CELEX: 62016CJ0268
Apeliacinis skundas
Reglamentas (EB) Nr. 834/2007
Ekologiškų produktų gamyba ir ženklinimas
Reglamentas (EB) Nr. 889/2008
Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1358/2014
Suinteresuotumas pareikšti ieškinį
Sąvoka „asmeninė nauda“

Apeliaciniu skundu
Binca Seafoods GmbH
(toliau –
Binca
) prašo panaikinti 2016 m. kovo 11 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Binca Seafoods / Komisija (
T‑94/15
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2016:164
; toliau – skundžiama nutartis), kuria jis atmetė jos ieškinį dėl 2014 m. gruodžio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1358/2014, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 įgyvendinimo taisyklės, nuostatos dėl ekologiškai auginamų akvakultūros gyvūnų kilmės, akvakultūros gyvūnų auginimo praktikos, ekologiškai auginamų akvakultūros gyvūnų pašaro ir produktų bei medžiagų, kurias leidžiama naudoti ekologinėje akvakultūroje (
OL L 365, 2014, p. 97
; toliau – ginčijamas reglamentas), panaikinimo.
Teisinis pagrindas
Pagrindinis reglamentas
2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo ir panaikinančio Reglamentą (EEB) Nr. 2092/91 (
OL L 189, 2007, p. 1
; toliau – pagrindinis reglamentas) 1 straipsnyje numatyta:
„1.   Šiuo reglamentu sukuriamas ekologinės gamybos tvaraus vystymosi pagrindas, kartu užtikrinant veiksmingą vidaus rinkos veikimą, sąžiningą konkurenciją ir vartotojų pasitikėjimą bei apsaugant vartotojų interesus.
Juo nustatomi bendri tikslai ir principai, kuriais grindžiamos pagal šį reglamentą nustatytos taisyklės dėl:
a)
ekologiškų produktų gamybos, paruošimo ir platinimo visų etapų bei jų kontrolės;
<…>
2.   Šis reglamentas taikomas toliau išvardytiems žemės ūkio, įskaitant akvakultūrą, kilmės produktams, kai tokie produktai pateikiami į rinką arba juos ketinama pateikti į rinką:
a)
gyviems ar neperdirbtiems žemės ūkio produktams;
b)
maistui skirtiems perdirbtiems žemės ūkio produktams;
c)
pašarams;
d)
augalinei dauginamajai medžiagai ir auginimui skirtoms sėkloms.
Laukinių gyvūnų medžioklės ir žvejybos produktai nelaikomi ekologiškais produktais.
<…>“
Pagrindinio reglamento 2 straipsnyje skelbiama:
„Šiame reglamente taikomi šie sąvokų apibrėžimai:
a)
ekologinė gamyba – gamybos metodo naudojimas laikantis šiame reglamente nustatytų taisyklių visais gamybos, paruošimo ir platinimo etapais;
<…>
d)
ūkio subjektas – fizinis arba juridinis asmuo, atsakingas už tai, kad jo kontroliuojamoje ekologinės gamybos įmonėje būtų užtikrintas šio reglamento reikalavimų laikymasis;
<…>“
Pagrindinio reglamento 15 straipsnis, kuriame įtvirtintos vandens gyvūnų produkcijos taisyklės, suformuluotas taip:
„1.   Greta 11 straipsnyje nustatytų bendrųjų ūkio gamybos taisyklių, vandens gyvūnų produkcijai taikomos šios taisyklės:
a)
vandens gyvūnų kilmė:
i)
ekologinė akvakultūra grindžiama ekologiškai augintų veislinių gyvūnų atvestų jauniklių ir ekologiniuose ūkiuose augintų jauniklių veisimu;
ii)
kai nėra galimybės gauti ekologiškai augintų veislinių gyvūnų atvestų jauniklių ar ekologinės gamybos ūkiuose augintų jauniklių, neekologiškai augintų gyvūnų atvesti jaunikliai gali būti atvežti į ūkį laikantis specialių sąlygų;
<…>
c)
veisimas:
<…>
iii)
nustatomos veislinių gyvūnų rūšims būdingos priežiūros, veisimo ir jauniklių vedimo sąlygos;
<…>“
Pagrindinio reglamento 38 straipsniu Europos Komisijai suteikta teisė priimti šio reglamento taikymo taisykles.
Pagal pagrindinio reglamento 42 straipsnį šis reglamentas taikomas nuo 2009 m. sausio 1 d.
Taikymo reglamentas
Pagal pirminės redakcijos 2008 m. rugsėjo 5 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 889/2008, kuriuo nustatomos išsamios Reglamento Nr. 834/2007 dėl ekologinės gamybos ir ekologiškų produktų ženklinimo įgyvendinimo taisyklės dėl ekologinės gamybos, ženklinimo ir kontrolės (
OL L 250, 2008, p. 1
; toliau – taikymo reglamentas), pagal jo 97 straipsnį taikomo nuo 2009 m. sausio 1 d., 1 straipsnio 2 dalies a punktą šis reglamentas netaikomas akvakultūros produktams.
Pirmasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą
2009 m. rugpjūčio 5 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 710/2009 (
OL L 204, 2009, p. 15
; toliau – pirmasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą) taikymo reglamento taikymo sritis išplėsta tam tikriems akvakultūros gyvūnams ir specialios akvakultūros produktų gamybos taisyklės buvo įtrauktos į taikymo reglamentą.
Pirmajame reglamente, iš dalies keičiančiame taikymo reglamentą, į taikymo reglamento II antraštinę dalį įterptas 2a skyrius „Akvakultūros gyvūnų gamyba“. Šio skyriaus 2 skirsnyje, reglamentuojančiame akvakultūros gyvūnų kilmę, esančiame 25e straipsnyje skelbiamos sąlygos, kurioms esant neekologiškai auginami akvakultūros gyvūnai gali būti panaudoti eksploatacijos tikslais.
Pirminės redakcijos pagal pirmąjį reglamentą, iš dalies keičiantį taikymo reglamentą, 25e straipsnyje nustatyta:
„1.   Jei nepakanka ekologiškai augintų akvakultūros gyvūnų, veisimo tikslais arba siekiant pagerinti išteklių genetines savybes į valdą galima atgabenti sugautus laukinius arba neekologiškai augintus akvakultūros gyvūnus. Prieš panaudojant juos veisimui, šie gyvūnai laikomi ekologinės gamybos sąlygomis bent tris mėnesius.
2.   Jei nepakanka ekologiškai augintų akvakultūros gyvūnų jauniklių, auginimo tikslais į valdą galima atgabenti neekologiškai augintų akvakultūros gyvūnų jauniklių. Bent paskutiniuosius du auginimo ciklo trečdalius gyvūnai laikomi ekologinės gamybos sąlygomis.
3.   Į ūkį pristatomų neekologiškai augintų akvakultūros gyvūnų jauniklių didžiausia procentinė dalis yra: 80 % iki 2011 m. gruodžio 31 d., 50 % iki 2013 m. gruodžio 31 d., ir 0 % iki 2015 m. gruodžio 31 d.
4.   Laukinių akvakultūros gyvūnų jauniklius rinkti auginimo tikslais galima tik šiais atvejais:
a)
kai pildant tvenkinius į atskyrimo sistemas ir aptvarus natūraliai įplaukia žuvų ar vėžiagyvių lervų ir jauniklių;
b)
galima rinkti europinius stiklinius unguriukus, jei toje vietovėje yra patvirtintas ungurių valdymo planas, o dirbtinė ungurių reprodukcija vis dar nevykdoma.“
25i straipsnyje „Draudimas naudoti hormonus“, pirmuoju reglamentu, iš dalies keičiančiu taikymo reglamentą, įterptame į taikymo reglamento II antraštinės dalies 2a skyriuje esantį 4 skirsnį, kuriame reglamentuojamas veisimas, nustatyta:
„Hormonus ir jų darinius naudoti draudžiama.“
25k straipsnis „Plėšriųjų akvakultūros gyvūnų pašarams taikomos specialiosios taisyklės“, į taikymo reglamentą įterptas pirmuoju reglamentu, iš dalies keičiančiu taikymo reglamentą, – to straipsnio redakcija išdėstyta 2012 m. birželio 14 d. Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 505/2012, kuriuo iš dalies keičiamas ir taisomas Reglamentas Nr. 889/2008 (
OL L 154, 2012, p. 12
), – suformuluotas taip:
„1.   Plėšrieji akvakultūros gyvūnai šeriami pirmenybę teikiant:
a)
iš akvakultūros gautiems ekologiškų pašarų produktams;
b)
žuvų miltams ir žuvų taukams iš ekologinės akvakultūros likučių;
c)
žuvų miltams ir žuvų taukams bei žuvų kilmės sudedamosioms dalims iš tausiai žvejojant sugautos žmonėms vartoti skirtos žuvies likučių;
d)
augalinės arba gyvūninės kilmės ekologiškoms pašarinėms žaliavoms.
<…>
3.   Ekologiški augaliniai produktai gali sudaryti ne daugiau kaip 60 % pašarų raciono.
4.   Lašišų ir upėtakių racione, neviršijant kiekio, reikalingo jų fiziologiniams poreikiams tenkinti, gali būti astaksantino, gauto visų pirma iš ekologiškų šaltinių, tokių kaip ekologiškų vėžiagyvių kiautai. Jei ekologiškų šaltinių nėra, galima naudoti astaksantiną iš natūralių šaltinių, tokių kaip Phaffia mielių preparatas.“
Pagal pirmojo reglamento, iš dalies keičiančio taikymo reglamentą, 2 straipsnį jis taikomas nuo 2010 m. liepos 1 d.
Tačiau pirmuoju reglamentu, iš dalies keičiančiu taikymo reglamentą, į taikymo reglamento 95 straipsnį įterpta tokia dalis:
„11.   Tiems akvakultūros gyvūnų ir jūros dumblių gamybos vienetams, kurie įsteigti ir gamino šiuos produktus pagal šalyje priimtas ekologinės gamybos taisykles dar iki šio reglamento įsigaliojimo, kompetentinga institucija gali leisti laikotarpiu, kuris baigiasi 2013 m. liepos 1 d., išlaikyti turimą ekologiškų produktų statusą, kol jie prisitaiko prie šio reglamento taisyklių, su sąlyga, jog vanduo nėra užteršiamas medžiagomis, kurių negalima naudoti ekologinėje gamyboje. Ūkio subjektai, norintys pasinaudoti šia priemone, praneša kompetentingai institucijai apie atitinkamus įrenginius, žuvininkystės tvenkinius ir varžas arba jūros dumblių lysves.“
Pirmojo reglamento, iš dalies keičiančio taikymo reglamentą, 2 straipsnio paskutinėje pastraipoje nustatyta:
„Siekiant šį reglamentą pakeisti, nuo 2013 m. liepos 1 d. jis gali būti peržiūrimas remiantis atitinkamais deramai motyvuotais valstybių narių pasiūlymais.“
Antrasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą
2013 m. spalio 24 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1030/2013 (
OL L 283, 2013, p. 15
; toliau – antrasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą) pereinamojo laikotarpio, per kurį pirmasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą, negali būti peržiūrėtas (toliau – pereinamasis laikotarpis), pabaiga, kuri taikymo reglamento 95 straipsnio 11 dalimi buvo nustatyta 2013 m. liepos 1 d., buvo pakeista kita data – 2015 m. sausio 1 d.
Trečiasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą
2013 m. gruodžio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1364/2013, kuriuo iš dalies keičiamos [taikymo reglamento] nuostatos dėl neekologiškai augintų akvakultūros gyvūnų jauniklių ir dvigeldžių moliuskų neekologiškų kiaušinių panaudojimo ekologinėje akvakultūroje (
OL L 343, 2013, p. 29
; toliau – trečiasis reglamentas, iš dalies keičiantis taikymo reglamentą), buvo pakeista taikymo reglamento 25e straipsnio 3 dalis.
Laikotarpis, per kurį į ūkį pristatomų neekologiškai augintų akvakultūros gyvūnų jauniklių didžiausia procentinė dalis gali siekti 50 %, buvo pratęstas iki 2014 m. gruodžio 31 d.
Data, iki kurios didžiausia procentinė dalis gali siekti 0 %, t. y. 2015 m. gruodžio 31 d., nebuvo pakeista.
Ginčijamas reglamentas
Ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1 punktu taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalis buvo pakeista taip:
„4.   Laukinių akvakultūros gyvūnų jauniklius rinkti auginimo tikslais galima tik šiais atvejais:
a)
kai pildant tvenkinius į atskyrimo sistemas ir aptvarus natūraliai įplaukia žuvų ar vėžiagyvių lervų ir jauniklių;
b)
galima rinkti europinius stiklinius unguriukus, jei toje vietovėje yra patvirtintas ungurių valdymo planas, o dirbtinė ungurių reprodukcija vis dar nevykdoma;
c)
kai vykdant tradicinį ekstensyvųjį akvakultūros produktų auginimą šlapynėse, tokiose, kaip dambomis ir pylimais atskirti sūroko vandens telkiniai, potvynių ir atoslūgių užliejami plotai ir pakrantės lagūnos, renkamas laukinis kitų rūšių žuvų nei europinis ungurys mailius, jeigu:
i)
įžuvinimas atitinka atitinkamų valdžios institucijų, atsakingų už aptariamų žuvų išteklių valdymą, patvirtintas valdymo priemones, kuriomis siekiama užtikrinti atitinkamos rūšies tausų naudojimą, ir
ii)
žuvys maitinamos tik natūraliai aplinkoje esančiu pašaru.“
Šio reglamento 3 ir 4 konstatuojamosiose dalyse į taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalį įterpti pakeitimai grindžiami taip:
„(3)
pagal [pagrindinio reglamento] 15 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį, kai nėra galimybės gauti ekologiškai augintų veislinių gyvūnų atvestų jauniklių ar ekologinės gamybos ūkiuose augintų jauniklių, neekologiškai augintų gyvūnų atvesti jaunikliai gali būti atvežti į ūkį laikantis specialių sąlygų. [Taikymo reglamentu] nustatyti konkretūs apribojimai dėl sugautų laukinių akvakultūros gyvūnų, įskaitant dėl laukinių akvakultūros gyvūnų jauniklių rinkimo. Kai kurie tradiciniai ekstensyviojo žuvų auginimo šlapynėse, tokiose, kaip dambomis ir pylimais atskirti sūroko vandens telkiniai, potvynių ir atoslūgių užliejami plotai ir pakrantės lagūnos, metodai egzistuoja ne vieną šimtmetį ir yra vertingi kultūros paveldo, biologinės įvairovės išsaugojimo ir vietos bendruomenių ekonominių galimybių prasme. Tam tikromis sąlygomis tokie metodai nedaro poveikio atitinkamos rūšies išteklių būklei;
(4)
todėl, taikant tradicinius akvakultūros metodus, laukinio mailiaus rinkimas auginimo tikslais laikomas atitinkančiu ekologinės akvakultūros produktų gamybos tikslus, kriterijus ir principus, jei yra atitinkamos valdžios institucijos, atsakingos už nurodytų žuvų išteklių valdymą, patvirtintos valdymo priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti atitinkamos rūšies išteklių tausų naudojimą, jei įžuvinimas suderinamas su tomis priemonėmis ir jei žuvys maitinamos tik natūraliai aplinkoje esančiu pašaru.“
Ginčijamo reglamento 1 straipsnio 3 punktu taikymo reglamento 25k straipsnio 1 dalis papildyta taip:
„e) iš neišdorotos žuvies, sužvejotos žvejybos būdu, kuris kaip tausus buvo sertifikuotas pagal kompetentingos institucijos pripažintą schemą vadovaujantis [ 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (
OL L 354, 2013, p. 22
)], nustatytais principais, gautiems pašarų produktams.“
Ginčijamo reglamento 1 straipsnio 5 punktu į taikymo reglamento 25k straipsnį taip pat įterpta nauja dalis, kuri suformuluota taip:
„5.   Jei 1 dalyje išvardytuose pašarų šaltiniuose nėra pakankamai histidino, kad būtų patenkinti lašišinių šeimos žuvų mitybos poreikiai ir būtų išvengta kataraktos formavimosi, šių žuvų pašarų racioną galima papildyti histidinu, gautu fermentacijos būdu.“
Ginčo aplinkybės
Pagal Vokietijos teisę įsteigta bendrovė
Binca
, taikanti ekologinį ženklinimą, importuoja į Vokietiją Vietname ekologinės akvakultūros ūkyje
Binca Organic Farm
užaugintas žuvis pangasijus, o vėliau jas perparduoda prekybos partneriams Vokietijoje, Austrijoje ir Skandinavijoje.
Binca
perka šaldytus pangasijus, kurie taip pat patvirtinti kaip ekologiški, per Vietname įsteigtą tarpininką (toliau – tarpininkas), kuris apdoroja ir užšaldo žuvis ir už pristatytą produktą išrašo sąskaitą faktūrą
Binca
, kaip eksportuotojai.
Binca
pati perka žuvų pašarus, tada tiekia jas tarpininkui ir išskaičiuoja atitinkamą sumą iš tarpininkui sumokėtos pirkimo kainos.
2014 m. rugsėjo mėn. Komisijai skirtame rašte
Binca
pasiūlė taikymo reglamento, be kita ko, 25e straipsnio 3 dalies, pakeistos trečiuoju reglamentu, iš dalies keičiančiu taikymo reglamentą, pakeitimus, kad iki 2021 m. būtų pratęsta galimybė naudoti ūkyje neekologiškai auginamus akvakultūros jauniklius.
2014 m. spalio 15 d. raštu Komisija informavo
Binca
, kad šiuo metu taikymo reglamentas yra keičiamas ir bus atsižvelgta į valstybių narių ir suinteresuotųjų šalių pozicijas.
Ginčijamas reglamentas buvo priimtas 2014 m. gruodžio 18 d.
2015 m. vasario 18 d. raštu
Binca
, remdamasi SESV 265 straipsniu, paprašė Komisijos Vietnamo kilmės pangasijams iki 2018 m. sausio 1 d. pratęsti taikymo reglamento 95 straipsnio 11 dalyje nustatytą pereinamąjį laikotarpį.
Procesas Bendrajame Teisme ir skundžiama nutartis
2015 m. vasario 19 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo
Binca
ieškinį, kuriuo ji prašė panaikinti ginčijamą reglamentą. Ji tvirtino, kad ji buvo diskriminuojama, nes ginčijamame reglamente Komisija numatė tam tikras specialias pereinamojo laikotarpio priemones ir leidžiančias nukrypti nuostatas kitai, ne jos, ekologinei akvakultūrai. Todėl šis reglamentas buvo naudingas jos konkurentams, tačiau jame nebuvo numatyta jokių
Binca
naudingų pereinamojo laikotarpio priemonių ir leidžiančių nukrypti nuostatų.
Binca
teigimu, šios pereinamojo laikotarpio priemonės ir leidžiančios nukrypti nuostatos buvo konkrečiai susijusios su jauniklių kilme.
Binca
teigė, kad kiti ūkio subjektai galėjo toliau naudoti ekologišką ženklinimą tokiomis sąlygomis, kurios
Binca
praktiškai nebuvo sudaromos. Šiuo klausimu ji ieškinyje konkrečiai nurodė nevienodą požiūrį Mekongo deltos (Vietnamas) žuvų ir sūroko vandens zonų Europoje žuvų gamybą.
Atskiru dokumentu, pateiktu Bendrojo Teismo kanceliarijai 2015 m. gegužės 21 d., Komisija, remdamasi 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsniu, pateikė prieštaravimą dėl priimtinumo.
Skundžiama nutartimi Bendrasis Teismas
Binca
ieškinį atmetė kaip nepriimtiną, motyvuodamas tuo, kad ji neturi suinteresuotumo pareikšti ieškinį dėl ginčijamo reglamento panaikinimo.
Šalių reikalavimai Teisingumo Teisme
Apeliaciniame skunde
Binca
Teisingumo Teismo prašo:
–
panaikinti skundžiamą nutartį ir
–
panaikinti ginčijamą reglamentą.
Komisija Teisingumo Teismo prašo:
–
atmesti apeliacinį skundą ir
–
priteisti iš
Binca
bylinėjimosi išlaidas.
Dėl apeliacinio skundo
Grįsdama apeliacinį skundą
Binca
iš esmės nurodo penkis pagrindus, grindžiamus, pirma, neatsižvelgimu į argumentus, susijusius su konkurencijos apsauga ir vienodo požiūrio principo pažeidimo konstatavimo nebuvimu, antra, teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu, trečia, teisės į teisingą bylos nagrinėjimą ir pareigos motyvuoti pažeidimu, ketvirta, teisės į viešą bylos nagrinėjimą pažeidimu ir, penkta, laisvės užsiimti verslu pažeidimu.
Šalių argumentai
Pirmuoju pagrindu
Binca
kaltina Bendrąjį Teismą atlikus vertinimą, kuris lėmė klaidingą jos ieškinio perkvalifikavimą. Nors ji atsisakė kaltinimo dėl diskriminacijos, palyginti su konkurentais, kurie galėjo toliau žymėti prekes kaip ekologiškas dėl savavališko ir atrankinio pereinamojo laikotarpio pratęsimo, Bendrasis Teismas šį ieškinį vertino kaip tokį, kuriuo tik siekiama, kad būtų pratęstas pereinamasis laikotarpis.
Komisija tvirtina, kad skundžiamos nutarties motyvai iš esmės ir teisingai grindžiami
Binca
suinteresuotumu reikalauti panaikinti ginčijamą reglamentą, kad ji galėtų tęsti prekybą ekologiškai ženklinamais pangasijais, nes jos reikalavimuose kaip ieškinio tikslas aiškiai nurodomas taikymo reglamento 95 straipsnio 11 dalyje numatyto pereinamojo laikotarpio pratęsimas. Šio tikslo taip pat siekiama neteisminiais veiksmais, kurių ėmėsi
Binca
ir kurie nurodyti skundžiamoje nutartyje.
Be to, Komisijos teigimu,
Binca
neturi tokių pačių konkurencijos sąlygų kaip ūkio subjektai, kuriems skirtas ginčijamas reglamentas, t. y. akvakultūros ūkių eksploatuotojai, nes jos veiklą sudaro pangasijų, kaip ekologiško produkto, importas.
Komisija priduria, kad
Binca
nepateikė jokių įtikinamų įrodymų, galinčių pateisinti, kad egzistuoja konkurencinis ryšys tarp jos ir kitų žuvų, auginamų taikant ekologinę akvakultūrą, gamintojų. Todėl Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos išsamiau neišnagrinėjęs
Binca
argumentų, susijusių su konkurencijos apsauga.
Teisingumo Teismo vertinimas
Visų pirma reikia konstatuoti, kad Bendrasis Teismas jame pareikšto ieškinio priimtinumo nagrinėjimo etape nurodė, kad juo siekiama tik pratęsti taikymo reglamento 95 straipsnio 11 dalyje numatytą pereinamąjį laikotarpį
Binca
naudai. Kadangi ginčijamu reglamentu nebuvo pakeistas šis pereinamasis laikotarpis, Bendrasis Teismas skundžiamoje nutartyje nutarė, kad dėl jo panaikinimo nepasikeistų taikytinas teisinis pagrindas. Todėl Bendrasis Teismas, nenagrinėjęs kitų ieškinio priimtinumo sąlygų, skundžiamos nutarties 73 punkte padarė išvadą, kad
Binca
neturi suinteresuotumo ginčijamo reglamento panaikinimu ir todėl jos ieškinys yra nepriimtinas.
Apeliaciniame skunde
Binca
tvirtina, kad, nagrinėjant jos ieškinio priimtinumą Bendrajame Teisme, šis teismas turėjo konstatuoti, kad jame nurodomas nevienodas vertinimas pagal ginčijamą reglamentą, kurį taikant iškreipiama konkurencija.
Reikia priminti, kad pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas tik tuo atveju, jei ieškovas yra suinteresuotas, kad ginčijamas aktas būtų panaikintas. Toks suinteresuotumas reiškia, kad pats šio akto panaikinimas gali turėti teisinių pasekmių ir kad taip dėl ieškinio baigties gali atsirasti nauda jį pareiškusiai šaliai (2015 m. birželio 4 d. Sprendimo Andechser Molkerei Scheitz / Komisija,
C‑682/13 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:356
,
punktas; 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Mory ir kt. / Komisija,
C‑33/14 P
,
EU:C:2015:609
,
punktas ir 2017 m. balandžio 6 d. Nutarties Proforec / Komisija,
C‑176/16 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2017:290
,
punktas).
Pagal šią jurisprudenciją ieškovas privalo įrodyti jo suinteresuotumą pareikšti ieškinį, kuris yra esminė ir pirmoji bet kokio ieškinio teisme sąlyga (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Mory ir kt. / Komisija,
C‑33/14 P
,
EU:C:2015:609
,
punktą). Konkrečiai kalbant, tam, kad fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl akto panaikinimo būtų priimtinas, reikia, kad ieškovas tinkamai pagrįstų savo suinteresuotumą dėl tokio akto panaikinimo (2015 m. birželio 4 d. Sprendimo Andechser Molkerei Scheitz / Komisija,
C‑682/13 P
, nepaskelbtas Rink.,
EU:C:2015:356
,
–
punktai ir 2017 m. balandžio 6 d. Nutarties Proforec / Komisija,
C‑176/16 P
, nepaskelbta Rink.,
EU:C:2017:290
,
ir
punktai).
Šiuo atveju iš skundžiamos nutarties 60 ir 62 punktų matyti, kad
Binca
Bendrajame Teisme tvirtino, jog ginčijamas reglamentas leido kai kuriems jos konkurentams, bet ne jai tęsti prekybą produktais, žymimais ženklu „ekologiškas“, ir kad, kadangi ji nebegalėjo toliau prekiauti taip žymimais pangasijais, vartotojai rinkosi kitos rūšies žuvis, priskirtas prie išaugintų naudojant ekologinę akvakultūrą. Todėl
Binca
tvirtino, kad ginčijamo reglamento panaikinimo atveju ji galėtų išsaugoti savo klientus, nes jos konkurentai taip pat negalėtų naudoti ženklinimo „ekologiškas“.
Iš skundžiamos nutarties 70 punkto taip pat matyti, kad
Binca
Bendrajame Teisme tvirtino, jog jai atrodo, kad pareiškusi ieškinį dėl panaikinimo ji gali gauti teisingas ir lygias sąlygas, kaip ir tos, kurios taikomos kitiems žuvų, auginamų taikant ekologinę akvakultūrą, gamintojams, nes jie, kaip ir ji, nebegalėtų daugiau rinkoje naudoti ženklinimo „ekologiškas“.
Iš to darytina išvada, kad
Binca
Bendrajame Teisme tvirtino, jog ji yra suinteresuota reikalauti panaikinti ginčijamą reglamentą tiek, kiek dėl tokio panaikinimo būtų pašalintas nevienodas vertinimas, kuris atsirado dėl šio reglamento, taikomas jai ir kitų žuvų, auginamų taikant ekologinę akvakultūrą, gamintojams, o ne tik dėl to, kad ginčijamu reglamentu nepratęsiamas taikymo reglamento 95 straipsnio 11 dalyje numatytas pereinamasis laikotarpis.
Be to, kaip matyti iš skundžiamos nutarties 69 punkto,
Binca
Bendrajame Teisme pripažino, jog savo ieškiniu ji negalėjo pasiekti, kad taikymo reglamento, iš dalies pakeisto antruoju reglamentu, iš dalies keičiančiu taikymo reglamentą, 95 straipsnio 11 dalyje numatytas pereinamasis laikotarpis būtų pratęstas, ir tvirtino, kad buvo galima nutraukti jos diskriminaciją, atimant iš kitų žuvų, auginamų naudojant ekologinę akvakultūrą, augintojų galimybę naudoti ženklinimą „ekologiškas“.
Šiomis sąlygomis Bendrasis Teismas, klaidingai manydamas, kad jame
Binca
pareikštu ieškiniu siekiama, kad būtų panaikintas ginčijamas reglamentas tik dėl to, kad juo nepratęsiamas minėtas pereinamasis laikotarpis, o tai lėmė klaidingą ieškinio perkvalifikavimą, padarė teisės klaidą.
Taigi, reikia panaikinti skundžiamą nutartį ir nebūtina nagrinėti kitų
Binca
nurodytų pagrindų.
Dėl ieškinio Bendrajame Teisme
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 61 straipsnio pirmos pastraipos antrą sakinį Teisingumo Teismas Bendrojo Teismo sprendimo panaikinimo atveju gali pats priimti galutinį sprendimą, jei toje bylos stadijoje tai galima padaryti.
Šiuo atveju Teisingumo Teismas turi visą reikiamą informaciją, kad galėtų priimti galutinį sprendimą dėl to, ar
Binca
turi suinteresuotumą pareikšti ieškinį.
Šiuo klausimu visų pirma reikia pažymėti, kad
Binca
savo ieškinyje pirmosios instancijos teisme tvirtino, kad ginčijamą reglamentą reikia panaikinti dėl savavališko nevienodo skirtingų ekologinės akvakultūros gamintojų vertinimo ir kad šis panaikinimas leistų pašalinti diskriminaciją ir įpareigoti Komisiją priimti nediskriminacinį sprendimą dėl pereinamojo laikotarpio priemonių. Tame ieškinyje
Binca
dėl gyvūnų jauniklių patikslino, kad taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalies pakeitimas iš dalies, atliktas ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1 punktu, lėmė nevienodą akvakultūros, naudojamos Mekongo deltoje, ir akvakultūros, esančios sūroko vandens zonose Europoje, vertinimą.
Savo pastabose dėl Komisijos nurodyto nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo
Binca
dar nurodė, kad ekologinių lašišų ir upėtakių gamintojams buvo sudarytos palankesnės sąlygos dėl dviejų nukrypti leidžiančių nuostatų, pirma, taikymo reglamento 25k straipsnio 1 dalies e punkto, įterpto ginčijamo reglamento 1 straipsnio 3 punktu, ir, antra, taikymo reglamento 25k straipsnio 5 dalies, įterptos ginčijamo reglamento 1 straipsnio 5 punktu, kuriais buvo leista atitinkamai neišdorotas žuvis naudoti plėšriųjų akvakultūros gyvūnų pašarams ir naudoti histidiną, siekiant, kad būtų patenkinti lašišinių šeimos žuvų mitybos poreikiai.
Generalinis advokatas savo išvados 69–73 punktuose nurodė, kad į konkrečius argumentus dėl ginčijamo reglamento 1 straipsnio 3 ir 5 punktų, kuriais buvo įterpti atitinkamai taikymo reglamento 25k straipsnio 1 dalies e punktas ir 25k straipsnio 5 dalis, negali būti atsižvelgta siekiant patikrinti, ar
Binca
turėjo suinteresuotumą reikalauti panaikinti ginčijamą reglamentą, nes tie argumentai nebuvo
Binca
pateikti jos ieškinyje pirmosios instancijos teisme. Iš tiesų iš Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio ir 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies (dabar – 2015 m. balandžio 23 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnis) nuostatų matyti, kad pirmojoje instancijoje pateiktame ieškinyje turi būti nurodytas, be kita ko, ginčo dalykas ir pateikta pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka.
Tačiau dėl klausimo, ar
Binca
turėjo suinteresuotumą dėl ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1 punkto, kuriuo iš dalies pakeista taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalis, panaikinimo, Komisija nurodo, pirma, kad ši bendrovė, kuri yra tik žuvų importuotoja, nekonkuruoja su gamintojais, kuriems ginčijamu reglamentu tariamai sudaromos palankesnės sąlygos, ir, antra, kad žuvis pangasijas nekonkuruoja su kitomis žuvų rūšimis, kurios, kaip teigia
Binca
, ginčijamu reglamentu vertinamos palankiau.
Vis dėlto, visų pirma, kaip matyti iš šio sprendimo 25 ir 26 punktų,
Binca
vaidmuo aprūpinimo Vietnamo kilmės ekologiškais pangasijais grandinėje yra didesnis ir sudėtingesnis nei klasikinio importuotojo. Bet kuriuo atveju, kadangi reikalavimai ekologinio žymėjimo srityje, kurie taikomi ekologinės akvakultūros produktų importuotojams, apima ginčijamame reglamente numatytus gamybos reikalavimus, o tai pripažino Komisija per posėdį Teisingumo Teisme, šiuo atveju neturėtų būti laikoma, kad tik žuvų gamintojai gali turėti suinteresuotumą ginčijamo reglamento panaikinimu.
Antra, priimtinumo nagrinėjimo etape Teisingumo Teismas neprivalo galutinai nuspręsti dėl konkurencinių ryšių tarp
Binca
ir žuvų gamintojų, kuriems ginčijamu reglamentu tariamai sudaromos palankesnės sąlygos, arba tarp ekologinių pangasijų ir kitų ekologinės akvakultūros žuvų, kad būtų nustatytas
Binca
suinteresuotumas pareikšti ieškinį (pagal analogiją žr. 1986 m. sausio 28 d. Sprendimo Cofaz ir kt. / Komisija,
169/84
,
EU:C:1986:42
,
punktą). Šiuo atveju pakanka patikrinti, ar
Binca
tinkamai pagrindė jos suinteresuotumą dėl ginčijamo reglamento panaikinimo.
Šiuo aspektu
Binca
Bendrajame Teisme ne tik tvirtino, kad ji gautų naudos dėl ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1 punkto, kuriuo iš dalies keičiama taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalis, panaikinimo, bet ir paaiškino, kaip šis ginčijamu reglamentu padarytas pakeitimas suteiks naudos tam tikriems kitiems ekologinės akvakultūros žuvų gamintojams ir jai sukels neigiamų komercinių pasekmių.
Pateikdama šiuos argumentus,
Binca
taip pat nurodė, kad dėl specifinių natūralių akvakultūros auginimo sąlygų Mekongo deltoje ūkis, aprūpinantis
Binca
, priešingai nei Europos vandenyse veikiantys ūkiai, negalėjo pasinaudoti taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalies c punkto redakcija pagal ginčijamo reglamento 1 straipsnio 1 punktą.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kaip matyti iš generalinio advokato išvados 87 punkto, kad pagal ginčijamo reglamento 3 ir 4 konstatuojamąsias dalis taikymo reglamento 25e straipsnio 4 dalyje numatytomis išimtimis siekiama palengvinti ekologinių žuvų gamybą, kuri kitu atveju būtų nutraukta. Todėl, panaikinus ginčijamą reglamentą, kaip to prašo
Binca
, šios išimtys būtų panaikintos ir būtų sunkiau, o gal net neįmanoma ekologiškai auginti tam tikrų rūšių žuvis, kaip tai suprantama pagal pagrindinį reglamentą, taikymo reglamentą ir reglamentus, iš dalies keičiančius taikymo reglamentą.
Todėl reikia manyti, kad
Binca
pakankamai teisiškai pagrindė jos suinteresuotumą pareikšti ieškinį, kai Bendrajame Teisme tinkamai nurodė ieškinyje dėl panaikinimo paminėtų ginčijamo reglamento nuostatų neigiamas pasekmes jai, taip pat jai galimai atsirasiančią naudą dėl šių nuostatų panaikinimo. Bendrajame Teisme pareikšto ieškinio priimtinumo nagrinėjimo etape ši nauda turi būti pripažįstama, nepaisant to, ar Bendrasis Teismas, pasibaigus jame vykstančiam procesui, panaikina nagrinėjamą nuostatą, ar ne.
Iš to darytina išvada, kad
Binca
turėjo suinteresuotumą pareikšti ieškinį.
Vis dėlto, reikia pažymėti, kad Teisingumo Teismas neturi pakankamai informacijos, kad galėtų nuspręsti dėl kitų Komisijos nurodytų argumentų dėl
Binca
ieškinio dėl panaikinimo nepriimtinumo ir dėl ginčo esmės.
Todėl reikia grąžinti bylą Bendrajam Teismui ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (ketvirtoji kolegija) nusprendžia:

1.
Panaikinti 2016 m. kovo 11 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo nutartį Binca Seafoods / Komisija (
T‑94/15
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2016:164
).

2.
Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui.

3.
Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vokiečių.