CELEX: 62015CJ0304
Nesplnenie povinností členským štátom
Smernica 2001/80/ES
Článok 4 ods. 3
Príloha VI časť A
Obmedzenie emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení
Uplatnenie
Elektráreň Aberthaw

Európska komisia sa svojou žalobou domáha toho, aby Súdny dvor konštatoval, že Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že nesprávne uplatnilo smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení (
Ú. v. ES L 309
, 2001, s. 1; 15/006, s. 299), na elektráreň Aberthaw (Spojené kráľovstvo, ďalej len „elektráreň Aberthaw“), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 3 tejto smernice v spojení s jej prílohou VI časťou A.
Právny rámec
Smernica 2001/80, ktorá nahradila smernicu Rady 88/609/EHS z 24. novembra 1988 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení [
neoficiálny preklad
] (
Ú. v. ES L 336
, 1988, s. 1), bola s účinnosťou od 1. januára 2016 zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia) (
Ú. v. ES L 334, 2010, s. 17
). Smernica 2001/80 sa podľa jej článku 1 vzťahovala „na spaľovacie zariadenia, ktorých nominálny tepelný vstup sa rovná alebo je väčší ako 50 MW, bez ohľadu na druh používaného paliva (tuhé, kvapalné alebo plynné)“.
Podľa odôvodnení 4 až 6 tejto smernice:
„(4)
Komisia zverejnila oznámenie o stratégii boja proti acidifikácii, v ktorej sa určila revízia smernice [88/609] ako integrálna zložka tejto stratégie s dlhodobým cieľom znižovania emisií oxidu siričitého a oxidov dusíka v miere dostatočnej na pokles usadenín a koncentrácií pod kritickú úroveň a úroveň medzného zaťaženia.
(5)
V súlade s princípom subsidiarity, ako je vyložený v článku 5 zmluvy, cieľ znižovania kyslých emisií z veľkých spaľovacích zariadení nemôžu členské štáty účinne dosiahnuť, ak budú konať jednotlivo a nekoordinovaná činnosť nezaručuje dosiahnutie požadovaného cieľa; s ohľadom na potrebu znižovania kyslých emisií v celom spoločenstve je účinnejšie konať na úrovni spoločenstva.
(6)
Existujúce veľké spaľovacie zariadenia výrazne prispievajú k emisiám oxidu siričitého a oxidom dusíka v spoločenstve a je potrebné znížiť tieto emisie. Preto je potrebné upraviť prístup k rozličným charakteristikám sektora veľkých spaľovacích zariadení v členských štátoch.“
Článok 4 uvedenej smernice stanovoval:
„1.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 17 prijmú členské štáty vhodné opatrenia na zabezpečenie, aby všetky stavebné povolenia, alebo ak takýto postup chýba, všetky povolenia na prevádzku nových spaľovacích zariadení, ktoré sú podľa príslušného orgánu predmetom plnej žiadosti o povolenie pred 27. novembrom 2002, za predpokladu, že sa zariadenie spustí do prevádzky najneskôr do 27. novembra 2003, obsahovali podmienky týkajúce sa dodržiavania hodnôt emisných limitov stanovených v časti A príloh III až VII týkajúce sa oxidu siričitého, oxidov dusíka a prachu.
…
3.   Bez vplyvu na smernicu [Rady] 96/61/ES [z 24. septembra 1996 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (
Ú. v. ES L 257
, 1996, s. 26; Mim. vyd. 15/003, s. 80)] a smernicu Rady 96/62/ES z 27. septembra 1996 o posudzovaní a riadení kvality okolitého ovzdušia [(
Ú. v. ES L 296, 1996, s. 55
; Mim. vyd. 15/003, s. 95)] musia členské štáty dosiahnuť najneskôr do 1. januára 2008 významné zníženie emisií:
a)
prijatím vhodných opatrení na zabezpečenie, aby všetky povolenia na prevádzku existujúcich spaľovacích zariadení obsahovali podmienky týkajúce sa dodržiavania hodnôt emisných limitov stanovených pre nové zariadenia, na ktoré odkazuje odsek 1, alebo
b)
zabezpečením, aby existujúce zariadenia boli predmetom národného programu znižovania emisií, na ktorý odkazuje odsek 6;
a vo vhodných prípadoch uplatňovaním článkov 5, 7 a 8.
…“
Podľa článku 14 tejto smernice:
„1.   V prípade nepretržitých meraní sa budú hodnoty emisných limitov uvedených v časti A príloh III až VII považovať za dodržané, ak vyhodnotenie výsledkov prevádzkových hodín v kalendárnom roku ukáže, že:
a)
žiadna zo stredných mesačných hodnôt neprekročí hodnotu emisného limitu a
b)
v prípade:
…
ii)
oxidov dusíka: 95 % všetkých 48 hodinových stredných hodnôt neprekročí 110 % hodnôt emisných limitov.
…“
Príloha VI časť A smernice 2001/80 v tabuľke stanovovala pre rôzne druhy paliva hodnoty emisných limitov oxidov dusíka, ktoré sa mali použiť na existujúce zariadenia podľa článku 4 ods. 3 tejto smernice. Pre pevné palivá používané v zariadení s kapacitou presahujúcou 500 MW bola hodnota limitu stanovená na 500 miligramov oxidov dusíka na normálny kubický meter (mg/Nm
).
Pokiaľ ide rovnako o pevné palivá, v tejto tabuľke bol pritom uvedený odkaz na poznámku pod čiarou (3) (ďalej len „poznámka pod čiarou 3“), ktorá znela takto:
„Do 1. januára 2018 v prípade zariadení, ktoré boli v prevádzke v dvanásťmesačnom období končiacom 1. januárom 2001 a ktoré pokračujú v prevádzke, pri pevných palivách, ktorých prchavý obsah je menší ako 10 % sa má použiť 1200 mg/Nm
.“
Podľa článku 30 ods. 2 prvého pododseku smernice 2010/75, príloha V časť 1, bod 4, tejto smernice stanovuje hodnoty emisných limitov oxidov dusíka pre zariadenia používajúce pevné palivá. Od 1. januára 2016 sa táto hodnota znižuje na 200 mg/Nm
.
Konanie pred podaním žaloby
Dňa 29. mája 2012 začala Komisia vyšetrovanie „EU Pilot“ týkajúce sa otázky, či niektoré veľké spaľovacie zariadenia, predovšetkým elektrárne Aberthaw, dodržiavajú požiadavky smernice 2001/80. Podľa informácií poskytnutých Komisii sa na toto zariadenie na základe poznámky pod čiarou 3 uplatňuje menej prísna hodnota emisného limitu oxidov dusíka, konkrétne 1 200mg/Nm
, než je hodnota emisného limitu obvykle uplatniteľného na tento druh zariadenia používajúceho pevné palivá, konkrétne, v súlade s tabuľkou uvedenou v prílohe VI časti A tejto smernice, 500 mg/Nm
. Podľa Komisie však uvedená poznámka pod čiarou na účely uplatnenia tejto výnimky stanovovala, že používané palivo musí vykazovať obsah prchavých látok (ďalej len „OPL“) menší ako 10 %. Táto inštitúcia preto adresovala Spojenému kráľovstvu otázky týkajúce sa OPL pevného paliva používaného v elektrárni Aberthaw počas rokov 2009 až 2011.
Spojené kráľovstvo odpovedalo, že podľa jeho názoru sa na elektráreň Aberthaw uplatňuje hodnota emisného limitu oxidov dusíka 1200 mg/Nm
a že táto hodnota emisného limitu sa má napríklad považovať za dodržanú v prípade, že 95 % stredných hodnôt nameraných za obdobie 48 hodín neprekračuje 1320 mg/Nm
.
Dňa 20. septembra 2012 adresovala Komisia Spojenému kráľovstvu doplňujúce otázky s cieľom posúdenia, či elektráreň Aberthaw spĺňa podmienky poznámky pod čiarou 3, pokiaľ ide o OPL. Tento členský štát v odpovedi uviedol, že stredná hodnota OPL uhlia používaného v tejto elektrárni od roku 2008 do roku 2011 bola 12,81 %, 11,75 %, 12,89 % a 11,39 % v jednotlivých uvedených rokoch. Podľa týchto informácií tak toto uhlie vykazovalo priemerný OPL menší ako 10 % iba dvakrát od roku 2008 do roku 2010 a päťkrát počas roku 2011.
Vzhľadom na to, že palivá používané elektrárňou Aberthaw neboli od roku 2008 do roku 2011 vrátane v súlade s podmienkou stanovenou v poznámke pod čiarou 3, pokiaľ ide o OPL, Komisia usúdila, že toto zariadenie nebolo nikdy oprávnené na to, aby sa na neho uplatňovala výnimka uvedená v tejto poznámke pod čiarou, a že od 1. januára 2008 sa na neho mala vzťahovať hodnota emisného limitu oxidov dusíka 500 mg/Nm
.
Dňa 21. júna 2013 zaslala Komisia formálnu výzvu, v ktorej Spojenému kráľovstvu vytýkala, že si od 1. januára 2008 nesplnilo povinnosť konať v súlade s článkom 4 ods. 3 smernice 2001/80 v spojení s poznámkou pod čiarou 3, z toho dôvodu, že vo vzťahu k elektrárni Aberthaw nebola dodržaná hodnota emisného limitu oxidov dusíka 500 mg/Nm
, ktorá sa na toto zariadenie vzťahovala do 1. januára 2016.
V odpovedi na túto výzvu Spojené kráľovstvo uviedlo, že sa domnieva, že výnimka stanovená v poznámke pod čiarou 3 bola v smernici 2001/80 zavedená práve preto, aby sa pokryl prípad elektrárne Aberthaw, takže sa táto výnimka má vykladať pružnejšie v tom zmysle, že nie je podmienená tým, aby dotknuté zariadenie fungovalo výlučne na pevné palivo s OPL menším ako 10 %. Tento členský štát tiež tvrdil, že neexistuje priamy vzťah medzi prchavosťou paliva spáleného touto elektrárňou a úrovňou oxidov dusíka, ktoré táto elektráreň vypúšťala.
Keďže Komisiu odpoveď Spojeného kráľovstva nepresvedčila, 16. októbra 2014 adresovala tomuto členskému štátu odôvodnené stanovisko podľa článku 258 prvého odseku ZFEÚ.
V tomto odôvodnenom stanovisku Komisia zopakovala svoju argumentáciu, podľa ktorej poznámka pod čiarou 3 predstavuje výnimku z hodnôt bežných limitov stanovených pre zariadenie veľkosti elektrárne Aberthaw a že táto elektráreň prekročila hodnotu emisného limitu oxidov dusíka uplatniteľnú na základe článku 4 ods. 1 a 3 smernice 2001/80 v spojení s touto poznámkou pod čiarou.
Táto inštitúcia tiež odmietla taký výklad poznámky pod čiarou 3, podľa ktorého táto poznámka pod čiarou nevyžaduje, aby predmetné zariadenie používalo výlučne pevné palivá, ktorých OPL nie je v priemere väčší ako 10 % na základe ročného merania. Hoci totiž tento obsah nie je v smernici 2001/80 výslovne vyjadrený v priemernej ročnej hodnote, takýto výklad je v súlade s duchom tejto smernice, v ktorej článku 14 ods. 1 sa uvádza, že hodnoty emisných limitov uvedených v časti A príloh III až VII uvedenej smernice sa merajú za kalendárny rok.
Spojené kráľovstvo, ktoré sa oprelo o prípravné práce na smernici 2001/80, vo svojej odpovedi zo 17. decembra 2014 zopakovalo stanovisko, podľa ktorého elektráreň Aberthaw spĺňa požiadavky smernice 2001/80, pričom výnimka stanovená v poznámke pod čiarou 3 sa týka konkrétne tohto zariadenia. Tento členský štát navyše uviedol, že táto elektráreň naďalej využíva investície za účelom zlepšenia svojej prevádzky.
Keďže Komisiu neuspokojila odpoveď Spojeného kráľovstva, rozhodla sa 19. júna 2015 podať žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
O žalobe
Argumentácia účastníkov konania
Komisia usudzuje, že keďže elektráreň Aberthaw nedodržiava kritérium uvedené v poznámke pod čiarou 3, na toto zariadenie sa nemôže uplatňovať výnimka, ktorá je v tejto poznámke pod čiarou stanovená. Preto by toto zariadenie malo vypúšťať oxidy dusíka v súlade so štandardnou hodnotou limitu 500 mg/Nm
. Hodnota uvedená v povolení na prevádzku tejto elektrárne je však v čase podania tejto žaloby 1050 mg/Nm
, takže by sa tejto žalobe malo vyhovieť.
Uvedená inštitúcia na podporu tejto výhrady v prvom rade uvádza, že znenie poznámky pod čiarou 3 je jasné. Toto ustanovenie sa podľa nej vzťahuje iba na zariadenia, ktoré skutočne spaľujú pevné palivá s OPL menším ako 10 %. V tejto poznámke pod čiarou sa neuvádzajú ani zariadenia, ktoré „môžu“ fungovať na takéto palivo, ani akýkoľvek limit na uplatnenie zodpovedajúci zanedbateľnému množstvu paliva. Kritérium OPL 10 % bolo totiž zavedené na účely stanovenia maximálnej hodnoty, ktorá má slúžiť na to, aby sa obmedzili možnosti elektrární uplatňovať výnimku.
V druhom rade skutočnosť, že výnimka, ktorá je obsahom poznámky pod čiarou 3, sa údajne týka konkrétne elektrárne Aberthaw, nie je relevantná, pretože subjektívny zámer určitých aktérov v rámci legislatívneho procesu nie je platným výkladovým kritériom.
V treťom rade, aj keby sa prijala metóda výpočtu založená na mesačnom, a nie ročnom priemere, elektráreň Aberthaw by aj tak nespĺňala kritériá uvedenej výnimky.
Spojené kráľovstvo sa domnieva, že výklad poznámky pod čiarou 3, ktorý navrhuje Komisia, je v rozpore so znením tejto poznámky pod čiarou, a zároveň so zámerom normotvorcu Únie, takže sa táto žaloba musí zamietnuť.
Podľa tohto členského štátu elektráreň Aberthaw vždy fungovala s palivom zloženým hlavne z antracitového čierneho uhlia s OPL medzi 6 % a 15 %, v čom je zahrnutá podstatná časť uhlia s OPL menším ako 10 %. Nikdy by však nefungovala výlučne s uhlím s OPL menším ako 10 % alebo so zmesou, ktorá by v priemere mala OPL menší ako 10 %. Takémuto spôsobu fungovania totiž bránia závažné praktické a bezpečnostné dôvody.
Ďalej uvedený členský štát po prvé spochybňuje výklad, ktorý navrhuje Komisia a podľa ktorého na to, aby sa na zariadenie mohla uplatňovať výnimka stanovená v poznámke pod čiarou 3, musí toto zariadenie fungovať výlučne s pevným palivom s OPL menším ako 10 %, meraným ako ročný priemer. Takýto výklad by k tejto výnimke pridával požiadavku, na základe ktorej by sa podmienky uplatnenia tejto výnimky stali obmedzujúcejšími. Táto poznámka pod čiarou pritom neobsahuje príslovky „iba“ alebo „výlučne“. Ak chcel normotvorca Únie obmedziť uplatňovanie poznámky pod čiarou 3 iba na elektrárne používajúce uhlie s OPL menším ako 10 %, znenie tejto poznámky pod čiarou by tento zámer výslovne odrážalo. Navyše podľa tohto členského štátu, keď smernica 2001/80 stanovuje použitie priemernej hodnoty, stanovuje tak výslovne.
Spojené kráľovstvo preto tvrdí, že poznámka pod čiarou 3 sa má uplatňovať na zariadenia, ktoré fungujú s významnou časťou uhlia s OPL menším ako 10 %.
Po druhé výklad tejto poznámky pod čiarou, ktorý navrhuje Komisia, podľa jeho názoru nezohľadňuje skutočnosť, že výnimka, ktorá je obsahom uvedenej poznámky pod čiarou, bola vyjednaná a zavedená do smernice 2001/80 v priebehu legislatívneho procesu osobitne na to, aby sa pokryl prípad elektrárne Aberthaw.
Napokon prevádzková požiadavka bezpečnosti pre zmes uhlia používaného v elektrárni Aberthaw je stanovená na minimálny OPL 9 %. Prevádzkovateľ tejto elektrárne by na to, aby spĺňal limity vyplývajúce z výkladu poznámky pod čiarou 3, ktorý zastáva Komisia, musel používať iba pevné palivá umožňujúce dodržiavať veľmi malé rozpätie OPL, od 9 % do 9,9 %. Vzhľadom na všetky parametre, ktoré treba zohľadniť v zmesi týchto palív, konkrétne mieru vlhkosti, popol, síru, chlór, výhrevnosť, priemernú tvrdosť a rozsah, by to pre elektráreň takéhoto druhu nebolo ani realistické, ani možné. Predovšetkým by si tento prevádzkovateľ nemohol ani obstarať v rámci zásobovania, ani testovať presne a spoľahlivo veľmi veľké množstvá uhlia, ktoré elektráreň Aberthaw používa, s cieľom dohliadnuť na to, aby celkový OPL ostal presne na úrovni od 9 % do 9,9 %.
Navyše výklad poznámky pod čiarou 3, ktorý navrhuje Komisia, nemá podľa jeho názoru ani environmentálny cieľ. Vyššie emisie oxidov dusíka pochádzajúce z elektrárne Aberthaw sú dôsledkom koncepcie kotla a vyšších teplôt potrebných na udržanie spaľovania antracitového čierneho uhlia s nízkym OPL. Tieto emisie nie sú výrazne ovplyvnené OPL zmesi paliva, takže tento obsah by sa výrazne neznížil, ak by táto elektráreň nebola zaviazaná používať ako palivo, tak, ako je tomu v súčasnosti, zmes uhlia s celkovým OPL od 11 % do 12 %, ale, za predpokladu, že by to bolo možné, uhlie, ktorého OPL je 9,5 %. Naopak, spaľovanie uhlia s nižším OPL by viedlo k vyšším emisiám oxidov dusíka.
Posúdenie Súdnym dvorom
Ako vyplýva z odôvodnení 4 až 6 smernice 2001/80, cieľom tejto smernice je boj proti acidifikácii znížením emisií oxidu siričitého a oxidov dusíka, na ktorých sa vo veľkej miere podieľajú veľké spaľovacie zariadenia.
V tejto súvislosti prílohy III až VII tejto smernice stanovujú určité obmedzenia. Konkrétne príloha VI časť A tejto smernice stanovuje pre rôzne druhy paliva hodnoty emisných limitov oxidov dusíka, ktoré sa majú použiť na existujúce zariadenia podľa článku 4 ods. 3 uvedenej smernice. Pre pevné palivá používané v zariadení s kapacitou presahujúcou 500 MW je hodnota limitu stanovená na 500 mg/Nm
.
Poznámka pod čiarou 3 však stanovuje, že „do 1. januára 2018 v prípade zariadení, ktoré boli v prevádzke v dvanásťmesačnom období končiacom 1. januárom 2001 a ktoré pokračujú v prevádzke, pri pevných palivách, ktorých prchavý obsah je menší ako 10 % sa má použiť 1200 mg/Nm
“.
V predmetnom prípade Komisia vytýka Spojenému kráľovstvu, že pokiaľ ide o elektráreň Aberthaw, nesplnilo podmienky umožňujúce uplatnenie výnimky uvedenej v tejto poznámke pod čiarou, a v dôsledku uvedeného nedodržala hodnotu emisného limitu oxidov dusíka, ktorá je stanovená pre prípad nesplnenia uvedených podmienok, to znamená 500 mg/Nm
.
Spojené kráľovstvo a Komisia sa rozchádzajú v názore, najmä pokiaľ ide o obdobie, ktoré má slúžiť ako referenčné obdobie pre údaje, ktorých cieľom je overovať, či dotknuté zariadenia dodržiavajú úrovne emisií oxidov dusíka.
V tejto súvislosti treba zdôrazniť, že hoci druhá časť vety, z ktorej pozostáva znenie poznámky pod čiarou 3, toto referenčné obdobie nevymedzuje, prvá časť tohto ustanovenia výslovne obsahuje syntagmu „v prípade zariadení, ktoré boli v prevádzke v dvanásťmesačnom období končiacom 1. januárom 2001“.
Ako uviedol generálny advokát v bode 29 návrhov, ktoré predniesol v tejto veci, z uvedeného vyplýva, že poznámka pod čiarou 3 sa má analogicky vykladať v tom zmysle, že referenčné obdobie pre zozbieranie údajov s cieľom overovať, či dotknuté zariadenia pokračujú v prevádzke v súlade s ustanoveniami smernice 2001/80, je totožné s obdobím, na základe ktorého je možné posúdiť, či zariadenie spĺňalo podmienky na uplatnenie výnimky uvedenej v tejto poznámke pod čiarou, a ide o obdobie jedného roka.
Bez ohľadu na to, či sa OPL počíta na ročnej alebo mesačnej báze, však Spojené kráľovstvo nepopiera, že elektráreň Aberthaw nikdy nespĺňala kritérium týkajúce sa palív, ktoré musí zariadenie používať, uvedené v poznámke pod čiarou 3, tak ako ho vykladá Komisia.
V tejto súvislosti tento členský štát tvrdí, že tento výklad, podľa ktorého na to, aby sa na zariadenie mohla uplatňovať výnimka uvedená v tejto poznámke pod čiarou, musí toto zariadenie používať palivo s priemerným OPL menším ako 10 %, ktorý sa počíta za časové obdobie jedného roka, je nesprávny, keďže v znení tejto poznámky pod čiarou chýba príslovka „výlučne“.
Túto argumentáciu treba zamietnuť.
Podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora je totiž na určenie zmyslu a pôsobnosti určitého ustanovenia potrebné toto ustanovenie vykladať tak, že sa zohľadní jeho znenie, jeho kontext, ako aj cieľ sledovaný príslušnou právnou úpravou (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. júla 2015, A,
C‑184/14
,
EU:C:2015:479
, bod
a citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide o znenie poznámky pod čiarou 3, táto poznámka pod čiarou stanovuje, že na to, aby sa na zariadenie mohla uplatňovať výnimka, ktorá je v nej uvedená, musí predmetné zariadenie „[fungovať s] pevný[mi] paliv[ami], ktorých prchavý obsah je menší ako 10 %“.
V tejto súvislosti v rozpore s tvrdeniami Spojeného kráľovstva, zo skutočnosti, že toto znenie neobsahuje príslovky „iba“ alebo „výlučne“, nemožno vyvodiť záver, že na to, aby sa mohol uplatniť režim výnimky, zavedený uvedenou poznámkou pod čiarou, postačuje, aby palivo používané zariadením obsahovalo buď „významnú časť“, alebo „určitú časť“ pevného paliva s OPL menším ako 10 %. Ako uviedol generálny advokát v bode 24 a nasl. návrhov, ktoré predniesol v tejto veci, výklad poznámky pod čiarou 3, ktorý zastáva Spojené kráľovstvo, nemožno oprieť o žiaden právny argument.
Ako totiž navrhuje generálny advokát v bodoch 27 až 30 návrhov, ktoré predniesol v tejto veci, poznámku pod čiarou 3 treba vykladať v tom zmysle, že hodnota 10 %, ktorá sa v nej uvádza, znamená, že uhlie, ktoré sa v zariadení spotrebúva, musí mať priemerný OPL menší ako 10 %.
Takýto výklad potvrdzuje kontext poznámky pod čiarou 3, ako aj cieľ smernice 2001/80.
Pokiaľ ide v prvom rade o kontext tohto ustanovenia, treba pripomenúť, že toto ustanovenie umožňuje, aby sa na zariadenia spĺňajúce podmienky, ktoré stanovuje, uplatňovala vyššia hodnota emisného limitu pre oxidy dusíka, než je všeobecná hodnota emisného limitu 500 mg/Nm
, uvedená v prílohe VI časti A smernice 2001/80.
Poznámka pod čiarou 3 predstavuje výnimku zo všeobecného pravidla stanoveného v uvedenom ustanovení prílohy VI, a preto sa v súlade s ustálenou judikatúrou Súdneho dvora musí vykladať reštriktívne (pozri analogicky rozsudok z 10. septembra 2015, Nannoka Vulcanus Industries,
C‑81/14
,
EU:C:2015:575
, bod
a citovanú judikatúru).
Pokiaľ ide v druhom rade o cieľ smernice 2001/80, tak ako tvrdí Komisia a ako zdôraznil generálny advokát v bode 38 návrhov, ktoré predniesol v tejto veci, vývoj právnych nástrojov Únie, ktorý predchádzal tejto smernici, ako napríklad smernica 88/609, preukazuje, že úroveň hodnôt, stanovených v takých ustanoveniach, akým je poznámka pod čiarou 3, slúži predovšetkým na to, aby sa v maximálnej miere obmedzil počet zariadení, na ktoré sa môže uplatňovať takáto výnimka, čo samo osebe umožňuje prispieť k plneniu cieľov, ktoré sú zverené smernici 2001/80 a pripomína ich bod 34 tohto rozsudku.
Preto treba zamietnuť argumentáciu Spojeného kráľovstva, podľa ktorej maximálna hodnota OPL 10 % v používanom pevnom palive neumožňuje spĺňať environmentálny cieľ smernice 2001/80, pretože významne neovplyvňuje emisie oxidov dusíka. Ako totiž vyplýva z predchádzajúceho bodu, poznámka pod čiarou 3 prispieva k uvedenému environmentálnemu cieľu tým, že obmedzuje počet zariadení, na ktoré sa výnimka stanovená v tejto poznámke pod čiarou môže uplatňovať.
Napokon treba po prvé odmietnuť argumentáciu Spojeného kráľovstva vyjadrenú v bode 28 tohto rozsudku, pretože aj keby sa preukázalo, že výnimka stanovená v poznámke pod čiarou 3 bola vyjednaná tak, aby zahŕňala zariadenie, akým je elektráreň Aberthaw, toto zariadenie by aj tak muselo spĺňať kritériá vymedzené v tomto ustanovení na to, aby sa na neho uvedená výnimka uplatnila a aby sa na neho uplatňovala aj naďalej.
Po druhé treba odmietnuť argumentáciu uvedeného členského štátu, podľa ktorej nie je možné uplatňovať predmetnú maximálnu hodnotu 10 % z bezpečnostných dôvodov. V tejto súvislosti z pripomienok tohto členského štátu vyplýva, že zmes používaná v elektrárni Aberthaw má OPL, ktorý sa môže pohybovať od 6 % do 15 %. Je teda nesporné, že uhlie používané ako palivo v tomto zariadení môže mať priemerný OPL menší ako 10 %.
Po tretie argumentácia Spojeného kráľovstva, podľa ktorej úpravy s cieľom zlepšiť environmentálny výkon uvedeného zariadenia a začať spĺňať požiadavky poznámky pod čiarou 3 neboli uskutočnené hlavne z dôvodu hospodárskych obmedzení, sa musí tiež odmietnuť. Z judikatúry Súdneho dvora totiž vyplýva, že Spojené kráľovstvo sa v prejednávanej veci s cieľom spochybniť nesplnenie povinnosti, ktoré sa mu vytýka, nemôže platne odvolávať na dôvody čisto hospodárskej povahy (pozri v tomto zmysle rozsudky z 9. decembra 1997, Komisia/Francúzsko,
C‑265/95
,
EU:C:1997:595
, bod
, a z 21. januára 2016, Komisia/Cyprus,
C‑515/14
,
EU:C:2016:30
, bod
).
Za týchto podmienok treba konštatovať, že Spojené kráľovstvo si tým, že nesprávne uplatnilo smernicu 2001/80 na elektráreň Aberthaw, nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 3 tejto smernice v spojení s jej prílohou VI časťou A.
O trovách
Podľa článku 138 ods. 1 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora Súdny dvor uloží účastníkovi konania, ktorý vo veci nemal úspech, povinnosť nahradiť trovy konania, ak to bolo v tomto zmysle navrhnuté. Keďže Komisia navrhla zaviazať Spojené kráľovstvo na náhradu trov konania a Spojené kráľovstvo nemalo úspech vo svojich dôvodoch, je opodstatnené zaviazať ho na náhradu trov konania.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (siedma komora) rozhodol a vyhlásil:

1.
Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska si tým, že nesprávne uplatnilo smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/80/ES z 23. októbra 2001 o obmedzení emisií určitých znečisťujúcich látok do ovzdušia z veľkých spaľovacích zariadení, na elektráreň Aberthaw (Spojené kráľovstvo), nesplnilo povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 4 ods. 3 tejto smernice v spojení s jej prílohou VI časťou A.

2.
Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska je povinné nahradiť trovy konania.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.