CELEX: 62017CJ0601
Řízení o předběžné otázce
Letecká doprava
Nařízení (ES) č. 261/2004
Článek 8 odst. 1
Vrácení ceny letenky v případě zrušení letu
Provize osoby jednající jako zprostředkovatel mezi cestujícím a leteckým dopravcem při koupi letenky
Zahrnutí

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (
Úř. věst. 2004, L 46, s. 1
; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).
Tato žádost byla podána v rámci sporu mezi panem a paní Harmsovými s jejich čtyřmi dětmi a společností Vueling Airlines SA ve věci proplacení ceny letenek zakoupených prostřednictvím Opodo Ltd.
Právní rámec
Článek 2 písm. f) nařízení č. 261/2004 vymezuje „letenku“ jako „platný doklad opravňující k přepravě nebo jiné rovnocenné oprávnění v elektronické nebo jiné nehmotné formě, vydané nebo schválené leteckým dopravcem nebo jeho pověřeným zástupcem“.
Článek 5 tohoto nařízení, nadepsaný „Zrušení“, v odstavci 1 stanoví:
„V případě zrušení letu:
a)
je dotčeným cestujícím nabídnuta provozujícím leteckým dopravcem pomoc v souladu s článkem 8;
[…]“
Článek 8 uvedeného nařízení, nadepsaný „Právo na proplacení výdajů nebo na přesměrování“, v odstavci 1 stanoví:
„Odkazuje-li se na tento článek, je cestujícím nabídnuta možnost volby mezi:
a)
–
náhradou pořizovací ceny letenky do sedmi dní způsobem stanoveným v čl. 7 odst. 3 […]
–
zpátečním letem do původního místa odletu […]
[…]“
Článek 10 téhož nařízení, nadepsaný „Změna třídy na vyšší nebo nižší“, v odstavci 2 stanoví:
„Jestliže provozující dopravce umístí cestující do třídy nižší, než pro kterou byla zakoupena letenka, musí do sedmi dnů pomocí prostředků uvedených v čl. 7 odst. 3 nahradit:
a)
30 % ceny letenky u všech letů o délce nejvýše 1500 kilometrů, nebo
b)
50 % ceny letenky u všech letů ve Společenství delších 1500 kilometrů, […], a u všech ostatních letů o délce od 1500 kilometrů do 3500 kilometrů, nebo
c)
75 % ceny letenky u všech letů nespadajících pod písmeno a) nebo b) […]“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Dirk Harms zakoupil na internetových stránkách Opodo.de letenky pro sebe, svou manželku a jejich čtyři děti na let z Hamburku (Německo) do Fara (Portugalsko) přes Barcelonu (Španělsko) s leteckou společností Vueling Airlines. Opodo za tento nákup naúčtovala D. Harmsovi 1108,88 eura a vydala mu příslušné potvrzení, na kterém byla tato částka bez dalšího uvedena. Souběžně s tím předala Opodo částku 1031,88 eura společnosti Vueling Airlines.
Jelikož se však let Harmsových neuskutečnil v souladu s cestovním plánem společnosti Vueling Airlines, je podle předkládajícího soudu na takovou situaci třeba nahlížet stejně jako na zrušení letu ve smyslu nařízení č. 261/2004.
U předkládajícího soudu pan a paní Harmsovi jednající vlastním jménem a jménem svých čtyř dětí tvrdí, že společnost Vueling Airlines jim má podle čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení č. 261/2004 vrátit celou částku ve výši 1108,88 eura, kterou jim fakturovala společnost Opodo. Vueling Airlines nezpochybňuje opodstatněnost tohoto požadavku do výše částky 1031,88 eura, kterou jí předala společnost Opodo a která podle ní představuje cenu letenek zakoupených D. Harmsem. Tvrdí však, že mu nemusí vrátit rozdíl mezi touto částkou a částkou 1108,88 eura, kterou zaplatil společnosti Opodo, jelikož tento rozdíl, tj. částka 77 eur, není součástí uvedené ceny.
Za těchto okolností se Amtsgericht Hamburg (okresní soud v Hamburku, Německo) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být pojem „náhrad[a] pořizovací ceny letenky […] způsobem stanoveným v čl. 7 odst. 3“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení č. 261/2004 vykládán v tom smyslu, že je jím myšlena částka, kterou zaplatil cestující za příslušnou letenku, nebo je třeba vycházet z částky, kterou žalovaný letecký dopravce ve skutečnosti obdržel v případě, že do procesu rezervace byla zapojena zprostředkovatelská společnost, která získala rozdíl mezi částkou, kterou zaplatil cestující a částkou, kterou obdržel letecký dopravce, a tuto skutečnost neuvedla?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda musí být nařízení č. 261/2004, a konkrétně jeho čl. 8 odst. 1, písm. a), vykládáno v tom smyslu, že do ceny letenky, kterou je třeba vzít v úvahu pro účely určení výše náhrady, již má letecký dopravce zaplatit cestujícímu v případě zrušení letu, je zahrnut rozdíl mezi částkou, kterou tento cestující zaplatil, a částkou získanou tímto leteckým dopravcem, odpovídající provizi osoby, jež jednala jako zprostředkovatel mezi cestujícím a leteckým dopravcem.
Podle čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení č. 261/2004 ve spojení s čl. 5 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení musí letecký dopravce v případě zrušení letu nabídnout dotčeným cestujícím pomoc mimo jiné ve formě náhrady pořizovací ceny letenky a případně i zpátečního letu do původního místa odletu.
Článek 8 odst. 1 písm. a) nařízení č. 261/2004 vedle sebe staví pojem „letenka“ a výraz „pořizovací cena“, přičemž takovou letenku mohou dotyční cestující koupit buď přímo u leteckého dopravce, nebo za pomoci zprostředkovatele, jako je pověřený zástupce podle čl. 2 písm. f) nařízení č. 261/2004.
Pokud takový zprostředkovatel získá od cestujícího z tohoto titulu provizi jako ve věci v původním řízení, vyvstává otázka, zda a do jaké míry představuje tato provize část ceny letenky, kterou má dotyčný letecký dopravce vracet cestujícímu v případě zrušení příslušného letu.
V tomto ohledu je třeba uvést, že nařízení č. 261/2004 má obecně za cíl nejen zajistit vysokou úroveň ochrany cestujících, ale také rovnováhu mezi zájmy cestujících a zájmy leteckých dopravců (rozsudek ze dne 19. listopadu 2009, Sturgeon a další,
C‑402/07 a C‑432/07
,
EU:C:2009:716
, bod
).
S ohledem na tento cíl je třeba mít za to, že na provizi, kterou zprostředkovatel získal od cestujícího při koupi letenky, se sice v zásadě pohlíží jako na součást ceny, která se tomuto cestujícímu vrací v případě zrušení příslušného letu, avšak zahrnutí provize musí mít určité meze s ohledem na zájmy leteckých dopravců, kterých se dotýká.
V tomto ohledu z čl. 2 písm. f) nařízení č. 261/2004 vyplývá, že „letenkou“ se rozumí doklad nebo jiné rovnocenné oprávnění v elektronické nebo jiné nehmotné formě, vydané nebo schválené leteckým dopravcem nebo jeho pověřeným zástupcem. Z této definice vyplývá, že jednotlivé části takové letenky včetně její ceny musí být v případě, že letenka není vydána přímo samotným leteckým dopravcem, v každém případě tímto dopravcem schváleny, a nelze je tedy určit bez jeho vědomí.
Tento výklad je podpořen judikaturou Soudního dvora, ze které vyplývá, že při částečném vrácení „ceny letenky“ podle čl. 10 odst. 2 písm. a) až c) nařízení č. 261/2004 v případě, že letecký dopravce umístí cestující do třídy nižší, než pro kterou byla zakoupena letenka, musí být vzaty v úvahu pouze „nevyhnutelné“ složky uvedené ceny, tj. složky, které je nezbytné zaplatit, aby mohly být jako protiplnění využívány služby nabízené leteckým dopravcem (rozsudek ze dne 22. června 2016, Mennensem,
C‑255/15
,
EU:C:2016:472
, bod
).
Složku ceny letenky, která je určena bez vědomí leteckého dopravce, totiž nelze považovat za nezbytnou, aby mohly být využívány služby nabízené tímto dopravcem.
S ohledem na výše uvedené je třeba na otázku odpovědět tak, že nařízení č. 261/2004, a konkrétně jeho čl. 8 odst. 1, písm. a), musí být vykládáno v tom smyslu, že do ceny letenky, kterou je třeba vzít v úvahu pro účely určení výše náhrady, již má letecký dopravce zaplatit cestujícímu v případě zrušení letu, je zahrnut rozdíl mezi částkou, kterou tento cestující zaplatil, a částkou získanou tímto leteckým dopravcem, odpovídající provizi osoby, jež jednala jako zprostředkovatel mezi cestujícím a leteckým dopravcem, ledaže byla tato provize určena bez vědomí uvedeného leteckého dopravce, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (osmý senát) rozhodl takto:

Nařízení (ES) č. 261/2004 Evropského parlamentu a Rady (ES) ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91, a konkrétně jeho čl. 8 odst. 1, písm. a), musí být vykládáno v tom smyslu, že do ceny letenky, kterou je třeba vzít v úvahu pro účely určení výše náhrady, již má letecký dopravce zaplatit cestujícímu v případě zrušení letu, je zahrnut rozdíl mezi částkou, kterou tento cestující zaplatil, a částkou získanou tímto leteckým dopravcem, odpovídající provizi osoby, jež jednala jako zprostředkovatel mezi cestujícím a leteckým dopravcem, ledaže byla tato provize určena bez vědomí uvedeného leteckého dopravce, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.