CELEX: 62018TJ0228
Publiski pakalpojumu līgumi
Iepirkuma procedūra
Pamatnolīgums par pakalpojumu sniegšanu
Pakalpojumi trešajām valstīm, kas saņem Savienības ārējo palīdzību
Pretendenta piedāvājuma noraidīšana un līguma slēgšanas tiesību piešķiršana citiem pretendentiem
Pret pretendentu vērsti apgalvojumi par nopietnu pārkāpumu, kas saistīts ar profesionālo darbību
Galīga sprieduma vai galīga administratīva lēmuma, ar ko atzīst ar profesionālo darbību saistītu nopietnu pārkāpumu, neesamība
Nosacījumi, lai vērstos Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā
Nesamērīgi lēti piedāvājumi
Pienākums norādīt pamatojumu
Tādas vēstules ņemšana vērā, ko līgumslēdzēja iestāde nosūtījusi pēc prasības celšanas
Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību
Nogaidīšanas laikposms, lai celtu prasību par piešķiršanas lēmumu
Vienlīdzīga attieksme
Nediskriminācijas princips
Finanšu regulas 105.a, 106., 108., 113. un 118. pants
Ārpuslīgumiskā atbildība

)
Tiesvedības priekšvēsture
[..]
Tiesvedība un lietas dalībnieku prasījumi
Ar prasības pieteikumu, kas Vispārējās tiesas kancelejā iesniegts 2018. gada 5. aprīlī, prasītāja cēla šo prasību, kurai kā atsevišķs dokuments pievienota prasība par noteiktu datu nepubliskošanu.
Ar atsevišķu dokumentu, kas Vispārējās tiesas kancelejā tika iesniegts tajā pašā dienā un reģistrēts ar numuru T‑228/18 R, prasītāja iesniedza pieteikumu par pagaidu noregulējumu atbilstoši LESD 278. un 279. pantam; tajā tā būtībā lūdza Vispārējās tiesas priekšsēdētāju apturēt apstrīdētā lēmuma izpildi vai uzdot Komisijai pagaidām iekļaut prasītāju un konsorciju, ko tā vada, izraudzīto pretendentu vidū attiecībā uz daļu Nr. 3.
Ar 2018. gada 17. maija rīkojumu Transtec/Komisija (
T‑228/18 R
, nav publicēts,
EU:T:2018:281
) Vispārējās tiesas priekšsēdētājs noraidīja pieteikumu par pagaidu noregulējumu un atlika lēmuma pieņemšanu par tiesāšanās izdevumiem. Pēc šī rīkojuma Komisija uzsāka procedūru desmit ar daļu Nr. 3 saistītu pamatnolīgumu parakstīšanai.
Pa to laiku ar 2018. gada 26. aprīļa vēstuli prasītāja atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 84. panta 1. punktam un 85. panta 3. punktam bija iesniegusi jaunu pamatu, kā arī pierādījumu piedāvājumu. Tajā pašā dienā ar atsevišķu dokumentu tā saskaņā ar Reglamenta 66. pantu bija iesniegusi pieteikumu, lai panāktu, ka atsevišķu šai 2018. gada 26. aprīļa vēstulei pievienoto dokumentu saturs netiek minēts ar šo lietu saistītajos dokumentos, kas ir publiski pieejami.
2018. gada 18. jūnijā Komisija iesniedza iebildumu rakstu, kurā tā arī sniedza savus apsvērumus par pierādījumu piedāvājumu un jauno pamatu, ko prasītāja bija iesniegusi.
2018. gada 4. septembrī prasītāja iesniedza repliku.
2018. gada 17. oktobrī Komisija iesniedza atbildes rakstu uz repliku.
Pēc tiesneša referenta priekšlikuma Vispārējā tiesa (devītā palāta) nolēma sākt tiesvedības mutvārdu daļu.
Lietas dalībnieku paskaidrojumi un atbildes uz Vispārējās tiesas uzdotajiem jautājumiem tika uzklausīti 2019. gada 13. februāra tiesas sēdē.
Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
atcelt apstrīdēto lēmumu;
–
uzdot iesniegt noteiktus dokumentus atbilstoši procesa organizatoriskajiem pasākumiem;
–
piespriest Komisijai atlīdzināt zaudējumus, kas tai nodarīti;
–
piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.
Komisijas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:
–
noraidīt prasību atcelt tiesību aktu;
–
noraidīt prasību par zaudējumu atlīdzību, ja tā tiktu uzskatīta par pakārtotu, vai atzīt to par nepieņemamu, ja tā tiktu uzskatīta par neatkarīgu;
–
piespriest prasītājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot tiesāšanās izdevumus pagaidu noregulējuma tiesvedībā.
Komisija arī uzskata, ka vairs nav jāizsakās par pieteikumu par procesa organizatoriskajiem pasākumiem, ņemot vērā to, ka tam ir tāds pats priekšmets kā 2018. gada 27. marta vēstulei, uz kuru atbilde esot sniegta ar 2018. gada 13. aprīļa vēstuli.
Juridiskais pamatojums
[..]
Par lietas būtību
Par prasījumiem atcelt tiesību aktu
[..]
–
Par pirmo pamatu
Prasītāja uzskata, ka Komisija ir pārkāpusi Finanšu regulas 106. panta 2. punktu un Instrukciju pretendentiem 4. punktu, kurā ir atsauce uz Praktisko vadlīniju par Eiropas Savienības ārējo darbību līgumslēgšanas procedūrām 2.3.3. punktu – tā normas ir līdzīgas Finanšu regulas 106. panta 2. punktam –, jo tā neesot izslēgusi vienu no izraudzītajiem pretendentiem. Prasītājas ieskatā, ja iepirkuma procedūras laikā līgumslēdzēja iestāde tiek informēta par tādu apgalvotu nopietnu pārkāpumu saistībā ar profesionālo darbību, ko izdarījis viens no pretendentiem, tai ir jāpārbauda šajā ziņā sniegtā informācija un, ja šis nopietnais pārkāpums ir juridiski pietiekami pierādīts, tai attiecīgais pretendents ir jāizslēdz no procedūras.
Šajā gadījumā Lielbritānijas iestādes esot apsūdzējušas attiecīgo izraudzīto sabiedrību par “pārkāpumiem un apšaubāmiem publiskiem iepirkumiem”.
Šo apgalvojumu pamatojumam prasītāja iesniedz trīs dokumentus, ko tā jau iepriekš esot iesniegusi Komisijai, proti, Apvienotās Karalistes valdības
Department for International Development
(
DFID
, Starptautiskās attīstības departaments, Apvienotā Karaliste) grupas “Media” bloga fragmentu un divas ministriju atbildes uz Apvienotās Karalistes Parlamenta locekļu uzdotiem jautājumiem, no kuriem izrietot, ka
DFID
un
Foreign and Commonwealth Office
(
FCO
, Ārlietu un sadraudzības lietu ministrija, Apvienotā Karaliste) vairs nebija slēguši jaunus nolīgumus ar attiecīgo izraudzīto sabiedrību. Pamatojoties uz minētajos dokumentos ietvertajiem elementiem un uz to, ka Lielbritānijas iestādes bija veikušas izmeklēšanu, 2017. gadā Lielbritānijas iestādes šai sabiedrībai vairs neesot piešķīrušas tiesības slēgt jaunus līgumus.
Prasītāja apgalvo, ka no iepriekš 44. punktā minētajiem dokumentiem izriet, ka, aizpildot pašdeklarācijas veidlapu par izslēgšanas un atlases kritērijiem, kas iekļauti konkursa dokumentācijā un paredzēti Instrukciju pretendentiem 4. punktā, šī izraudzītā sabiedrība nav minējusi to, ka Lielbritānijas iestādes to bija apsūdzējušas. Šī neminēšana iespējami esot maldinošs paziņojums, tādēļ Komisija, pieņemot šīs sabiedrības pašdeklarāciju un neizslēdzot no tirgus konsorciju, kurā šī pati sabiedrība ietilpst, esot pārkāpusi Instrukciju pretendentiem 4. punktu, kā arī Finanšu regulas 106. pantu.
Komisija apstrīd prasītājas argumentāciju.
Pirmkārt, ir jāatgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulas 106. panta 1. punkta c) apakšpunktu “līgumslēdzēja iestāde izslēdz ekonomikas dalībnieku no dalības iepirkuma procedūrās, kuras reglamentē ar šo regulu, [ja] ar galīgo spriedumu vai galīgo administratīvo lēmumu ir atzīts, ka ekonomikas dalībnieks ir vainīgs smagā [nopietnā] pārkāpumā saistībā ar profesionālo rīcību, pārkāpjot piemērojamos normatīvos aktus vai tādus ētikas standartus, ko piemēro profesijā, kurā darbojas attiecīgais ekonomikas dalībnieks, vai arī iesaistoties jebkurā prettiesiskā rīcībā, kurai ir ietekme uz tā profesionālo uzticamību, ja šāda rīcība liecina par ļaunprātīgu nodomu vai rupju neuzmanību [..]”.
Šajā gadījumā puses tiesas sēdē atzina, ka attiecīgās iepirkuma procedūras laikā nebija neviena galīga sprieduma vai galīga administratīva lēmuma Finanšu regulas 106. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē attiecībā uz aplūkojamo izraudzīto sabiedrību.
Otrkārt, Finanšu regulas 106. panta 2. punkta pirmajā daļā ir precizēts, ka, “ja nav galīga sprieduma vai attiecīgā gadījumā galīga administratīva lēmuma gadījumos, kas minēti 1. punkta [c) apakšpunktā], [..] līgumslēdzēja iestāde izslēdz ekonomikas dalībnieku, ņemot par pamatu [tajā] minētās rīcības provizorisku juridisku klasifikāciju, ņemot vērā konstatētos faktus vai citus konstatējumus, kas iekļauti 108. pantā minētās darba grupas ieteikumā”.
Šajā ziņā attiecībā uz Finanšu regulas 108. pantā “Agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēma” minēto darba grupu ir jāatgādina šīs pašas regulas 105.a panta “Savienības finanšu interešu aizsardzība, atklājot riskus un piemērojot administratīvas sankcijas” formulējums.
Finanšu regulas 105.a panta 1. punkta pirmajā daļā ir noteikts, ka, “lai aizsargātu Savienības finanšu intereses, Komisija izveido un uztur agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmu”. Saskaņā ar Finanšu regulas 105.a panta 1. punkta otro daļu šīs sistēmas mērķis ir veicināt “a) Savienības finanšu intereses apdraudošu risku agrīnu atklāšanu” un “b) tādu ekonomikas dalībnieku izslēgšanu, uz kuriem attiecas kāda no 106. panta 1. punktā minētajām izslēgšanas situācijām”. Finanšu regulas 105.a panta 2. punkta otrajā daļā ir precizēts, ka “[..] 106. panta 2. punktā minētajās situācijās līgumslēdzēja iestāde lietu nodod 108. pantā minētajai darba grupai, lai nodrošinātu minēto situāciju centralizētu izvērtēšanu,” un ka “tādos gadījumos līgumslēdzēja iestāde pieņem lēmumu, balstoties uz provizorisku juridisko klasifikāciju un ņemot vērā darba grupas ieteikumu”.
Attiecībā uz vēršanos Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā no šīs tiesību normas 2. punkta b) un c) apakšpunkta izriet, ka gadījumā, ja tiek uzskatīts, ka noticis smags pārkāpums saistībā ar profesionālo rīcību, pārkāpums, krāpšana, korupcija vai būtiski pārkāpti līguma noteikumi, Savienības finanšu intereses apdraudošu risku agrīna atklāšana, kā minēts šīs regulas 105.a panta 1. punkta a) apakšpunktā, ir balstīta uz informācijas nosūtīšanu Komisijai, ko veic Komisijas, Komisijas izveidota Eiropas biroja vai izpildaģentūras kredītrīkotājs.
No visām iepriekš minētajām normām izriet, ka tad, ja nav galīga sprieduma vai galīga administratīva lēmuma attiecībā uz pretendentu, līgumslēdzējai iestādei, ja tās rīcībā ir pietiekamas norādes, lai prezumētu, ka minētais pretendents ir vainīgs it īpaši ar profesionālo darbību saistītā nopietnā pārkāpumā, ir jāvēršas Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā, lai tā sniedz ieteikumu, kurā attiecīgā gadījumā būtu ietverta strīdīgo faktu provizoriska juridiska klasifikācija.
Šajā ziņā pretēji tam, ko paziņoja Komisija tiesas sēdē, vēršanās Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā, pamatojoties uz šīs pašas regulas 106. panta 2. punkta pirmo daļu, neparedz iepriekšēju sprieduma vai administratīva lēmuma esamību. Saskaņā ar Finanšu regulas 105.a panta 2. punktu, to lasot kopā ar šīs pašas regulas 106. panta 2. punkta pirmo daļu, līgumslēdzēja iestāde vēršas šajā darba grupā, ja nav šāda sprieduma vai šāda lēmuma un ja tā konstatē, ka iespējams finanšu pārkāpums, kas paredzēts it īpaši Finanšu regulas 106. panta 1. punkta c) apakšpunktā, iespējami rada “Savienības finanšu intereses apdraudošus riskus” minētās regulas 105.a panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunkta izpratnē. Tāds ir agrīnas atklāšanas un izslēgšanas sistēmas mērķis. Tomēr, pirms līgumslēdzēja iestāde vēršas Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā, tai ir jānovērtē, vai šāds risks pastāv un, attiecīgā gadījumā, vai tas iespējami apdraud Savienības finanšu intereses.
Līdz ar to šajā posmā ir jāpārbauda, vai Komisijai, kas ir līgumslēdzēja iestāde, šīs lietas apstākļos bija jāvēršas Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā, jo tā varēja uzskatīt, ka tās rīcībā ir pietiekamas norādes, saskaņā ar kurām aplūkojamās izraudzītās sabiedrības rīcība iespējami bija nopietns ar profesionālo darbību saistīts pārkāpums, kas apdraud Savienības finanšu intereses, kā to būtībā apgalvo prasītāja.
Šajā ziņā par pieņemamiem atzītie dokumenti, kurus prasītāja iesniedza, lai pierādītu, ka Lielbritānijas iestādes bija apsūdzējušas aplūkojamo izraudzīto sabiedrību par “pārkāpumiem un apšaubāmiem publiskajiem iepirkumiem”, ir dokumenti, kas minēti iepriekš 44. punktā, proti,
DFID
grupas “Media” bloga fragments un divas ministriju atbildes uz Apvienotās Karalistes Parlamenta locekļu uzdotiem jautājumiem.
Pirmkārt,
DFID
grupas “Media” bloga fragmentā, kas datēts ar 2017. gada 4. decembri, ir norādīts, ka 2016. gada decembrī par aplūkojamo izraudzīto sabiedrību ir apgalvots, ka tā esot falsificējusi piedāvājumus
IDC
un izmantojusi nelikumīgi iegūtus
DFID
dokumentus. Šajā fragmentā ir precizēts, ka kopš šī datuma aplūkojamā izraudzītā sabiedrība ir brīvprātīgi izstājusies no
DFID
īstenotajām publiskā iepirkuma procedūrām. Otrkārt, ministriju atbildēs, kas datētas ar 2017. gada 13. septembri un 13. decembri, attiecīgi ir norādīts, ka
DFID
nebija piešķīrusi publisku līgumu slēgšanas tiesības aplūkojamajai izraudzītajai sabiedrībai kopš 2017. gada marta un ka
FCO
tai nebija piešķīrusi publisku līgumu slēgšanas tiesības 2017. gadā.
Tomēr, kā uzsver Komisija, šajos dokumentos ir vienīgi norādīts fakts, ka par minēto izraudzīto sabiedrību ir izdarīti “apgalvojumi” – bet nav precizēta šo apgalvojumu izcelsme – attiecībā uz publiskā iepirkuma pārkāpumiem Apvienotajā Karalistē, nesniedzot papildu precizējumus par apstākļiem, kādos šie pārkāpumi ir izdarīti.
Tādējādi prasītājas iesniegtie dokumenti tās pirmā pamata atbalstam nav pietiekami, lai pierādītu, ka aplūkojamās izraudzītās sabiedrības rīcība iespējami bija nopietns ar profesionālo darbību saistīts pārkāpums, kas apdraud Savienības finanšu intereses. No tā izriet, ka šīs lietas apstākļos Komisijai nebija jāvēršas Finanšu regulas 108. pantā minētajā darba grupā un tādējādi tai nevar pārmest nevienu Finanšu regulas 106. panta 2. punkta pirmās daļas pārkāpumu.
Treškārt, prasītājas iesniegtie dokumenti turklāt nepierāda, ka aplūkojamās izraudzītās sabiedrības pašdeklarācija bija maldinoša. Šajā ziņā ir jānorāda, ka Instrukciju pretendentiem 4. punktā ir paredzēts, ka katram pretendentam ir, pirmām kārtām, jāparaksta pašdeklarācija, apliecinot, ka tas neatrodas Praktisko vadlīniju par Eiropas Savienības ārējo darbību līgumslēgšanas procedūrām 2.3.3. pantā minētajā izslēgšanas situācijā, un, otrām kārtām, jāiesniedz pierādījumi, saskaņā ar kuriem uz to neattiecas neviens no izslēgšanas kritērijiem. Tomēr no pašdeklarācijas veidlapas I punkta g) apakšpunkta ii) punktā minētā saraksta pārbaudes izriet, ka tajā ietvertie izslēgšanas kritēriji būtībā ir identiski Finanšu regulas 106. panta 2. punkta ceturtajā daļā minētajiem. Līdz ar to minētais saraksts un Instrukciju pretendentiem 4. punkts ir jālasa, ņemot vērā Finanšu regulas 106. panta 2. punkta ceturto daļu.
Attiecībā uz Finanšu regulas 106. panta 2. punktu, ņemot vērā to, ka tā ceturtajā daļā ir atsauce uz tā pirmo daļu, šīs divas daļas ir jālasa kopā. Šajā ziņā, kā norādīts iepriekš 59. punktā, Komisijai šajā gadījumā, ņemot vērā Finanšu regulas 106. panta 2. punkta pirmo daļu, nebija jāvēršas šīs pašas regulas 108. pantā minētajā darba grupā. Tādējādi prasītāja nav pierādījusi, ka ar to, ka Komisija pieņēma aplūkojamās izraudzītās sabiedrības parakstīto pašdeklarāciju, tā pārkāpa Instrukciju pretendentiem 4. punktu, to lasot kopsakarā ar Finanšu regulas 106. panta 2. punktu.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, pirmais pamats ir jānoraida kā nepamatots.
[..]
–
Par trešo pamatu
Prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto lēmumu Komisija to ir tikai informējusi, ka šī sabiedrība nav piedāvājusi labāko kvalitātes–cenas attiecību attiecībā uz daļu Nr. 3, un tai paziņojusi izraudzītajiem pretendentiem piešķirtās atzīmes tabulas veidā. Tomēr apstrīdētajā lēmumā neesot bijis ietverts neviens paskaidrojums attiecībā uz tai piešķirto atzīmju aprēķina sistēmu. Līdz ar to Komisija neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un esot pārkāpusi Finanšu regulas 113. panta 2. punktu un [Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Finanšu regulas piemērošanas noteikumiem; turpmāk tekstā – “Īstenošanas regula”] 161. panta 1. punktu.
Komisija apstrīd šo argumentāciju.
Saskaņā ar Hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktu administrācijai ir pienākums pamatot savus lēmumus. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru šis pienākums norādīt pamatojumu nozīmē, ka saskaņā ar LESD 296. panta otro daļu minētā tiesību akta autora pamatojumam ir jābūt skaidram un nepārprotamam, lai, pirmkārt, ieinteresētās personas varētu zināt noteiktā pasākuma pamatojumu nolūkā aizstāvēt savas tiesības un, otrkārt, lai tiesa varētu veikt savu pārbaudi (spriedumi, 2003. gada 25. februāris, Strabag Benelux/Padome,
T‑183/00
,
EU:T:2003:36
,
55.
punkts; 2013. gada 24. aprīlis, Evropaïki Dynamiki/Komisija,
T‑32/08
, nav publicēts,
EU:T:2013:213
,
37.
punkts, un 2016. gada 28. jūnijs, AF Steelcase/EUIPO,
T‑652/14
, nav publicēts,
EU:T:2016:370
,
43.
punkts).
Turklāt prasība norādīt pamatojumu ir jāvērtē atkarībā no konkrētās lietas apstākļiem, it īpaši ņemot vērā tiesību akta saturu, izvirzītā pamatojuma būtību un interesi, kāda tiesību akta adresātiem vai citām personām, kuras tas skar tieši un individuāli, var būt attiecībā uz paskaidrojumu saņemšanu. Netiek prasīts, lai pamatojumā būtu precizēti visi atbilstošie faktiskie un tiesiskie apstākļi, jo jautājums, vai akta pamatojumā ir izpildītas LESD 296. panta prasības, ir jāizvērtē, ņemot vērā ne tikai šī panta formulējumu, bet arī tā kontekstu, kā arī visas tiesību normas, kas reglamentē attiecīgo jomu (spriedumi, 2011. gada 29. septembris, Elf Aquitaine/Komisija,
C‑521/09 P
,
EU:C:2011:620
,
150.
punkts, un 2013. gada 11. jūlijs, Ziegler/Komisija,
C‑439/11 P
,
EU:C:2013:513
,
116.
punkts).
Attiecībā uz Savienības iestāžu noslēgtajiem publiskajiem līgumiem, pirmkārt, Finanšu regulas 113. panta 2. punktā ir noteikts, ka līgumslēdzēja iestāde visiem pretendentiem, kuru piedāvājumi ir noraidīti, paziņo šāda lēmuma pamatojumu. Otrkārt, saskaņā ar 113. panta 3. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu līgumslēdzēja iestāde visiem pretendentiem, uz kuriem neattiecas neviens izslēgšanas kritērijs, kuri atbilst atlases kritērijiem un kuri rakstiski iesniedz pieprasījumu, paziņo izraudzītā piedāvājuma raksturlielumus un salīdzinošo izdevīgumu, kā arī pretendenta, kam piešķirtas līguma slēgšanas tiesības, nosaukumu. Šajā ziņā Īstenošanas regulas 161. panta 2. punktā ir precizēts, ka “līgumslēdzēja iestāde pēc iespējas drīz un jebkurā gadījumā 15 dienu laikā no rakstiska pieprasījuma saņemšanas sniedz informāciju, kas noteikta Finanšu regulas 113. panta 3. punktā”.
Finanšu regulas 113. panta 2. un 3. punktā un Īstenošanas regulas 161. panta 2. punktā tādējādi attiecībā uz noraidītajiem pretendentiem ir paredzēts divpakāpju pamatojums. Vispirms līgumslēdzēja iestāde visiem noraidītajiem pretendentiem paziņo, ka to piedāvājums ir noraidīts, kā arī šīs noraidīšanas iemeslus. Šie iemesli var būt apkopoti, ņemot vērā šajā pašā tiesību normā paredzēto iespēju noraidītajam pretendentam lūgt precīzāku pamatojumu. Pēc tam saskaņā ar šīm pašām tiesību normām, ja noraidītais pretendents, uz kuru neattiecas neviens izslēgšanas kritērijs un kurš atbilst atlases kritērijiem, to ir lūdzis rakstveidā, līgumslēdzēja iestāde pēc iespējas ātrāk un katrā ziņā piecpadsmit dienu laikā, skaitot no šī pieprasījuma saņemšanas brīža, paziņo izraudzītā piedāvājuma raksturlielumus un salīdzinošo izdevīgumu, kā arī izraudzītā pretendenta nosaukumu (skat. spriedumu, 2018. gada 26. aprīlis, European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Komisija,
T‑752/15
, nav publicēts,
EU:T:2018:233
,
27.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā ziņā Komisijai nevar prasīt, lai tā paziņotu pretendentam, kura piedāvājums ticis noraidīts, pirmkārt – papildus šī piedāvājuma noraidīšanas pamatojumam –, detalizētu pārskatu par veidu, kādā katra tā piedāvājuma nianse ir ņemta vērā, to izvērtējot, un, otrkārt, saistībā ar izraudzītā piedāvājuma raksturlielumu un salīdzinošā izdevīguma paziņošanu – šī piedāvājuma un noraidītā pretendenta piedāvājuma detalizētu salīdzinošu analīzi (skat. spriedumu, 2012. gada 4. oktobris, Evropaïki Dynamiki/Komisija,
C‑629/11 P
, nav publicēts,
EU:C:2012:617
,
21.
punkts un tajā minētā judikatūra). Tāpat līgumslēdzējai iestādei nav pienākuma noraidītajam pretendentam pēc tā rakstiska pieteikuma sniegt novērtējuma ziņojuma pilnīgu kopiju (skat. spriedumu, 2012. gada 4. oktobris, Evropaïki Dynamiki/Komisija,
C‑629/11 P
, nav publicēts,
EU:C:2012:617
,
22.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Visbeidzot ir jāuzsver, ka principā pienākuma norādīt pamatojumu ievērošana ir jāvērtē, ņemot vērā informāciju, kāda ir prasītāja rīcībā prasības celšanas brīdī (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 13. decembris, European Dynamics Luxembourg un Evropaïki Dynamiki/Komisija,
T‑165/12
,
EU:T:2013:646
,
65.
punkts un tajā minētā judikatūra).
Šajā gadījumā prasības celšanas brīdī, 2018. gada 5. aprīlī, prasītājas rīcībā bija vienīgi apstrīdētais lēmums, kas datēts ar 2018. gada 26. martu, kā dokuments, kuru izdevusi līgumslēdzēja iestāde un kurā ir ietverta informācija par prasītājas piedāvājuma noraidīšanu un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu citiem pretendentiem, kā arī šo pretendentu nosaukums.
Līdz ar to, patiešām, saskaņā ar iepriekš 96. punktā atgādināto judikatūru tas, vai Komisija ir izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, principā ir jāvērtē, ņemot vērā vienīgi šo lēmumu.
Tomēr ir arī taisnība, ka likumdevējs attiecībā uz pamatojumu līgumslēdzējas iestādes lēmumam noraidīt kādu piedāvājumu un piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam ir paredzējis, ka šāds pamatojums var būt divpakāpju – vispirms piedāvājuma noraidījuma iemeslu kopsavilkums, pēc tam, piecpadsmit dienu laikā kopš noraidītā pretendenta skaidra lūguma saņemšanas, izraudzītā piedāvājuma raksturlielumu un salīdzinošā izdevīguma apraksts, kā arī izraudzītā pretendenta vārds (skat. iepriekš 94. punktu).
Šajā gadījumā prasītāja ar 2018. gada 27. marta vēstuli lūdza Komisiju tai paziņot it īpaši desmit izraudzīto pretendentu raksturlielumus un salīdzinošo izdevīgumu. Komisija uz prasītājas lūgumu šajā instancē atbildēja ar 2018. gada 13. aprīļa vēstuli.
Tomēr, pirmām kārtām, ir jānorāda, ka prasītāja šo prasību cēla 2018. gada 5. aprīlī, proti, pirms bija beidzies piecpadsmit dienu termiņš, kas bija Komisijas rīcībā, lai atbildētu uz 2018. gada 27. marta vēstuli.
Otrām kārtām, pati prasītāja 2018. gada 26. aprīlī iesniedza 2018. gada 13. aprīļa vēstuli saistībā ar šo tiesvedību, atbilstoši Reglamenta 85. panta 3. punktam. Tajā pašā laikā, kad prasītāja iesniedza šo pierādījumu piedāvājumu, tā formulēja nostāju par 2018. gada 13. aprīļa vēstuli, iesniedzot savas prasības papildu rakstu, kurā tā noteiktus punktus, kas bija minēti tās prasībā, izklāstīja attiecībā uz minēto vēstuli, kā arī izvirzīja jaunu pamatu, pamatojoties uz Reglamenta 84. panta 1. punktu. Komisija šī papildu raksta un šī jaunā pamata pieņemamību neapstrīdēja. Tādējādi šie elementi šajā spriedumā ir uzskatīti par pieņemamiem.
Šajos apstākļos tas, vai Komisija izpildīja savu pienākumu norādīt pamatojumu, ir jāvērtē, ņemot vērā apstrīdēto lēmumu, kas datēts ar 2018. gada 26. martu, kā tas papildināts ar 2018. gada 13. aprīļa vēstuli.
Šajā ziņā vispirms Komisija apstrīdētajā lēmumā informēja prasītāju, ka tās piedāvājums attiecībā uz daļu Nr. 3 nebija iekļauts starp desmit labākajiem, ņemot vērā tā kvalitātes–cenas attiecību. Apstrīdētajā lēmumā turklāt bija ietverta salīdzinoša tabula, kurā bija minētas prasītājai piešķirtās atzīmes, atzīmes, kas piešķirtas pirmajam izraudzītajam pretendentam, un atzīmes, kas piešķirtas pēdējam izraudzītajam pretendentam. Šajā tabulā bija ietvertas it īpaši atzīmes, kas piešķirtas sešām pozīcijām, kuras minētas iedaļā “Vispārīga organizācija un metodoloģija”, vispārējā tehniskā atzīme, tehnisko un finanšu atzīmju samērošana, kā arī kopējā atzīme.
Šāda informācija jau ļāva prasītājai konstatēt, ka tās piedāvājums bija ierindots vienpadsmitajā pozīcijā attiecībā uz finanšu atzīmi, bet ka tā tas nebija attiecībā uz tehnisko atzīmi. No tā prasītāja varēja secināt, ka tās piedāvājuma augstākajai cenai, salīdzinot ar pārējo pretendentu piedāvājumiem, bijusi izšķiroša loma tās piedāvājuma noraidījumā. Turklāt, ņemot vērā to, ka bija darītas zināmas atzīmes par katru tehniskā novērtējuma pozīciju, prasītāja, lai arī nekonkrēti, varēja saprast, kurus tās piedāvājuma elementus līgumslēdzēja iestāde bija novērtējusi kā vājākus.
Pēc tam, ar 2018. gada 13. aprīļa vēstuli, Komisija iesniedza prasītājai, pirmkārt, tabulu, kurā bija ietvertas tās pašas un katra no desmit pretendentiem saņemtās atzīmes attiecībā uz sešām tehniskā vērtējuma pozīcijām. Iepazīstoties ar šo tabulu, prasītāja varēja pamanīt, ka tehniskajā ziņā tās piedāvājums bija ierindots vienpadsmitajā vietā attiecībā uz pirmo pozīciju “Organizācija un metodoloģija”, kas bija visnozīmīgākā pozīcija, jo tās vērtējumam bija iespējami 35 punkti no 100, un astotajā vietā attiecībā uz desmito pozīciju “Vadības komanda: piedāvātie profili”, kas bija otrā nozīmīgākā pozīcija, jo tās vērtējumam bija iespējami 25 punkti no 100.
Otrkārt, šī piedāvājumu tehniskā vērtējuma tabula bija papildināta ar komentāru iedaļu, kurā bija īsumā rezumēts vērtēšanas komitejas viedoklis par katru piedāvājumu.
Attiecībā it īpaši uz prasītājas piedāvājumu vērtēšanas komitejas komentārs bija šāds:
“Laba kopējā vadības metodoloģija – grupas locekļi un konsorcija locekļi ar pieredzi [attiecībā uz pamatnolīgumiem] – kvalitatīva kontroles metodoloģijas teorētiskā prezentācija – vietējo ekspertu iesaistīšana – pārstāvniecība visās valstīs un visos reģionos[, bet] nepietiekama informācija, lai nodrošinātu ekspertu pieejamību, – maz jomas ekspertīzes vadības komandā – nav skaidri definēta konsorcija locekļu loma, spēja citam citu papildināt un pievienotā vērtība.”
Tādējādi vērtēšanas komitejas komentārs, to lasot kopā ar prasītājai un katram no pārējiem pretendentiem attiecībā uz katru no tehniskā vērtējuma pozīcijām piešķirto atzīmju analīzi, ļauj saprast iemeslus, kuru dēļ Komisija uzskatīja, ka prasītājas piedāvājums bija mazāk apmierinošs nekā izraudzītie piedāvājumi. Savā 2018. gada 26. aprīļa papildu rakstā prasītāja pati norāda, ka piezīmes “nepietiekama informācija, lai nodrošinātu ekspertu pieejamību,” un “maz jomas ekspertīzes vadības komandā” tai, “šķiet, atbilst” attiecīgi pozīcijām “Organizācija un metodoloģija” un “Vadības komanda: piedāvātie profili”.
Šajā ziņā ir jākonstatē, ka neviens no izraudzītajiem pretendentiem nav saņēmis tādu pašu vērtēšanas komitejas kritiku kā kritika attiecībā uz prasītājas piedāvājumu.
Pirmām kārtām, kā norāda prasītāja, no komentāriem, kuros atspoguļots vērtēšanas komitejas viedoklis, patiešām izriet, ka šī komiteja varēja dažiem pretendentiem pārmest “nepietiekami detalizētu informāciju attiecībā uz paliatīvajiem pasākumiem ekspertu nepieejamības gadījumā”, kā arī “nepietiekamu informāciju attiecībā uz iekšējo ekspertīzi”. Tomēr šī kritika neattiecas uz tās informācijas nepietiekamo raksturu, kas attiecas uz pašu ekspertu pieejamību. Otrām kārtām, attiecībā uz prasītājas piedāvājumam izteikto kritiku “maz jomas ekspertīzes vadības komandā” prasītāja pati savā prasībā norāda, ka “šajā ziņā pārējiem pretendentiem nav izteikta neviena norāde par vadības komandas ekspertīzi”.
Tādējādi pretēji tam, ko apgalvo prasītāja, apstāklis, ka arī pārējiem pretendentiem bija izteikti komentāri, kuros atklāti to piedāvājumu negatīvie aspekti, 2018. gada 13. aprīļa vēstulē ietverto pamatojumu neliek uzskatīt par neatbilstošu.
Lasot apstrīdēto lēmumu un 2018. gada 13. aprīļa vēstuli, prasītāja tātad varēja saprast iemeslus, kuru dēļ tika izdarīta piedāvājumu sarindošana tehniskajā ziņā. Šajā ziņā, kā tika atgādināts iepriekš 95. punktā, līgumslēdzējai iestādei nevar prasīt, lai tā paziņotu pretendentam, kura piedāvājums ticis noraidīts, pirmkārt – papildus šī piedāvājuma noraidīšanas pamatojumam –, detalizētu pārskatu par veidu, kādā katra tā piedāvājuma nianse ir ņemta vērā, to izvērtējot, un, otrkārt, saistībā ar izraudzītā piedāvājuma raksturlielumu un salīdzinošā izdevīguma paziņošanu – izraudzītā piedāvājuma un šī pretendenta piedāvājuma detalizētu salīdzinošu analīzi.
Visbeidzot, attiecībā uz piedāvājumu finanšu izvērtējumu 2018. gada 13. aprīļa vēstulē bija ietverta tabula, kurā bija norādīta prasītājas un katra no desmit izraudzītajiem pretendentiem vispārējā finanšu atzīme, vispārējā tehniskā atzīme un gala atzīme. Saskaņā ar šo tabulu izraudzītais pretendents, kas bija ierindots kā pirmais attiecībā uz tā piedāvājuma finanšu izvērtējumu, nebija kopumā saņēmis 100 punktus, bet 99,36 punktus.
Šajā ziņā, kā uzsvēra Komisija savā iebildumu rakstā, piemērojot Instrukciju pretendentiem 15.3. punktu, vispārējais finanšu rezultāts bija aprēķināts, pievienojot četrus svērtos rezultātus katrai ekspertu kategorijai. Šie četri svērtie rezultāti tika iegūti, dalot vismazākās cenas ar izraudzītā piedāvājuma cenām un reizinot šo daļu ar 100. Tādējādi, piemērojot šo formulu, pretendents, kas bija iesniedzis lētāko vispārējo piedāvājumu, bet nebija iesniedzis lētāko piedāvājumu katrai ekspertu kategorijai, nevarēja saņemt kopējo atzīmi 100 punkti no 100.
Prasītāja līdz ar to varēja uzskatīt, ka tas tā bija šajā gadījumā, kurā, kā norādīja Komisija, izraudzītais pretendents, kas bija ierindots kā pirmais attiecībā uz finanšu atzīmi, piedāvāja viszemākās cenas attiecībā uz ekspertu kategorijām I un III, kā arī attiecībā uz administratīvo asistentu, bet piedāvāja otrās zemākās cenas attiecībā uz ekspertu kategoriju II. Līdz ar to, ņemot vērā, ka šī izraudzītā pretendenta piedāvājums nebija vislētākais attiecībā uz katru no šīm četrām kategorijām, tas nevarēja saņemt vispārējo finanšu rezultātu 100 punkti no 100.
Tā kā neviens no prasītājas izvirzītajiem argumentiem tās trešā pamata atbalstam nav pamatots, tas ir jānoraida.
[..]

Ar šādu pamatojumu
VISPĀRĒJĀ TIESA (devītā palāta)
nospriež:

1)
Prasību noraidīt.

2)
Transtec
atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp tos, kuri saistīti ar pagaidu noregulējuma tiesvedību
.

Gervasoni
Madise
da Silva Passos
Pasludināts atklātā tiesas sēdē Luksemburgā 2019. gada 16. maijā.
[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – franču.
(
)	Ietverti tikai tie šī sprieduma punkti, kuru publicēšanu Vispārējā tiesa uzskata par lietderīgu.