CELEX: 62017CJ0592
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Bendrasis muitų tarifas
Kombinuotoji nomenklatūra
Tarifinis klasifikavimas
4421, 7326, 7318 15 90, 7318 19 00 ir 9403 90 10 pozicijos ir subpozicijos
Gaminys, specialiai sukurtas tvirtinti vaikų saugos vartelius
Dempingas
Reglamento (EB) Nr. 91/2009 galiojimas
Tam tikrų Kinijos kilmės geležinių ar plieninių tvirtinimo detalių importas
Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) antidempingo susitarimas
Reglamentas (EB) Nr. 384/96
3 straipsnio 2 dalis ir 4 straipsnio 1 dalis
Bendrijos pramonės apibrėžimas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (
OL L 256, 1987, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382; redakcija pagal 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1214/2007 (
OL L 286, 2007, p. 1
) ir 2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1031/2008 (
OL L 291, 2008, p. 1
)) I priede pateiktos kombinuotosios nomenklatūros (toliau – KN) 4421 ir 7326 pozicijų bei 73181590, 73181900 ir 94039010 subpozicijų išaiškinimo, taip pat dėl 2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas (
OL L 29, 2009, p. 1
; toliau – ginčijamas reglamentas), galiojimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Skatteministeriet
(Finansų ministerija, Danija) ir
Baby Dan A/S
ginčą dėl prekės, skirtos prie sienos ar durų rėmų vaikų saugos varteliams pritvirtinti, tarifinio klasifikavimo KN.
Teisinis pagrindas
Muitų teisės normos
Kombinuotoji nomenklatūra
Į Europos Sąjungą importuotų prekių muitinį klasifikavimą reglamentuoja KN.
Reglamento Nr. 2658/87 12 straipsnyje numatyta, kad kiekvienais metais Europos Komisija priima reglamentą, kuriame pateikiama tiksli KN redakcija, kartu su bendrojo muitų tarifo autonominėmis ir įprastinėmis normomis, nustatytomis pagal Europos Sąjungos Tarybos ar Komisijos patvirtintas priemones. Šis reglamentas ne vėliau kaip spalio 31 d. paskelbiamas
Europos Sąjungos oficialiame leidinyje
ir taikomas nuo kitų metų sausio 1 d.
Iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad pagrindinės bylos faktinėms aplinkybėms taikytinos KN redakcijos yra susijusios su 2008 ir 2009 m., atitinkamai patvirtintos reglamentais Nr. 1214/2007 ir 1031/2008. Vis dėlto pagrindinėje byloje taikomos KN nuostatos abiejose redakcijose yra identiškos.
KN pirmoje dalyje, kurioje pateiktos preliminarios nuostatos, yra I skyrius „Bendrosios taisyklės“, kurio A skirsnyje „Bendrosios Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklės“, be kita ko, nustatyta:
„Klasifikuojant prekes pagal [KN], turi būti vadovaujamasi šiais principais.
1.
Skyrių, skirsnių ir poskirsnių pavadinimai pateikiami tik nurodymui palengvinti; juridiniais tikslais prekių klasifikavimas turi būti nustatomas pagal pozicijų pavadinimus bei skyrių ir skirsnių pastabas ir, jeigu šiuose pozicijų pavadinimuose ir pastabose nenurodyta kitaip, vadovaujantis toliau išdėstytomis nuostatomis:
<…>
6.
Juridiniais tikslais klasifikuojant prekes bet kurios pozicijos subpozicijose vadovaujamasi subpozicijų pavadinimais ir visomis taikytinomis subpozicijų pastabomis, taip pat
mutatis mutandis
pirmiau išdėstytomis taisyklėmis, laikantis nuostatos, kad gali būti sugretinamos tik to paties lygio subpozicijos. Taikant šią taisyklę taip pat reikia remtis atitinkamo skyriaus ar skirsnio pastabomis, jeigu pagal kontekstą nereikalaujama kitaip.“
KN antroje dalyje yra IX skyrius „Mediena ir medienos gaminiai; medžio anglys; kamštiena ir kamštienos dirbiniai; dirbiniai iš šiaudų, esparto arba iš kitų pynimo medžiagų; pintinės ir pinti dirbiniai“, kuriame yra, be kita ko, 44 skirsnis „Mediena ir medienos gaminiai; medžio anglys“. Šiame skirsnyje yra 4421 pozicija, kuri suformuluota taip:
„4421
Kiti medienos gaminiai:
4421 10 00
– Drabužių pakabos
4421 90
– Kiti:
4421 9091
– – Iš medienos plaušo plokščių
4421 9098
– – Kiti“
Šioje KN antroje dalyje yra ir XV skyrius „Netaurieji metalai ir netauriųjų metalų gaminiai“, kurio 2 pastaba yra suformuluota taip:
„Visoje nomenklatūroje išraiška „bendrosios paskirties dalys“ reiškia:
a)
gaminius, klasifikuojamus 7307, 7312, 7315, 7317 arba 7318 pozicijoje, ir panašius gaminius iš kitų netauriųjų metalų;
b)
spyruokles ir lingių plokšteles iš netauriųjų metalų, išskyrus laikrodžių spyruokles (9114 pozicija), ir
c)
gaminius, klasifikuojamus 8301, 8302, 8308, 8310 pozicijose, taip pat rėmus ir veidrodžius iš netauriųjų metalų, klasifikuojamus 8306 pozicijoje.
73–76 ir 78–82 skirsniuose (išskyrus 7315 poziciją) nuorodos į prekių dalis netapatintinos su nuorodomis į pirmiau apibrėžtas bendrosios paskirties dalis.
Atsižvelgiant į pirmesnįjį punktą ir į 83 skirsnio 1 pastabą, gaminiai, klasifikuojami 82 arba 83 skirsnyje, neklasifikuojami 72–76 ir 78–81 skirsniuose.“
Šioje KN antrosios dalies XV skyriuje yra, be kita ko, šios nomenklatūros 73 skirsnis „Gaminiai iš geležies arba iš plieno (iš juodųjų metalų)“, kuriame yra 7318 ir 7326 pozicijos. Šios pozicijos suformuluotos taip:
„7318
Sraigtai, varžtai, veržlės, medsraigčiai, įsukami kabliai, kniedės, pleištai, kaiščiai, poveržlės (įskaitant spyruoklines poveržles) ir panašūs gaminiai iš geležies arba iš plieno:

– Gaminiai su sriegiais:
7318 11 00
– – Stambieji medsraigčiai su briaunotomis galvutėmis
7318 12
– – Kiti medsraigčiai:
<…>
<…>
7318 13 00
– – Įsukami kabliai ir įsukami žiedai
7318 14
– – Savisriegiai:
<…>
<…>
7318 15
– – Kiti sraigtai ir varžtai, su veržlėmis ir poveržlėmis arba be jų:
7318 15 10
– – – Netuščiavidurio skerspjūvio sraigtai, ištekinti iš juostų, strypų, profilių arba iš vielos, kurių strypo storis ne didesnis kaip 6 mm

– – – Kiti:
7318 15 20
– – – – Skirti geležinkelio bėgių konstrukcijų sudedamosioms dalims tvirtinti

‐ ‐ ‐ ‐ Kiti:

– – – – – Be galvučių:
<…>
<…>

– – – – – Su galvutėmis:

– – – – – – Sraigtai, kurių galvutėse padarytos išilginės įpjovos ir kryžminės išdrožos:
<…>
<…>

– – – – – – Sraigtai, kurių galvutėse padarytos šešiakampės lizdinės išdrožos:
<…>
<…>

– – – – – – Varžtai su šešiakampėmis galvutėmis:
<…>
<…>
7318 15 90
– – – – – – Kiti
7318 16
<…>
– – Veržlės:
<…>
7318 19 00
– – Kitos:
<…>
<…>
Kiti geležies arba plieno gaminiai:
‐ Kaltiniai arba štampuoti, bet toliau neapdoroti“
KN antroje dalyje taip pat yra XX skyrius „Įvairūs pramonės dirbiniai“, kuriame yra 94 skirsnis „Baldai; patalynės reikmenys, čiužiniai, čiužinių karkasai, dekoratyvinės pagalvėlės ir panašūs kimštiniai baldų reikmenys; šviestuvai ir apšvietimo įranga, nenurodyti kitoje vietoje; šviečiantieji ženklai, šviečiančiosios iškabos ir panašūs dirbiniai; surenkamieji statiniai“. Šio skirsnio 1 pastaboje nurodyta:
„1.
Šiame skirsnyje neklasifikuojami:
<…>
d)
bendrosios paskirties dalys iš netauriųjų metalų (XV skyrius), apibrėžtos XV skyriaus 2 pastaboje, arba panašūs plastikų dirbiniai (39 skirsnis) ir seifai, klasifikuojami 8303 pozicijoje;
<…>“
Šiame 94 skirsnyje yra 9403 pozicija, kuri suformuluota taip:
„9403
Kiti baldai ir jų dalys:
<…>
<…>
9403 90
– Dalys:
9403 90 10
– – Metalinės“
Suderinto prekių aprašymo ir kodavimo sistemos aiškinamosios pastabos
Muitinių bendradarbiavimo taryba, tapusi Pasaulio muitinių organizacija (toliau – PMO), buvo įsteigta 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje parengta konvencija dėl šios tarybos sukūrimo. PMO parengta suderinta prekių aprašymo ir kodavimo sistema (toliau – SS) buvo įtvirtinta 1983 m. birželio 14 d. Briuselyje pasirašytoje Tarptautinėje konvencijoje dėl suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos, kuri kartu su 1986 m. birželio 24 d. dalinio pakeitimo protokolu Europos ekonominės bendrijos vardu buvo patvirtinta 1987 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimu 87/369/EEB (
OL L 198, 1987, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 288). KN perimamos šešių skaitmenų SS pozicijos ir subpozicijos. Tik septintas ir aštuntas skaitmenys parodo jai būdingą skirstymą.
SS aiškinamąsias pastabas PMO parengė pagal minėtos SS konvencijos nuostatas.
SS aiškinamoji pastaba dėl 4421 pozicijos išdėstyta taip:
„Ši pozicija apima visus gaminius iš tekintos ar netekintos medienos, medienos mozaikos ir medienos inkrustacijos, išskyrus tuos, kurie jau priskirti prie ankstesnių pozicijų ar nurodyti, nepaisant jų sudedamųjų medžiagų, kituose nomenklatūros skyriuose (žr., be kita ko, šio skyriaus 1 pastabą).
Ji taip pat apima minėtų ar ankstesnėse pozicijose, išskyrus 4416 poziciją, nurodytų gaminių medines dalis.
Šioje pozicijoje nurodyti gaminiai gali būti pagaminti iš natūralios medienos ar drožlių plokščių ar panašių plokščių, plaušo plokščių, sluoksniuotos medienos ar sutankintos medienos (žr. šio skyriaus 3 pastabą).“
SS aiškinamojoje pastaboje dėl XV skirsnio, kuris susijęs su netauriaisiais metalais ir gaminiais iš šio metalo ir kuriame, be kita ko, yra 73 skirsnis, nurodyta:
„Bendrosios pastabos
<…>
C. Dalys
Aiškiai atskiriamos gaminių dalys paprastai priskiriamos prie atitinkamų toms dalims skirtų nomenklatūros pozicijų.
Tačiau bendrosios paskirties dalys (žr. šio skyriaus 2 pastabą), tiekiamos atskirai, nelaikomos dalimis, jos klasifikuojamos joms skirtose šio skyriaus pozicijose. Tai taikytina, pavyzdžiui, centrinio šildymo radiatoriams specialiai skirtiems varžtams arba specialioms spyruoklėms automobiliams. Varžtai klasifikuojami pozicijoje Nr. 7318, o ne kaip radiatorių dalys – pozicijoje Nr. 7322, spyruoklės – pozicijoje Nr. 7320, o ne pozicijoje Nr. 8708, susijusioje su automobilių dalimis.“
SS aiškinamojoje pastaboje dėl 7318 pozicijos nurodyta:
„A. Sraigtai, medsraigčiai, varžtai, veržlės ir stambieji medsraigčiai su briaunotomis galvutėmis
Visi šie gaminiai paprastai yra su sriegiais, išskyrus kai kuriuos varžtus, kurie kartais gali būti tvirtinami, pvz., sprausteliais. Jais galima sujungti dvi ar daugiau detalių taip, kad paskui jas būtų galima lengvai atskirti nepadarius žalos.
<…>“
Teisės aktai, susiję su prekybos apsaugos priemonėmis
Tarptautinė teisė
Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) steigimo sutartis buvo patvirtinta 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl daugiašalių derybų Urugvajaus raunde (1986–1994) priimtų susitarimų patvirtinimo Europos bendrijos vardu jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu (
OL L 336, 1994, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 21 t., p. 80). Šios sutarties 1A priede pateikta Sutartis dėl 1994 m. bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos VI straipsnio įgyvendinimo (
OL L 336, 1994, p. 103
; toliau – antidempingo susitarimas), jos 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Žalos nustatymas [1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT)] VI straipsnyje turi remtis neabejotinu jos įrodymu ir objektyviu nagrinėjimu: a) tiek dėl importo dempingo kaina apimties bei importo dempingo kaina poveikio tapačių arba panašių prekių kainoms vidaus rinkoje, b) tiek dėl to atsirandančio šio importo poveikio vietiniams tokių prekių gamintojams.“
Antidempingo susitarimo 4 straipsnyje nustatyta:
„4.1   Šioje Sutartyje sąvoka „vietinė pramonė“ turi būti interpretuojama kaip reiškianti tapačių arba panašių prekių vidaus gamintojų visumą arba tuos tapačių arba panašių prekių gamintojus, kurių bendras tų prekių gamybos mastas sudaro didžiąją visos tokių prekių vidaus gamybos dalį, <…>“
Sąjungos teisė
–
Pagrindinis reglamentas
Ginčijamo reglamento priėmimo datą antidempingo muitų nustatymas Sąjungoje buvo reglamentuojamas 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (
OL L 56, 1996, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45; toliau – pagrindinis reglamentas), iš dalies pakeistame 2004 m. kovo 8 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 461/2004 (
OL L 77, 2004, p. 12
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 150).
Šio reglamento 5 konstatuojamoje dalyje buvo nustatyta:
„kadangi naujajame susitarime dėl dempingo <…> pateikiamos naujos išsamios taisyklės <…>; kadangi, atsižvelgiant į pokyčių mastą ir siekiant užtikrinti, kad naujos taisyklės būtų taikomos tinkamai ir skaidriai, naujųjų susitarimų nuostatos, kiek tai yra įmanoma, turi būti įtrauktos į Bendrijos teisės aktus“.
Pagrindinio reglamento 3 straipsnyje buvo nustatyta:
„Žalos nustatymas
1.   Pagal šį reglamentą sąvoka „žala“, jei nenurodyta kitaip, suprantama kaip materialinė žala Bendrijos pramonei, materialinės žalos grėsmė Bendrijos pramonei arba materialinės kliūtys tai pramonei kurtis ir yra aiškinama pagal šio straipsnio nuostatas.
2.   Žala nustatoma, remiantis ją patvirtinančiais įrodymais ir objektyviai ištyrus: a) importo dempingo kaina kiekius ir poveikį panašių produktų kainoms Bendrijos rinkoje ir b) tokio importo sąlygotą poveikį Bendrijos pramonei.
<…>“
Šio reglamento 4 straipsnio „Bendrijos pramonės apibrėžimas“ 1 dalyje buvo numatyta:
„Pagal šį reglamentą sąvoka „Bendrijos pramonė“ suprantama kaip panašius produktus gaminančių Bendrijos gamintojų visuma arba tie iš jų, kurių bendra tokių produktų produkcija sudaro didžiąją dalį Bendrijos produkcijos, kaip numatyta 5 straipsnio 4 dalyje, išskyrus:
<…>“
Minėto reglamento 5 straipsnio 4 dalyje buvo nustatyta:
„Tyrimas pagal šio straipsnio 1 dalį pradedamas tik tuo atveju, jeigu išnagrinėjus, kokiu mastu panašaus produkto gamintojai Bendrijoje pritaria ar nepritaria pateiktam skundui, nustatoma, kad skundas yra paduotas Bendrijos pramonės vardu. Skundas laikomas paduotas Bendrijos pramonės vardu, jeigu jam pritaria tie Bendrijos gamintojai, kurių bendra gamybos apimtis sudaro daugiau nei 50 % visų skundui pritariančių ar nepritariančių Bendrijos gamintojų, gaminančių panašų produktą, gamybos apimties. Tačiau tyrimas nepradedamas, jei skundui aiškiai pritariančių Bendrijos gamintojų gamybos apimtis sudaro mažiau nei 25 % visų Bendrijos gamintojų, gaminančių panašų produktą, gamybos apimties.“
–
PPO įgaliojimų suteikimo reglamentas
2001 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1515/2001 dėl priemonių, kurių gali imtis Bendrija remdamasi PPO ginčų sprendimo tarybos patvirtinta ataskaita antidempingo ir apsaugos nuo subsidijavimo klausimais (
OL L 201, 2001, p. 10
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 38 t., p. 50; toliau – PPO įgaliojimų suteikimo reglamentas), 1 straipsnio 1 dalies a punkte buvo nustatyta:
„Kai [PPO ginčų sprendimo taryba (GST)] patvirtina ataskaitą dėl Bendrijos priemonių, taikomų pagal Reglamentą (EB) Nr. 384/96, [1997 m. spalio 6 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2026/97 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (
OL L 288, 1997, p. 1
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 78)] arba pagal šį reglamentą (toliau – ginčijama priemonė), Taryba, remdamasi Komisijos siūlymu, pasitarusi su Patariamuoju komitetu, įsteigtu pagal Reglamento (EB) Nr. 384/96 15 straipsnį arba Reglamento (EB) Nr. 2026/97 25 straipsnį <…>, paprasta balsų dauguma gali imtis vienos ar kelių toliau išvardytų, jos nuomone, taikytinų priemonių:
a)
panaikinti arba pakeisti ginčijamą priemonę <…>“
Pagal PPO įgaliojimų suteikimo reglamento 3 straipsnį bet kurios pagal šį reglamentą patvirtintos priemonės pradedamos taikyti nuo jų įsigaliojimo dienos ir nedaro įtakos muitų, surinktų iki tos dienos, grąžinimui, nebent būtų nurodyta kitaip.
2015 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/476 dėl priemonių, kurių gali imtis Sąjunga remdamasi PPO ginčų sprendimo tarybos patvirtinta ataskaita antidempingo ir apsaugos nuo subsidijavimo klausimais (
OL L 83, 2015, p. 6
), buvo panaikintas PPO įgaliojimų suteikimo reglamentas. Vis dėlto Reglamento 2015/476 1 straipsnio 1 dalies a punkte ir 3 straipsnyje iš esmės pakartojamas PPO įgaliojimų suteikimo reglamento 1 straipsnio 1 dalies a punkto ir 3 straipsnio turinys.
–
Ginčijamas reglamentas ir įgyvendinimo reglamentai
Ginčijamu reglamentu Taryba nustatė galutinį antidempingo muitą tam tikroms geležinėmis ar plieninėms, išskyrus Kinijos kilmės nerūdijantį plieną, tvirtinimo detalėms, priskirtinoms, be kita ko, prie KN 73181590 subpozicijos.
2011 m. liepos 28 d. GST patvirtino apeliacinės tarybos ataskaitą ir specialios grupės ataskaitą, iš dalies pakeistą apeliacinės tarybos ataskaita byloje „Europos Bendrijos. Galutinės antidempingo priemonės, taikomos tam tikroms geležinėms ir plieninėms tvirtinimo detalėms iš Kinijos“ (WT/DS/397), pagal kurias Sąjunga, priėmusi ginčijamą reglamentą, pažeidė antidempingo susitarimą. Po šių ataskaitų Taryba priėmė 2012 m. spalio 4 d. Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 924/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 91/2009 (
OL L 275, 2012, p. 1
). Įgyvendinimo reglamente Nr. 924/2012 buvo paliktos ginčijamame reglamente nustatytos antidempingo priemonės, tačiau buvo padaryta tam tikrų pakeitimų, visų pirma susijusių su maksimalaus antidempingo muito sumažinimu ateityje nuo 85 iki 74,1 %.
Po Kinijos Liaudies Respublikos antrojo skundo PPO apeliacinė taryba 2016 m. sausio 18 d. pateikė ataskaitą; ją GST patvirtino 2016 m. vasario 12 d., joje buvo nurodyta, kad priėmusi Įgyvendinimo reglamentą Nr. 924/2012 Sąjunga taip pat pažeidė antidempingo susitarimą.
Šiomis aplinkybėmis Komisija priėmė 2016 m. vasario 26 d. Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2016/278, kuriuo panaikinamas galutinis antidempingo muitas, kuris buvo nustatytas tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms ir kurio taikymas buvo išplėstas tam tikroms iš Malaizijos siunčiamoms importuojamoms geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms, deklaruojamoms arba nedeklaruojamoms kaip Malaizijos kilmės (
OL L 52, 2016, p. 24
).
Iš Įgyvendinimo reglamento 13 konstatuojamosios dalies matyti, jog Komisija mano, kad pagal Reglamento 2015/476 1 straipsnio 1 dalies a punktą tikslinga panaikinti ginčijamu reglamentu nustatytus antidempingo muitus, kurie iš dalies pakeisti Įgyvendinimo reglamentu Nr. 924/2012. Pagal Įgyvendinimo reglamento 2016/278 2 straipsnį šis panaikinimas įsigalioja nuo šio įgyvendinimo reglamento įsigaliojimo dienos, kaip nustatyta jo 3 straipsnyje, ir negali būti pagrindas grąžinti iki tos datos surinktus muitus.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Baby Dan
vykdo saugos produktų, tekstilės, baldų ir kitos įrangos vaikams iki penkerių metų amžiaus gamybos ir tiekimo veiklą. Ji gamina, be kita ko, perkeliamus saugos vartelius iš medžio ar metalo, kurie gali būti pritvirtinami prie sienos ar durų rėmų naudojant vadinamuosius suklius (toliau – aptariama prekė). Ši prekė yra specialiai sukurta tvirtinti
Baby Dan
gaminamus vaikų saugos vartelius ir, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, negali būti naudojama kitais tikslais.
2010 m. birželio 29 d. Danijos mokesčių administratorius atliko patikrinimą
Baby Dan
patalpose. Per šį patikrinimą ir siekiant patikrinti
Baby Dan
iš Kinijos į Sąjungą importuojamos aptariamos prekės tarifinę klasifikaciją šios prekės pavyzdžiai buvo išsiųsti
FORCE Technology
– bendrovei, kuri Danijos mokesčių administratoriaus užsakymu atlieka techninę analizę.
2010 m. rugpjūčio 5 d.
FORCE Technology
pateikė savo analizės rezultatus ir nurodė, kad jai perduoti pavyzdžiai turi būti laikomi arba sraigtais, arba sraigtais su veržlėmis, arba kilpiniais varžtais su veržlėmis. Todėl
FORCE Technology
pasiūlė aptariamą prekę priskirti prie KN 7318 tarifinės pozicijos.
Baby Dan
nesutiko su
FORCE Technology
išvada ir pateikė
Teknologisk Institut
, kuris įmonių užsakymu, be kita ko, atlieka laboratorinius tyrimus ir medžiagų bandymus, išvadą. Šio instituto teigimu, aptariamą prekę reikia priskirti prie KN 8302 pozicijos, apimančios tvirtinimo, montavimo ir panašius gaminius.
2011 m. vasario 3 d. sprendimu Danijos mokesčių administratorius aptariamą prekę priskyrė prie KN 7318 pozicijos.
Tada
Baby Dan
apskundė šį sprendimą
Landsskatteret
(Nacionalinė mokesčių komisija, Danija), ji 2011 m. gruodžio 14 d. sprendimu nusprendė, kad aptariama prekė turi būti priskirta prie tos pačios KN pozicijos, kaip ir
Baby Dan
gaminami vaikų saugos varteliai, t. y. prie šios nomenklatūros 7326 pozicijos.
Finansų ministerija pareiškė ieškinį dėl šio sprendimo
Retten i Horsens
(Horsenso teismas, Danija) ir nurodė, kad aptariama prekė priskirtina prie KN 7318 pozicijos. Šiame teisme
Baby Dan
pagrindinis reikalavimas buvo patvirtinti Nacionalinės mokesčių komisijos sprendimą, subsidiariai ji nurodė, kad aptariama prekė turi būti priskirta prie KN 8302 pozicijos. Ši bendrovė taip pat tvirtino, kad ginčijamas reglamentas, kuriuo remiantis buvo nustatytas antidempingo muitas, negaliojo.
Retten i Horsens
(Horsenso teismas) perdavė bylą
Vestre Landsret
(Vakarų regiono apeliacinis teismas, Danija), šis nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokį prejudicinį klausimą: „Ar tvirtinamasis laikiklis, turintis [aptariamos prekės] požymių, turi būti priskiriamas prie KN 7318 pozicijos ar veikiau 8302 pozicijos?“ Teisingumo Teismas 2015 m. birželio 11 d. Sprendime
Baby Dan
(C‑272/14, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
) nusprendė, kad aptariama prekė, kuri leidžia prie sienos ar durų rėmų pritvirtinti vaikų saugos vartelius, turi būti priskiriama prie KN 7318 pozicijos.
Iš Teisingumo Teismui byloje, kurioje buvo priimtas tas sprendimas, pateiktos bylos medžiagos matyti, kad aptariamą prekę sudaro sriegiuotas metalinis strypas, kurio viename gale pritvirtintas guma padengtas metalinis diskas. Strypo kito galo sriegis yra suplaktas apytiksliai du centimetrus. Ant vamzdžio yra speciali nuožulniais 45 laipsnių kraštais veržlė, kuri negali būti nuimta nuo strypo dėl to, kad jo sriegiai suplakti.
Strypo galas, ant kurio yra metalinis diskas, yra tvirtinamas prie sienos ar durų rėmų, o sriegiuota dalis įterpiama į vaikų saugos varteliuose esančią skylę. Aptariama prekė gali būti pritaikyta prie durų rėmų ar sienos dėl galimybės suveržti ant sriegiuotos dalies esančią veržlę.
Priėmus 2015 m. birželio 11 d. Sprendimą Baby Dan (
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
), pagrindinė byla Finansų ministerijos prašymu buvo sustabdyta, iki Komisija priims sprendimą dėl aptariamos prekės tarifinio klasifikavimo priskiriant prie KN 73181900 ar 73181590 subpozicijos. Danijos valdžios institucijų prašymu klausimas, susijęs su šiuo klasifikavimu, taip pat buvo pateiktas Muitinės kodekso komitetui, kuriame dauguma valstybių narių išsakė nuomonę dėl aptariamos prekės tarifinio klasifikavimo priskiriant prie KN 73181590 subpozicijos, nes manė, kad ši prekė nepanaši į gaminius, kuriems taikomas 2014 m. birželio 12 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 646/2014 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje (
OL L 178, 2014, p. 2
), pagal kurį šios prekės priskiriamos prie KN 73181900 subpozicijos.
Savo nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą šioje byloje (tai yra antrasis prašymas priimti prejudicinį sprendimą pagrindinėje byloje)
Vestre Landsret
(Vakarų regiono apeliacinis teismas) nurodo, kad pateikus prašymą priimti prejudicinį sprendimą, dėl kurio buvo priimtas 2015 m. birželio 11 d. Sprendimas Baby Dan (
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
), jis pateikė savo klausimą tik dėl KN 7318 ir 8302 pozicijų išaiškinimo, nes nusprendė, kad nėra būtina pateikti Teisingumo Teismui prejudicinį klausimą dėl to, ar aptariama prekė yra vaikų saugos vartelių dalis ar aksesuaras, ir manė, kad jis pats gali atsakyti į šį klausimą. Todėl Teisingumo Teismas klaidingai suprato, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas manė, jog aptariama prekė nėra minėtų saugos vartelių dalis ar aksesuaras.
Vestre Landsret
(Vakarų regiono apeliacinis teismas) teigimu, šalys pagrindinėje byloje sutaria, kad 2015 m. birželio 11 d. Sprendimu Baby Dan (
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
) neatmetamas aptariamos prekės kaip vaikų saugos vartelių dalies tarifinis klasifikavimas. Taigi, tas teismas siekia išsiaiškinti, ar, atsižvelgiant į savo specifiką ir objektyvias savybes, aptariama prekė KN turi būti laikoma vaikų saugos vartelių dalimi ir ar prireikus ši prekė turi būti priskirta prie KN 94039010 subpozicijos ar KN 7326 arba 4421 pozicijų. Jei aptariama prekė negali būti laikoma vaikų saugos vartelių dalimi,
Vestre Landsret
(Vakarų regiono apeliacinis teismas) siekia išsiaiškinti, ar ji turi būti priskirta prie KN 73181590 subpozicijos ar 73181900 subpozicijos. Galiausiai, jei tokia prekė turėtų būti priskirta prie KN 73181590 subpozicijos, tas teismas klausia dėl ginčijamo reglamento galiojimo.
Šiomis aplinkybėmis
Vestre Landsret
(Vakarų regiono apeliacinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar nurodytų specifinių savybių turintys sukliai gali būti laikomi vaikų saugos vartelių dalimi?
2.
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta teigiamai, t. y. taip, kad sukliai laikytini vaikų saugos vartelių dalimi, ar tuomet jie turi būti priskiriami prie KN 94039010 subpozicijos, ar prie KN 7326 ir 4421 pozicijos?
3.
Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai, t. y. taip, kad sukliai nelaikytini vaikų saugos vartelių dalimi, ar tuomet jie turi būti priskiriami prie KN 73181590 subpozicijos, ar prie KN 73181900 subpozicijos?
4.
Jei nurodytų specifinių savybių turintys sukliai turi būti priskiriami prie KN 73181590 subpozicijos, ar [ginčijamas] reglamentas negalioja dėl to, kad Komisija ir Taryba, PPO Apeliacinės tarybos teigimu, rėmėsi procesu, per kurį Sąjungos pramonės apibrėžtis buvo susieta su Sąjungos gamintojų noru būti imties dalimi ir būti patikrintiems, o tai lemia savęs atrinkimo procesą pramonėje, kuris kelia didelį tyrimo ir rezultato iškraipymo pavojų?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl aptariamos prekės tarifinio klasifikavimo
Savo pirmuoju–trečiuoju klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia sužinoti, ar KN turi būti aiškinama taip: prekė, kaip antai aptariama pagrindinėje byloje, kuri leidžia prie sienos ar durų rėmų pritvirtinti perkeliamus vaikų saugos vartelius, yra šių vartelių sudedamoji dalis ar ne ir turi būti priskiriama prie KN 94039010 subpozicijos ar 7326 arba 4421 pozicijų, o gal prie šios nomenklatūros 73181590 ar 73181900 subpozicijų.
2015 m. birželio 11 d. Sprendime Baby Dan (
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
,
–
punktai) Teisingumo Teismas konstatavo, kad aptariamos prekės specifika ir objektyvios savybės leidžia ją priskirti prie KN 7318 pozicijos „sraigtai, varžtai, veržlės, medsraigčiai <…> ir panašūs gaminiai iš geležies arba iš plieno“.
Šioje byloje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar, nepaisant Teisingumo Teismo tame sprendime pateikto atsakymo, aptariama prekė negalėjo būti laikoma perkeliamų vaikų saugos vartelių, dėl kurių ji išimtinai gaminama, „dalimi“ ir dėl to priskiriama prie tos pačios pozicijos kaip ir šie varteliai, t. y. prie KN 4421 ar 7326 pozicijų arba šios nomenklatūros 94039010 subpozicijos.
Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija pagal bendrąsias KN aiškinimo taisykles prekių klasifikacija nustatoma pagal pozicijų pavadinimus ir skyrių ar skirsnių pastabas, o skyrių, skirsnių ar poskirsnių pavadinimai yra tik orientacinio pobūdžio (2015 m. birželio 11 d. Sprendimo Baby Dan,
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
,
punktas).
Šiuo klausimu, kaip nurodė ir Danijos vyriausybė, reikia remtis KN XV skyriaus, kuriame, be kita ko, yra šios nomenklatūros 73 skirsnis „Gaminiai iš geležies arba iš plieno (iš juodųjų metalų)“, kuriame yra 7318 pozicija, 2 pastaba. Iš šios pastabos matyti, pirma, kad prie pastarosios pozicijos priskirtos prekės turi būti suprantamos kaip „bendrosios paskirties dalys“ ir, antra, kad KN 73 skirsnyje esančios nuorodos į „dalis“ neapima „bendrosios paskirties dalių“, kaip tai suprantama pagal minėtą pastabą. Todėl sąvokos „dalys“ ir „bendrosios paskirties dalys“ eliminuoja viena kitą.
2015 m. birželio 11 d. Sprendime Baby Dan (
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
,
punktas) Teisingumo Teismas nusprendė, kad dėl akivaizdaus vizualaus panašumo į prekes, kurios neginčijamai priskiriamos prie KN 7318 pozicijos, dėl savo specifikos ir objektyvių savybių aptariama prekė gali būti priskirta prie šios KN pozicijos.
Reikia pažymėti, kad dėl priskyrimo tik prie KN 7318 pozicijos minėta prekė yra „bendrosios paskirties dal[is]“, kaip tai suprantama pagal KN XV skyriaus 2 pastabos a punktą.
Iš to darytina išvada, kad jei aptariama prekė priskirtina prie KN 7318 pozicijos, remiantis šios 2 pastabos a punktu, ji negali būti laikoma kitos prekės, šiuo atveju – vaikų saugos vartelių, „dalimi“ (pagal analogiją žr. 2013 m. gruodžio 12 d. Sprendimo HARK,
C‑450/12
,
EU:C:2013:824
,
punktą).
Šią išvadą patvirtina KN XX skyriaus 1 pastabos d punktas, kuriame, bet kita ko, yra šios nomenklatūros 94 skirsnis. Šioje pastaboje nustatyta, kad prie šio skirsnio nepriskiriamos bendrosios paskirties dalys, apibrėžtos KN XV skyriaus 2 pastaboje, ir dėl to ši prekė negali būti priskiriama prie KN 9403 pozicijos.
Kita vertus, šio sprendimo 53 punkte pateiktą išvadą taip pat patvirtina SS aiškinamoji pastaba, susijusi su XV skyriumi, kuriame, be kita ko, yra 73 skirsnis. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal suformuotą jurisprudenciją, nors SS aiškinamosios pastabos ir nėra įpareigojančios, jos yra svarbi priemonė užtikrinant vienodą Bendrojo muitų tarifo taikymą ir, kaip tokia, sudaro jam aiškinti tinkamą medžiagą (šiuo klausimu žr. 2015 m. birželio 11 d. Sprendimo Baby Dan,
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Taigi, SS aiškinamosios pastabos, susijusios su XV skyriumi, C skirsnyje „Dalys“ nurodyta, kad „bendrosios paskirties dalys <…>, patiekiamos atskirai, nelaikomos dalimis, jos klasifikuojamos joms skirtose šio skyriaus pozicijose“.
Todėl aptariama prekė negali būti laikoma perkeliamų vaikų saugos vartelių dalimi, kaip tai suprantama pagal KN, ir dėl to neturėtų būti priskiriama nei prie KN 4421 ar 7326 pozicijos, nei prie šios nomenklatūros 94039010 subpozicijos.
Šiomis aplinkybėmis reikia patikrinti, kaip to prašo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo trečiuoju klausimu, ar aptariama prekė turi būti priskirta prie KN 73181590 subpozicijos ar 73181900 subpozicijos.
Šiuo klausimu, remiantis 6 bendrąja KN aiškinimo taisykle, skelbiama KN pirmos dalies I skyriaus A dalyje, reikia konstatuoti, kad iš KN 7318 pozicijoje nurodytų subpozicijų formuluotės matyti, jog prie KN 73181510–7318 15 90 subpozicijų reikia priskirti prekes, kurios turi sraigtų ar varžtų, su veržlėmis ir poveržlėmis arba be jų, savybių ir kurios nėra nei stambieji medsraigčiai su briaunotomis galvutėmis ar kiti medsraigčiai, nei įsukami kabliai ar įsukami žiedai, nei savisriegiai.
Be to, SS aiškinamoje pastaboje dėl 7318 pozicijos nurodyta, kad sraigtai, medsraigčiai, varžtai, veržlės ir stambieji medsraigčiai su briaunotomis galvutėmis paprastai yra su sriegiais ir kad jais galima sujungti dvi ar daugiau detalių taip, kad paskui jas būtų galima lengvai atskirti nepadarius žalos.
Iš 2015 m. birželio 11 d. Sprendimo Baby Dan (
C‑272/14
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:388
,
,
,
,
ir
punktai) matyti, kad aptariama prekė turi prie KN 7318 pozicijos priskiriamų „sraigtų ir varžtų“ savybių, nes, pirma, tai yra metalinis strypas su sriegiais, kurio gale yra veržlė, ir, antra, ji leidžia sujungti ar pritvirtinti dvi ar daugiau dalių, o vėliau jas galima atskirti nepadarius žalos.
Kadangi aptariama prekė yra sraigtas arba varžtas, kuris negali būti laikomas nei „stambiuoju medsraigčiu su briaunota galvute ar kitu medsraigčiu“, nei „įsukamu kabliu ar įsukamu žiedu“, nei „savisriegiu“, minėta prekė turi būti priskirta prie vienos iš KN 731815 subpozicijų. Kadangi aptariama prekė turi galvutę, kuri nėra nei „sraigtas, kurio galvutėje padarytos išilginės įpjovos ir kryžminės išdrožos“, nei „sraigtas, kurio galvutėje padarytos šešiakampės lizdinės išdrožos“, nei „varžtas su šešiakampe galvute“, šią prekę reikia priskirti prie KN 73181590 subpozicijos „Kiti“.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus pirmąjį–trečiąjį klausimus reikia atsakyti taip: KN turi būti aiškinama taip, kad prekė, kaip antai aptariama pagrindinėje byloje, kuri leidžia prie sienos ar durų rėmų pritvirtini perkeliamus vaikų saugos vartelius, nėra šių vartelių sudedamoji dalis ir turi būti priskiriama prie KN 73181590 subpozicijos.
Dėl ginčijamo reglamento galiojimo
Atsižvelgiant į atsakymą, pateiktą į klausimus, susijusius su aptariamos prekės tarifiniu klasifikavimu, reikia atsakyti į ketvirtąjį klausimą dėl ginčijamo reglamento galiojimo.
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar ginčijamas reglamentas yra neteisėtas motyvuojant tuo, kad, kaip matyti iš skirtingų GST ataskaitų, Taryba ir Komisija rėmėsi metodu, pagal kurį Sąjungos pramonės apibrėžtis buvo susieta su Sąjungos gamintojų noru būti imties dalimi ir būti patikrintiems, o tai lemia savęs atrinkimo procesą pramonėje, kuris kelia didelį tyrimo ir rezultato iškraipymo pavojų.
Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad tam teismui kyla klausimas dėl ginčijamo reglamento galiojimo tiek atsižvelgiant į antidempingo susitarimą, kaip jį aiškina GST, tiek į pagrindinį reglamentą.
Dėl ginčijamo reglamento galiojimo atsižvelgiant į antidempingo susitarimą, kaip jį aiškina GST
Reikia priminti, kad pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją PPO susitarimai, atsižvelgiant į jų pobūdį ir bendrą struktūrą, iš esmės nėra normos, į kurias atsižvelgiama tikrinant Sąjungos institucijų aktų teisėtumą (2015 m. liepos 16 d. Sprendimo Komisija / Rusal Armenal,
C‑21/14 P
,
EU:C:2015:494
,
punktas ir 2016 m. vasario 4 d. Sprendimo C & J Clark International ir Puma,
C‑659/13 ir C‑34/14
,
EU:C:2016:74
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Vis dėlto, esant dviem situacijoms, kylančioms iš Sąjungos teisės aktų leidėjo noro pačiam apriboti savo diskreciją taikant PPO taisykles, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad prireikus Sąjungos teismas gali atlikti Sąjungos akto ir jo taikymo, atsižvelgiant į PPO susitarimus, teisėtumo kontrolę. Taip yra visų pirma tada, kai Sąjunga ketina įvykdyti konkretų pagal šiuos susitarimus prisiimtą įsipareigojimą, ir, antra, tada, kai atitinkamame Sąjungos teisės akte yra aiški nuoroda į konkrečias šių susitarimų nuostatas (2015 m. liepos 16 d. Sprendimo Komisija / Rusal Armenal,
C‑21/14 P
,
EU:C:2015:494
,
ir
punktai ir 2016 m. vasario 4 d. Sprendimo C & J Clark International ir Puma,
C‑659/13 ir C‑34/14
,
EU:C:2016:74
,
punktas).
Šiuo atveju reikia pažymėti, kad šiai bylai netaikoma nė viena iš šių dviejų prielaidų.
Iš tiesų, pirma, reikia priminti, kad, atsižvelgdama į PPO įgaliojimų suteikimo reglamento nuostatas, pirmiausia, į jo 1 straipsnį, taip pat į GST rekomendacijas, Taryba priėmė Įgyvendinimo reglamentą Nr. 924/2012, kuriuo, patvirtinant pradiniame tyrime nustatytą žalingą dempingą, nuo šio reglamento įsigaliojimo datos buvo pakeisti kai kurie antidempingo muitai.
Be to, iš Įgyvendinimo reglamento 2016/278, priimto po 2016 m. vasario 12 d. GST ataskaitos, 13 konstatuojamosios dalies matyti, kad Komisija mano, jog pagal Reglamento 2015/476 1 straipsnio 1 dalies a punktą tikslinga panaikinti ginčijamu reglamentu nustatytus antidempingo muitus, kurie pakeisti Įgyvendinimo reglamentu Nr. 924/2012. Pagal Įgyvendinimo reglamento 2016/278 2 straipsnį šių antidempingo muitų panaikinimas įsigalioja nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos, kaip nustatyta jo 3 straipsnyje, ir negali būti pagrindas grąžinti iki tos datos surinktus muitus.
Kadangi, atsižvelgiant į įgyvendinimo reglamentus, priimtus po ginčijamo reglamento, t. y. į įgyvendinimo reglamentus Nr. 924/2012 ir 2016/278, Sąjunga uždraudė grąžinti pagal ginčijamą reglamentą sumokėtus antidempingo muitus, ji visiškai neketino įgyvendinti prisiimto konkretaus įsipareigojimo PPO (pagal analogiją žr. 2007 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Ikea Wholesale,
C‑351/04
,
EU:C:2007:547
,
punktą).
Antra, nors iš tiesų pagrindinio reglamento 5 konstatuojamoje dalyje nurodyta, jog antidempingo susitarimo nuostatos, „kiek tai įmanoma“, turi būti įtrauktos į Sąjungos teisės aktus, šis nurodymas turi būti suprantamas taip, kad net jei Sąjungos teisės aktų leidėjas priimdamas pagrindinį reglamentą ketino atsižvelgti į antidempingo susitarimą, vis dėlto tai nereiškia, kad jis ketino įtraukti visas šias nuostatas į minėtą reglamentą (2015 m. liepos 16 d. Sprendimo Komisija / Rusal Armenal,
C‑21/14 P
,
EU:C:2015:494
,
punktas ir 2016 m. vasario 4 d. Sprendimo C & J Clark International ir Puma,
C‑659/13 ir C‑34/14
,
EU:C:2016:74
,
punktas).
Taigi reikia konstatuoti, kad nei pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, nei 4 straipsnio 1 dalyje, dėl kurių prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimų, nedaroma nuoroda į kokią nors konkrečią antidempingo susitarimo nuostatą.
Pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje sąvoka „Bendrijos pramonė“ suprantama kaip panašius produktus gaminančių Bendrijos gamintojų visuma arba tie iš jų, kurių bendra tokių produktų produkcija sudaro didžiąją dalį Bendrijos produkcijos, kaip numatyta šio reglamento 5 straipsnio 4 dalyje. Dėl šios alternatyvos antros dalies reikia pažymėti, kad nors tiek antidempingo susitarime, tiek šiame reglamente lemiamas aspektas yra sąvoka „„didžioji dalis“ bendros nacionalinės ar Bendrijos produkcijos“, reikia pažymėti, kad, skirtingai nei antidempingo susitarimo 4 straipsnio 1 dalyje, minėto reglamento 4 straipsnio 1 dalyje sąvoka „„didžioji dalis“ bendros panašių produktų Bendrijos gamybos“ patikslinama darant nuorodą į to paties reglamento 5 straipsnio 4 dalį. Ši nuoroda yra papildomas elementas, palyginti su apibrėžtimi, pateikta antidempingo susitarimo 4 straipsnio 1 dalyje (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Philips Lighting Poland ir Philips Lighting / Taryba,
C‑511/13 P
,
EU:C:2015:553
,
–
punktus).
Todėl darytina išvada, kad antidempingo susitarimu, kaip jį aiškina GST, neturėtų būti remiamasi siekiant ginčyti ginčijamo reglamento teisėtumą.
Dėl ginčijamo reglamento galiojimo atsižvelgiant į pagrindinį reglamentą
Baby Dan
iš esmės tvirtina, kad Komisijos taikytu metodu, siekiant nustatyti, ar Sąjungos pramonei buvo padaryta žala, buvo pažeista pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalis, siejama su šio reglamento 3 straipsnio 2 dalimi, motyvuojant tuo, kad Komisija rėmėsi tik tų gamintojų, kurie visiškai bendradarbiavo ir sutiko būti imties dalimi siekiant nustatyti žalos apimtį, duomenimis. Toks metodas lemia savęs atrinkimo procesą pramonėje, kuris kelia didelį tyrimo ir rezultato iškraipymo pavojų.
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį žala Bendrijos pramonei nustatoma remiantis ją patvirtinančiais įrodymais ir objektyviai ištyrus: pirma, importo dempingo kaina kiekį ir poveikį panašių produktų kainoms Bendrijos rinkoje ir, antra, tokio importo nulemtą poveikį Bendrijos pramonei.
Atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalį, „Bendrijos pramonės“ sąvoka turėtų būti suprantama kaip „panašius produktus gaminančių Bendrijos gamintojų visuma arba tie iš jų, kurių bendra tokių produktų produkcija sudaro didžiąją dalį Bendrijos produkcijos, kaip numatyta 5 straipsnio 4 dalyje“. Pastarojoje nuostatoje nurodyta, be kita ko, kad tyrimas nepradedamas, jei skundui aiškiai pritariančių Bendrijos gamintojų gamybos apimtis sudaro mažiau nei 25 % visų Bendrijos gamintojų, gaminančių panašų produktą, gamybos apimties.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad 25 % riba susijusi su „bendra panašaus produkto, pagaminto Bendrijos pramonėje, gamyba“ ir su procentine šios bendros gamybos dalimi, kurią sudaro skundui pritariančių Bendrijos gamintojų gamybos dalis. Todėl tik ši 25 % riba yra reikšminga nustatant tai, ar minėti gamintojai sudaro „didžiąją dalį“ bendros panašaus produkto Bendrijos pramonėje dalies, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalį (2015 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Philips Lighting Poland ir Philips Lighting / Taryba,
C‑511/13 P
,
EU:C:2015:553
,
punktas).
Nuoroda į minėtą ribą pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje tik patikslinama, kad bendra Bendrijos gamintojų, pritariančių skundui, gamyba, nesudaranti 25 % bendros panašaus produkto Bendrijos gamybos, negali bet kuriuo atveju būti laikoma kaip pakankamai atstovaujanti Bendrijos gamybai. Tuo atveju, kai minėtų Bendrijos gamintojų bendra gamyba viršija minėtas ribas, antidempingo muitai gali būti nustatyti ar palikti, jei atitinkamos Sąjungos institucijos, atsižvelgdamos į visas reikšmingas bylos aplinkybes, įrodo, kad žala, atsiradusi dėl produkto, kuris yra dempingo objektas, importo, paveikia didžiąją bendros Bendrijos panašių produktų gamybos dalį (2015 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Philips Lighting Poland ir Philips Lighting / Taryba,
C‑511/13 P
,
EU:C:2015:553
,
ir
punktai).
Iš to darytina išvada, kad pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje pateikta Bendrijos pramonės apibrėžtis gali būti taikoma tik Bendrijos gamintojams, pritariantiems skundui, susijusiam su antidempingo tyrimu.
Šiuo atveju, pirma, neginčijama, kad Sąjungos gamintojų produkcija, kuria rėmėsi Komisija, pradėdama antidempingo tyrimą, sudarė 27 % aptariamos prekės produkcijos ir dėl to viršijo pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje, siejamoje su šio reglamento 5 straipsnio 4 dalimi, nustatytą 25 % ribą.
Antra,
Baby Dan
suformuluotam kaltinimam, kurį iš esmės sudaro kaltinimas dėl antidempingo tyrimo objektyvumo stokos, nes Komisija atsižvelgė tik į Bendrijos gamintojų, pritarusių skundui ir visiškai bendradarbiavusių per tyrimą ir todėl suinteresuotų dėl atitinkamo antidempingo muito nustatymo, pateiktą informaciją, nereikėtų pritarti. Iš tiesų, kadangi Bendrijos pramonės apibrėžtis gali būti taikoma tik Bendrijos gamintojams, pritariusiems skundui, susijusiam su antidempingo tyrimu, vien šios aplinkybės nepakanka pripažinti metodą, kurio buvo laikomasi priimant ginčijamą reglamentą, negaliojančiu, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalį.
Trečia, Bendrijos pramonės apibrėžtį taikant vien Bendrijos gamintojams, kurie pritarė skundui, susijusiam su antidempingo tyrimu, nesant jokių kitų aplinkybių, galinčių paneigti šių gamintojų atstovaujamą dalį, savaime neleidžia manyti, kad ginčijamame reglamente nustatyta žala Bendrijos pramonei nebuvo pagrįsta patvirtinamaisiais įrodymais ir kad nebuvo atlikta objektyvaus tyrimo, kaip tai suprantama pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį (pagal analogiją žr. 2016 m. vasario 4 d. Sprendimo C & J Clark International ir Puma,
C‑659/13 ir C‑34/14
,
EU:C:2016:74
,
punktą).
Atsižvelgiant į tai, reikia atmesti pagrindinėje byloje pateiktus argumentus, kad ginčijamu reglamentu pažeidžiama pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalis, siejama su šio reglamento 3 straipsnio 2 dalimi.
Remiantis visomis prieš tai išdėstytomis aplinkybėmis į ketvirtąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad jį išnagrinėjus nebuvo nustatyta jokių aplinkybių, kurios turėtų įtakos ginčijamo reglamento galiojimui.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (devintoji kolegija) nusprendžia:

1.
1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (redakcija pagal 2007 m. rugsėjo 20 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1214/2007 ir 2008 m. rugsėjo 19 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1031/2008) I priede pateikta kombinuotoji nomenklatūra turi būti aiškinama taip, kad prekė, kaip antai aptariama pagrindinėje byloje, kuri leidžia prie sienos ar durų rėmų pritvirtini perkeliamus vaikų saugos vartelius, nėra šių vartelių sudedamoji dalis ir turi būti priskiriama prie kombinuotosios nomenklatūros 73181590 subpozicijos.

2.
Išnagrinėjus ketvirtąjį prejudicinį klausimą nebuvo nustatyta jokių aplinkybių, kurios turėtų įtakos 2009 m. sausio 26 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 91/2009, kuriuo tam tikroms importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės geležinėms arba plieninėms tvirtinimo detalėms nustatomas galutinis antidempingo muitas, galiojimui.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: danų.