CELEX: 62016CJ0554
Преюдициално запитване
Обща селскостопанска политика
Регламент (CE) № 73/2009
Подпомагане на земеделските стопани
Премии за крави с бозаещи телета
Член 117, втора алинея
Изпращане на информация
Решение 2001/672/ЕО, изменено с Решение 2010/300/ЕС
Извеждане на едър рогат добитък на лятна паша в планината
Член 2, параграф 4
Срок за уведомяване за извеждането
Изчисляване
Закъснели уведомления
Право да се получи плащане на премиите
Условие
Отчитане на срока за изпращане

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването на член 117, втора алинея от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета от 19 януари 2009 година за установяване на общи правила за схеми за директно подпомагане в рамките на Общата селскостопанска политика и за установяване на някои схеми за подпомагане на земеделски стопани, за изменение на регламенти (EО) № 1290/2005, (EО) № 247/2006, (EО) № 378/2007 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1782/2003 (
OВ L 30, 2009 г., стр. 16
), както и на член 2, параграф 4 от Решение 2001/672/ЕО на Комисията от 20 август 2001 година относно специалните правила, приложими при движение на едър рогат добитък, когато е изведен на лятна паша в планински области (
ОВ L 235, 2001 г., стр. 23
; Специално издание на български език, 2007, г., глава 3, том 39, стр. 59), изменено с Решение 2010/300/ЕС на Комисията от 25 май 2010 г. (
ОВ L 127, 2010 г., стр. 19
) (наричано по-нататък „Решение 2001/672“).
Запитването е отправено в рамките на спор между EP Agrarhandel GmbH и Bundesminister für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (федерален министър на земеделието, горите, околната среда и управлението на водите, наричан по-нататък „министърът на земеделието“) във връзка с отказа на последния да предостави на EP Agrarhandel премия за крави с бозаещи телета за някои крави с мотива, че уведомлението за тяхното извеждане на лятна паша е било подадено със закъснение.
Правна уредба
Правото на Съюза
Регламент (ЕО) № 1760/2000
Съображения 4—7 и 14 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юли 2000 година за създаване на система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък и относно етикетирането на говеждо месо и продукти от говеждо месо и за отмяна на Регламент (ЕО) № 820/97 на Съвета (
ОВ L 204, 2000 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007, г., глава 3, том 34, стр. 186) имат следното съдържание:
„(4)
В резултат от нестабилността на пазара на говеждо месо и продукти от говеждо месо, причинена от кризата със спонгифорната енцефалопатия по едрия рогат добитък, подобряването на прозрачността на условията за производство и търговия с въпросните продукти, по-специално по отношение на възможност за проследяване, оказа положително въздействие върху консумацията на говеждо месо. За да се поддържа и засили това доверие на потребителите в говеждото месо и да се избегне тяхното подвеждане, е необходимо да се разработи рамка, в която информацията се предоставя на консуматорите чрез достатъчно и ясно етикетиране на продукта.
(5)
В тази връзка е особено важно да се създаде, от една страна, стабилна система за идентификация и регистрация на едър рогат добитък в етапа на производство и да се създаде, от друга страна, специфична система за етикетиране на Общността в сектора на говеждото месо, която се основава на обективни критерии на етапа на търговия.
(6)
Чрез гаранциите, които предоставя това подобрение, ще се изпълнят някои изисквания от обществен интерес, по-специално защита на здравето на човека и животните.
(7)
В резултат на това ще се подобри доверието на потребителите в качеството на говеждото месо и продуктите от говеждо месо и ще се запази по-високо ниво на защита на общественото здраве и ще се укрепи продължаващата стабилност на пазара на говеждо месо.
[…]
(14)
За целите на бързо и точно проследяване на животни поради причини, свързани с контрола върху схемите за подпомагане в Общността, всяка държава членка трябва да създаде национална компютризирана база данни, която да регистрира идентичността на животното, всички стопанства на нейна територия и движението на животните в съответствие с разпоредбите на Директива 97/12/ЕО на Съвета от 17 март 1997 г. за изменение и актуализиране на Директива 64/432/ЕИО относно здравните проблеми, които засягат търговията в рамките на Общността на едър рогат добитък и свине [
ОВ L 109, 1997 г., стр. 1
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 3, том 21, стр. 94] и да изяснява здравните изисквания по отношение на тази база данни“.
Член 3 от този регламент предвижда:
„Системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък се състои от следните елементи:
а)
ушни марки за индивидуално идентифициране на животните;
б)
компютризирана база данни;
в)
паспорти на животните;
г)
индивидуални регистри, съхранявани във всяко стопанство.
Комисията и компетентният орган на съответната държава членка имат достъп до цялата информация, обхваната от настоящия дял. Държавите членки и Комисията предприемат мерки, необходими за осигуряване на достъп до тази база данни на всички заинтересовани страни, включително организации на потребителите, които са признати от държавата членка, при условие че поверителността на базата данни и защитата, предписана от националното законодателство, са гарантирани“.
Съгласно член 7, параграф 1 от посочения регламент:
„С изключение на превозвачите, всеки животновъд трябва:
–
да води актуален регистър,
–
след започване на работа на компютризираната база данни, да докладва на компетентния орган всяко преместване до и от стопанството и всички раждания и смъртни случаи на животни в стопанството, заедно с датите на тези събития, в срок, фиксиран от държавата членка в рамките на три до седем дни от настъпването на събитието. Въпреки това, по искане на държава членка и в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2, Комисията може да определи обстоятелствата, при които държавите членки могат да удължат максималния срок и да предвидят специални правила, приложими при преместване на едър рогат добитък, когато такъв е изведен на лятна паша в различни планински райони“.
Регламент № 73/2009
Член 4, параграф 1 от Регламент № 73/2009 предвижда:
„Земеделски стопанин, който получава директни плащания, следва да спазва законоустановените изисквания за управление, изброени в приложение II, и условието за добро земеделско и екологично състояние, посочено в член 6.
[…]“.
Съгласно член 23, параграф 1 от този регламент:
„Когато не са спазени законоустановените изисквания за администриране или условието за добро земеделско и екологично състояние в който и да е момент през дадена календарна година (наричана по-нататък „съответната календарна година“), и това неспазване е резултат на действие или бездействие, за което пряка отговорност носи земеделският стопанин, подал заявлението за подпомагане през съответната календарна година, общата сума на директните плащания, които са предоставени или следва да бъдат предоставени на този земеделски стопанин след прилагане на членове 7, 10 и 11, се намалява или не се изплаща в съответствие с подробните правила, определени в член 24.
[…]“.
Член 111, параграфи 1 и 2 от посочения регламент гласи:
„1.   Земеделски стопанин, отглеждащ крави с бозаещи телета в стопанството си, може да получи, след подаване на заявление, право на премия за отглеждане на крави с бозаещи телета („премия за крави с бозаещи телета“). Тя се отпуска под формата на годишна премия за календарна година и за земеделски стопанин в рамките на индивидуалните тавани.
2.   Премията за крави с бозаещи телета се отпуска на всеки земеделски стопанин:
а)
който не доставя мляко или млечни продукти от своето стопанство в продължение на 12 месеца от деня, в който е подал заявлението си.
Доставката на мляко или млечни продукти директно от стопанството до потребителя не пречи на отпускането на премията;
б)
който доставя мляко или млечни продукти, чиято обща индивидуална квота, посочена в член 67 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 [на Съвета от 22 октомври 2007 година за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти (Общ регламент за ООП) (
ОВ L 299, 2007 г., стр. 1
)], не надвишава 120000 kg.
Въпреки това, държавите членки могат да решат въз основа на обективни и недискриминационни определени от тях критерии да променят или премахнат количественото ограничение, при условие че земеделският стопанин отглежда, най-малко през шест последователни месеца от деня, в който е подадено заявлението, брой крави с бозаещи телета, който е не по-малък от 60 % и юници, чиито брой не превишава 40 % от броя, за който е поискана премия.
За целите на определяне на броя животни, които отговарят на условията съгласно първа алинея, букви а) и б), се установява дали кравите принадлежат към стадо крави с бозаещи телета или към стадо млечни крави на базата на индивидуалната квота за мляко на бенефициера, налична за стопанството към 31 март на съответната календарна година, изразена в тонове и средния млеконадой“.
Член 117 от Регламент № 73/2009 предвижда:
„За да отговаря на условията за плащания съгласно настоящия раздел, животното се идентифицира и регистрира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Независимо от това се счита, че отговаря на условията за плащане и всяко животно, за което информацията, предвидена в член 7, параграф 1, второ тире от Регламент (EO) № 1760/2000, е съобщена на компетентния орган на първия ден от периода на задържане на животното, определен в съответствие с процедурата, предвидена в член 141, параграф 2 от настоящия регламент“.
В съответствие с точка 7, буква А, отнасяща се до общественото здраве и здравето на животните, от приложение II относно законоустановените изисквания за управление, посочени в членове 4 и 5, са предвидени идентификацията и регистрацията на животните, като се прави препращане към членове 4 и 7 от Регламент № 1760/2000.
Регламент (ЕО) № 1121/2009
Член 61 от Регламент (ЕО) № 1121/2009 на Комисията от 29 октомври 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета по отношение на схемите за подпомагане на земеделски производители, посочени в дялове IV и V от посочения регламент (
ОВ L 316, 2009 г., стр. 27
), предвижда:
„Продължителността на шестмесечния период на задържане, посочен в член 111, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 73/2009, започва от датата след тази, на която е било подадено заявлението за подпомагане“.
Регламент (ЕО) № 1122/2009
Член 2, точка 24 от Регламент (ЕО) № 1122/2009 на Комисията от 30 ноември 2009 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета относно кръстосано спазване, модулация и интегрираната система за администриране и контрол по схемите за директно подпомагане на земеделски производители, предвидени за посочения регламент, както и за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета относно кръстосано спазване по предвидената схема за подпомагане на лозаро-винарския сектор (
ОВ L 316, 2009 г., стр. 65
), предвижда:
„определено животно“ означава животно, за което са изпълнени всички условия, установени в правилата за отпускане на помощ“.
Член 23, параграф 1 от посочения регламент гласи:
„Освен при непреодолима сила и извънредни обстоятелства, посочени в член 75, представянето на заявление за помощи в съответствие с настоящия регламент след съответния срок води до 1 % намаление за всеки работен ден на размера, на който земеделският производител би имал право, ако заявлението е било представено в срок.
Без да се засягат специалните мерки, които държавите членки вземат по отношение на необходимостта от представяне на каквито и да било подкрепящи документи своевременно, за да се позволи да се планират и извършат ефективни проверки, първа алинея се прилага също така относно документи, договори или декларации, които се представят на компетентните органи в съответствие с членове 12 и 13, когато тези документи, договори или декларации са съществени за допустимостта за въпросната помощ. В този случай намалението се прилага върху сумата, платима за въпросната помощ.
Ако закъснението възлиза на повече от 25 календарни дни, заявлението се счита за недопустимо“.
Съгласно член 63, параграф 4 от Регламент № 1122/2009:
„Когато бъдат констатирани случаи на нередности по отношение на системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък, се прилага следното:
а)
говедо, загубило една от двете ушни марки, се счита за определено, при условие че е ясно и индивидуално идентифицирано чрез другите елементи на системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък;
б)
когато констатираните нередности се отнасят до неправилни вписвания в регистъра или паспортите на животните, счита се, че въпросното животно не е определено, само ако такива грешки се открият при поне две проверки за период от 24 месеца. Във всички други случаи се счита, че засегнатите животни не са определени след първата констатация.
Член 21 се прилага по отношение на вписванията и уведомленията до системата за идентификация и регистрация на едър рогат добитък“.
Член 65, параграф 1 от този регламент гласи:
„Когато по отношение на заявление за помощ съгласно схеми за помощи за животни от рода на едрия рогат добитък бъде установена разлика между броя на декларираните животни и броя, определен в съответствие с член 63, параграф 3, общата сума на помощта, на която земеделският производител има право съгласно тези схеми за въпросния премиен период, се намалява с процента, който се определя съгласно параграф 3 от настоящия член, ако бъдат открити не повече от три животни с нередности“.
Решение 2001/672
В първоначалната си редакция член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 предвижда:
„Информацията, съдържаща се в посочения в параграф 2 списък, се въвежда в националната база данни за едър рогат добитък, най-късно до седем дни след датата, когато животните са преместени на пасището“.
Решение 2010/300
Съображения 5 и 6 от Решение 2010/300 гласят следното:
„(5)
При определени обстоятелства животни, които се придвижват от различни стопанства към една и съща планинска област, пристигат там за период от над седем дни. Поради това, за да се съкрати излишната административна тежест, сроковете, заложени в Решение 2001/672/ЕО [в първоначалната му редакция], следва да бъдат пригодени, за да се отчете този факт от практическо естество, без да се компрометира възможността за проследяване.
(6)
Поради това Решение 2001/672/ЕО следва да бъде съответно изменено“.
Съгласно член 1, параграф 2 от това решение първоначалната редакция на член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 се изменя, както следва:
„Информацията, съдържаща се в посочения в параграф 2 списък, се докладва на компетентния орган в съответствие с член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 най-късно до 15 дни след датата, когато животните са преместени на пасището“.
Австрийското право
Раздел 3 от Verordnung des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über Direktzahlungen im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik (Наредба на федералния министър на земеделието, горите, околната среда и управлението на водите относно директно подпомагане в рамките на общата селскостопанска политика) (BGBl. II № 491/2009), озаглавен „Премия за крави с бозаещи телета и млечни крави“, предвижда:
„Заявление
Член 12. Данните, съдържащи се в компютризираната база данни за едър рогат добитък, относно отглеждането на крави с бозаещи телета и юници се считат за заявление на земеделския стопанин за премия за крави с бозаещи телета.
Общи разпоредби
Член 13. (1) За заявител се счита земеделският стопанин, който на 1 януари, 16 март или 10 април [от съответната година] отглежда крави с бозаещи телета, юници или млечни крави, отговарящи на условията за подпомагане, и подаде единно заявление за своето стопанство през съответната година.
[…]“.
Член 6 от Verordnung des Bundesministers für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Kennzeichnung und Registrierung von Rindern (Наредба на федералния министър на земеделието, горите, околната среда и управлението на водите относно идентификацията и регистрацията на едър рогат добитък) (BGBl. II № 201/2008 в редакцията, публикувана в BGBl. II № 66/2010), озаглавен „Уведомления от животновъдите“, предвижда:
„(1)   В рамките на седем дни следва да бъдат докладвани:
1.
[…] преместванията на животни във или извън стопанството […]
[…]
3.   Извеждането на паша върху мери/пасища, когато същото води до смесване на едър рогат добитък на няколко животновъди.
4.   извеждането на паша върху мери/пасища в друга община, когато за мерите/пасищата […] са налице […] собствени номера на стопанство […]
[…]
(5)   Уведомлението за извеждане на паша се попълва, като се използва предоставен от АМА формуляр и се подава до AMA по пощата или онлайн. Без да се засяга член 5, параграф 1, останалите уведомления по параграфи 1—4 се подават до АМА по телефон, писмено или онлайн.
(6)   Определящо значение за спазването на срока има датата на получаването“.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
С решение от 28 март 2012 г. Vorstand für den Geschäftsbereich II der Agrarmarkt Austria (разплащателен орган) предоставя на EP Agrarhandel премии за едър рогат добитък в размер на общо 398,80 EUR за календарната 2011 г. За същата година обаче той отказва да предостави премия за някои животни от рода на едрия рогат добитък.
EP Agrarhandel подава жалба срещу това решение до министъра на земеделието. С решение от 6 декември 2013 г. последният отхвърля жалбата с мотива, че при липсващо, неправилно или закъсняло уведомление в базата данни за едър рогат добитък за данните, които са релевантни с оглед на предоставянето на премии, животното не се счита за „определено“ по смисъла на член 2, точка 24 от Регламент № 1122/2009 и премия не може да се предостави, след като закъснялото уведомление не е представено преди началото на периода на задържане.
Министърът на земеделието напомня, че уведомлението за съответните 37 крави и 6 юници не е било получено в петнадесетдневния срок по член 2, параграф 4 от Решение 2001/672, така че премията за крави с бозаещи телета не може да бъде платена за тези животни, независимо от броя дни, необходими за доставка по пощата. Това е така, защото извеждането на посочените животни е станало на 17 юни 2011 г., а уведомлението е било получено от компетентния орган на 7 юли 2011 г.
EP Agrarhandel подава ревизионна жалба срещу това решение до запитващата юрисдикция. То изтъква, че член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 не посочва „получаването“ на уведомлението за извеждането на паша на едър рогат добитък и че уведомлението е подадено в пощата в последния ден от предвидения в тази разпоредба петнадесетдневен срок, и следователно е направено в определените срокове.
То счита, че ако се приеме противоположно становище, че въпросният срок не е бил спазен, санкцията, а именно загубата на премията за съответните крави и юници, наложена само поради обстоятелството че съдържащото впрочем точни данни уведомление е получено с няколко дни закъснение в резултат на продължителната доставка по пощата, би нарушила принципа на пропорционалност.
При това положение Verwaltungsgerichtshof (Върховен административен съд, Австрия) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Допуска ли член 2, параграф 4 от Решение [2001/672] национална разпоредба като член 6, параграф 6 от Наредбата на федералния министър на земеделието, горите, околната среда и управлението на водите относно идентификацията и регистрацията на едър рогат добитък, според която за спазването на всички обхванати от тази разпоредба срокове — в това число и сроковете за уведомяване за извеждането на лятна паша — определящо значение има получаването на съответното уведомление?
2)
Какво е въздействието на член 117, втора алинея от Регламент (ЕО) № 73/2009 върху правото на получаване на премия за едър рогат добитък, чието извеждане на лятна паша е докладвано със закъснение по смисъла на член 2, параграф 4 от Решение [2001/672]?
3)
Трябва ли да бъдат наложени санкции поради закъснялото уведомление, в случай че неспазването на срока за съобщаване за извеждането на лятна паша съгласно член 117, втора алинея от Регламент № 73/2009 не води до загуба на правото на получаване на премия?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, според която за спазването на срока за уведомяване за извеждането на лятна паша за определяща се счита датата на получаване на уведомлението.
В самото начало следва да се припомни, че член 111, параграф 1 от Регламент № 73/2009 предвижда получаването на премия, наричана „премия за крави с бозаещи телета“, от всеки земеделски стопанин, който отговаря на предвидените в член 111, параграф 2 условия.
Съгласно член 117 от този регламент, за да отговаря на условията за предоставяне на такава премия, животното се идентифицира и регистрира в съответствие с Регламент № 1760/2000.
Що се отнася по-специално до регистрацията на едрия рогат добитък, член 7, параграф 1, второ тире от Регламент № 1760/2000 предвижда, че всеки животновъд „докладва на компетентния орган всяко преместване до и от стопанството и всички раждания и смъртни случаи на животни в стопанството, заедно с датите на тези събития, в срок, фиксиран от държавата членка в рамките на три до седем дни от настъпването на събитието. Въпреки това, по искане на държава членка и в съответствие с процедурата, предвидена в член 23, параграф 2, Комисията може да определи обстоятелствата, при които държавите членки могат да удължат максималния срок и да предвидят специални правила, приложими при преместване на едър рогат добитък, когато такъв е изведен на лятна паша в различни планински райони“.
Член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 предвижда, че информацията, която трябва да се съдържа в списъка на едрия рогат добитък, който подлежи на движението, се „докладва на компетентния орган […] най-късно до 15 дни след датата, когато животните са преместени на пасището“.
В това отношение следва да се приеме за установено, че текстът на посочената разпоредба не уточнява дали този срок следва да се счита като срок за получаване или като срок за изпращане на изискваната информация. В първия случай информацията е трябвало да бъде получена от компетентния орган най-късно петнадесет дни след преместването на едрия рогат добитък, а във втория тя е трябвало да бъде изпратена преди изтичането на този срок.
Следва да се изтъкне, че в текста на член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 на повечето езици се посочва, че информацията се „докладва“ на компетентния национален орган най-късно до 15 дни след датата, когато животните са преместени на пасището. От тази формулировка следва, че информацията трябва да бъде изпратена преди изтичането на определения срок (вж. по аналогия решение от 1 април 2004 г., Borgmann,
C‑1/02
,
EU:C:2004:202
, т.
).
Въпреки това, както изтъква генералният адвокат в точка 43 от своето заключение, използваните понятия са много общи и поради това допускат различно тълкуване.
Освен това текстът на член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 на португалски език предвижда, че информацията трябва да бъде докладвана в срок от петнадесет дни, считано от преместването на животните към пасищата, а не най-късно до 15 дни след датата, когато те са преместени.
В случай на несъответствия между текстовете на различните езици на текст от правото на Съюза обаче въпросната разпоредба трябва да се тълкува в зависимост от контекста и целите на правната уредба, от която тя е част (решение от 26 април 2012 г., DR и TV2 Danmark,
C‑510/10
,
EU:C:2012:244
, т.
и цитираната съдебна практика).
В това отношение, както е видно от съображения 4—7 от Регламент № 1760/2000, на които се основава член 2, параграф 4 от Решение 2001/672, целта на посочената разпоредба е да се подобри доверието на потребителите в качеството на говеждото месо и на продуктите от това месо, да се запази защитата на общественото здраве и да се укрепи продължаващата стабилност на пазара на говеждо месо.
Наистина в точка 41 от решение от 24 май 2007 г., Maatschap Schonewille-Prins (
C‑45/05
,
EU:C:2007:296
), което се отнася до премиите за клане на говеда, Съдът е постановил, че за постигането на тези цели е задължително във всеки момент системата за идентификация и регистрация на говедата да бъде напълно ефикасна и надеждна, така че по-конкретно да позволява на компетентните органи в случай на епизоотия да локализират в най-кратки срокове произхода на едно животно и да предприемат незабавно необходимите мерки за предотвратяването на каквато и да било опасност за общественото здраве. Това не би се постигнало, ако животновъдът не подаде уведомление за преместването на неговите говеда в компютризираната база данни в срока, предписан в член 7, параграф 1, второ тире от Регламент № 1760/2000.
Трябва обаче да се прави разлика между, от една страна, уведомяването за преместване на животни до и от стопанството, което има фундаментален конститутивен характер за отглеждания добитък и особено значение за проследяването на животните при клане, тъй като тези животни са предназначени за непосредствена консумация, и от друга страна, простата регистрация на извеждането на и прибирането на животните от паша, което не поставя под въпрос принадлежността на животните към стопанството и не представлява пряко предшестващ консумацията етап.
В това отношение следва да се изтъкне, както бе припомнено в точка 30 от настоящото решение, че според член 7, параграф 1, второ тире от Регламент № 1760/2000 Комисията може да определи обстоятелствата, при които държавите членки могат да удължат максималния срок и да предвидят специални правила, приложими при преместване на едър рогат добитък, когато такъв е изведен на лятна паша в различни планински райони. Решение 2001/672 предвижда такова изключение от предвидения в тази разпоредба срок.
Освен това в първоначалната си редакция член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 наистина предвижда, че информацията, посочена в параграф 2 от този член, трябва да се „въве[де] в националната база данни за едър рогат добитък, най-късно до седем дни след датата, когато животните са преместени на пасището“. Ето защо оттук би следвало, че посочената информация може да се счита за въведена едва когато е действително регистрирана в тази база данни. Следователно не е достатъчно уведомлението да е било предадено на пощенските служби в определения срок (вж. по аналогия решение от 11 ноември 2004 г., Toeters и Verberk,
C‑171/03
,
EU:C:2004:714
, т.
).
В съображение 5 от Решение 2010/300 обаче се уточнява, че при определени обстоятелства животни, които се придвижват от различни стопанства към една и съща планинска област, пристигат там за период от над седем дни и че за да се съкрати излишната административна тежест, сроковете, заложени в първоначалната редакция на Решение 2001/672, следва да бъдат пригодени, за да се отчете този факт от практическо естество, без да се компрометира възможността за проследяване.
Така, за да се вземе предвид изменението на текста на член 2, параграф 4 от Решение 2001/672, следва да се приеме, че предвиденият в тази разпоредба срок е бил спазен, когато изискваната информация е била изпратена на компетентния орган най-късно до 15 дни след датата на пристигане на животните на пасището.
В това отношение, както поддържа Комисията в писменото си становище, по-ограничителен подход, който изисква уведомлението да е получено от компетентния орган в определения срок, би противоречал на целта за продължаване и придаване на гъвкавост на срока за деклариране.
Ето защо нито контекстът, нито целите на Регламент № 1760/2000 и на Решение 2001/672 не се противопоставят на това разглежданият в главното производство срок да се разбира като срок за изпращане с евентуалната последица, че подлежащата на предаване информация ще достигне до компетентния орган на съответната държава членка едва няколко дни след определения срок.
Предвид изложените по-горе съображения на първия въпрос следва да се отговори, че член 2, параграф 4 от Решение 2001/672 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, според която за спазването на срока за уведомяване за извеждането на лятна паша за определяща се счита датата на получаване на уведомлението.
По втория и третия въпрос
Предвид отговора на първия въпрос не е необходимо да се отговаря на втория и третия въпрос.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (пети състав) реши:

Член 2, параграф 4 от Решение 2001/672/ЕО на Комисията от 20 август 2001 година относно специалните правила, приложими при движение на едър рогат добитък, когато е изведен на лятна паша в планински области, изменено с Решение 2010/300/ЕС на Комисията от 25 май 2010 г., трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска национална правна уредба, според която за спазването на срока за уведомяване за извеждането на лятна паша за определяща се счита датата на получаване на уведомлението.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.