CELEX: 62015CJ0435
Predhodno odločanje
Skupna carinska tarifa
Tarifne številke
Uvrstitev blaga
Video snemalne kamere
Kombinirana nomenklatura
Tarifne podštevilke 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99
Pojasnjevalne opombe
Razlaga
Izvedbeni uredbi (EU) št. 1249/2011 in (EU) št. 876/2014
Razlaga
Veljavnost

Predloga za sprejetje predhodne odločbe se nanašata, prvič, na razlago in po potrebi veljavnost Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1249/2011 z dne 29. novembra 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (
UL 2011, L 319, str. 39
) in Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 876/2014 z dne 8. avgusta 2014 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo (
UL 2014, L 240, str. 12
) ter, drugič, na razlago tarifnih podštevilk 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99 kombinirane nomenklature (v nadaljevanju: KN) iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila zaporedoma spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011 (
UL 2011, L 282, str. 1
, ter popravki v
UL 2011, L 290, str. 6
,
UL 2012, L 52, str. 32
, in
UL 2012, L 226, str. 8
), Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012 (
UL 2012, L 304, str. 1
) in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1001/2013 z dne 4. oktobra 2013 (
UL 2013, L 290, str. 1
).
Ta predloga sta bila vložena v okviru sporov, prvič, med družbo GROFA GmbH in Hauptzollamt Hannover (glavni carinski urad v Hannovru, Nemčija; v nadaljevanju: Hauptzollamt) (C‑435/15) ter, drugič, med družbama X in GoPro Coöperatief UA na eni in Inspecteur van de Belastingdienst/Douane kantoor Rotterdam Rijnmond (inšpektor davčne službe/carinskega urada v Rotterdam Rijnmondu, Nizozemska) na drugi strani (C‑666/15) glede tarifne uvrstitve akcijskih kamer za snemanje video sekvenc med športnimi aktivnostmi.
Pravni okvir
Iz spisov, predloženih Sodišču, izhaja, da se za dejansko stanje v postopkih v glavni stvari uporabljajo različice KN, ki se nanašajo na leta 2012, 2013 in 2014 ter izhajajo iz izvedbenih uredb št. 1006/2011, št. 927/2012 in št. 1001/2013. Toda določbe KN, ki se uporabljajo v postopkih v glavni stvari, so v vseh različicah enake.
Drugi del KN, naslovljen „Seznam carin“, zajema oddelek XVI, v katerem je med drugim poglavje 85 z naslovom „Električni stroji in oprema ter njihovi deli; aparati za snemanje ali reprodukcijo slike in zvoka ter deli in pribor za te izdelke“.
Opomba 3 pod naslovom navedenega oddelka določa:
„Če ni drugače določeno, se kombinirani stroji, ki so sestavljeni iz dveh ali več strojev tako, da tvorijo integralno celoto, in drugi stroji, zasnovani za opravljanje dveh ali več dopolnilih ali alternativnih funkcij, uvrščajo tako, kot da bi imeli samo tisto komponento ali kot da bi predstavljali samo tisti stroj, ki opravlja glavno funkcijo.“
Poglavje 85 KN zajema naslednje številke in podštevilke:
„8525Oddajniki za radiodifuzijo ali televizijo, z vgrajenim sprejemnikom ali aparatom za snemanje ali reprodukcijo zvoka ali ne; televizijske kamere; digitalni fotoaparati in video snemalne kamere:[…][…]8525 80– Televizijske kamere, digitalni fotoaparati in video snemalne kamere:[…][…]8525 80 30– – digitalni fotoaparati– – video snemalne kamere:8525 80 91– – – primerne za snemanje zvoka in slike, posnete samo s televizijsko kamero8525 80 99– – – drugi“
V skladu s členom 9(1)(a), prva alinea, in členom 10 Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 254/2000 z dne 31. januarja 2000 (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 9, str. 357), Evropska komisija, ki ji pomaga Odbor za carinski zakonik, sprejme ukrepe, ki se nanašajo na uporabo KN, ki je Priloga I k Uredbi št. 2658/87, v zvezi z uvrstitvijo blaga. Izvedbeni uredbi št. 1249/2011 in št. 876/2014 sta bili sprejeti na podlagi prve od teh določb.
V Prilogi k Izvedbeni uredbi št. 1249/2011, sprejeti na podlagi člena 9(1)(a) Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 254/2000, je v KN uvrščeno blago, označeno v prvem stolpcu preglednice, ki je v tej prilogi pod kodo, navedeno glede na to blago v drugem stolpcu te preglednice. Glede tarifne podštevilke 8525 80 99 KN je v navedeni preglednici določeno:
„Prenosna baterijska naprava za snemanje in shranjevanje videoposnetkov, z dimenzijami približno 10 × 5,5 × 2 cm (t. i. ‚žepni videosnemalnik‘), ki vsebuje:
—
objektiv in digitalni zoom,
—
mikrofon,
—
zvočnik,
—
LCD-zaslon z diagonalo ekrana približno 5 cm (2 inča),
—
mikroprocesor,
—
pomnilnik 2 GB […]
—
USB- in avdio-video vmesnika.
Naprava lahko snema in shranjuje samo videodatoteke v obliki zaporedij slik [sekvenc] v formatu MPEG4-AVI. Videoposnetek je posnet z ločljivostjo 640 × 480 slikovnih pik pri 30 osvežitvah na sekundo za največ 2 uri.
Zaporedja videoposnetkov [Video sekvence], ki jih posname naprava, se lahko prenesejo v napravo za avtomatsko obdelavo podatkov (AOP) prek USB-vmesnika brez spreminjanja formata videodatotek ali na digitalni videosnemalnik, monitor ali televizijski sprejemnik prek avdio-video vmesnika.
Videodatoteke se lahko prenesejo na napravo iz naprave za AOP prek USB-vmesnika.
8525 80 99
Uvrstitev določata splošni pravili 1 in 6 za razlago [KN] ter besedilo oznak KN 8525, 8525 80 in 8525 80 99.
Naprava lahko snema samo videoposnetke, zato je uvrstitev pod oznako KN 8525 80 30 [kot digitalni fotoaparat] izključena. Glede na svoje značilnosti je naprava video snemalna kamera.
Naprava lahko snema videodatoteke iz drugih virov, ki niso vgrajena televizijska kamera, zato je uvrstitev pod oznako KN 8525 80 91 kot video snemalna kamera, primerna za snemanje zvoka in slike, posnete samo s televizijsko kamero, izključena.
Proizvod se zato uvrsti pod oznako KN 8525 80 99 kot druge video snemalne kamere.“
V Prilogi k Izvedbeni uredbi št. 876/2014, sprejeti na podlagi člena 9(1)(a) Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 254/2000, je v KN uvrščeno blago, označeno v prvem stolpcu preglednice, ki je v tej prilogi pod kodo, navedeno glede na to blago v drugem stolpcu te preglednice. Glede tarifne podštevilke 8525 80 99 je v navedeni preglednici določeno:
„Prenosna naprava z baterijskim napajanjem za zajemanje in snemanje slik in video posnetkov (t. i. ‚akcijska kamera‘), z merami približno 6 × 4 × 2 cm in maso približno 74 g, ki vključuje:
—
ultra širokokotni objektiv,
—
statusni kazalnik LCD,
—
mikro USB-vmesnik in mikro HDMI-vmesnik,
—
režo za mikro kartico SD,
—
vgrajen wifi,
—
vhod za dodatno opremo.
Naprava nima objektiva z zumom, iskala ali zaslona za prikaz posnetkov. Namenjena je pritrditvi, na primer na čelado, in ne držanju v roki. Uporabljala naj bi se za zajemanje dinamičnih vtisov iz okolja med izvajanjem dejavnosti na prostem, kot so kolesarjenje, deskanje in smučanje. Kakovost video posnetka je nastavljiva, in sicer od 848 × 480 do 1.920 × 1.080 slikovnih pik.
Fotografije se lahko snemajo le z ločljivostjo 5,0 milijona slikovnih točk [pik]. Kakovost fotografij (npr. ostrina slike, barva, kompozicija predmetov) ni nastavljiva.
Naprava lahko zajema in snema video datoteke v formatu MPEG4. Naprava lahko s popolnoma napolnjeno baterijo neprekinjeno največ tri ure snema video posnetke pri hitrosti 30 slik na sekundo z najvišjo ločljivostjo slike 1.920 × 1.080 slikovnih točk [pik]. Snemanje lahko zaustavi le uporabnik. Posnetki so zajeti v ločene datoteke, vsaka pa traja približno 15 minut.
Med predložitvijo blaga carini je datoteke na napravo iz stroja za avtomatsko obdelavo podatkov mogoče prenesti prek USB-vmesnika.
8525 80 99
Uvrstitev opredeljujejo splošni pravili 1 in 6 za razlago [KN], opomba 3 k oddelku XVI ter besedilo oznak KN 8525, 8525 80 in 8525 80 99.
Glede na objektivne značilnosti naprave, kot je njena majhna velikost in masa, dejstvo, da je namenjena pritrditvi, na primer na čelado, in je zmogljivost snemanja video posnetkov neprekinjeno največ tri ure, je glavna funkcija kamere snemanje video posnetkov.
Čeprav ima naprava obliko digitalnega fotoaparata, lahko neprekinjeno največ tri ure snema video posnetke pri hitrosti 30 slik na sekundo z ločljivostjo 800 × 600 slikovnih točk [pik]. Snemanje se samodejno ne izklopi po 30 minutah (glej tudi pojasnjevalne opombe [KN] k tarifnim podštevilkam 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99). Dejstvo, da so posnetki zajeti v ločene datoteke, od katerih je vsaka dolga približno 15 minut, ne vpliva na dolžino neprekinjenega snemanja video posnetkov. Zato je ni mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 30 kot digitalni fotoaparat.
Ker naprava lahko snema video datoteke iz drugih virov, ne samo prek vgrajenega objektiva, je izključena uvrstitev pod podštevilko 8525 80 91 kot video snemalna kamera, primerna samo za snemanje zvoka in slike, posnete samo s televizijsko kamero.
Naprava se zato uvrsti pod oznako KN 8525 80 99 kot druge video snemalne kamere.“
Pojasnjevalne opombe KN (
UL 2011, C 137, str. 1
) se nanašajo na KN v različici, kot izhaja iz Uredbe Komisije (EU) št. 861/2010 z dne 5. oktobra 2010 (
UL 2010, L 284, str. 1
). Besedilo tarifne številke 8525 ter tarifnih podštevilk 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99 KN pa je enako v uredbah št. 861/2010, št. 1006/2011, št. 927/2012 in št. 1001/2013. V pojasnjevalnih opombah KN glede te tarifne številke in teh tarifnih podštevilk je navedeno:
„8525
Oddajniki za radiodifuzijo ali televizijo, z vgrajenim sprejemnikom ali aparatom za snemanje ali reprodukcijo zvoka ali ne; televizijske kamere, digitalni fotoaparati in video snemalne kamere
[…]
[…]
[…]
8525 80 30
Digitalni fotoaparati
Digitalni fotoaparati iz te tarifne podštevilke vedno omogočajo snemanje in shranjevanje mirujočih slik na notranji spomin ali izmenljivi medij.
Večina fotoaparatov iz te tarifne podštevilke je oblikovana kot tradicionalni fotografski aparati, ki nimajo pregibnega iskala.
Ti fotoaparati imajo lahko tudi možnost snemanja video posnetkov s snemanjem zaporedja slik [video sekvenc].
Fotoaparati ostanejo razvrščeni pod to tarifno podštevilko, razen če je ob največji spominski zmogljivosti pri snemanju s kvaliteto [z ločljivostjo] 800 × 600 točk [slikovnih pik] (ali več) pri 23 slikah na sekundo (ali več) dolžina enega zaporedja [ene video sekvence] najmanj 30 minut.
V primerjavi z video snemalnimi kamerami iz tarifnih podštevilk 8525 80 91 in 8525 80 99 veliko digitalnih fotoaparatov (ko jih uporabljamo kot video kamere) med snemanjem video posnetkov ne omogoča funkcije optičnega zuma. Ne glede na spominsko zmogljivost nekateri fotoaparati po določenem času samodejno prekinejo snemanje video posnetka.
8525 80 91
in
8525 80 99
Video snemalne kamere
Video snemalne kamere iz teh tarifnih podštevilk vedno omogočajo snemanje video posnetkov [sekvenc] na notranji spomin ali izmenljivi medij.
Na splošno so digitalne video snemalne kamere s tema tarifnima podštevilkama oblikovane drugače kot digitalni fotoaparati s tarifno podštevilko 8525 80 30. Pogosto so opremljene s pregibnim iskalom in tudi daljinskim upravljalnikom. Med snemanjem vedno omogočajo funkcijo optičnega zuma.
Te digitalne video snemalne kamere lahko omogočajo tudi snemanje mirujočih slik.
Digitalne video snemalne kamere [Digitalni fotoaparati] so iz te[h] tarifn[ih] številk[…] izključene[i], če ob največji spominski zmogljivosti pri snemanju s kvaliteto 800 × 600 točk [slikovnih pik] (ali več) pri 23 slik na sekundo (ali več) z njimi ni mogoče snemati dolžine enega zaporedja [ene video sekvence] najmanj 30 minut.
8525 80 99
Drugi
Ta tarifna podštevilka zajema video snemalne kamere (tako imenovane ‚kamkorderje‘) za snemanje zvoka in slik, posnetih s kamero, ter signalov iz zunanjih virov, npr. predvajalnikov DVD, strojev za avtomatsko obdelavo podatkov ali televizijskih sprejemnikov. Posnete slike se lahko reproducirajo prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali monitorja.
Ta tarifna podštevilka zajema tudi t. i. ‚kamkorderje‘, pri katerih je video vhodna enota omejena s ploščo ali kako drugače ali pri katerih je mogoče video vmesnik naknadno aktivirati kot video vhodno enoto s pomočjo programske opreme. Naprava je kljub temu namenjena snemanju televizijskih programov ali drugih zunanjih vhodnih signalov.
Vendar se t. i. kamkorderji, ki lahko snemajo samo z video kamero posnete slike in jih reproducirajo prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali monitorja, uvrščajo pod tarifno podštevilko 8525 80 91.“
Spora o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Zadeva C
‑
435/15
Družba GROFA je uvoznica kamer, ki jih proizvaja družba GoPro Coöperatief in ki so elektronske naprave, ki delujejo na baterije, ter so zlasti primerne za snemanje športnih in prostočasnih aktivnosti. Spor o glavni stvari se nanaša na tri modele kamer vrste GoPro Hero 3 Black Edition (v nadaljevanju: sporne kamere v zadevi C‑435/15).
Po navedbah predložitvenega sodišča imajo sporne kamere v zadevi C‑435/15 LCD-zaslon, vendar nobenega iskala. Navedene kamere imajo več fotografskih funkcij in objektiv s fiksno goriščno razdaljo. Zvočni in vizualni podatki, ki jih zajameta leča in vgrajeni mikrofon, so shranjeni v formatu datoteke MP4 H.264 na odstranljivi pomnilniški kartici. Te kamere nimajo niti digitalnega zooma, niti zvočnika, niti vgrajenega notranjega pomnilnika. Programska oprema spornih kamer v zadevi C‑435/15 zakodira posnete podatke, tako da je mogoče razlikovati med datotekami teh kamer in datotekami iz zunanjih virov.
Z navedenimi kamerami je mogoče posneti do 120 minut videoposnetka v 30 slikah na sekundo z ločljivostjo 1920 x 1080 slikovnih pik v video načinu v zanki (t. i. loop mode). Videoposnetki, daljši od 26 minut in treh sekund, se posnamejo v več datotekah MP4 H.264, od katerih traja vsaka največ 26 minut in tri sekunde. Vendar oseba, ki gleda snemanje, ne zazna prehoda z ene datoteke na drugo.
Sporne kamere v zadevi C‑435/15 imajo režo za pomnilniško kartico, vhod mikro HDMI, vhod mini USB, ki je združljiv s kompozitnim A/V kablom, 3,5 mm stereo avdio adapter, vgrajen wifi in vhod HERO.
Prek enosmernega vhoda HDMI in enosmerne povezave s kompozitnim A/V kablom je mogoče slikovne in video datoteke, shranjene na pomnilniški kartici, prikazati na televizijskem sprejemniku ali na računalniškem zaslonu.
Dvosmerni wifi omogoča daljinsko upravljanje spornih kamer v zadevi C‑435/15 prek radijske povezave, tabličnega računalnika ali pametnega telefona, na katerih so prikazani podatki, posneti na pomnilniški kartici. Vmesnik wifi ne omogoča zajetja video datotek. Prikazati je mogoče samo slikovne in video datoteke, ki so shranjene na pomnilniški kartici in so bile posnete s temi kamerami. Datotek iz drugih virov te kamere ne podpirajo, zato se na ekranu ali zaslonu prikaže sporočilo „File not supported“.
Prek vhoda mini USB je mogoče sporne kamere v zadevi C‑435/15 priključiti na računalnik, ki pomnilniško kartico teh kamer prepozna kot zunanji trdi disk. Zaradi programske opreme za branje na računalniku, ki vključuje format MP4, je mogoče slikovne in video datoteke, ki so na pomnilniški kartici, reproducirati na zaslonu, povezanem z računalnikom. Slikovne in video datoteke, ki so na pomnilniški kartici spornih kamer v zadevi C‑435/15, je mogoče shraniti tudi na računalnik in obratno, podatke, ki so na računalniku, pa je mogoče prenesti na pomnilniško kartico teh kamer. Ta postopek shranjevanja nadzira programska oprema za upravljanje datotek na računalniku. V tem primeru navedenih kamer ni mogoče uporabljati. Drugih možnosti za shranjevanje slikovnih in video podatkov na pomnilniško kartico navedenih kamer ni.
Družba GROFA je 5. decembra 2012 pri Hauptzollamt vložila zahtevo za zavezujoče tarifne informacije (v nadaljevanju: ZTI), pri čemer je predlagala uvrstitev spornih kamer v zadevi C‑435/15 pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN.
Hauptzollamt je z ZTI z dne 21. januarja 2013 te kamere uvrstil pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN. Družba GROFA je 22. februarja 2013 zoper te ZTI vložila pritožbo, s katero je predlagala uvrstitev pod tarifno podštevilko 8525 80 30 KN. Hauptzollamt je z odločbo z dne 20. avgusta 2014 pritožbo družbe GROFA zavrnil, pri čemer je menil, da so sporne kamere v zadevi C‑435/15 večnamenske naprave v smislu opombe 3 oddelka XVI KN, katerih glavna funkcija je funkcija video snemalnih kamer. Po mnenju Hauptzollamt je treba te kamere kot „druge“ video snemalne kamere uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN. Hauptzollamt se je oprl, prvič, na pojasnjevalne opombe KN glede tarifne številke 8525 KN, v skladu s katerimi se večnamenski digitalni fotoaparati ne smejo uvrstiti pod digitalne fotoaparate, če je z njimi ob največji spominski zmogljivosti mogoče z ločljivostjo 800 × 600 slikovnih pik (ali več) pri 23 slikah na sekundo (ali več) snemati eno video sekvenco najmanj 30 minut. Tako naj bi bilo v primeru spornih kamer v zadevi C‑435/15. Dejstvo, da so video sekvence shranjene v več datotekah na pomnilniški kartici od 26. minute in 4 sekund dalje, naj nikakor ne bi vplivalo na skupno trajanje snemanja. Drugič, Hauptzollamt meni, da je to, da se na teh kamerah lahko shranijo video datoteke z zvokom, ki se prek vhoda USB prenesejo z zunanjim virom, značilno za snemanje slike in zvoka v smislu tarifne podštevilke 8525 80 99 KN.
Družba GROFA je pri predložitvenem sodišču vložila tožbo, s katero je predlagala uvrstitev spornih kamer v zadevi C‑435/15 pod tarifno podštevilko 8525 80 30 KN ali, podredno, pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN kot video snemalne kamere, ki nimajo samostojne zmogljivosti snemanja signalov iz zunanjih virov.
Predložitveno sodišče sprašuje, na prvem mestu, ali je mogoče v obravnavanem primeru po analogiji uporabiti Izvedbeno uredbo št. 1249/2011, s katero so „žepni videosnemalniki“ uvrščeni pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN.
Če je Izvedbeno uredbo št. 1249/2011 mogoče uporabiti po analogiji, se predložitveno sodišče sprašuje o veljavnosti navedene uredbe, saj je treba v skladu s Prilogo k navedeni uredbi kamero, ki lahko „snema videodatoteke iz drugih virov, ki niso vgrajena televizijska kamera“, ker se „videodatoteke lahko prenesejo na napravo iz naprave za AOP prek USB-vmesnika“, uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN kot „drugo video snemalno kamero“. Po mnenju predložitvenega sodišča taka razlaga pojma „druga možnost snemanja“ v smislu tarifne podštevilke 8525 80 99 KN ni v skladu s sodno prakso Sodišča, ki zahteva, da se postopek snemanja sproži s samo video snemalno kamero.
Na drugem mestu, predložitveno sodišče meni, da bi bilo Izvedbeno uredbo št. 876/2014, s katero so „akcijske kamere“ uvrščene pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN, mogoče po analogiji uporabiti za sporne kamere v zadevi C‑435/15. Vendar tudi dvomi glede veljavnosti te uredbe, ker, prvič, Priloga k tej uredbi določa, da se prenos podatkov na kamero z naprave za avtomatsko obdelavo podatkov šteje za „možnost snemanja“, ki izključuje uvrstitev pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN v nasprotju s sodno prakso Sodišča, in drugič, ker se z Izvedbeno uredbo št. 876/2014 ne upošteva to, da z zadevnimi kamerami ni mogoče reproducirati video datotek iz zunanjih virov prek povezanega zaslona, drugače kot določajo pojasnjevalne opombe KN glede tarifne podštevilke 8525 80 99 KN.
Na tretjem mestu, predložitveno sodišče podredno postavlja vprašanje, ali upoštevne pojasnjevalne opombe KN nasprotujejo uvrstitvi spornih kamer v zadevi C‑435/15 pod tarifni podštevilki 8525 80 91 in 8525 80 99 KN, ker od trajanja več kot 26 minut in štiri sekunde video podatki, posneti na teh kamerah, niso shranjeni v samo eni datoteki, kar bi lahko omejilo zmogljivost navedenih kamer za neprekinjeno snemanje video posnetkov v smislu teh pojasnjevalnih opomb.
Na četrtem mestu, predložitveno sodišče, podredno, sprašuje, kakšne posledice za uvrstitev spornih kamer v zadevi C‑435/15 bi imelo dejstvo, da te snemajo signale iz zunanjih virov, vendar jih z njimi ni mogoče reproducirati prek zunanjega zaslona ali zunanjega televizijskega sprejemnika. V zvezi s tem navaja, da je v pojasnjevalnih opombah KN glede tarifne podštevilke 8525 80 99 KN navedeno, da mora biti posnete slike mogoče reproducirati prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja.
V teh okoliščinah je Finanzgericht Hamburg (finančno sodišče v Hamburgu, Nemčija) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ta vprašanja:
„1.
(a)
Ali se Izvedbena uredba št. 1249/2011 po analogiji uporablja za izdelke, ki so predmet postopka v glavni stvari (GoPro Hero 3 ‚Black Edition‘, ‚Black Edition Surf‘ in ‚Black Edition Motorsport‘)?
(b)
Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen: ali je Izvedbena uredba št. 1249/2011 veljavna?
2.
Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje, točka (a) ali (b), nikalen:
(a)
Ali se Izvedbena uredba št. 876/2014 po analogiji uporablja za izdelke, ki so predmet postopka v glavni stvari?
(b)
Če je odgovor na to vprašanje pritrdilen: ali je Izvedbena uredba št. 876/2014 veljavna?
3.
Če je odgovor na prvo vprašanje za predhodno odločanje 1 (a) ali 1 (b) nikalen: Ali je treba Pojasnjevalne opombe KN k tarifni podštevilki 8525 30 in k tarifnim podštevilkam 8525 80 91 in 8525 80 99 KN razlagati tako, da je podana ‚dolžina enega zaporedja najmanj 30 minut‘ tudi v primeru, ko so video posnetki zajeti v ločene datoteke, od katerih je vsaka dolga manj kot 30 minut, če gledalec pri predvajanju posnetka ne more zaznati prehoda z ene na drugo datoteko?
4.
Če je odgovor na vprašanje za predhodno odločanje, točka (a) ali (b), nikalen in če je odgovor na drugo vprašanje za predhodno odločanje, točki (a) in (b), ter tretje vprašanje za predhodno odločanje pritrdilen: ali video snemalnih kamer, ki lahko posnamejo signale iz zunanjih virov, ni mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko 85258099 KN, ker ne omogočajo reproduciranja teh signalov prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja?“
Zadeva C
‑
666/15
Predlog za sprejetje predhodne odločbe je vložen v okviru spora glede petih zadev med družbama X in GoPro Coöperatief RTC na eni ter nizozemskimi carinskimi organi na drugi strani glede več ZTI v zvezi s petimi vrstami kamer znamke GoPro Hero, s katerimi so te uvrščene pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN ali tarifno podštevilko 8525 80 99 KN.
Pet zadev se nanaša na kamere vrst GoPro Hero 3 Silver Edition, GoPro Hero 3 + Silver Edition, GoPro Hero 4 Silver Edition, GoPro Hero 4 Black Edition in GoPro Hero (v nadaljevanju: sporne kamere v zadevi C‑666/15).
Kar zadeva kamero vrste GoPro Hero 3 Silver Edition, ena od tožečih strank v postopku v glavni stvari predlaga njeno uvrstitev pod tarifno podštevilko 8525 80 30 KN ali, podredno, pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN, medtem ko nacionalni carinski organ trdi, da je treba navedeno kamero uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN. Kar zadeva druge sporne kamere v zadevi C‑666/15, tožeči stranki v postopku v glavni stvari predlagata njihovo uvrstitev pod tarifno podštevilko 8525 80 30 KN, medtem ko nacionalni carinski organ trdi, da je treba te kamere uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN.
Po mnenju predložitvenega sodišča ni sporno, da lahko sporne kamere v zadevi C‑666/15 delujejo več kot 30 minut v načinu „video record“ za snemanje po 23 slik na sekundo (ali več) z ločljivostjo 800 x 600 slikovnih pik (ali več). V zvezi s tem navaja, da te kamere posnetek, daljši od 30 minut, shranijo v različne video datoteke, ki se ob predvajanju zaznajo kot različne, pri čemer se predvajanje konča na koncu vsake datoteke. Uporabnik mora klikniti na novo datoteko in pritisniti „play“, da lahko predvaja naslednjo datoteko. Predložitveno sodišče dodaja, da navedene kamere omogočajo zgolj prikazovanje datotek, posnetih s temi kamerami. Poleg tega je v navodilih za uporabo spornih kamer v zadevi C‑666/15 navedeno, da ponujajo možnost „looping“, ki jim omogoča snemanje, daljše od 30 minut, preden se nov video posname namesto prejšnjega („overwriting“).
Predložitveno sodišče še navaja, da je posebej pomemben element za tarifno uvrstitev spornih kamer v zadevi C‑666/15 vprašanje, ali imajo te samo možnost snemanja zvoka in slike, posnetih s televizijsko kamero, in ali je s temi kamerami eno video sekvenco mogoče snemati vsaj 30 minut.
V teh okoliščinah je rechtbank Noord-Holland (regionalno sodišče v Severni Holandiji, Nizozemska) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo ti vprašanji:
„1.
Ali je treba pojasnjevalne opombe KN k tarifni podštevilki 8525 80 30 in k tarifnima podštevilkama 8525 80 91 in 8525 80 99 KN razlagati tako, da gre za snemanje za ‚najmanj 30 minut‘ tudi tedaj, ko se zaporedje slik v načinu ‚video record‘ snema več kot 30 minut, vendar se shrani v ločenih datotekah v trajanju manj kot 30 minut in mora uporabnik pri predvajanju vsako datoteko v trajanju manj kot 30 minut posebej odpreti, pri čemer pa obstaja možnost, da se zaporedja slik v teh datotekah na računalniku z uporabo programske opreme, ki jo zagotavlja GoPro [Coöperatief], med seboj združijo in se tako na računalniku shranijo v eni datoteki kot en video posnetek, ki traja več kot 30 minut?
2.
Ali uvrstitvi video snemalnih kamer, ki lahko posnamejo signale iz zunanjih virov, pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN nasprotuje dejstvo, da ne omogočajo reproduciranja teh signalov prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja, ker lahko te video snemalne kamere, na primer GoPro Hero 3 Silver Edition, na zunanjem zaslonu ali zunanjem monitorju predvajajo le datoteke, ki so bile posnete z njimi z uporabo njihove leče?“
S sklepom predsednika Sodišča z dne 27. januarja 2016 sta bili zadevi C‑435/15 in C‑666/15 združeni za izdajo sodbe.
Vprašanja za predhodno odločanje
Prvo vprašanje v zadevi C
‑
435/15
Predložitveno sodišče s prvim vprašanjem v zadevi C‑435/15 v bistvu sprašuje, ali je treba Izvedbeno uredbo št. 1249/2011 razlagati tako, da se po analogiji uporablja za izdelke, ki imajo značilnosti spornih kamer v navedeni zadevi, in če je odgovor pritrdilen, ali je ta uredba veljavna.
Navesti je treba, prvič, da ima v skladu z ustaljeno sodno prakso uredba o uvrstitvi splošen obseg, saj se ne uporablja za določen gospodarski subjekt, ampak za celoto izdelkov, ki so enaki izdelku, ki ga je pregledal Odbor za carinski zakonik. Da bi se v okviru razlage uredbe o uvrstitvi ugotovilo področje njene uporabe, je treba med drugim upoštevati njeno utemeljitev (sodba z dne 15. decembra 2016, LEK,
C‑700/15
,
EU:C:2016:959
, točka
).
V obravnavanem primeru se Izvedbena uredba št. 1249/2011, katere predmet je uvrstitev „žepnih videosnemalnikov“ pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN, ne uporablja neposredno za sporne kamere v zadevi C‑435/15. Zadnjenavedeni izdelki namreč niso enaki „žepnim videosnemalnikom“ iz navedene uredbe, saj se – kot navaja predložitveno sodišče – navedeni izdelki od njih razlikujejo med drugim po svoji zmogljivosti fotografiranja in po tem, da nimajo niti digitalnega zooma, niti zvočnika, niti vgrajenega notranjega pomnilnika.
Drugič, navesti je treba, da je v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča, če uredbe o uvrstitvi ni mogoče neposredno uporabiti za proizvode, ki niso enaki, so pa podobni proizvodu, ki je predmet navedene uredbe, to uredbo mogoče za te proizvode uporabiti po analogiji (sodba z dne 22. septembra 2016, Kawasaki Motors Europe,
C‑91/15
,
EU:C:2016:716
, točka
in navedena sodna praksa). Z uporabo uredbe o uvrstitvi, kot je Izvedbena uredba št. 1249/2011, po analogiji za proizvode, podobne tistim, ki jih zadeva ta uredba, se zagotavlja skladna razlaga KN in enako obravnavanje gospodarskih subjektov (glej v tem smislu sodbo z dne 13. julija 2006, Anagram International,
C‑14/05
,
EU:C:2006:465
, točka
).
Da bi se uredba o uvrstitvi uporabila po analogiji, pa mora biti izpolnjen tudi pogoj zadostne medsebojne podobnosti proizvodov, ki se uvrščajo, in proizvodov, na katere se ta uredba nanaša (glej v tem smislu sodbo z dne 19. februarja 2009, Kamino International Logistics,
C‑376/07
,
EU:C:2009:105
, točka
). V zvezi s tem je treba upoštevati tudi utemeljitev navedene uredbe (glej v tem smislu sodbi z dne 13. julija 2006, Anagram International,
C‑14/05
,
EU:C:2006:465
, točka
, in z dne 4. marca 2015, Oliver Medical,
C‑547/13
,
EU:C:2015:139
, točka
).
V obravnavanem primeru je v skladu z utemeljitvijo iz tretjega stolpca Priloge k Izvedbeni uredbi št. 1249/2011 uvrstitev „žepnih videosnemalnikov“ pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN utemeljena med drugim s tem, da naprava „lahko snema in shranjuje samo videodatoteke“. Iz tega sledi, da nezmogljivost za snemanje fotografij pomeni enega od odločilnih elementov v zvezi z uvrstitvijo, izbrano v navedeni uredbi. Vendar je iz predložitvene odločbe v zadevi C‑435/15 razvidno, da se sporne kamere v tej zadevi s tega vidika razlikujejo od „žepnih videosnemalnikov“, ki so predmet Izvedbene uredbe št. 1249/2011, saj omogočajo fotografiranje.
Poleg tega je treba spomniti, da je lahko namen uporabe proizvoda tudi objektivno uvrstitveno merilo, če je lasten temu proizvodu, kar pa je značilnost, ki jo je treba preučiti glede na njegove objektivne značilnosti in lastnosti (sodbi z dne 20. junija 2013, Agroferm,
C‑568/11
,
EU:C:2013:407
, točka
, in z dne 4. marca 2015, Oliver Medical,
C‑547/13
,
EU:C:2015:139
, točka
).
Iz dejanskih ugotovitev predložitvenega sodišča pa izhaja, da so sporne kamere v zadevi C‑435/15 zasnovane tako, da uporabnikom omogočajo video snemanje njihovih prostočasnih in športnih aktivnosti, ki od uporabnika zahtevajo, da ostaja posebej prost pri gibanju. Iz tega sledi, da je prvi namen uporabe navedenih kamer mogoče zlahka razlikovati od namena uporabe „žepnih videosnemalnikov“ iz Izvedbene uredbe št. 1249/2011.
Sporne kamere v zadevi C‑435/15 niso dovolj podobne proizvodom, ki so predmet uvrstitve v Izvedbeni uredbi št. 1249/2011, zato se zadnja zanje ne uporablja. Zato njene veljavnosti ni treba presojati.
Glede na zgornje preudarke je treba na prvo vprašanje v zadevi C‑435/15 odgovoriti, da je treba Izvedbeno uredbo št. 1249/2011 razlagati tako, da se ne uporablja po analogiji za proizvode, ki imajo značilnosti spornih kamer v navedeni zadevi.
Drugo vprašanje v zadevi C
‑
435/15
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v zadevi C‑435/15 v bistvu sprašuje, ali je treba Izvedbeno uredbo št. 876/2014 razlagati tako, da se po analogiji uporablja za proizvode, ki imajo značilnosti spornih kamer v navedeni zadevi, in če je odgovor pritrdilen, ali je ta uredba veljavna.
Predmet Izvedbene uredbe št. 876/2014 je uvrstitev „akcijskih kamer“ pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN.
Iz dejanskih ugotovitev, do katerih je prišlo predložitveno sodišče, je razvidno, da se sporne kamere v zadevi C‑435/15 razlikujejo od akcijskih kamer, ki so predmet navedene uredbe, med drugim v tem, da je prve mogoče pritrditi na predmet, kot je čelada, in držati v roki, da imajo časovno krajšo zmogljivost snemanja, in sicer največ dve uri, vendar večjo ločljivost, da je z njimi mogoče fotografirati v boljši kakovosti ter nadzirati kakovost fotografij. Iz tega sledi, da sporne kamere v zadevi C‑435/15 niso enake proizvodom, ki so predmet Izvedbene uredbe št. 876/2014.
Vendar so navedeni proizvodi tako po svojih objektivnih značilnostih in lastnostih kot po svojem namenu uporabe zelo podobni spornim kameram v zadevi C‑435/15. Tako so „akcijske kamere“ v smislu Izvedbene uredbe št. 876/2014 in sporne kamere v zadevi C‑435/15 zelo majhne in lahke, nimajo niti zooma, niti iskala, niti vgrajenega notranjega pomnilnika, imajo vhod mikro HDMI, vhod mini USB in povezavo wifi ter omogočajo fotografiranje in snemanje video posnetkov, daljših od 30 minut, ki pa se v obeh primerih shranijo v več ločenih datotekah. Prav tako sta obe vrsti proizvodov posebej zasnovani za možnost uporabe pri športnih aktivnostih.
Iz tega sledi, da se v skladu s sodno prakso, navedeno v točkah 37 in 38 te sodbe, Izvedbena uredba št. 876/2014 po analogiji uporablja za sporne kamere v zadevi C‑435/15 in da je zato treba preizkusiti njeno veljavnost.
V zvezi s tem je treba spomniti, da izvedbeno uredbo, kot je v obravnavanem primeru Uredba št. 876/2014, sprejme Komisija v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik, kadar bi bila uvrstitev posameznega proizvoda v KN lahko težavna ali sporna. V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča je Svet Evropske unije glede sodelovanja s carinskimi strokovnjaki držav članic Komisiji podelil široko diskrecijsko pravico za določitev vsebine tarifnih številk, pomembnih za uvrstitev določenega blaga. Kljub temu Komisije pooblastilo, da sprejme ukrepe, določene v členu 9 Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 254/2000, ne pooblašča, da spremeni vsebino ali obseg tarifnih številk (glej v tem smislu sodbo z dne 4. marca 2004, Krings,
C‑130/02
,
EU:C:2004:122
, točki
in
ter navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru Izvedbena uredba št. 876/2014 pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN uvršča „akcijske kamere“, pri tem pa ne zahteva, da jih je mogoče uporabiti za avtonomno snemanje video zvočnih zapisov iz zunanjega vira, to je neodvisno od materiala ali programske opreme, ki niso del izvirne opreme. Taka zmogljivost avtonomnega snemanja pa je nujen pogoj za uvrstitev blaga pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN. Če te ni, proizvodov ni mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN, ampak pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN (sodba z dne 5. marca 2015, Vario Tek,
C‑178/14
, neobjavljena,
EU:C:2015:152
, točka
).
Iz tega sledi, da Izvedbena uredba št. 876/2014, ker „akcijske kamere“ uvršča pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN, ne da bi podrobno določila, da morajo za potrebe navedene uvrstitve imeti možnost avtonomnega snemanja video zvočnih zapisov iz zunanjih virov, ni v skladu z obsegom te tarifne podštevilke.
Iz vseh zgoraj navedenih preudarkov izhaja, da je Komisija s tem, da je sprejela Izvedbeno uredbo št. 876/2014, spremenila oziroma razširila obseg tarifne podštevilke 8525 80 99 KN in zato prekoračila pristojnosti, ki jih ima na podlagi člena 9(1)(a) Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena z Uredbo št. 254/2000 (glej v tem smislu sodbo z dne 22. septembra 2016, Kawasaki Motors Europe,
C‑91/15
,
EU:C:2016:716
, točka
).
Na drugo vprašanje v zadevi C‑435/15 je torej treba odgovoriti, da je treba Izvedbeno uredbo št. 876/2014 razlagati tako, da se po analogiji uporablja za proizvode, ki imajo značilnosti spornih kamer v navedeni zadevi, vendar pa ni veljavna.
Četrto vprašanje v zadevi C
‑
435/15
Ob upoštevanju odgovora na drugo vprašanje v zadevi C‑435/15 na četrto vprašanje, postavljeno v isti zadevi, ni treba odgovoriti.
Tretje vprašanje v zadevi C
‑
435/15 in prvo vprašanje v zadevi C
‑
666/15
S tretjim vprašanjem v zadevi C‑435/15 in s prvim vprašanjem v zadevi C‑666/15, ki ju je treba preučiti skupaj, predložitveni sodišči v bistvu sprašujeta, ali je treba tarifne podštevilke 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99 KN ob upoštevanju pojasnjevalnih opomb KN k tem tarifnim podštevilkam razlagati tako, da je treba video sekvenco, daljšo od 30 minut in posneto v ločene datoteke v posamičnem trajanju manj kot 30 minut, šteti za snemanje ene video sekvence v trajanju najmanj 30 minut, če uporabnik pri predvajanju ne more zaznati prehoda z ene datoteke na drugo ali, obratno, če mora uporabnik načeloma pri tem predvajanju ločeno odpreti vsako datoteko.
Najprej je treba navesti, da so pojasnjevalne opombe glede KN, ki jih je sprejela Komisija, precej v pomoč pri razlagi pomena različnih tarifnih številk, nimajo pa zavezujočega pravnega učinka (glej v tem smislu sodbi z dne 17. februarja 2016, Salutas Pharma,
C‑124/15
,
EU:C:2016:87
, točka
, in z dne 15. decembra 2016, LEK,
C‑700/15
,
EU:C:2016:959
, točka
).
V skladu s pojasnjevalnimi opombami KN k tarifni podštevilki 8525 80 30 KN na eni ter v skladu s pojasnjevalnimi opombami KN k tarifnima podštevilkama 8525 80 91 in 8525 80 99 KN na drugi strani je zmogljivost zadevnega proizvoda, da z ločljivostjo 800 × 600 slikovnih pik (ali več) pri 23 slikah na sekundo (ali več) snema eno video sekvenco najmanj 30 minut, merilo, ki omogoča razlikovanje digitalnih fotoaparatov od video snemalnih kamer.
Zato zgolj zmogljivost neprekinjenega snemanja ene video sekvence najmanj 30 minut pri najmanjši ločljivosti, ne pa zmogljivost neprekinjene reprodukcije tega snemanja, pomeni značilnost, ki omogoča izključitev uvrstitve proizvoda pod tarifno podštevilko 8525 80 30 KN. To, ali sporne kamere v zadevah C‑435/15 in C‑666/15 lahko neprekinjeno predvajajo video sekvence v trajanju najmanj 30 minut, torej ni upoštevno za tarifno uvrstitev navedenih kamer pod eno od treh podštevilk, navedenih v prejšnji točki te sodbe (glej v tem smislu sodbo z dne 5. marca 2015, Vario Tek,
C‑178/14
, neobjavljena,
EU:C:2015:152
, točka
).
Iz tega sledi, da okoliščina, da so video sekvence, daljše od 30 minut, ki so posnete s spornimi kamerami v zadevah C‑435/15 in C‑666/15 ter so posnete na ločenih datotekah, ne preprečuje, da se izključi uvrstitev navedenih kamer pod tarifno podštevilko 8525 80 30 KN, ker tako shranjevanje v več datotekah ne spreminja neprekinjenosti snemanja video sekvence, ampak po potrebi samo neprekinjenost njenega predvajanja, in ker to, ali uporabnik zaznava prehod z enega video posnetka na drugega, ni upoštevno merilo za to tarifno uvrstitev.
Zato je treba na tretje vprašanje v zadevi C‑435/15 in na prvo vprašanje v zadevi C‑666/15 odgovoriti, da je treba tarifne podštevilke 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99 KN ob upoštevanju pojasnjevalnih opomb KN k tem tarifnim podštevilkam razlagati tako, da je treba video sekvenco, daljšo od 30 minut in posneto v ločene datoteke v posamičnem trajanju manj kot 30 minut, šteti za snemanje ene video sekvence v trajanju najmanj 30 minut, ne glede na to, da uporabnik pri predvajanju ne more zaznati prehoda z ene datoteke na drugo ali, obratno, da mora uporabnik načeloma pri tem predvajanju ločeno odpreti vsako datoteko.
Drugo vprašanje v zadevi C
‑
666/15
Predložitveno sodišče z drugim vprašanjem v zadevi C‑666/15 v bistvu sprašuje, ali je treba KN razlagati tako, da video snemalna kamera, ki lahko snema signale iz zunanjih virov, vendar jih z njo prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja ni mogoče reproducirati, ker lahko ta video snemalna kamera na zunanjem zaslonu ali monitorju predvaja le datoteke, ki so bile z njo posnete z uporabo njene leče, ne more biti predmet uvrstitve pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN.
V zvezi s tem je treba spomniti, prvič, da je bistvena značilnost video snemalnih kamer, ki spadajo pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN, zlasti njihova zmogljivost avtonomnega snemanja video zvočnih zapisov iz zunanjih virov, to je neodvisno od materiala ali programske opreme, ki niso del izvirne opreme. Nacionalno sodišče mora presoditi stopnjo zapletenosti upravljanja, ki ga je treba opraviti, pri čemer mora imeti uporabnik, ki nima posebnih sposobnosti, možnost zlahka narediti posnetek (sodba z dne 5. marca 2015, Vario Tek,
C‑178/14
, neobjavljena,
EU:C:2015:152
, točka
).
Če te značilnosti ni, proizvodov ni mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN, ampak pod tarifno podštevilko 8525 80 91 KN (glej v tem smislu sodbo z dne 5. marca 2015, Vario Tek,
C‑178/14
, neobjavljena,
EU:C:2015:152
, točka
).
Predložitveno sodišče mora preveriti, ali imajo sporne kamere v zadevi C‑666/15 tako zmogljivost avtonomnega snemanja. Če te ni, bi bila njihova uvrstitev pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN vsekakor izključena.
Navesti je treba, drugič, da pojasnjevalne opombe KN k tarifni podštevilki 8525 80 99 KN določajo, da morajo video snemalne kamere, ki spadajo pod to tarifno podštevilko, omogočati reproduciranje zvočnih in video datotek, posnetih iz zunanjih virov prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali monitorja (sodba z dne 5. marca 2015, Vario Tek,
C‑178/14
, neobjavljena,
EU:C:2015:152
, točka
).
Iz tega sledi, da video snemalne kamere, s katero je mogoče avtonomno snemati signale iz zunanjih virov, vendar jih z njo z uporabo zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja ni mogoče reproducirati, ni mogoče uvrstiti pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN.
Zato je treba na drugo vprašanje v zadevi C‑666/15 odgovoriti, da je treba KN razlagati tako, da video snemalna kamera, s katero je mogoče snemati signale iz zunanjih virov, vendar jih z njo prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja ni mogoče reproducirati, ker lahko ta video snemalna kamera na zunanjem zaslonu ali monitorju predvaja le datoteke, ki so bile z njo posnete z uporabo njene leče, ne more biti predmet uvrstitve pod tarifno podštevilko 8525 80 99 KN.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopkih v glavni stvari ena od stopenj v postopkih pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:

1.
Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1249/2011 z dne 29. novembra 2011 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo je treba razlagati tako, da se ne uporablja po analogiji za proizvode, ki imajo značilnosti treh modelov kamer vrste GoPro Hero 3 Black Edition, ki so sporne v zadevi C‑435/15.

2.
Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 876/2014 z dne 8. avgusta 2014 o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo je treba razlagati tako, da se po analogiji uporablja za proizvode, ki imajo značilnosti treh modelov kamer vrste GoPro Hero 3 Black Edition, ki so sporne v navedeni zadevi, vendar ni veljavna.

3.
Tarifne podštevilke 8525 80 30, 8525 80 91 in 8525 80 99 kombinirane nomenklature iz Priloge I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi, kakor so bile zaporedoma spremenjene z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1006/2011 z dne 27. septembra 2011, Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 927/2012 z dne 9. oktobra 2012 in Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1001/2013 z dne 4. oktobra 2013, je treba ob upoštevanju pojasnjevalnih opomb te kombinirane nomenklature k tem tarifnim podštevilkam razlagati tako, da je treba video sekvenco, daljšo od 30 minut in posneto v ločene datoteke v posamičnem trajanju manj kot 30 minut, šteti za snemanje ene video sekvence v trajanju najmanj 30 minut, ne glede na to, da uporabnik pri njihovem predvajanju ne more zaznati prehoda z ene datoteke na drugo ali, obratno, da mora uporabnik načeloma pri tem predvajanju ločeno odpreti vsako datoteko.

4.
Kombinirano nomenklaturo v Prilogi I k Uredbi št. 2658/87, kakor je bila zaporedoma spremenjena z izvedbenimi uredbami št. 1006/2011, št. 927/2012 in št. 1001/2013, je treba razlagati tako, da video snemalna kamera, s katero je mogoče snemati signale iz zunanjih virov, vendar jih z njo prek zunanjega televizijskega sprejemnika ali zunanjega monitorja ni mogoče reproducirati, ker lahko ta video snemalna kamera na zunanjem zaslonu ali monitorju predvaja le datoteke, ki so bile z njo posnete z uporabo njene leče, ne more biti predmet uvrstitve pod tarifno podštevilko 8525 80 99 te kombinirane nomenklature.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: nemščina.