CELEX: 62020CJ0225
Zahtjev za prethodnu odluku
Poljoprivreda
Zajednička poljoprivredna politika
Delegirana uredba (EU) br. 640/2014
Program potpora povezan s površinom
Jedinstvena plaćanja po površini
Kriteriji prihvatljivosti
Ugovor o koncesiji poljoprivrednih zemljišta
Promjena uporabe tih zemljišta bez suglasnosti davatelja koncesije
Uporaba površina namijenjenih ribogojstvu u poljoprivredne svrhe
Razlika između prijavljene i utvrđene površine
Prekoračenje prijave
Administrativne kazne

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje članka 2. stavka 1. točke 23. i članka 19. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 640/2014 оd 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava te uvjeta za odbijanje ili obustavu plaćanja i administrativnih kazni koje se primjenjuju za izravna plaćanja, potporu ruralnom razvoju i višestruku sukladnost (
SL 2014., L 181, str. 48
.), kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) 2016/1393 od 4. svibnja 2016. (
SL 2016., L 225, str. 41
. i ispravak
SL 2016., L 227, str. 5
.) (u daljnjem tekstu: Uredba br. 640/2014).
Zahtjev je upućen u okviru spora između društva Euro Delta Danube SRL i Agenţije de Plăţi şi Intervenţie pentru Agricultură – Centrul Judeţean Tulcea (Agencija za plaćanja i intervencije u poljoprivredi – Područni ured u Tulcei, Rumunjska) (u daljnjem tekstu: APIA), u vezi s odbijanjem potonje da tom društvu dodijeli jedinstveno plaćanje po površini.
Pravni okvir
Pravo Unije
Uredba (EU) br. 1306/2013
U skladu s člankom 63. stavcima 1. i 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) 485/2008 (
SL 2013., L 347, str. 549
. i ispravci
SL 2016., L 130, str. 6
.,
SL 2017., L 327, str. 83
. i
SL 2018., L 233, str. 3
.):
„1.   Ako se utvrdi da korisnik ne ispunjava kriterije prihvatljivosti, preuzete obveze ili druge obveze u vezi s uvjetima za dodjelu potpore ili pomoći prema sektorskom poljoprivrednom zakonodavstvu, potpora neće biti isplaćena ili se ukida u potpunosti ili djelomično, a, ovisno o slučaju, odgovarajuća prava na isplatu, kao što je navedeno u članku 21. Uredbe (EU) br. 1307/2013 [Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za izravna plaćanja poljoprivrednicima u programima potpore u okviru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 637/2008 i Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (
SL 2013., L 347, str. 608
. i ispravak
SL 2016., L 130, str. 7
.),] ne dodjeljuju se ili se ukidaju.
2.   Nadalje, ako tako određuje sektorsko poljoprivredno zakonodavstvo, države članice također uvode administrativne kazne, […]”
Uredba br. 1307/2013
Uvodna izjava 4. Uredbe br. 1307/2013 glasi:
„Potrebno je pojasniti da se Uredba [br. 1306/2013] i odredbe donesene u skladu s njom moraju primjenjivati na mjere određene u ovoj Uredbi. […]”
Članak 4. Uredbe br. 1307/2013 propisuje:
„1.   Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
[…]
(c)
,poljoprivredna djelatnost’:
i.
proizvodnja, uzgoj ili sadnja poljoprivrednih proizvoda, […]
[…]
[…]
(e)
,poljoprivredna površina’ znači bilo koja površina koja se koristi kao obradivo zemljište, trajni travnjak i trajni pašnjak ili trajni nasad;
(f)
,obradivo zemljište’ znači zemljište zasijano za proizvodnju usjeva ili površine pogodne za proizvodnju usjeva, ali neobrađene […]
[…]”
Članak 32. stavak 2. te uredbe predviđa:
„Za potrebe ove glave ‚prihvatljivi hektar’ znači:
(a)
bilo koja poljoprivredna površina na poljoprivrednom gospodarstvu, uključujući područja koja nisu bila u dobrom poljoprivrednom stanju na dan 30. lipnja 2003. u državama članicama koje su pristupile Uniji 1. svibnja 2004., a koje su prilikom pristupanja odlučile primjenjivati program jedinstvenih plaćanja po površini, koja se koristi za obavljanje poljoprivredne djelatnosti ili, ako se površina koristi i za nepoljoprivredne djelatnosti, površina koja se pretežno koristi za obavljanje poljoprivrednih djelatnosti; […]
[…]”
Delegirana uredba br. 640/2014
Uvodne izjave 2. i 19. Delegirane uredbe br. 640/2014 glase:
„(2)
Posebno, potrebno je utvrditi pravila za dopunu određenih elemenata Uredbe [br. 1306/2013] koji nisu ključni u vezi s funkcioniranjem integriranog administrativnog i kontrolnog sustava (integrirani sustav), rokovima za podnošenje zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje, uvjetima za djelomično ili potpuno odbijanje potpore te djelomično ili potpuno povlačenje neosnovane pomoći ili potpore i određivanjem administrativnih kazni za nesukladnosti povezane s uvjetima za dobivanje potpore u okviru programa utvrđenih Uredbom [br. 1307/2013] […]
[…]
(19)
Potrebno je utvrditi administrativne kazne […] Njima bi se trebale uzeti u obzir posebnosti različitih programa potpore ili mjera potpore u odnosu na kriterije prihvatljivosti, obveze i druge zahtjeve […] Na temelju ove Uredbe potrebno je predvidjeti dovoljno odvraćajuće administrativne kazne kako bi se odvratilo od namjerne nesukladnosti.”
Članak 2. Delegirane uredbe br. 640/2014, naslovljen „Definicije”, u stavku 1. točki 23. određuje:
„[…]
Primjenjuju se i sljedeće definicije:
[…]
(23) ,utvrđena površina' znači:
(a)
kod programa potpora po površini, površina kod koje su ispunjeni svi kriteriji prihvatljivosti ili druge obveze u pogledu uvjeta za dodjelu potpore neovisno o broju prava na plaćanja kojima korisnik raspolaže; […]
[…]”
Članak 17. stavak 1. te uredbe glasi kako slijedi:
„Za potrebe ovog odjeljka razlikuju se sljedeće skupine kultura […] prema potrebi:
(a)
površine prijavljene radi aktiviranja prava na plaćanje na temelju programa osnovnih plaćanja ili radi dodjele jedinstvenih plaćanja po površini;
[…]”
Članak 18. stavak 6. prvi podstavak navedene uredbe predviđa:
„Ne dovodeći u pitanje administrativne kazne u skladu s člankom 19., u slučaju zahtjeva za potporu i/ili zahtjeva za plaćanje u okviru programa potpora povezanih s površinom ili mjera potpore, ako prijavljena površina premašuje površinu utvrđenu za skupinu kultura iz članka 17. stavka 1., potpora se računa na temelju površine utvrđene za tu skupinu kultura.”
Članak 19. te uredbe glasi:
„1.   Ako je, kad je riječ o skupini kultura iz članka 17. stavka 1., površina prijavljena za potrebe bilo kojeg programa potpora povezanog s površinom ili mjera potpore veća od površine utvrđene u skladu s člankom 18., potpora se računa na temelju utvrđene površine […]
[…]
2.   Ako je razlika veća od 50 %, za predmetnu skupinu kultura ne dodjeljuje se nikakva pomoć ili potpora povezana s površinom. Osim toga, korisnik podliježe dodatnoj kazni jednakoj iznosu plaćanja ili potpore koji odgovara razlici između prijavljene površine i utvrđene površine u skladu s člankom 18.
[…]”
Rumunjsko pravo
OUG br. 3/2015
Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015‑2020 și pentru modificarea articolului 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură (Hitna vladina uredba br. 3/2015 o odobrenju programa plaćanja koji se primjenjuju na poljoprivredu u razdoblju 2015. – 2020. i o izmjeni članka 2. Zakona br. 36/1991 o poljoprivrednim društvima i drugim oblicima udruživanja u poljoprivredi) od 18. ožujka 2015. (
Monitorul Oficial al României
, br. 191 od 23. ožujka 2015.), u verziji koja se primjenjuje na glavni postupak (u daljnjem tekstu: OUG br. 3/2015), u članku 2. propisuje:
„1.   Za potrebe ove hitne uredbe, sljedeći pojmovi definiraju se kako slijedi:
[…]
(n) poljoprivredna površina znači ukupna površina koja se koristi kao obradivo zemljište, trajna livada i pašnjak ili trajni nasad;
(o) obradivo zemljište znači zemljište zasijano za poljoprivrednu proizvodnju ili površina pogodna za poljoprivrednu proizvodnju, ali neobrađena, neovisno o tome je li to zemljište ispod staklenika, solarnog staklenika ili drugog fiksnog ili pomičnog mehanizma zaštite;
[…]
(r) uporaba zemljišta znači uporaba poljoprivredne površine za poljoprivredne djelatnosti u okviru poljoprivrednog gospodarstva koje je na raspolaganju poljoprivredniku u trenutku podnošenja zahtjeva, u godini podnošenja zahtjeva”.
Članak 8. stavak 1. točka (n) te uredbe propisuje:
„Kako bi ostvarili pravo na izravna plaćanja iz članka 1. stavka 2., poljoprivrednici moraju:
[…]
(n) prilikom podnošenja zahtjeva za jedinstveno plaćanje ili njegovih izmjena podnijeti potrebne dokumente kojima dokazuju da raspolažu poljoprivrednim zemljištima, uključujući i ekološki značajnim područjima ili, ako je to potrebno, presliku priloga br. 24 koju je izdao registarski ured područnih upravnih jedinica. Dokumenti koji dokazuju da poljoprivrednik raspolaže poljoprivrednim zemljištima trebaju biti sastavljeni prije podnošenja zahtjeva za jedinstveno plaćanje i trebaju biti valjani na dan podnošenja zahtjeva.”
Odluka br. 476/2016
Ordinul ministrului agriculturii și dezvoltării rurale nr. 476/2016 privind sistemul de sancțiuni aplicabil schemelor de plăți directe și ajutoarelor naționale tranzitorii în sectoarele vegetal și zootehnic, aferente cererilor unice de plată depuse la Agenția de Plăți și Intervenție pentru Agricultură, începând cu anul de cerere 2015 (Odluka ministra poljoprivrede i ruralnog razvoja br. 476/2016 o sustavu kazni koji se primjenjuje na programe izravnih plaćanja i na prijelazne državne potpore u poljoprivrednom i zootehničkom sektoru, vezano za zahtjeve za jedinstveno plaćanje koji su podneseni Agenciji za plaćanja i intervencije u poljoprivredi od godine podnošenja zahtjeva 2015.) od 7. travnja 2016., u verziji koja se primjenjuje na glavni postupak, u članku 2. stavku 2. točki (ș) propisuje:
„‚Prekoračenje prijave’ znači razliku između površine za koju je podnesen zahtjev za plaćanje i površine utvrđene za plaćanje”.
Članak 6. točka (e) te odluke glasi kako slijedi:
„Kazne za prekoračenje prijave površina u slučaju programa plaćanja predviđenih člankom 1. stavkom 2. točkama (a), (b), (d) do (f) i člankom 1. stavkom 3. [OUG‑a br. 3/2015] su sljedeće:
[…]
(e) Ako površina prijavljena za plaćanje prelazi utvrđenu površinu za postotak veći od 50 % utvrđene površine, poljoprivrednik nema pravo na plaćanja za dotičnu platnu grupu te mu se, osim toga, izriče dodatna kazna u visini iznosa potpore ili pomoći koja odgovara razlici između prijavljene i utvrđene površine. […]”
Odluka br. 619/2015
Ordinul ministrului agriculturii si dezvoltării rurale nr. 619/2015 pentru aprobarea criteriilor de eligibilitate, condițiilor specifice și a modului de implementare a schemelor de plăți prevăzute la articolul 1 alineatele (2) și (3) din Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 3/2015 pentru aprobarea schemelor de plăți care se aplică în agricultură în perioada 2015‑2020 și pentru modificarea articolului 2 din Legea nr. 36/1991 privind societățile agricole și alte forme de asociere în agricultură, precum și a condițiilor specifice de implementare pentru măsurile compensatorii de dezvoltare rurală aplicabile pe terenurile agricole, prevăzute în Programul Național de Dezvoltare Rurală 2014‑2020 (Odluka br. 619/2015 o odobrenju kriterija prihvatljivosti, posebnih uvjeta i načina provedbe programa plaćanja iz članka 1. stavaka 2. i 3. [OUG‑a br. 3/2015] te o posebnim uvjetima za provedbu kompenzacijskih mjera za ruralni razvoj koji se primjenjuju na poljoprivredna zemljišta u okviru Nacionalnoga programa ruralnog razvoja 2014. – 2020.) od 6. travnja 2015., u verziji koja se primjenjuje na glavni postupak, u članku 2. točki (u) propisuje:„
[…]
u) ,utvrđena površina’, u kontekstu programa potpora povezanih s površinom, znači površina za koju su ispunjeni svi kriteriji prihvatljivosti ili druge obveze u pogledu uvjeta za dodjelu potpore; […]”
Članak 10. stavak 5. te odluke propisuje:
„Sljedeće površine nemaju pravo na plaćanja:
[…]
(o) površine s ribogojilištima, kako su predviđene u članku 23. stavku 20. Tehničkih propisa o dopunjavanju Upisnika poljoprivrednih gospodarstava za razdoblje 2015. – 2019. […]”
Zakon br. 283/2015
U skladu s člankom I. točkom 1. Legee nr. 283/2015 pentru modificarea Legii nr. 82/1993 privind constituirea Rezervației Biosferei „Delta Dunării” (Zakon br. 283/2015 o izmjeni Zakona br. 82/1993 o uspostavi rezervata biosfere Delta Dunava) od 18. studenoga 2015. (
Monitorul Oficial al României
, dio I., br. 863 od 19. studenoga 2015.):
„Na čitavom području rezervata promjena uporabe poljoprivrednih zemljišta koja se upotrebljavaju kao poljoprivredna zemljišta za proizvodnju ili kao ribogojilišta provodi se uz suglasnost upravitelja i samo na temelju stručnih tehničkih studija.”
Glavni postupak i prethodno pitanje
Društvo Euro Delta Danube pravna je osoba osnovana u skladu s rumunjskim pravom koja se bavi djelatnošću ribogojstva i uzgojem žitarica.
Na temelju ugovora o koncesiji sklopljenog 1. listopada 2002. s Consiliulom Local Maliuc (Općinsko vijeće Maliuca, Rumunjska) i akta dodanog tom ugovoru, koji je potpisan 4. svibnja 2011., ugovoreno je da društvo Euro Delta Danube koristi površinu od ukupno 142,2632 hektara (ha) u svrhu ribogojstva.
Odlukom od 13. svibnja 2016. Općinsko vijeće Maliuca odobrilo je obavljanje poljoprivrednih djelatnosti na toj površini u razdoblju od pet godina.
Na temelju drugog ugovora o koncesiji, sklopljenog 16. veljače 2006. s Consiliulom Județean Tulcea (Pokrajinsko vijeće Tulcee, Rumunjska), društvo Euro Delta Danube dobilo je koncesiju za korištenje površine od ukupno 315 ha u svrhu ribogojstva.
U skladu s aktom koji je dodan tom ugovoru, sklopljenim 20. svibnja 2014., aktivnost rotacije ribogojsko‑poljoprivrednih kultura radi mineralizacije tla i drugi radovi trebali su se obavljati na površini od 200 ha.
Povodom zahtjeva za dostavu informacija koji je društvo Euro Delta Danube podnijelo Pokrajinskom vijeću Tulcee, potonje je vijeće pojasnilo da su se ti radovi odnosili na rotaciju ribogojsko‑poljoprivrednih kultura, koja se sastoji od privremene obustave uzgoja ribe u ribogojilištu ili u jednom njegovom dijelu, u razdoblju od šest mjeseci do tri godine, kako bi se osigurala ponovna uspostava produktivnosti tla uzgojem žitarica, pri čemu se predmetna zemljišta moraju upotrebljavati u svrhu ribogojstva.
Tijekom tržišne godine 2017. društvo Euro Delta Danube djelomično je upotrebljavalo dvije površine koje su u koncesiju dane u poljoprivredne svrhe. Tako je to društvo 15. svibnja 2017. podnijelo zahtjev APIA‑i za jedinstveno plaćanje za ukupnu površinu od 288,37 ha, od čega 100,58 ha koje je to društvo držalo na temelju ugovora o koncesiji sklopljenog s Općinskim vijećem Maliuca i 187,79 ha koje je držalo na temelju ugovora o koncesiji sklopljenog s Pokrajinskim vijećem Tulceje.
APIA je u odluci o plaćanju od 25. rujna 2018. zaključila da je dio prijavljene površine, obuhvaćene ugovorom o koncesiji sklopljenim s Pokrajinskim vijećem Tulceje, na temelju nacionalnog propisa i u nedostatku suglasnosti davatelja koncesije u pogledu promjene uporabe tog dijela površine, trebao biti korišten u svrhe ribogojstva. U nedostatku dokumenta koji bi društvu Euro Delta Danube omogućio korištenje tih zemljišta u poljoprivredne svrhe, APIA je zaključila da prihvatljiva površina iznosi 100,58 ha, što odgovara površini koja se koristi na temelju ugovora o koncesiji sklopljenog s Općinskim vijećem Maliuca na ukupno prijavljenoj površini od 288,37 ha.
Slijedom toga, utvrđen je ukupni iznos koji treba platiti za utvrđenu površinu od 100,58 ha i izrečene su dodatne kazne zbog prekoračenja prijave preostale površine.
Društvo Euro Delta Danube podnijelo je APIA‑i prigovor protiv odluke o plaćanju od 25. rujna 2018., a ona ga je odbila odlukom od 20. prosinca 2018.
Navedeno društvo podnijelo je 10. siječnja 2019. tužbu Tribunalulu Tulcea (Viši sud u Tulcei, Rumunjska), zahtijevajući poništenje potonje odluke i djelomično poništenje te odluke o plaćanju.
Presudom od 28. lipnja 2019. navedeni je sud odbio tu tužbu kao neosnovanu. Prema njegovu mišljenju, s obzirom na to da ne postoje dokazi o izmjeni uporabe spornih površina, one nisu prihvatljive za jedinstveno plaćanje koje je tražilo društvo Euro Delta Danube. Naime, navedeni je sud smatrao da te površine, s obzirom na to da ih na temelju nacionalnog propisa treba smatrati dijelom „ribogojilišta”, ne ispunjavaju uvjete da bi ih se smatralo obradivim površinama, a njihova prijava predstavlja „prekoračenje prijave”, što opravdava izrečene administrativne kazne.
Društvo Euro Delta Danube podnijelo je 13. kolovoza 2019. protiv te presude žalbu Curtei de Apel Constanța (Žalbeni sud u Constanți, Rumunjska).
Taj se sud pita je li s pravom Unije usklađen nacionalni propis koji iz prava na potporu isključuje poljoprivrednika koji, bez suglasnosti davatelja koncesije, u poljoprivredne svrhe koristi površine koje su mu dane u koncesiju u svrhu ribogojstva te kojim mu se, osim toga, izriču kazne za prekoračenje prijave zbog toga što nisu ispunjeni kriteriji prihvatljivosti za ostvarenje prava na tu potporu.
U tim je okolnostima Curtea de Apel Constanța (Žalbeni sud u Constanți) odlučila prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Protivi li se odredbama članka 2. [stavka 1.] točke 23. i članka 19. Delegirane uredbe [br. 640/2014] nacionalni propis kojim se, u okolnostima kao što su one o kojima je riječ u glavnom postupku, na poljoprivrednika primjenjuju administrativne kazne zbog prekoračenja prijave zato što ne ispunjava uvjete prihvatljivosti za površinu u pogledu koje se smatra da je došlo do prekoračenja prijave jer obrađuje površinu zemljišta s ribogojilištima koju posjeduje na temelju ugovora o koncesiji, a nije pružio dokaz o tome da ima suglasnost davatelja koncesije za uporabu tih zemljišta u poljoprivredne svrhe?”
O prethodnom pitanju
Svojim pitanjem sud koji je uputio zahtjev u biti pita treba li članak 2. stavak 1. točku 23. i članak 19. stavke 1. i 2. Delegirane uredbe br. 640/2014 tumačiti na način da u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini propisuju izricanje administrativnih kazni zbog prekoračenja prijave podnositelju zahtjeva za poljoprivrednu potporu zbog toga što u poljoprivredne svrhe upotrebljava površine koje su mu dane u koncesiju s namjenom korištenja za ribogojstvo, bez suglasnosti davatelja koncesije u pogledu takve promjene uporabe tih površina.
Iz članka 19. stavka 1. prvog podstavka i članka 19. stavka 2. Delegirane uredbe br. 640/2014 proizlazi da se ne dodjeljuje nikakva pomoć ili potpora povezana s površinom ako je, kad je riječ o skupini kultura iz članka 17. stavka 1. te uredbe, površina prijavljena za potrebe programa ili mjere potpora povezanih s površinom veća od površine utvrđene u skladu s člankom 18. navedene uredbe i ako je utvrđena razlika veća od 50 %, za predmetnu skupinu kultura. Osim toga, korisnik podliježe dodatnoj kazni jednakoj iznosu plaćanja ili potpore koji odgovara razlici između prijavljene površine i utvrđene površine u skladu s tim člankom 18.
U tom pogledu valja istaknuti da se među skupinama kultura iz članka 17. stavka 1. točke (a) te uredbe, na koji se upućuje u njezinu članku 19. stavku 1., navode i površine prijavljene radi dodjele jedinstvenih plaćanja po površini.
Osim toga, valja utvrditi da članak 2. stavak 1. točka 23. podtočka (a) Delegirane uredbe br. 640/2014 „utvrđenu površinu” definira kod programa potpora po površini kao površinu kod koje su ispunjeni svi kriteriji prihvatljivosti ili druge obveze u pogledu uvjeta za dodjelu potpore, neovisno o broju prava na plaćanja kojima korisnik raspolaže.
Sud je već presudio da površine o kojima je riječ – kako bi bile prihvatljive za primanje predmetne potpore – moraju biti poljoprivredne površine, biti dio gospodarstva poljoprivrednika i korištene u poljoprivredne svrhe ili, u slučaju dodatne uporabe, biti pretežito korištene u te svrhe (vidjeti u tom smislu presudu od 29. travnja 2021., Piscicola Tulcea i Ira Invest,
C‑294/19 i C‑304/19
,
EU:C:2021:340
, t.
64.
).
Najprije, kad je riječ o pojmu „poljoprivredna površina”, kako je definiran u članku 4. stavku 1. točki (e) Uredbe br. 1307/2013, on obuhvaća, među ostalim, „bilo koju površinu koja se koristi kao obradivo zemljište”, pri čemu je potonje u tom članku 4. stavku 1. točki (f) definirano kao zemljište zasijano za proizvodnju usjeva ili površine pogodne za proizvodnju usjeva, ali neobrađene.
Stoga se površina treba smatrati „poljoprivrednom” kad se stvarno koristi kao „obradivo zemljište” u smislu potonje odredbe, s tim da se ta kvalifikacija ne može dovesti u pitanje samom okolnošću da je ta površina korištena kao obradivo zemljište protivno odredbama ugovora o koncesiji poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku (vidjeti u tom smislu presudu od 29. travnja 2021., Piscicola Tulcea i Ira Invest,
C‑294/19 i C‑304/19
,
EU:C:2021:340
, t.
63.
).
Nadalje, valja podsjetiti na to da je poljoprivredna površina dio gospodarstva poljoprivrednika kada potonji raspolaže ovlašću upravljanja njome u svrhu obavljanja poljoprivredne djelatnosti, tj. kada u pogledu te površine raspolaže dovoljnom autonomijom u svrhu obavljanja svoje poljoprivredne djelatnosti (presuda od 2. srpnja 2015., Demmer,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
, t.
58.
).
Budući da ograničenja koja se primjenjuju na uporabu spornih površina, poput onih koja se odnose na prirodu djelatnosti koje se na njima mogu obavljati, a proizlaze iz ugovora o koncesiji na temelju kojeg su te površine stavljene na raspolaganje dotičnom poljoprivredniku, potonjem ne predstavljaju prepreku za obavljanje njegove poljoprivredne djelatnosti na navedenim površinama, što je na sudu koji je uputio zahtjev da provjeri, ne može se smatrati da one ne čine dio gospodarstva tog poljoprivrednika (vidjeti u tom smislu presudu od 2. srpnja 2015., Demmer,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
, t.
60.
).
U tom pogledu valja pojasniti da iako pojam upravljanja ne podrazumijeva postojanje ovlasti neograničenog raspolaganja predmetnim površinama u korist dotičnog poljoprivrednika u okviru njihove uporabe u poljoprivredne svrhe, ipak je važno da taj poljoprivrednik ne bude, u okviru tog ugovora o koncesiji, u potpunosti podvrgnut uputama davatelja koncesije i da stoga raspolaže određenim manevarskim prostorom u vođenju svoje poljoprivredne djelatnosti na tim površinama (vidjeti u tom smislu presudu od 2. srpnja 2015., Demmer,
C‑684/13
,
EU:C:2015:439
, t.
61.
i
62.
).
Naposljetku, što se tiče kriterija koji se odnosi na uporabu poljoprivrednih površina u poljoprivredne svrhe, kako je naveden u točki 38. ove presude, pojam „poljoprivredna djelatnost” pojašnjen je u članku 4. stavku 1. točki (c) Uredbe br. 1307/2013 kao, među ostalim, proizvodnja, uzgoj ili sadnja poljoprivrednih proizvoda.
Iz toga slijedi da djelatnost koju na tim površinama obavlja društvo Euro Delta Danube, s obzirom na to da su sporne površine u ovom slučaju zasijane, treba smatrati poljoprivrednom djelatnošću u smislu te odredbe i da ona stoga ispunjava taj kriterij.
Međutim, na sudu koji je uputio zahtjev je da s obzirom na sve okolnosti spora iz glavnog postupka provjeri jesu li ispunjeni svi kriteriji prihvatljivosti ili druge obveze koje se odnose na uvjete za dodjelu potpore.
S obzirom na sva prethodna razmatranja, na postavljeno pitanje valja odgovoriti tako da članak 2. stavak 1. točku 23. i članak 19. stavke 1. i 2. Delegirane uredbe br. 640/2014 treba tumačiti na način da u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini ne predviđaju izricanje administrativnih kazni zbog prekoračenja prijave podnositelju zahtjeva za poljoprivrednu potporu zbog toga što površine koje su mu dane u koncesiju s namjenom korištenja za ribogojstvo upotrebljava u poljoprivredne svrhe bez suglasnosti davatelja koncesije u pogledu takve promjene uporabe tih površina ako taj podnositelj zahtjeva za potporu raspolaže, kad je riječ o navedenim površinama, dovoljnom autonomijom u svrhu obavljanja svoje poljoprivredne djelatnosti.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenog, Sud (šesto vijeće) odlučuje:

Članak 2. stavak 1. točku 23. i članak 19. stavke 1. i 2. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 640/2014 od 11. ožujka 2014. o dopuni Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava te uvjeta za odbijanje ili obustavu plaćanja i administrativnih kazni koje se primjenjuju za izravna plaćanja, potporu ruralnom razvoju i višestruku sukladnost, kako je izmijenjena Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 2016/1393 od 4. svibnja 2016., treba tumačiti na način da u okviru programa jedinstvenih plaćanja po površini ne predviđaju izricanje administrativnih kazni zbog prekoračenja prijave podnositelju zahtjeva za poljoprivrednu potporu zbog toga što površine koje su mu dane u koncesiju s namjenom korištenja za ribogojstvo upotrebljava u poljoprivredne svrhe bez suglasnosti davatelja koncesije u pogledu takve promjene uporabe tih površina ako taj podnositelj zahtjeva za potporu raspolaže, kad je riječ o navedenim površinama, dovoljnom autonomijom u svrhu obavljanja svoje poljoprivredne djelatnosti.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: rumunjski