CELEX: 62015CJ0610
Præjudiciel forelæggelse
intellektuel og industriel ejendomsret
direktiv 2001/29/EF
harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder
artikel 3, stk. 1
overføring til almenheden
begreb
online delingsplatform
deling af beskyttede filer uden tilladelse fra indehaveren

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører dels fortolkningen af artikel 3, stk. 1, og artikel 8, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (
EFT 2001, L 167, s. 10
), dels af artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (
EUT 2004, L 157, s. 45
, berigtiget i
EUT 2004, L 195, s. 16
.).
Denne anmodning er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem Stichting Brein, som er en stiftelse, der forsvarer indehaverne af ophavsrettighedernes interesser, på den ene side og på den anden side Ziggo BV og XS4ALL Internet BV (herefter »XS4ALL«), som er udbydere af internetadgang, vedrørende Stichting Breins påstand om, at det pålægges Ziggo og XS4ALL at blokere domænenavnene og IP-adresserne for online delingsplatformen »The Pirate Bay« (herefter »online delingsplatformen TPB«).
Retsforskrifter
9., 10., 23. og 27. betragtning til direktiv 2001/29 har følgende ordlyd:
»(9)
Udgangspunktet for en harmonisering af ophavsret og beslægtede rettigheder bør være et højt beskyttelsesniveau, da sådanne rettigheder er af afgørende betydning for den intellektuelle skabelsesproces. En sådan beskyttelse bidrager til at bevare og udvikle kreativiteten til gavn for ophavsmænd, kunstnere, producenter, forbrugere, kulturen, industrien og almenheden generelt. Intellektuel ejendomsret er derfor blevet anerkendt som en integrerende del af ejendomsretten.
(10)
Hvis ophavsmænd og kunstnere skal kunne fortsætte deres kreative og kunstneriske arbejde, er det nødvendigt, at de modtager et passende vederlag for anvendelsen af deres værker, og det samme gælder producenterne, der skal kunne finansiere dette arbejde. De investeringer, der er nødvendige for at fremstille varer som f.eks. fonogrammer, film eller multimedieprodukter og tjenesteydelser som f.eks. bestillingstjenester, er meget betydelige. En passende retlig beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder er nødvendig for at sikre et sådant vederlag og muliggøre et tilfredsstillende afkast af investeringerne.
[…]
(23)
Dette direktiv bør medføre en yderligere harmonisering af ophavsmænds ret til overføring til almenheden. Denne ret skal opfattes bredt som omfattende enhver overføring til den del af almenheden, som ikke befinder sig på det sted, hvorfra overføringen finder sted. Denne ret omfatter enhver sådan form for trådbunden eller trådløs transmission eller retransmission af et værk til almenheden, herunder udsendelse i radio og fjernsyn. Denne ret bør dog ikke omfatte andre handlinger.
[…]
(27)
Den blotte tilrådighedsstillelse af fysiske faciliteter, der muliggør eller bevirker overføring, udgør dog ikke i sig selv overføring i henhold til dette direktiv.«
Dette direktivs artikel 3, der har overskriften »Retten til overføring af værker til almenheden og retten til tilrådighedsstillelse for almenheden af andre frembringelser«, fastsætter i stk. 1:
»Medlemsstaterne tillægger ophavsmænd eneret til at tillade eller forbyde trådbunden eller trådløs overføring til almenheden af deres værker, herunder tilrådighedsstillelse af deres værker på en sådan måde, at almenheden får adgang til dem på et individuelt valgt sted og tidspunkt.«
Dette direktivs artikel 8 med overskriften »Sanktioner og retsmidler« fastsætter følgende i stk. 3:
»Medlemsstaterne sikrer, at rettighedshaverne kan kræve nedlagt forbud over for mellemmænd, hvis tjenester anvendes af tredjemand til at krænke ophavsrettigheder eller beslægtede rettigheder.«
23. betragtning til direktiv 2004/48 har følgende ordlyd:
»Rettighedshaverne bør, uden at dette berører andre tilgængelige foranstaltninger, procedurer eller retsmidler, have mulighed for at anmode om, at der udstedes påbud over for mellemmænd, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemand til at krænke rettighedshaverens industrielle ejendomsret. Betingelser og procedurer for sådanne påbud bør fastsættes i medlemsstaternes nationale lovgivning. For så vidt angår krænkelser af ophavsret og beslægtede rettigheder er der allerede i direktiv 2001/29/EF indført en udstrakt grad af harmonisering. Artikel 8, stk. 3, i direktiv 2001/29/EF bør derfor ikke berøres af dette direktiv.«
Artikel 11 i direktiv 2004/48 med overskriften »Påbud« har følgende ordlyd:
»Medlemsstaterne sikrer, at de retslige myndigheder, når der er truffet en retsafgørelse, som fastslår en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, kan udstede et påbud til den krænkende part med henblik på at forhindre fortsat krænkelse. Hvis det er muligt efter national lovgivning, pålægges der ved manglende overholdelse af et påbud i givet fald en tvangsbøde for at sikre, at påbuddet overholdes. Medlemsstaterne sikrer endvidere, at rettighedshaverne har mulighed for at ansøge om udstedelse af et påbud til en mellemmand, hvis tjenesteydelser anvendes af tredjemand til at krænke en intellektuel ejendomsrettighed, jf. dog artikel 8, stk. 3, i direktiv 2001/29/EF.«
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Stichting Brein er en nederlandsk stiftelse, der forsvarer indehavere af ophavsrettigheders interesser.
Ziggo og XS4ALL er udbydere af internetadgang. En væsentlig del af deres abonnenter gør brug af online delingsplatformen TPB, der er et indeks over BitTorrent-filer. BitTorrent er en protokol, hvorved brugerne (der benævnes »ligemænd« eller »
peers
«) kan dele filer. BitTorrents væsentligste egenskab, består i det forhold, at filerne, der deles, er fragmenterede i små enheder, der på den måde gør det muligt ikke at være afhængig af en hovedserver til oplagring af disse filer, hvilket letter byrden for de individuelle servere i forbindelse med delingsprocessen. For at dele filer skal brugerne først downloade særligt software, benævnt »BitTorrent-klient«, som ikke udbydes på online delingsplatformen TPB. Denne »BitTorrent-klient« er software, som gør det muligt at oprette torrents-filer.
De brugere (der benævnes »
seeders
«), som ønsker at gøre en fil, der befinder sig på deres computer, tilgængelig for andre brugere (der benævnes »
leechers
«), skal oprette en torrent-fil ved hjælp af deres BitTorrent-klient. Torrents-filerne henviser til en hovedserver (der benævnes »
tracker
«), som identificerer de brugere, der står til rådighed med henblik på at dele en bestemt torrent-fil og den underliggende mediefil. Disse torrents-filer uploades af
seeders
på en online delingsplatform, såsom TPB, der dernæst foretager en indeksering af disse, således at de kan findes af brugerne af online delingsplatformen, og at de værker, som disse torrents-filer henviser til, kan downloades på disse brugeres computere i mange fragmenter ved hjælp af deres BitTorrent-klient.
»Magnet-links« anvendes ofte i stedet for torrents-filer. Disse links identificerer indholdet af en torrent-fil og henviser hertil ved hjælp af et digitalt fodspor.
Størstedelen af de torrents-filer, der udbydes på online delingsplatformen TPB, henviser til ophavsretligt beskyttede værker, uden at rettighedshaverne har givet deres tilladelse til, at administratorerne og brugerne af denne platform må foretage de omhandlede delinger.
Inden for rammerne af tvisten i hovedsagen har Stichting Brein nedlagt påstand om, at det pålægges Ziggo og XS4ALL at blokere domænenavnene og IP-adresserne til online delingsplatformen TPB for at hindre, at de tjenester, der tilbydes af disse udbydere af internetadgang, kan anvendes til at krænke ophavsretten og de beslægtede rettigheder for de rettighedshavere, hvis interesser Stichting Brein beskytter.
Retsinstansen i første instans gav Stichting Brein medhold i dennes påstande. Disse påstande blev imidlertid forkastet i appelsagen.
Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandenes øverste domstol) har bemærket, at det i nærværende sag er ubestridt, at de beskyttede værker ved hjælp af online delingsplatformen TPB stilles til rådighed for almenheden uden tilladelse fra rettighedshaverne. Det er ligeledes ubestridt, at abonnenterne af Ziggo og XS4ALL ved hjælp af denne platform gør beskyttede værker tilgængelige uden tilladelse fra rettighedshaverne og således krænker disse rettighedshaveres ophavsret og beslægtede rettigheder.
Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandenes øverste domstol) har imidlertid bemærket, at Domstolens praksis ikke med sikkerhed giver mulighed for at besvare spørgsmålet om, hvorvidt online delingsplatformen TPB ligeledes foretager en overføring til almenheden af disse værker som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29, særligt:
—
ved at oprette og vedligeholde et system, hvorved internetbrugerne kan koble sig sammen med henblik på at dele – fragmenterede – værker, som befinder sig på deres egne computere
—
ved at administrere et websted, hvorfra brugerne kan uploade torrents-filer, der henviser til fragmenter af disse værker, og
—
ved at indeksere de torrents-filer, der er uploadet på dette websted, og ved at kategorisere dem således, at fragmenterne af disse underliggende værker kan lokaliseres, og at brugerne kan downloade disse værker (som en helhed) på deres computere.
På denne baggrund har Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandenes øverste domstol) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Foretager en administrator af et websted en overføring til almenheden som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i [direktiv 2001/29], såfremt der ikke findes beskyttede værker på administratorens websted, men et system […], hvorved meta-information om beskyttede værker, der befinder sig på brugernes computere, indekseres og kategoriseres, således at brugerne ved hjælp heraf kan spore og up- og downloade de beskyttede værker på nævnte computere?
2)
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
Er der i […] artikel 8, stk. 3, i [direktiv 2001/29] og artikel 11 i [direktiv 2004/48] hjemmel til at udstede et påbud til en sådan mellemmand, som omhandles i disse bestemmelser, såfremt denne mellemmand gør det lettere for tredjemand at udføre ophavsretskrænkelser på den måde, der er beskrevet i det første spørgsmål?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Det første spørgsmål
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om begrebet »overføring til almenheden« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 skal fortolkes således, at det under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede omfatter tilrådighedsstillelse og forvaltning på internettet af en delingsplatform, som ved indeksering af meta-informationer vedrørende de beskyttede værker og ved at udbyde en søgemaskine gør det muligt for brugerne af denne platform at lokalisere disse værker og dele dem inden for rammerne af et peer-to-peer-netværk.
Det følger af artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29, at medlemsstaterne er forpligtede til at påse, at ophavsmænd får eneret til at tillade eller forbyde trådbunden eller trådløs overføring til almenheden af deres værker, herunder tilrådighedsstillelse af deres værker på en sådan måde, at almenheden får adgang til dem på et individuelt valgt sted og tidspunkt.
I henhold til denne bestemmelse har ophavsmænd således en præventiv ret, som gør det muligt for dem at komme imellem eventuelle brugere af deres værk og den overføring til almenheden, som disse brugere kunne tænkes at foretage, og dette ved at forbyde denne overføring (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Idet artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 ikke præciserer begrebet »overføring til almenheden«, skal betydningen og rækkevidden af dette begreb fastlægges under hensyntagen til de mål, der forfølges med dette direktiv, og den sammenhæng, som den fortolkede bestemmelse indgår i (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at det fremgår af 9. og 10. betragtning til direktiv 2001/29, at det primære formål med direktiv 2001/29 er at indføre et højt beskyttelsesniveau for ophavsmænd, således at disse kan modtage et passende vederlag for anvendelsen af deres værker, bl.a. i tilfælde af en overføring til almenheden. Det følger heraf, at begrebet »overføring til almenheden« skal forstås i bred forstand, således som det udtrykkeligt fremgår af 23. betragtning til dette direktiv (dom af 26. april 2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen har for så vidt angår begrebet »overføring til almenheden« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 ligeledes fremhævet, at det indebærer en individualiseret vurdering (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Det fremgår af artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29, at begrebet »overføring til almenheden« omfatter to kumulative kriterier, nemlig en »overføring« af et værk og overførslen heraf til en »almenhed« (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Med henblik på at vurdere, om en bruger har foretaget en »overføring til almenheden« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29, skal der tages hensyn til flere supplerende kriterier, som ikke er selvstændige, men indbyrdes forbundne i forhold til hinanden. Kriterierne skal følgelig anvendes såvel individuelt som i forhold til deres samspil med hinanden, eftersom de i forskellige konkrete situationer kan være til stede i stærkt varierende omfang (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Blandt disse kriterier har Domstolen for det første fremhævet brugerens afgørende rolle og det forhold, at dennes handling er bevidst. Denne bruger foretager nemlig en overføring, når han med fuldt kendskab til konsekvenserne af sine handlinger medvirker til at give sine kunder adgang til et beskyttet værk, og navnlig når den pågældendes kunder ikke ville kunne få adgang til værket eller ville have haft vanskeligt ved at få adgang til værket, hvis han ikke havde foretaget denne handling (jf. i denne retning dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen præciserede dernæst, at begrebet »almenheden« angiver et ubestemt antal potentielle modtagere og desuden indebærer et betydeligt antal personer (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen har ligeledes bemærket, at det følger af fast praksis, at for at kunne kvalificeres som »overføring til almenheden« skal et beskyttet værk overføres ved anvendelsen af en særlig teknisk fremgangsmåde, der adskiller sig fra den, der hidtil har været anvendt, eller være rettet mod et »nyt publikum«, dvs. mod et publikum, som indehaverne af ophavsrettigheden ikke havde taget i betragtning, da de tillod den første overføring til almenheden af deres værk (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Endelig har Domstolen gentagne gange fremhævet, at det forhold, at en overføring som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 sker med vinding for øje, ikke er uden relevans (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Hvad for det første angår spørgsmålet om, hvorvidt tilrådighedsstillelse og forvaltning af en online delingsplatform som den i hovedsagen omhandlede udgør en »overføring« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29, bemærkes det, som det fremgår af 23. betragtning til direktiv 2001/29, at ophavsmænds ret til overføring til almenheden, som omhandles i denne artikel 3, stk. 1, omfatter enhver form for trådbunden eller trådløs transmission eller retransmission af et værk til den del af almenheden, som ikke befinder sig på det sted, hvorfra overføringen finder sted, herunder udsendelse i radio og fjernsyn.
Som det fremgår af artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29, er det derudover tilstrækkeligt for, at der foreligger »overføring«, at et værk gøres tilgængeligt for almenheden på en sådan måde, at de personer, der udgør denne almenhed, kan have adgang hertil på et individuelt valgt sted og tidspunkt, uanset om de faktisk benytter denne mulighed eller ej (jf. i denne retning dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen har i denne forbindelse allerede fastslået, at den omstændighed, at der på en internetside leveres klikbare links til beskyttede værker, som er offentliggjort uden adgangsrestriktioner på en anden internetside, giver den første internetsides brugere en direkte adgang til disse værker (dom af 13.2.2014, Svensson m.fl.,
C-466/12
,
EU:C:2014:76
, præmis
; jf. ligeledes i denne retning kendelse af 21.10.2014, BestWater International,
C-348/13
,
EU:C:2014:2315
, præmis
, og dom af 8.9.2016, GS Media,
C-160/15
,
EU:C:2016:644
, præmis
).
Domstolen har ligeledes fastslået, at dette også er tilfældet for salg af en medieafspiller, hvorpå der er præinstalleret add-ons, der er tilgængelige på internettet, og som indeholder hyperlinks til websteder, der er frit tilgængelige for offentligheden, og hvor værker, der er ophavsretligt beskyttede, stilles til rådighed for almenheden uden rettighedshavernes tilladelse (jf. i denne retning dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og
).
Det kan derfor af denne retspraksis udledes, at enhver handling, hvorved en bruger – på et fuldt oplyst grundlag – giver sine kunder adgang til beskyttede værker, vil kunne udgøre en »overføring« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29.
Det skal i det foreliggende tilfælde for det første konstateres, således som generaladvokaten i det væsentlige har anført i punkt 45 i forslaget til afgørelse, at det er ubestridt, at de ophavsretligt beskyttede værker via online delingsplatformen TPB stilles til rådighed af brugerne af denne platform, således at disse har adgang til dem på et individuelt valgt sted og tidspunkt.
Det er dernæst korrekt, som fremhævet af den forelæggende ret, at de værker, der stilles til rådighed af brugerne af online delingsplatformen TPB, således ikke er blevet uploadet på denne platform af platformens administratorer, men af dens brugere. Det forholder sig ikke desto mindre således, at disse administratorer ved tilrådighedsstillelse og forvaltning af en online delingsplatform som den i hovedsagen omhandlede med fuldt kendskab til konsekvenserne af deres handlinger medvirker til at give adgang til de beskyttede værker ved at indeksere og identificere torrents-filerne på denne platform, som gør det muligt for dennes brugere at lokalisere disse værker og at dele dem inden for rammerne af et peer-to-peer-netværk. Som generaladvokaten i det væsentlige har anført i punkt 50 i forslaget til afgørelse, ville disse værker uden administratorernes tilrådighedsstillelse og forvaltning ikke kunne deles af brugerne, eller det ville i det mindste være mere komplekst at dele dem på internettet.
Det skal derfor fastslås, at ved tilrådighedsstillelse og forvaltning af online delingsplatformen TPB giver administratorerne af denne platform deres brugere adgang til de omhandlede værker. De kan derfor anses for at spille en uomgængelig rolle i tilrådighedsstillelsen af de omhandlede værker.
Endelig kan administratorerne af online delingsplatformen TPB ikke anses for at udføre den »blotte tilrådighedsstillelse« af fysiske faciliteter, der muliggør eller bevirker overføring som omhandlet i 27. betragtning til direktiv 2001/29. Det fremgår nemlig af forelæggelsesafgørelsen, at denne platform foretager en indeksering af torrents-filerne således, at de værker, som disse torrents-filer henviser til, let kan lokaliseres og downloades af delingsplatformens brugere. Det fremgår desuden af de indlæg, der er indgivet til Domstolen, at online delingsplatformen TPB – ud over en søgemaskine – tilbyder et indeks, der kategoriserer værkerne under forskellige kategorier på baggrund af værkernes art, genre eller popularitet, hvori de værker, der stilles til rådighed, fordeles, og at den korrekte placering af et værk i en passende kategori kontrolleres af platformens administratorer. Desuden sletter administratorerne torrents-filer, der er forældede eller indeholder fejl, og frasorterer aktivt visse former for indhold.
På grundlag af disse betragtninger skal udbydelse og forvaltning af en online delingsplatform som den i hovedsagen omhandlede anses for en overføring som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29.
For det andet skal beskyttede værker for at falde ind under begrebet »overføring til almenheden« i henhold til artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 tillige faktisk overføres til en almenhed (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Domstolen har i denne forbindelse præciseret dels, at begrebet »almenhed« indebærer en vis minimumsgrænse, hvilket udelukker en for lille eller endog ubetydelig gruppe af personer fra dette begreb. Dels skal der tages hensyn til de kumulative virkninger af, at værkerne stilles til rådighed for de potentielle modtagere. Det er således ikke kun relevant at vide, hvor mange personer der har sideløbende adgang til det samme værk, men ligeledes hvor mange personer der har adgang til værket efter hinanden (dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af forelæggelsesafgørelsen, at en stor del af abonnenterne af Ziggo og XS4ALL har downloadet mediefiler ved hjælp af online delingsplatformen TPB. Det fremgår ligeledes af de indlæg, der er indgivet for Domstolen, at denne platform anvendes af et anseeligt antal personer, idet administratorerne af TPB har givet udtryk for, at der på deres online delingsplatform er mange millioner »peers«. I denne henseende er den i hovedsagen omhandlede overføring som minimum rettet mod alle brugerne af denne platform. Disse brugere har til enhver tid og simultant adgang til de beskyttede værker, som deles ved hjælp af denne platform. Denne overføring er således rettet mod et ubestemt antal potentielle modtagere og omfatter et betydeligt antal personer (jf. i denne retning dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Det følger heraf, at de beskyttede værker gennem en overføring som den i hovedsagen omhandlede faktisk overføres til en »almenhed« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29.
Hvad derudover angår spørgsmålet om, hvorvidt disse værker er blevet overført til en »nyt« publikum som omhandlet i den i denne doms præmis 28 nævnte retspraksis, bemærkes det, at Domstolen i dom af 13. februar 2014, Svensson m.fl. (
C-466/12
,
EU:C:2014:76
, præmis
og
), og i kendelse af 21. oktober 2014, BestWater International (
C-348/13
,
EU:C:2014:2315
, præmis
), fastslog, at et sådant publikum er et publikum, som indehaverne af ophavsrettigheden ikke tog i betragtning, da de tillod den oprindelige overføring.
I det foreliggende tilfælde fremgår det af de indlæg, der er indgivet for Domstolen, dels, at administratorerne af online delingsplatformen TPB var blevet oplyst om, at platformen, som de stiller til rådighed for brugerne, og som de administrerer, giver adgang til værker, der er offentliggjort uden tilladelse fra rettighedshaverne, dels, at de samme administratorer på blogs og i fora, der er tilgængelige på denne platform, åbenlyst giver udtryk for deres mål om at stille de beskyttede værker til rådighed for brugerne, og opfordrer disse brugere til at lave kopier af værkerne. Under alle omstændigheder fremgår det af forelæggelsesafgørelsen, at administratorerne af online delingsplatformen TPB ikke kunne være uvidende om, at denne platform giver adgang til værker, der er offentliggjort uden tilladelse fra rettighedshaverne, henset til den omstændighed, der er udtrykkeligt fremhævet af den forelæggende ret, at en meget stor del af de torrents-filer, der findes på online delingsplatformen TPB, henviser til værker, der er offentliggjort uden tilladelse fra rettighedshaverne. På denne baggrund skal det fastslås, at der foreligger overføring til et »nyt publikum« (jf. i denne retning dom af 26.4.2017, Stichting Brein,
C-527/15
,
EU:C:2017:300
, præmis
).
Det kan i øvrigt ikke anfægtes, at tilrådighedsstillelse og forvaltning af en online delingsplatform som den i hovedsagen omhandlede er foretaget med det formål at opnå gevinst, idet denne platform, som det fremgår af de indlæg, der er indgivet for Domstolen, genererer anseelige reklameindtægter.
Det må derfor fastslås, at tilrådighedsstillelse og forvaltning af en online delingsplatform udgør en »overføring til almenheden« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29.
På baggrund af det ovenstående skal det første spørgsmål besvares med, at begrebet »overføring til almenheden« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2001/29 skal fortolkes således, at det under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede omfatter tilrådighedsstillelse og forvaltning på internettet af en delingsplatform, som ved indeksering af meta-informationer vedrørende de beskyttede værker og ved at udbyde en søgemaskine gør det muligt for brugerne af denne platform at lokalisere disse værker og dele dem inden for rammerne af et peer-to-peer-netværk.
Det andet spørgsmål
Henset til besvarelsen af det første spørgsmål er det ufornødent at besvare det andet spørgsmål.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Anden Afdeling) for ret:

Begrebet »overføring til almenheden« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet skal fortolkes således, at det under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede omfatter tilrådighedsstillelse og forvaltning på internettet af en delingsplatform, som ved indeksering af meta-informationer vedrørende de beskyttede værker og ved at udbyde en søgemaskine gør det muligt for brugerne af denne platform at lokalisere disse værker og dele dem inden for rammerne af et peer-to-peer-netværk.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: nederlandsk