamatojoties uz to, ka viņš, nepastāvot koncesijas piešķīrēja piekrišanai šādai minēto platību izmantošanas veida maiņai, ir izmantojis lauksaimniecības vajadzībām platības, kuras viņam ir tikušas nodotas izmantošanai akvakultūras vajadzībām.
No Deleģētās regulas Nr. 640/2014 19. panta 1. punkta pirmās daļas un 2. punkta izriet – ja attiecībā uz kādu kultūraugu grupu, kas minēta šīs regulas 17. panta 1. punktā, platība, kas deklarēta jebkādai platībatkarīgā atbalsta shēmai vai atbalsta pasākumiem, pārsniedz platību, kas noteikta saskaņā ar minētās regulas 18. pantu, un ja starpība ir lielāka par 50 %, par attiecīgo kultūraugu grupu platībatkarīgo atbalstu nepiešķir. Turklāt saņēmējam uzliek papildu sodu, kas ir vienāds ar atbalsta summu, kura atbilst starpībai starp deklarēto platību un platību, kas noteikta saskaņā ar 18. pantu.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka starp šīs pašas regulas 17. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajām kultūraugu grupām, uz kurām ir atsauce tās 19. panta 1. punktā, tostarp ir platības, kas ir deklarētas vienotā platībatkarīgā maksājuma saņemšanai.
Tāpat ir jākonstatē, ka Deleģētās regulas Nr. 640/2014 2. panta 1. punkta 23) apakšpunkta a) punktā platībatkarīgā atbalsta shēmu ietvaros “noteiktā platība” ir definēta kā platība, attiecībā uz kuru ir izpildīti visi atbilstības kritēriji vai citi pienākumi, kas saistīti ar atbalsta piešķiršanas nosacījumiem, neatkarīgi no saņēmēja rīcībā esošo maksājumtiesību skaita.
Tiesa ir jau nospriedusi – lai saņemtu attiecīgo atbalstu, aplūkojamajai platībai principā ir jābūt lauksaimniecības zemei, tai ir jāietilpst lauksaimnieka saimniecībā, tā ir jāizmanto lauksaimniecības darbībām vai, ja tā nav, tad pārsvarā lauksaimniecības darbībām (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 29. aprīlis, Piscicola Tulcea un Ira Invest,
C‑294/19 un C‑304/19
,
EU:C:2021:340
,
64.
punkts).
Vispirms, runājot par jēdzienu “lauksaimniecības zeme”, kā tas ir definēts Regulas Nr. 1307/2013 4. panta 1. punkta e) apakšpunktā, tas tostarp ietver “platīb[u], ko aizņem aramzeme”, kura šī 4. panta 1. punkta f) apakšpunktā ir definēta kā zeme, ko apstrādā kultūraugu audzēšanai, vai zeme, kas pieejama kultūraugu audzēšanai, bet ir atstāta papuvē.
Tādējādi platība ir jākvalificē kā “lauksaimniecības zeme”, ja tā faktiski tiek izmantota kā “aramzeme” šīs pēdējās minētās tiesību normas izpratnē, un šo kvalifikāciju nevar atspēkot tas vien, ka šāda platība kā aramzeme ir tikusi izmantota, neievērojot tāda koncesijas līguma noteikumus kā pamatlietā aplūkotais līgums (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2021. gada 29. aprīlis, Piscicola Tulcea un Ira Invest,
C‑294/19 un C‑304/19
,
EU:C:2021:340
,
63.
punkts).
Turpinājumā ir jāatgādina, ka lauksaimniecības zeme ietilpst lauksaimnieka saimniecībā, ja minētajam lauksaimniekam ir tiesības to pārvaldīt, veicot uz tās lauksaimnieciskas darbības, proti, ja saistībā ar šo platību viņam ir pietiekama autonomija, lai veiktu tajā lauksaimniecisku darbību (spriedums, 2015. gada 2. jūlijs, Demmer,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
58.
punkts).
Tā kā ierobežojumi, kas ir piemērojami strīdīgo platību izmantošanai, piemēram, ierobežojumi, kas attiecas uz tajās iespējami veicamo darbību raksturu un kas izriet no koncesijas līguma, saskaņā ar kuru šīs platības ir nodotas attiecīgā lauksaimnieka rīcībā, nav šķērslis viņa lauksaimnieciskajai darbībai minētajās platībās, un tas ir jāpārbauda iesniedzējtiesai, nevar uzskatīt, ka šīs platības nav daļa no tām platībām, ko šis lauksaimnieks izmanto (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2015. gada 2. jūlijs, Lombardi,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
60.
punkts).
Šajā ziņā ir jāprecizē, ka, lai gan pārvaldīšanas jēdziens nenozīmē, ka attiecīgajam lauksaimniekam attiecīgajās platībās ir neierobežotas pilnvaras izmantot tās lauksaimniecības vajadzībām, tomēr ir svarīgi, lai šim lauksaimniekam minētā koncesijas līguma ietvaros nebūtu pilnībā saistoši koncesijas piešķīrēja norādījumi un lai viņam tādējādi būtu zināma rīcības brīvība, veicot savu lauksaimniecisko darbību šajās platībās (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2015. gada 2. jūlijs, Demmer,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
,
61.
un
62.
punkts).
Visbeidzot, runājot par šī sprieduma 38. punktā minēto kritēriju saistībā ar lauksaimniecības zemes izmantošanu lauksaimniecības vajadzībām, jēdziens “lauksaimnieciska darbība” Regulas Nr. 1307/2013 4. panta 1. punkta c) apakšpunktā tostarp ir precizēts kā lauksaimniecības produktu ražošana vai audzēšana.
No tā izriet, ka, tā kā šajā gadījumā strīdīgās platības tika apstrādātas, šajās platībās šādi veiktā
Euro Delta Danube
darbība ir uzskatāma par lauksaimniecisku darbību šīs tiesību normas izpratnē un tādējādi par tādu darbību, kura atbilst šim kritērijam.
Tomēr iesniedzējtiesai, ņemot vērā visus pamatlietas apstākļus, ir jāpārbauda, vai ir ievēroti visi atbilstības kritēriji vai citi pienākumi saistībā ar atbalsta piešķiršanas nosacījumiem.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdoto jautājumu ir jāatbild, ka Deleģētās regulas Nr. 640/2014 2. panta 1. punkta 23) apakšpunkts un 19. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši tiem vienotās platībmaksājuma shēmas ietvaros lauksaimniecības atbalsta pieteicējam nav paredzēts piemērot administratīvus sodus par deklarēšanas pārsniegumu, pamatojoties uz to, ka viņš bez koncesijas piešķīrēja piekrišanas šādai minēto platību izmantošanas veida maiņai platības, kuras viņam ir tikušas nodotas izmantošanai akvakultūras vajadzībām, ir izmantojis lauksaimniecības vajadzībām, ja minētajam atbalsta pieteikuma iesniedzējam saistībā ar šīm platībām ir pietiekama autonomija, veicot lauksaimniecisko darbību.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (sestā palāta) nospriež:

Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 640/2014 (2014. gada 11. marts), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz integrēto administrācijas un kontroles sistēmu, maksājumu atteikšanas vai atsaukšanas nosacījumiem un administratīvajiem sodiem, kas piemērojami tiešo maksājumu, lauku attīstības atbalsta un savstarpējās atbilstības kontekstā, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 2016/1393 (2016. gada 4. maijs), 2. panta 1. punkta 23) apakšpunkts un 19. panta 1. un 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka atbilstoši tiem vienotās platībmaksājuma shēmas ietvaros lauksaimniecības atbalsta pieteicējam nav paredzēts piemērot administratīvus sodus par deklarēšanas pārsniegumu, pamatojoties uz to, ka viņš bez koncesijas piešķīrēja piekrišanas šādai minēto platību izmantošanas veida maiņai platības, kuras viņam ir tikušas nodotas izmantošanai akvakultūras vajadzībām, ir izmantojis lauksaimniecības vajadzībām, ja minētajam atbalsta pieteikuma iesniedzējam saistībā ar šīm platībām ir pietiekama autonomija, veicot lauksaimniecisko darbību.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – rumāņu.