CELEX: 62021CJ0127
Apelācija
Regula (EK) Nr. 139/2004
Uzņēmumu koncentrācijas darījumi
Gaisa transporta tirgus
Darījums, kas atzīts par saderīgu ar iekšējo tirgu
Koncentrācijas dalībnieku uzņemtās saistības
Lēmums, ar kuru ir piešķirtas priekšgājēja tiesības
Jēdziens “pienācīga izmantošana”

Ar apelācijas sūdzību
American Airlines Inc
. lūdz atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2020. gada 16. decembra spriedumu
American Airlines
/Komisija (T‑430/18, turpmāk tekstā – “pārsūdzētais spriedums”,
EU:T:2020:603
), ar kuru šī tiesa noraidīja tās prasību atcelt Komisijas 2018. gada 30. aprīļa Lēmumu C(2018) 2788 final, ar kuru
Delta Air Lines
tiek piešķirtas priekšgājēja tiesības (Lieta M.6607 –
US Airways
/
American Airlines
) (turpmāk tekstā – “strīdīgais lēmums”).
Atbilstošās tiesību normas
Padomes Regulas (EEK) Nr. 95/93 (1993. gada 18. janvāris) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz laika nišu piešķiršanu Kopienas lidostās (
OV 1993, L 14, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 793/2004 (
OV 2004, L 138, 50. lpp.
) (turpmāk tekstā – “Regula par laika nišām”), 10. panta “Laika nišu kopējais fonds” 2. un 3. punktā ir paredzēts:
“2.   Laika nišu sērija, kas ir piešķirta aviosabiedrībai regulāro vai plānoto neregulāro gaisa satiksmes pakalpojumu sniegšanai, nedod šai aviosabiedrībai tiesības uz to pašu laika nišu sēriju nākamajā līdzvērtīgajā saraksta periodā, ja vien šī aviosabiedrība nevar pierādīt koordinatoram, ka šīs koordinatora piešķirtās laika nišas minētajā saraksta periodā šī aviosabiedrība izmantojusi vismaz 80 % apmērā no laika, kuram tās bijušas piešķirtas.
3.   Laika nišas, kas aviosabiedrībai piešķirtas pirms 31. janvāra nākamajai vasaras sezonai vai pirms 31. augusta nākamajai ziemas sezonai, bet nodotas atpakaļ koordinatoram atkārtotai piešķiršanai pirms šiem datumiem, aprēķinā par to izmantošanu neņem vērā.”
Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (
OV 2004, L 24, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “Apvienošanās regula”) 30. apsvērums ir izteikts šādā redakcijā:
“Ja attiecīgie uzņēmumi izmaina izziņotu koncentrāciju, jo īpaši piedāvājot saistības ar mērķi panākt koncentrācijas saderību ar kopējo tirgu, Komisija varēs paziņot, ka mainītā koncentrācija ir saderīga ar kopējo tirgu. Šādām saistībām jābūt proporcionālām konkurences kaitējumam un jānovērš tas. Bez tam ir lietderīgi pieņemt saistības pirms lietas ierosināšanas, ja konkurences problēmas jau ir identificējamas un tās var viegli atrisināt. Skaidri jāparedz, ka Komisija var pievienot savam lēmumam nosacījumus un pienākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgais uzņēmums savlaicīgi un efektīvi ievēro savas saistības, lai padarītu koncentrāciju atbilstošu kopējam tirgum. Visā procesa laikā jānodrošina pārredzamība un efektīvas apspriedes ar dalībvalstīm un ieinteresētajām trešām pusēm.”
Saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 802/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko īsteno Regulu Nr. 139/2004 (
OV 2004, L 133, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2013. gada 5. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1269/2013 (
OV 2013, L 336, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “Īstenošanas regula”), 20. panta 1.a punktu:
“Papildus 1. punktā izklāstītajām prasībām attiecīgie uzņēmumi, piedāvājot uzņemties saistības saskaņā ar [Apvienošanās regulas] 6. panta 2. punktu vai 8. panta 2. punktu, vienlaikus iesniedz RM formā par aizsardzības līdzekļiem (RM forma) paredzētās informācijas un dokumentu vienu oriģinālu, kā noteikts šīs regulas IV pielikumā, kā arī tik daudz kopiju, kā Komisija laiku pa laikam noteikusi
Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
. Iesniegtajai informācijai jābūt pareizai un pilnīgai.”
Komisijas paziņojuma par pieņemamiem aizsardzības līdzekļiem saskaņā ar Regulu Nr. 139/2004 un Regulu Nr. 802/2004 (
OV 2008, C 267, 1. lpp.
; turpmāk tekstā – “Komisijas paziņojums par aizsardzības līdzekļiem”) 5., 7. un 9. punkts ir formulēti šādi:
“5. Ja koncentrācija rada bažas par konkurenci saistībā ar kaitējumu efektīvai konkurencei, jo īpaši dominējoša stāvokļa radīšanas vai stiprināšanas rezultātā, puses var censties koncentrāciju pārveidot, lai kliedētu bažas par konkurenci un tādējādi panāktu to apvienošanās apstiprināšanu Šādus pārveidojumus var pilnībā īstenot, pirms tiek pieņemts apstiprinājuma lēmums. Tomēr biežāk puses dara zināmas saistības, lai panāktu, ka koncentrācija ir saderīga ar kopējo tirgu, un šīs saistības tiek īstenotas pēc apstiprinājuma lēmuma pieņemšanas.
[..]
7. Komisijai jāizvērtē, vai ierosinātie tiesiskās aizsardzības līdzekļi pēc to īstenošanas novērsīs konstatētās potenciālās konkurences problēmas. Vienīgi attiecīgajām pusēm ir visa atbilstošā informācija, kas nepieciešama šādai izvērtēšanai, jo īpaši attiecībā uz piedāvāto saistību izpildāmību un nodalīšanai piedāvāto aktīvu dzīvotspēju un konkurētspēju. Tāpēc puses ir atbildīgas par visas tās pieejamās informācijas sniegšanu Komisijai, kas tai ir vajadzīga, lai novērtētu tiesiskās aizsardzības līdzekļu piedāvājumu. Šajā nolūkā Īstenošanas regula uzliek par pienākumu paziņojošām pusēm kopā ar saistībām nodrošināt detalizētu informāciju par piedāvāto saistību saturu un to īstenošanas nosacījumiem un parādīt to piemērotību jebkādu būtisku efektīvas konkurences traucējumu novēršanai, kā norādīts Īstenošanas regulas pielikumā (“RS forma”). Tādu saistību gadījumā, kuras veido uzņēmuma nodalīšana, pusēm detalizēti un konkrēti jāapraksta, kā nodalāmais uzņēmums šobrīd tiek vadīts. Šī informācija ļaus Komisijai novērtēt uzņēmuma dzīvotspēju, konkurētspēju un tirgojamību, salīdzinot tā pašreizējo darbību ar saistībās piedāvāto apjomu. Komisija var pielāgot precīzas prasības konkrētajā gadījumā nepieciešamai informācijai un pārrunāt nepieciešamo informācijas apjomu ar pusēm pirms RS formas iesniegšanas.
[..]
9. Saskaņā ar Apvienošanās regulu Komisija drīkst pieņemt tikai tādas saistības, kas uzskatāmas par spējīgām nodrošināt koncentrāciju, kas ir saderīga ar kopējo tirgu, un tādējādi novērst būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Saistībām jānovērš konkurences problēmas pilnībā [..] un jābūt visaptverošām un efektīvām no visiem aspektiem [..]. Turklāt saistības jāvar efektīvi īstenot īsā laikā, jo konkurences nosacījumi tirgū netiks saglabāti līdz brīdim, kad saistības tiks izpildītas.”
Tiesvedības priekšvēsture un strīdīgais lēmums
Tiesvedības priekšvēsture ir izklāstīta pārsūdzētā sprieduma 1.–69. punktā un šīs tiesvedības vajadzībām to var apkopot, kā norādīts turpinājumā.
Lēmums par apstiprināšanu
Administratīvā procedūra, kuras noslēgumā tika pieņemts lēmums par apstiprināšanu
2013. gada 18. jūnijā
US Airways Group Inc
. un
AMR Corporation
(turpmāk tekstā kopā – “apvienošanās puses”), no kurām otrā ir
American Airlines
mātesuzņēmums, paziņoja Eiropas Komisijai par nodomu apvienoties.
Komisija uzskatīja, ka šis darījums rada nopietnas šaubas par tā saderību ar iekšējo tirgu attiecībā uz maršrutu starp Londonas Hītrovas [
London Heathrow
] lidostu (Apvienotā Karaliste, turpmāk tekstā – “
LHR
”) un Filadelfijas starptautisko lidostu [
Philadelphia International Airport
] (Amerikas Savienotās Valstis, turpmāk tekstā – “
PHL
”) (turpmāk tekstā kopā – “lidostu pāris”).
Reaģējot uz Komisijas paustajām nopietnajām šaubām attiecībā uz minēto darījumu, apvienošanās puses 2013. gada 10. un 14. jūlijā iesniedza saistību piedāvājumus. Šos abus piedāvājumus Komisija 2013. gada 12. un 15. jūlijā noraidīja, pieprasot šajās saistībās iekļaut priekšgājēja tiesības (
grandfathering rights
) “tādā formā kā tās”, kuras bija piedāvātas lietā COMP/M.6447 –
IAG
/
bmi
(turpmāk tekstā – “lieta
IAG
/
bmi
”), lai novērstu jebkādas nopietnas šaubas, ko rada koncentrācijas darījums. 2013. gada 16. jūlijā apvienošanās puses iesniedza trešo saistību piedāvājumu, kurā tostarp bija iekļautas priekšgājēja tiesības.
Pēc vairākkārtējas saziņas tostarp par priekšgājēja tiesībām 2013. gada 25. jūlijā apvienošanās puses iesniedza Komisijai galīgo saistību piedāvājumu attiecībā uz laika nišām (turpmāk tekstā – “galīgās saistības”). Galīgo saistību 1.9.–1.11. klauzulas formulējums bija identisks 2013. gada 16. jūlija saistību piedāvājuma 1.9.–1.11. klauzulas formulējumam.
2013. gada 30. jūlijā apvienošanās puses Komisijai pārsūtīja RM formu attiecībā uz galīgajām saistībām. Šādā veidlapā, kuras saturs ir precizēts Īstenošanas regulas IV pielikumā, uzņēmumiem ir jānorāda informācija un dokumenti, ko tie iesniedz, piedāvājot uzņemties saistības atbilstoši Apvienošanās regulas 6. panta 2. punktam.
Šajā ziņā RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām 1. iedaļas 1.1. punkta i) apakšpunktā apvienošanās puses norādīja:
“Saistības attiecībā uz laika nišām galvenokārt ir balstītas uz Komisijas praksi jaunākajās lietās par aviosabiedrību apvienošanos, tādās kā [lieta]
IAG
/
bmi
. It īpaši, lai aizsardzības līdzekli padarītu pievilcīgāku, piedāvātajās saistībās ir ietverti noteikumi par priekšgājēja tiesībām uz laika nišām, ko atbrīvo [apvienošanās puses], tiklīdz jaunienācējs ir sniedzis nepārtrauktā pārvadājuma pakalpojumu lidostu pārī sešas sezonas pēc kārtas.”
Minētās formas 3. iedaļā “Novirzes no parauga tekstiem” apvienošanās pusēm bija jāziņo par visām piedāvāto saistību novirzēm no attiecīgajiem Komisijas dienestu publicētajiem saistību parauga tekstiem versijās, kuras tiek laiku pa laikam pārskatītas, un jāpaskaidro šo noviržu iemesli. Apvienošanās puses norādīja:
“[Apvienošanās pušu] piedāvātās saistības atšķiras no Komisijas dienestu publicētajiem saistību parauga tekstiem, ciktāl tas nepieciešams, lai izpildītu īpašās strukturālā aizsardzības līdzekļa prasības īpašajā gaisa transporta kontekstā.
Kā norādīts jaunākajās diskusijās, piedāvātās saistības ir balstītas uz saistībām, ko Komisija ir akceptējusi citās aviosabiedrību koncentrāciju lietās. It īpaši tās lielākoties ir balstītas uz [lietā]
IAG
/
bmi
piedāvātajām saistībām.
Lai atvieglotu piedāvāto saistību novērtēšanu, [apvienošanās puses] turpinājumā identificē jautājumus, kuros piedāvātajās saistībās ir novirzes no [lietā]
IAG
/
bmi
akceptētajām saistībām. Šajos punktos nav iekļautas maznozīmīgās lingvistiskās variācijas vai skaidrojumi, kas vajadzīgi šī gadījuma īpašo apstākļu dēļ, it īpaši sadaļā par definīcijām.”
Attiecībā uz noteikumiem par priekšgājēja tiesībām RM formā attiecībā uz galīgajām saistībām netika identificēta neviena novirze no saistībām, kas bija akceptētas lietā
IAG
/
bmi
.
Lēmums par apstiprināšanu
Ar 2013. gada 5. augusta Lēmumu C(2013) 5232 final (Lieta COMP/M.6607 –
US Airways
/
American Airlines
) (
OV 2013, C 279, 6. lpp.
; turpmāk tekstā – “lēmums par apstiprināšanu”), kas pieņemts, piemērojot Apvienošanās regulas 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu kopsakarā ar šīs regulas 6. panta 2. punktu, Komisija atzina apvienošanās darījumu par saderīgu ar iekšējo tirgu, ar nosacījumu, ka tiks ievēroti noteikti nosacījumi un pienākumi.
Lēmuma par apstiprināšanu 160. punktā galīgo saistību saturs attiecībā uz priekšgājēja tiesībām bija apkopots šādi:
“Principā laika nišas, ko potenciālais jaunienācējs ir ieguvis saskaņā ar galīgajām saistībām, ir jālieto, lai sniegtu nepārtraukto regulāro pasažieru pārvadājuma pakalpojumu lidostu pārī [
LHR
-
PHL
], un citā lidostu pārī var tikt lietotas tikai tad, ja potenciālais jaunienācējs ir sniedzis šo pakalpojumu lietošanas periodā (sešas sezonas
IATA
[Starptautiskās Gaisa transporta asociācijas izpratnē] pēc kārtas). Kad lietošanas periods ir pagājis, potenciālajam jaunienācējam ir tiesības laika nišas lietot jebkurā pilsētu pārī (“priekšgājēja tiesības”). Tomēr priekšnoteikums priekšgājēja tiesību iegūšanai ir apstiprinājums no Komisijas, kuru konsultē neatkarīgā pilnvarotā persona.”
Lēmuma par apstiprināšanu 176., 178.–181., 186. un 197.–199. punktā Komisija, analizējot galīgās saistības, veica šādus konstatējumus:
“(176) Saskaņā ar Eiropas Savienības tiesu judikatūru saistībām ir jābūt spējīgām novērst konstatētās konkurences problēmas un nodrošināt konkurētspējīgas tirgus struktūras It īpaši pretēji II posma procedūras laikā uzņemtajām saistībām I posmā piedāvāto saistību mērķis nav novērst būtisku šķērsli efektīvai konkurencei, bet drīzāk skaidri kliedēt visas nopietnās šaubas šajā ziņā. Komisijai ir plaša novērtējuma brīvība, kad tā vērtē, vai šie aizsardzības līdzekļi ir tieša un pietiekama atbilde, kas spēj kliedēt šīs šaubas.
[..]
(178) Saskaņā ar Komisijas vērtējumu galīgās saistības kliedē visas procedūrā konstatētās nopietnās šaubas. Līdz ar to Komisija secina, ka galīgās saistības, ko ir uzņēmušās puses, ir pietiekamas, lai novērstu nopietnās šaubas attiecībā uz koncentrācijas saderību ar iekšējo tirgu.
(179) Lietās, kas attiecas uz aviosabiedrībām, saistības par laika nišu atbrīvošanu Komisijai ir pieņemamas, ja ir pietiekami skaidrs, ka notiks jaunu konkurentu efektīva ienākšana tirgū, kura novērsīs jebkādu būtisku šķērsli efektīvai konkurencei [..].
(180) Saistības attiecībā uz laika nišām ir balstītas uz faktu, ka laika nišu pieejamība [
LHR
] ir galvenā barjera ienākšanai maršrutā [
LHR
–
PHL
], attiecībā uz kuru ir konstatētas nopietnas šaubas. Tātad tās ir paredzētas, lai likvidētu (vai vismaz ievērojami samazinātu) šo barjeru un lai pieļautu pietiekamu, savlaicīgu un ticamu ienākšanu maršrutā [
LHR
–
PHL
].
(181) Tāpat ir svarīgi atzīmēt, ka [
LHR
] laika nišām pašām par sevi ir ļoti liela vērtība, un tas saistības attiecībā uz laika nišām padara ļoti pievilcīgas kandidātiem ienākšanai tirgū. Saistību paketes ietvaros laika nišu raksturīgā pievilcība ir pastiprināta ar perspektīvu iegūt priekšgājēja tiesības pēc sešām
IATA
sezonām.
[..]
(186) Ņemot vērā iepriekš minēto un citus pieejamos pierādījumus, it īpaši intereses un, apspriežoties ar tirgus dalībniekiem, saņemtās norādes par ticamu un laicīgu ienākšanu, Komisija secina, ka saistības attiecībā uz laika nišām ir centrālais elements ticamai un savlaicīgai ienākšanai maršrutā [
LHR
–
PHL
]. Ienākšanas šajā maršrutā apjoms būs pietiekams, lai novērstu šajā tirgū konstatētās nopietnās šaubas (visos iespējamos pasažieru segmentos).
[..]
(197) Saskaņā ar Apvienošanās regulas 6. panta 2. punkta otrās daļas pirmo teikumu Komisija savam lēmumam var pievienot nosacījumus un pienākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgie uzņēmumi ievēro saistības, ko tie uzņēmušies attiecībā pret Komisiju ar mērķi padarīt koncentrāciju saderīgu ar iekšējo tirgu.
(198) [..] Ja kāds nosacījums nav izpildīts, Komisijas lēmums vairs nav spēkā. Ja attiecīgie uzņēmumi kādu no pienākumiem nepilda, Komisija var [aplūkoto] lēmumu par apstiprināšanu atsaukt atbilstoši Apvienošanās regulas 8. panta 6. punktam [..].
(199) [..] Lēmums [par apstiprināšanu] ir atkarīgs no tā, vai tiek pilnībā ievērotas galējo saistību 1., 2., 3. un 4. iedaļā (nosacījumi) paredzētās prasības, savukārt pārējās galīgo saistību iedaļas ir pušu pienākumi.”
Lēmuma par apstiprināšanu 200. punktā bija precizēts, ka galīgās saistības ir pievienotas šim lēmumam un ir pēdējā minētā neatņemama sastāvdaļa. Visbeidzot, lēmuma par apstiprināšanu 201. punktā Komisija secināja, ka tā ir nolēmusi atzīt paziņoto darījumu, kas ir grozīts ar galīgajām saistībām, par saderīgu ar iekšējo tirgu, “ja vien tiek pilnībā ievēroti nosacījumi un pienākumi, kas ir paredzēti šim lēmumam pievienotajās galīgajās saistībās”.
Galīgās saistības
Lēmumam par apstiprināšanu pievienoto galīgo saistību preambulas pirmajā rindkopā apvienošanās puses atgādina, ka ir piekritušas minētajām saistībām, lai Komisija apvienošanos varētu atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
Šīs preambulas trešajā rindkopā ir precizēts:
“Šis teksts ir jāinterpretē lēmuma [par apstiprināšanu] gaismā, jo saistības ir pievienotas kā nosacījumi un pienākumi, Eiropas Savienības tiesību vispārējā kontekstā, it īpaši Apvienošanās regulas gaismā un atsaucoties uz Komisijas paziņojumu par [..] aizsardzības līdzekļiem.”
Galīgo saistību iedaļā “Definīcijas” daži formulējumi ir definēti šādi:
–
formulējums “priekšgājēja tiesības” ir definēts, norādot uz 1.10. klauzulu;
–
formulējums “nepareiza izmantošana” ir definēts, norādot uz 1.13. klauzulu;
–
formulējums “lietošanas periods” ir definēts, norādot uz 1.9. klauzulu, ar precizējumu, saskaņā ar kuru šim periodam ir jābūt sešām secīgām
IATA
sezonām.
Galīgo saistību 1.9.–1.11. klauzulā ir noteikts šādi:
“1.9. Principā laika nišas, ko laika nišu atbrīvošanas procedūras beigās ir ieguvis potenciālais jaunienācējs, tiek lietotas vienīgi, lai sniegtu konkurētspējīgu gaisa satiksmes pakalpojumu lidostu pārī. Laika nišas nevar tikt lietotas citā pilsētu pārī, ja vien potenciālais jaunienācējs nav sniedzis nepārtraukto pārvadājumu pakalpojumu lidostu pārī atbilstoši piedāvājumam, kas ir iesniegts saskaņā ar 1.24. klauzulu, noteiktu skaitu pilnu
IATA
sezonu pēc kārtas (“lietošanas periods”).
1.10. Tiek uzskatīts, ka potenciālajam jaunienācējam ir priekšgājēja tiesības uz iegūtajām laika nišām, ja ir notikusi laika nišu pienācīga izmantošana lidostu pārī lietošanas periodā. Šajā ziņā, beidzoties lietošanas periodam, potenciālajam jaunienācējam ir tiesības laika nišas, kas ir iegūtas, balstoties uz šīm saistībām, lietot jebkurā pilsētu pārī (“priekšgājēja tiesības”).
1.11. Lai iegūtu priekšgājēja tiesības, lietošanas perioda beigās ir jāsaņem apstiprinājums no Komisijas, kuru konsultē neatkarīgā pilnvarotā persona [..]”
Galīgo saistību 1.13. klauzulā ir paredzēts šādi:
“Tiek uzskatīts, ka lietošanas periodā ir notikusi nepareiza izmantošana, ja potenciālais jaunienācējs, kurš ir ieguvis pušu atbrīvotās laika nišas, nolemj:
[..]
b)
veikt mazāku lidojumu skaitu, nekā tas ir uzņēmies piedāvājumā atbilstoši 1.24. klauzulai, vai pārtraukt darbību lidostu pārī, ja vien šis lēmums nav saderīgs ar [Regulas par laika nišām] 10. panta 2. punktā paredzēto principu “izmanto vai zaudē” (vai arī jebkādu tā piemērošanas apturēšanu);
[..].”
1.24. klauzula attiecas uz lidojumu skaitu, ko nolēmis izmantot jaunienācējs, savukārt 1.26. un 1.27. klauzula ir saistīta ar jaunienācēja piedāvājuma novērtēšanas kritērijiem.
Komisijas lēmums par laika nišu piešķiršanu “Delta”
2014. gada 9. oktobrī
Delta
Air Lines Inc
. (turpmāk tekstā – “
Delta
”) iesniedza formālo piedāvājumu laika nišu piešķiršanai atbilstoši galīgo saistību 1.24. klauzulai. Kā norādīts tās pieteikuma dokumentos, tā plānoja katru dienu veikt pa lidojumam maršrutā starp
LHR
un
PHL
lidostu (turpmāk tekstā – “maršruts
LHR
–
PHL
”) sešas
IATA
sezonas pēc kārtas, sākot ar 2015. gada vasaru.
Delta
bija vienīgā aviosabiedrība, kas iesniedza piedāvājumu laika nišu piešķiršanai saskaņā ar galīgajām saistībām.
Ar 2014. gada 6. novembra lēmumu, izvērtējusi
Delta
darbotiesspēju un tās formālo piedāvājumu atbilstoši galīgo saistību 1.21. un 1.26. klauzulai, Komisija paziņoja, ka minētā ir, pirmkārt, neatkarīga no apvienošanās pusēm un tai nav saiknes ar tām un ka tā ir iztērējusi pati savu laika nišu portfeli
LHR
[lidostā] galīgo saistību 1.21. klauzulas izpratnē un, otrkārt, ir potenciāla darbotiesspējīga pušu konkurente lidostu pārī, attiecībā uz kuru tā bija pieprasījusi laika nišas saskaņā ar šīm saistībām, un tai ir spēja, resursi un vēlme ilgtermiņā sniegt pakalpojumus maršrutā
LHR
–
PHL
kā darbotiesspējīgam konkurences spēkam.
2014. gada 17. decembrī
American Airlines
un
Delta
iesniedza Komisijai nolīgumu par laika nišu atbrīvošanu, kurš abām sabiedrībām bija jānoslēdz, lai
Delta
varētu tikt piešķirtas pieprasītās laika nišas maršrutā
LHR
–
PHL
saskaņā ar galīgajām saistībām.
Ar 2014. gada 19. decembra lēmumu Komisija atbilstoši neatkarīgās pilnvarotās personas 2014. gada 17. decembra ziņojumam apstiprināja šo nolīgumu par laika nišu atbrīvošanu. Šajā lēmumā bija paredzēts, ka
Delta
ir jālieto laika nišas, ko iepriekš bija izmantojusi
US Airways Group
, lai sniegtu nepārtraukto lidojumu pakalpojumu maršrutā
LHR
–
PHL
. Minētajā lēmumā turklāt bija noteikts, ka tad, ja lietošanas periodā šīs laika nišas būs izmantotas pienācīgi, ar Komisijas piekrišanu tiks uzskatīts, ka
Delta
ir priekšgājēja tiesības, un tad, kad Komisija būs apstiprinājusi priekšgājēja tiesības,
Delta
paturēs piešķirtās laika nišas un tai būs tiesības tās lietot jebkurā pilsētu pārī.
Delta
maršrutā
LHR
–
PHL
sāka darboties
IATA
2015. gada vasaras lidojumu plānošanas sezonas sākumā.
2015. gada 28. septembrī
American Airlines
nosūtīja neatkarīgajai pilnvarotajai personai vēstuli, lai tai norādītu, ka, tā kā
Delta
nav izmantojusi šīs nišas atbilstoši savam piedāvājumam, tā nav īstenojusi korektīvo laika nišu “pienācīgu izmantošanu” 2015. gada vasaras un 2015./2016. gada ziemas sezonā un ka tāpēc šīs sezonas nav jāuzskaita priekšgājēja tiesību iegūšanai.
Pēc tam tostarp starp
American Airlines
un Komisiju vairākkārt notika saziņa, kurā
American Airlines
darīja zināmu, ka
Delta
turpina neievērot sava piedāvājuma noteikumus un tātad nevar pretendēt uz priekšgājēja tiesību iegūšanu.
Strīdīgais lēmums
2018. gada 30. aprīlī Komisija pieņēma strīdīgo lēmumu, kurā konstatēja, ka
Delta
lietošanas periodā laika nišas ir izmantojusi pienācīgi, un apstiprināja priekšgājēja tiesību piešķiršanu pēdējai minētajai, piemērojot galīgo saistību 1.10. klauzulu.
Pamatojoties uz galīgo saistību formulējumu, konteksta un mērķa interpretāciju, Komisija strīdīgajā lēmumā secināja, ka formulējums “pienācīga izmantošana” nevar tikt saprasts kā “izmantošana atbilstoši piedāvājumam”, bet tas ir jāinterpretē kā laika nišu “nepareizas izmantošanas neesamību” galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Konkrēti, vispirms konstatējusi, ka formulējums “pienācīga izmantošana” galīgajās saistībās nav definēts, Komisija strīdīgajā lēmumā precizēja, ka šis formulējums ir jāinterpretē “atbilstoši [galīgo] saistību priekšmetam un kontekstam”.
Runājot par galīgo saistību priekšmetu, Komisija atzina, ka šīs saistības ir vērstas uz nopietno šaubu kliedēšanu par apvienošanās saderību ar iekšējo tirgu un ka šo saistību 1.9. klauzulas uzdevums ir atjaunot konkurenci maršrutā
LHR
-
PHL
, izveidojot konkurētspējīgu gaisa satiksmes pakalpojumu.
Attiecībā uz galīgo saistību kontekstu Komisija atgādināja, ka priekšgājēja tiesību mērķis ir pamudināt potenciālu jaunienācēju darboties maršrutā
LHR
–
PHL
. Lai gūtu pamudinājumu ienākšanai, potenciālajam jaunienācējam vajadzēja skaidrus un pārbaudāmus kritērijus, kuri izslēgtu jebkādus patvaļīgus apsvērumus.
Ņemot vērā to, ka ikdienas valodā “nepareiza” izmantošana var tikt pielīdzināta “nepienācīgai” izmantošanai, un to, ka galīgajās saistībās formulējums “nepareiza izmantošana” ir definēts, bet formulējums “pienācīga izmantošana” – nav, Komisija no tā secināja, ka, lai sniegtu jaunienācējam skaidras un pārbaudāmas norādes, formulējums “pienācīga izmantošana” ir jāinterpretē kā “nepareizas izmantošanas” neesamība galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Turpinājumā Komisija strīdīgajā lēmumā noraidīja argumentu, saskaņā ar kuru formulējums “pienācīga izmantošana” esot jāinterpretē tā, ka tas attiecas uz “izmantošanu atbilstoši piedāvājumam”.
Šajā ziņā saskaņā ar strīdīgo lēmumu, pirmkārt, “pienācīgu izmantošanu” pielīdzināt “izmantošanai atbilstoši piedāvājumam” nozīmētu izvirzīt prasību, kuru ir gandrīz neiespējami izpildīt.
Otrkārt, Komisija atzina, ka argumentam, saskaņā ar kuru tikai “atcelšana ārkārtēju operacionālu iemeslu dēļ” esot saderīga ar “izmantošanu atbilstoši piedāvājumam”, nevar piekrist. Pirmām kārtām, šāds kritērijs esot pārāk neskaidrs, lai nodrošinātu potenciālā jaunienācēja tiesisko drošību. Otrām kārtām, šādam kritērijam neesot pamatojuma galīgo saistību tekstā.
Treškārt, formulējuma “pienācīga izmantošana” interpretācija tādējādi, ka tas nozīmē “izmantošanu atbilstoši piedāvājumam”, padarot galīgās saistības daudz mazāk pievilcīgas jaunienācējam.
Ceturtkārt, tā kā laika nišu lietošanas apjomu, kas atbilst 80 %, esot ierasta
de facto
prakse aviācijas nozarē, un Regulas par laika nišām 10. panta 2. punktā ir noteikts princips “izmanto vai zaudē”, saskaņā ar kuru, lai gaisa pārvadātājs varētu izmantot piešķirtās laika nišas nākamajā periodā, tam ir jāpierāda, ka tas šīs nišas ir izmantojis vismaz 80 % laika plānošanas periodā, attiecībā uz kuru tās ir tikušas piešķirtas (turpmāk tekstā – “noteikums 80/20”), esot nepamatoti no potenciālā jaunienācēja pieprasīt lietošanas apjomu, kas atbilst 100 %.
Piektkārt, no RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām izrietot, ka šīs saistības attiecībā uz priekšgājēja tiesībām lielā mērā, izņemot dažus “skaidrojumus un maznozīmīgas lingvistiskas variācijas”, bija pielīdzināmas lietā
IAG
/
bmi
aplūkotajām saistībām. Taču pēdējā minētajā lietā aplūkotajās saistībās “izmantošana atbilstoši piedāvājumam” nebija nosacījums priekšgājēja tiesību iegūšana. Līdz ar to frāze “atbilstoši piedāvājumam” galīgajās saistībās esot vienkārši “maznozīmīga lingvistiska variācija” salīdzinājumā ar lietā
IAG
/
bmi
aplūkotajām saistībām.
Sestkārt, galīgo saistību 1.10. klauzulā ietverto formulējumu “pienācīga izmantošana” interpretēt minēto saistību 1.9. klauzulas gaismā esot pretrunā aplūkoto tiesību normu sistēmai, jo pēdējās minētās klauzulas uzdevums esot identificēt saistību mērķi, proti, sniegt konkurētspējīgu gaisa satiksmes pakalpojumu attiecīgajā maršrutā, savukārt priekšgājēja tiesības ir definētas 1.10. klauzulā.
Visbeidzot, Komisija strīdīgajā lēmumā pārbaudīja, vai
Delta
bija īstenojusi laika nišu nepareizu izmantošanu galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē, lai noteiktu, vai tai ir jāpiešķir priekšgājēja tiesības. Šajā ziņā Komisija atzina, ka laika nišu izmantošana, lai gan tā tikusi īstenota nepietiekamā apjomā, ir atbildusi noteikumam 80/20. Konstatēdama, ka
Delta
nav īstenojusi laika nišu nepareizu izmantošanu galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē, Komisija no tā secināja, ka atbilstoši pilnvarotās personas rakstveida ieteikumam
Delta
izmantošanas periodā laika nišas ir izmantojusi pienācīgi un apstiprināja priekšgājēja tiesību piešķiršanu tai atbilstoši galīgo saistību 1.10. klauzulai.
Tiesvedība Vispārējā tiesā un pārsūdzētais spriedums
Ar prasības pieteikumu, kas 2018. gada 10. jūlijā iesniegts Vispārējās tiesas kancelejā,
American Airlines
cēla prasību par strīdīgā lēmuma atcelšanu, izvirzot divus pamatus. Pirmais pamats attiecās uz tiesību kļūdām, ko Komisija esot pieļāvusi, interpretējot galīgajās saistībās ietverto formulējumu “pienācīga izmantošana”. Otrajā pamatā
American Airlines
apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā visus elementus, kam ir nozīme priekšgājēja tiesību piešķiršanā.
Ar pārsūdzēto spriedumu Vispārējā tiesa
American Airlines
prasību pilnībā noraidīja un piesprieda tai segt savus un atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus.
Attiecībā uz pirmo pamatu, kurā runa bija, pirmkārt, par jēdziena “pienācīga izmantošana” gramatisko interpretāciju Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 103. un 104. punktā uzskatīja, ka “pienācīgas izmantošanas” un “nepareizas izmantošanas neesamības” pielīdzināšana ir savienojama ar attiecīgo tiesību normu formulējumu. Tomēr pārsūdzētā sprieduma 105. un 106. punktā Vispārējā tiesa konstatēja, ka
American Airlines
norādītā interpretācija, saskaņā ar kuru “pienācīga izmantošana” attiecas uz “izmantošanu atbilstoši piedāvājumam”, – šajā ziņā atstājot Komisijai zināmu novērtējuma brīvību – arī ir savienojama ar jēdziena “pienācīga izmantošana” gramatisku interpretāciju. No tā Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 107. punktā tātad secināja, ka šī pēdējā minētā jēdziena interpretācija, pamatojoties tikai uz galīgo saistību formulējumu, nav pārliecinoša.
Pārsūdzētā sprieduma 109.–125. punktā Vispārējā tiesa precizēja principus, kas bija jāpiemēro, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana” un frāzi “atbilstoši piedāvājumam” galīgo saistību izpratnē. Vispārējā tiesa vispirms norādīja, ka ir jāņem vērā ne tikai galīgo saistību formulējums, bet arī to konteksts un tiesiskajā regulējumā, kurā tās ietvertas, izvirzītie mērķi. Turpinājumā tā atgādināja, ka ir jāņem vērā arī īpašie interpretācijas noteikumi, kas precizēti pašās galīgajās saistībās un kas ietver atsauci uz lēmumu par apstiprināšanu, uz Savienības tiesību vispārējo kontekstu, konkrēti – Apvienošanās regulu un Komisijas paziņojumu par aizsardzības līdzekļiem. Turklāt, kā norādīja Vispārējā tiesa, galīgās saistības ir jāinterpretē, ņemot vērā arī RM formu attiecībā uz galīgajām saistībām, jo šāda forma ietver informāciju un dokumentus, kuri nepieciešami, lai Komisija varētu pārbaudīt, vai saistības, ko iesniegušas apvienošanās puses, spēj nodrošināt koncentrācijas saderību ar iekšējo tirgu. Visbeidzot Vispārējā tiesa atzina – tā kā Regula par laika nišu piešķiršanu ietilpst “Savienības tiesību vispārējā kontekstā”, tā ir jāņem vērā, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”.
Otrkārt, runājot par galīgo saistību 1.10. klauzulā ietvertā formulējuma “pienācīga izmantošana” sistēmisku interpretāciju, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 201.–249. punktā atzina, ka šis jēdziens var tikt saprasts kā atbilstošs “nepareizas izmantošanas” neesamībai minēto saistību 1.13. klauzula izpratnē.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 209. punktā norādīja – tā kā apvienošanās pusēm priekšgājēja tiesības bija jāiekļauj “tādā formā kā tās”, kas bija piedāvātas lietā
IAG
/
bmi
, atbilstoši veidam, kādā bija strukturētas šīs saistības, noteikumiem par “nepareizu izmantošanu” bija nozīme priekšgājēja tiesību piešķiršanā. Turklāt minētā sprieduma 220. punktā Vispārējā tiesa uzskatīja, ka pievienotais iespraudums “atbilstoši piedāvājumam” – kas
American Airlines
izpratnē ir priekšgājēja tiesību “faktiska” definīcija – tekstuāli ievērojami atšķiras no veida, kādā bija strukturēti lietā
IAG
/
bmi
aplūkoto saistību atbilstošie noteikumi. No tā Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 232. un 233. punktā secināja – no RM formā attiecībā uz galīgajām saistībām ietverto norāžu nozīmes izvērtējuma izriet, ka iespraudums “atbilstoši piedāvājumam” ir tikai “maznozīmīga lingvistiska variācija” un ka līdz ar to nevar piekrist
American Airlines
pieejai, saskaņā ar kuru šis formulējums ir būtisks nosacījums priekšgājēja tiesību piešķiršanai.
Treškārt, runājot par galīgo saistību 1.10. klauzulā ietvertā formulējuma “pienācīga izmantošana” interpretāciju, pamatojoties uz šī noteikuma kontekstu un tiesiskā regulējuma, kurā tas ietverts, izvirzītajiem mērķiem, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 250.–292. punktā apstiprināja Komisijas strīdīgajā lēmumā izmantoto interpretāciju, saskaņā ar kuru jēdziens “pienācīga izmantošana” atbilst “negodīgas izmantošanas” neesamībai galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Pirmām kārtām, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 253.–278. punktā uzskatīja, ka priekšgājēja tiesību piešķiršanas mērķis ir padarīt laika nišas pievilcīgākas, mudinot jaunienācēju pārņemt šīs nišas, lai šādi padarītu pietiekami iespējamu saistību faktisko īstenošanu. Tādējādi Vispārējā tiesa noraidīja
American Airlines
argumentu par “maksimālo konkurences spiedienu” un norādīja, ka tam nav pamatojuma ne lēmumā par apstiprināšanu, ne galīgo saistību noteikumos un ka tas nav savienojams ar pašu priekšgājēja tiesību raksturu.
Otrām kārtām, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 279. un 280. punktā atzina, ka Regula par laika nišām sniedz vispārēju kontekstu, lai interpretētu jēdzienu “pienācīga izmantošana” kā atbilstošu “nepareizas izmantošanas neesamībai”. Tā uzskatīja, ka
Delta
savas laika nišas lietošanas periodā turklāt ir izmantojusi atbilstoši šīs regulas 10. panta 2. un 3. punktā izvirzītajām prasībām.
Pārsūdzētā sprieduma 293. punktā Vispārējā tiesa secināja, ka galīgo saistību 1.10. klauzulā ietverto formulējumu “pienācīga izmantošana” Komisija bija pareizi interpretējusi tādējādi, ka tas nozīmē “nepareizas izmantošanas neesamību” minēto saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Attiecībā uz otro prasības pamatu Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 303. punktā uzskatīja – tā kā dažādo šī pamata pamatošanai izvirzīto elementu vērtējumam nav nozīmes, novērtējot “nepareizas izmantošanas” esamību galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē, minētais pamats ir jānoraida.
Tiesvedība Tiesā un lietas dalībnieku prasījumi
Ar dokumentu, kas Tiesas kancelejā iesniegts 2021. gada 26. februārī,
American Airlines
iesniedza apelācijas sūdzību par pārsūdzēto spriedumu.
Ar apelācijas sūdzību
American Airlines
lūdz Tiesu:
–
apturēt pārsūdzētā sprieduma izpildi un atcelt to,
–
atcelt strīdīgo lēmumu,
–
pakārtoti – ja to uzskatītu par nepieciešamu, nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai atkārtotai izskatīšanai atbilstoši Tiesas spriedumam un
–
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā un tiesvedībā Vispārējā tiesā.
Komisija lūdz Tiesu noraidīt apelācijas sūdzību un piespriest
American Airlines
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
Delta
lūdz Tiesu pilnībā noraidīt apelācijas sūdzību un piespriest
American Airlines
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī tiesvedībā Vispārējā tiesā.
Par apelācijas sūdzību
Apelācijas sūdzības pamatošanai
American Airlines
izvirza vienu vienīgu pamatu, kas attiecas uz tiesību kļūdu, kuru Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, atzīdama, ka jēdziens “pienācīga izmantošana” galīgo saistību 1.10. klauzulas izpratnē ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nozīmē “nepareizas izmantošanas neesamību”. Turklāt Vispārējā tiesa esot nepamatoti apstiprinājusi lēmumu piešķirt
Delta
priekšgājēja tiesības, jo
Delta
neesot izmantojusi piešķirtās laika nišas.
Šis pamats ir iedalīts trīs daļās. Pirmajā daļā
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa, interpretēdama formulējumu “pienācīga izmantošana”, nav ņēmusi vērā attiecīgi Apvienošanās regulas, Komisijas paziņojuma par aizsardzības līdzekļiem un pašu apvienošanās pušu noslēgto saistību mērķus. Otrajā daļā tā uzsver, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, atzīdama, ka jēdziens “pienācīga izmantošana” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nozīmē “nepareizas izmantošanas neesamību”. Trešajā daļā
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, interpretējot RM formu attiecībā uz galīgajām saistībām un šo saistību 1.9. klauzulu konkrēti attiecībā uz juridiskajām sekām, kas izsecināmas no formulējuma “atbilstoši piedāvājumam”.
Par vienīgā pamata pirmo daļu
Lietas dalībnieku argumenti
Vienīgā pamata pirmajā daļā
American Airlines
būtībā apstrīd jēdziena “pienācīga izmantošana” galīgo saistību 1.10. klauzulas izpratnē teleoloģisko un kontekstuālo interpretāciju, ko Vispārējās tiesa ir sniegusi pārsūdzētā sprieduma 250.–292. punktā. Šajā ziņā
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa, interpretējot formulējumu “pienācīga izmantošana”, nav ņēmusi vērā, pirmām kārtām, Apvienošanās regulas mērķus un saskaņā ar šo regulu noteiktos aizsardzības līdzekļus, otrām kārtām, galīgo saistību konkrētos mērķus un, trešām kārtām, ar šīm saistībām radīto visaptverošo korektīvo sistēmu.
Pirmkārt,
American Airlines
uzsver – lai noteiktu, vai ir īstenota korektīvo laika nišu “pienācīga izmantošana”, ir jāizvērtē, vai laika nišu konkrētā izmantošana ir savienojama ar saistību mērķi, kas paredzēts Apvienošanās regulas 30. apsvērumā un Komisijas paziņojuma par aizsardzības līdzekļiem 9. punktā, proti, ka “jānovērš” konkurences problēmas “pilnībā”. Tās ieskatā – tā kā pārsūdzētajā spriedumā ietvertajā analīzē nav ņemti vērā šie elementi, tajā ir pieļauta acīmredzama kļūda interpretācijā.
Otrkārt,
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, neņemdama vērā galīgo saistību konkrēto mērķi un uzsvērdama priekšgājēja tiesību mērķi. Šajā ziņā
American Airlines
Vispārējai tiesai vispirms pārmet, ka tā pārsūdzētā sprieduma 30. punktā nav atsaukusies uz būtiskajiem elementiem Komisijas secinājumos par minētajām saistībām, kas minēti apstrīdētā lēmuma 176., 178.–181., 186. un 197.–199. punktā.
Turpinājumā
American Airlines
Vispārējai tiesai pārmet, ka tā, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, nav piemērojusi aizsardzības līdzekļa efektivitātes kritēriju, lai gan
Delta
nebija izmantojusi 470 korektīvās laika nišas. Kā izrietot no pārsūdzētā sprieduma 120. punktā minētās judikatūras, saistībām ir jābūt tiešai un pietiekamai atbildei, kas var nepārprotami kliedēt visas nopietnās šaubas par aplūkoto darījumu.
Turklāt
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 250.–278. punktā ir ņēmusi vērā vienīgi priekšgājēja tiesību mērķi uzlabot laika nišu raksturīgo pievilcību, neizvērtējot pašu galīgo saistību mērķi, proti, kompensēt konkurences zudumu, kas izriet no vienas apvienošanās puses atteikšanās no ikdienas pakalpojuma, garantējot konkurentu ienākšanas maršrutā
LHR
–
PHL
pietiekamību. Šajā ziņā tā norāda, ka jautājums, vai laika nišu faktiskais lietojums atbilst vai neatbilst šim mērķim, ir būtisks ikviena lēmuma priekšgājēja tiesību jomā elements.
Visbeidzot,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 266. un 267. punktā priekšgājēja tiesību priekšmetu un mērķi ir sajaukusi ar “pienācīgas izmantošanas” nosacījumu šo tiesību izmantošanai. Tās ieskatā, tā kā galīgo saistību attiecībā uz laika nišām priekšmets bija vienas apvienošanās puses ikdienas pakalpojuma replicēšana, lai pilnībā novērstu konkurences problēmu, šo nišu konkrētā izmantošana šī mērķa sasniegšanai ir ne tikai pilnībā savienojama ar “pienācīgas izmantošanas” noteikšanu un lēmumu piešķirt vai nepiešķirt priekšgājēja tiesības, bet patiesībā ir būtisks šīs analīzes aspekts.
Treškārt,
American Airlines
Vispārējai tiesai pārmet, ka tā, kontekstuāli interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, neesot ņēmusi vērā visus atbilstošos galīgo saistību noteikumus, kas esot nepieciešami, lai nonāktu pie pareizas šī jēdziena juridiskas interpretācijas. Šajā ziņā tā it īpaši atsaucas uz minēto saistību 1.1., 1.10., 1.11., 1.24., 1.26. un 1.27. klauzulu. Šie noteikumi, tos aplūkojot kopumā, veidojot saskanīgu sistēmu, kas ļauj sasniegt noteiktā aizsardzības līdzekļa galveno mērķi, proti, ka “jānovērš” konkurences problēmas “pilnībā”. Konkrēti tā apstrīd analīzi, ko Vispārējā tiesa ir veikusi pārsūdzētā sprieduma 245.–248. punktā attiecībā uz šiem apsvērumiem, kuri
American Airlines
ieskatā šajā spriedumā ir tikuši izklāstīti nepilnīgi.
Turklāt
American Airlines
apgalvo, ka galīgo saistību atbilstošā iekšējā konteksta nepilnīgai ņemšanai vērā esot būtiska ietekme uz prasīto laika nišu izmantošanas apjomu. Šajā ziņā tā apgalvo: ja jaunienācējs, kā tas ir šajā gadījumā, nerīkojas atbilstoši sava piedāvājuma – uz kura pamata tam ir tikušas piešķirtas laika nišas – nosacījumiem, Komisijai, lai noteiktu, vai jaunienācējs ir īstenojis laika nišu “pienācīgu izmantošanu”, ir jāpārbauda iemesli, kuru dēļ tas nav rīkojies atbilstoši savam piedāvājumam, un vai šīs novirzes ir pamatotas, ņemot vērā saistību mērķi un saturu, bet arī – atbilstošos ekonomiskās analīzes un novērtējuma elementus. Ja Komisija būtu izmantojusi šo pieeju,
Delta
būtu centusies izvairīties no jebkādas nepamatotas novirzes no sava piedāvājuma noteikumiem, ievērojot principu
pacta sunt servanda
, un tas būtu veicinājis no apvienošanās izrietošo konkurences problēmu novēršanu.
American Airlines
norāda, ka šos apsvērumus apstiprina 54. punkts neatkarīgās pilnvarotās personas 2018. gada 13. aprīļa ziņojumā, kas adresēts Komisijai saistībā ar priekšgājēja tiesību piešķiršanu
Delta
.
Visbeidzot,
American Airlines
apgalvo – Vispārējā tiesa ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu interpretācijā, pārsūdzētā sprieduma 279.–292. punktā atzīdama, ka galīgo saistību “kontekstuālā interpretācija” bija jāveic Regulas par laika nišām gaismā.
Komisija šos
American Airlines
apgalvojumus apstrīd un uzsver, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā ir izsmeļoši izvērtējusi gan Apvienošanās regulas mērķus un saskaņā ar šo regulu noteiktos aizsardzības līdzekļus, gan galīgās saistības.
Savukārt
Delta
izvirza iebildi par šīs daļas nepieņemamību, jo
American Airlines
tikai atkārtojot argumentus, kas jau ir minēti pirmajā instancē, neveikdama konkrētu pārsūdzētā sprieduma analīzi.
Tiesas vērtējums
Attiecībā uz
Delta
izvirzītā vienīgā pamata pirmās daļas pieņemamību ir jāatgādina, ka tostarp no Tiesas Reglamenta 168. panta 1. punkta d) apakšpunkta un 169. panta 2. punkta izriet, ka apelācijas sūdzībā ir precīzi jānorāda tā nolēmuma apstrīdētās daļas, kura atcelšana tiek pieprasīta, kā arī juridiskie argumenti, kas konkrēti izvirzīti šī prasījuma atbalstam. Tiesa šajā ziņā vairākkārt ir atzinusi, ka apelācijas sūdzība ir nepieņemama, ja, pat neietverot argumentāciju, kas konkrēti vērsta uz Vispārējās tiesas spriedumā pieļautās tiesību kļūdas identificēšanu, tajā ir tikai atkārtoti pamati un argumenti, kuri jau ir tikuši izvirzīti šajā tiesā, tostarp tie, kas ir balstīti uz faktiem, kurus tā skaidri noraidījusi. Šāda apelācija patiesībā ir prasība, kas vērsta uz to, lai vienkārši panāktu Vispārējai tiesai iesniegtā prasības pieteikuma atkārtotu izskatīšanu, bet tas neietilpst Tiesas kompetencē apelācijas tiesvedībā (spriedums, 2022. gada 20. janvāris, Rumānija/Komisija,
C‑899/19 P
,
EU:C:2022:41
,
48.
punkts).
Šajā gadījumā, kā izriet no šī sprieduma 64.–72. punkta,
American Airlines
vienīgā pamata pirmās daļas pamatošanai izvirzītā argumentācija attiecas tieši uz kļūdu tiesību piemērošanā, ko Vispārējā tiesa šķietami ir pieļāvusi, veicot jēdziena “pienācīga izmantošana” teleoloģisko un kontekstuālo interpretāciju, un šajā ziņā ir izdarīta skaidra un konkrēta atsauce uz pārsūdzētā sprieduma punktiem, par kuriem tā plāno paust kritiku, proti, minētā sprieduma 245.–278. punktu, kuros konkrēti pausts atbalsts šim argumentam.
Tāpēc
Delta
izvirzītā iebilde par šīs daļas nepieņemamību, pamatojoties uz to, ka
American Airlines
esot tikai atkārtojusi Vispārējā tiesā minētos argumentus, ir jānoraida.
Par lietas būtību – ir jānorāda, ka no Apvienošanās regulas 30. apsvēruma un Komisijas paziņojuma par aizsardzības līdzekļiem 5. un 9. punkta izriet – ja koncentrācija izraisa konkurences problēmas, jo tā var radīt būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei, apvienošanās puses var piedāvāt aizsardzības līdzekļus, ko nosaka saskaņā ar Apvienošanās regulu un sauc par “saistībām”, lai novērstu Komisijas konstatētās problēmas. Piedevām Apvienošanās regulas 30. apsvērumā ir precizēts, ka saistības var tikt akceptētas sākotnējās izmeklēšanas laikā (I posms), ja konkurences problēmas jau ir identificējamas un tās var viegli atrisināt.
Tādējādi, saistību mērķis, pirmām kārtām, ir pilnībā novērst Komisijas konstatētās konkurences problēmas, lai aplūkotais koncentrācijas darījums neradītu būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei. Otrām kārtām, sākotnējās izmeklēšanas laikā uzņemto saistību uzdevums, kā tas ir galīgo saistību gadījumā, konkrēti ir kliedēt visas nopietnās šaubas, vai koncentrācija radītu būtisku kaitējumu efektīvai konkurencei iekšējā tirgū vai būtiskā tā daļā.
Pirmkārt, ir jākonstatē, ka pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa ir pienācīgi izvērtējusi Apvienošanās regulas un saskaņā ar šo regulu noteikto aizsardzības līdzekļu mērķus.
Šajā ziņā Vispārējā tiesa vispirms pārsūdzētā sprieduma 110. punktā attiecībā uz galīgo saistību noteikumu interpretāciju norādīja, ka ir jāņem vērā ne tikai to teksts, bet arī to konteksts un tiesiskajā regulējumā, kurā šis noteikums ietverts, izvirzītie mērķi. Pārsūdzētā sprieduma 111. un 112. punktā Vispārējā tiesa precizēja, ka ir jāņem vērā arī galīgo saistību trešajā rindkopā ietvertie konkrētie interpretācijas noteikumi, saskaņā ar kuriem minētās saistības ir jāinterpretē lēmuma par apstiprināšanu gaismā, Savienības tiesību vispārējā kontekstā, it īpaši Apvienošanās regulas gaismā, un atsaucoties uz Komisijas paziņojumu par aizsardzības līdzekļiem.
Turpinājumā pārsūdzētā sprieduma 117. un 120. punktā Vispārējā tiesa atgādināja – lai Komisija saistības varētu akceptēt, tām ir jāspēj nodrošināt paziņotā darījuma saderību ar iekšējo tirgu. No šīm saistībām izrietošajiem risinājumiem jābūt pietiekami darbotiesspējīgiem un ilgtspējīgiem, lai salīdzinoši tuvā nākotnē nevarētu radīt vai pastiprināt dominējošu stāvokli vai šķēršļus efektīvai konkurencei, kurus ar šīm saistībām ir paredzēts novērst. Vispārējā tiesa precizēja, ka, runājot par sākotnējā posmā uzņemtajām saistībām, tās, ņemot vērā to apjomu un saturu, ir tādas, kuras ļauj Komisijai pieņemt lēmumu par apstiprināšanu, nesākot padziļinātās izmeklēšanas posmu, ja minētās saistības Komisijai ir ļāvušas atzīt, ka tās ir tieša un pietiekama atbilde, kas var nepārprotami kliedēt visas nopietnās šaubas.
Visbeidzot, saistībā ar tās veikto jēdziena “pienācīga izmantošana” teleoloģisko interpretāciju Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 255. punktā atgādināja, ka apvienošanās puses saistības ir uzņēmušās, lai ļautu Komisijai konstatēt, ka tās kliedē tās nopietnās šaubas, un tādējādi atzīt apvienošanos par saderīgu ar iekšējo tirgu.
No tā izriet, ka
American Airlines
nevar apgalvot, ka Vispārējā tiesa, interpretējot galīgo saistību 1.10. klauzulā ietverto formulējumu “pienācīga izmantošana”, nav ņēmusi vērā Apvienošanās regulas un saskaņā ar šo regulu noteikto aizsardzības līdzekļu mērķus. Tas, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā nav tieši minējusi Apvienošanās regulas 30. apsvērumu un Komisijas paziņojuma par aizsardzības līdzekļiem 9. punktu, nenozīmē, ka tā tomēr nav ņēmusi vērā saistību mērķus, kas izriet no piemērojamā tiesiskā regulējuma. Tātad šī argumentācija ir jānoraida.
Otrkārt,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, jo tā neesot ņēmusi vērā galīgo saistību konkrēto mērķi, proti, pilnībā novērst apvienošanās radītās konkurences problēmas.
Šajā ziņā pietiek konstatēt, ka
American Airlines
balstās uz kļūdainu pieņēmumu, saskaņā ar kuru galīgo saistību konkrētais mērķis, kas noteikts, lai nodrošinātu aplūkotās koncentrācijas saderību ar iekšējo tirgu, ir pilnībā replicēt ikdienas pakalpojumu, kuru agrāk sniedza viena no apvienošanās pusēm.
Kā izriet no šī sprieduma 79. punkta, apvienošanās pušu uzņemto saistību mērķis, kas paredzēts Apvienošanās regulā, ir kliedēt Komisijas paustās nopietnās šaubas par aplūkotā koncentrācijas darījuma saderību ar iekšējo tirgu.
Turklāt priekšgājēja tiesību piešķiršanai minētajās saistībās, kā norādīts ģenerāladvokāta secinājumu 76. punktā, nebija pašai savs mērķis, bet tā bija vērsta uz to, lai veicinātu šo saistību vispārējo mērķi novērst konkurences problēmas maršrutā
LHR
–
PHL
, padarot aplūkoto laika nišu piedāvājumu pievilcīgāku aviosabiedrībām, kuras esot izjutušas pamudinājumu ienākt šajā maršrutā ar konkurētspējīgu gaisa satiksmes pakalpojumu.
Šajā kontekstā jānorāda, ka, pirmām kārtām, kā Vispārējā tiesa konstatējusi pārsūdzētā sprieduma 266. un 267. punktā, pats priekšgājēja tiesību raksturs nav savienojams ar apelācijas sūdzības iesniedzējas argumentu, saskaņā ar kuru jēdziens “pienācīga izmantošana” ir jāinterpretē tā, lai nodrošinātu “maksimālu konkurences spiedienu”. Priekšgājēja tiesību piešķiršana ietver iespēju jaunienācējam izmantot laika nišas jebkurā lidostu maršrutā pēc sešu
IATA
sezonu ilga darbības perioda. Šādos apstākļos priekšgājēja tiesību iekļaušanai galīgajās saistībās nevar būt mērķis radīt maksimālu konkurences spiedienu maršrutā
LHR
–
PHL
.
Otrām kārtām, ir jākonstatē, ka galīgajās saistībās nav precizēts konkrētais lidojumu skaits, kas bija jāveic potenciālajam jaunienācējam. No vienas puses, galīgo saistību 1.1. klauzulā ir tikai norādīts maksimālais atbrīvoto korektīvo laika nišu skaits, bet ne lidojumu skaits, kas jāveic potenciālajam jaunienācējam. No otras puses, galīgo saistību 1.13. klauzulas b) punktā ir vienīgi minēts lidojumu skaits, kas jāveic, lai mazāka lidojumu skaita veikšana nekā potenciālā jaunienācēja piedāvātais lietojums netiktu atzīta par “nepareizu izmantošanu”. Turklāt šajā klauzulā ir precizēts, ka laika nišu lietošanai ir jābūt saderīgai ar noteikumu 80/20.
Piedevām, kā būtībā norādīts secinājumu 71. un 72. punktā, šo saistību mērķis ir replicēt nevis ikdienas pakalpojumu, ko pirms šī darījuma nodrošināja apvienošanās puses, bet gan to izdarīto konkurences spiedienu pirms minētā darījuma. Arī šī ikdienas pakalpojuma replicēšana neesot priekšnosacījums priekšgājēja tiesību piešķiršanai potenciālam jaunienācējam vai potenciāliem jaunienācējiem. Galīgajās saistībās paredzētās laika nišu nodošanas jaunienācējam mērķis ir panākt, lai šis jaunienācējs tās varētu izmantot ar tādiem pašiem nosacījumiem kā tie, kas pirms apvienošanās tika piemēroti apvienošanās pusēm.
Piedevām prasība par laika nišu izlietošanu pilnā apjomā nebūtu saskanīga ar galīgo saistību konkrēto mērķi, kas, kā izriet no šī sprieduma 87. punkta, ir pieļaut potenciālā jaunienācēja pietiekamu, savlaicīgu un ticamu ienākšanu šajā maršrutā.
Trešām kārtām, kā izriet no lēmuma par apstiprināšanu 180. punkta, laika nišu pieejamība bija galvenā barjera ienākšanai šajā maršrutā, attiecībā uz kuru bija identificētas nopietnas šaubas, un tāpēc šajā lēmumā ir konstatēts, ka galīgo saistību mērķis bija likvidēt vai ievērojami samazināt šo barjeru ienākšanai
LHR
, lai pieļautu potenciālā jaunienācēja pietiekamu, savlaicīgu un ticamu ienākšanu minētajā maršrutā.
Tātad ir jānoraida
American Airlines
argumentācija, saskaņā ar kuru galīgo saistību mērķis ir garantēt, lai problēma, kas saistīta ar konkurences zaudējumu, kurš izriet no atteikšanās no ikdienas pakalpojuma, ko iepriekš sniedza viena no apvienošanās pusēm, tiktu “pilnībā novērsta”, replicējot šo ikdienas pakalpojumu.
Piedevām
American Airlines
nevar Vispārējai tiesai pārmest, ka tā ir ņēmusi vērā vienīgi ar priekšgājēja tiesību piešķiršanu izvirzīto mērķi, proti, stiprināt korektīvo laika nišu pievilcību, neievērojot galīgo saistību plašāko mērķi – nodrošināt efektīvu risinājumu paziņotās koncentrācijas radītajām konkurences problēmām.
Šajā ziņā pietiek norādīt, kā izriet no šī sprieduma 88. punkta, ka priekšgājēja tiesību piešķiršanai nebija pašai savs mērķis, bet tā bija vērsta uz to, lai veicinātu galīgo saistību vispārējā mērķa – pilnībā novērst konkurences problēmas maršrutā
LHR
–
PHL
– īstenošanu.
Tātad Vispārējā tiesa nav pieļāvusi kļūdu, pārsūdzētā sprieduma 257.–261. punktā atzīdama, ka priekšgājēja tiesību iekļaušana galīgajās saistībās bija vērsta uz to, lai pamudinātu jaunienācēju pārņemt laika nišas, lai šādi padarītu pietiekami iespējamu faktu, ka šīs saistības maršrutā
LHR
–
PHL
tiek faktiski īstenotas, tādējādi veicinot minēto saistību kopējo mērķi, proti, novērst Komisijas konstatētās konkurences problēmas. Vispārējā tiesa nav pieļāvusi tiesību kļūdu, ņemdama vērā konkrēti ar priekšgājēja tiesību piešķiršanu izvirzīto mērķi, lai interpretētu galīgo saistību 1.10. klauzulā minēto jēdzienu “pienācīga izmantošana”.
Visbeidzot, tā kā šī sprieduma 87.–96. punktā ir konstatēts, ka galīgo saistību konkrētais mērķis nebija garantēt laika nišu izmantošanu maksimālā apjomā, lai nodrošinātu “maksimālu konkurences spiedienu”,
American Airlines
argumentācija, saskaņā ar kuru Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 30. punktā nav ņēmusi vērā galīgo saistību galvenos elementus, kas izriet no lēmuma par apstiprināšanu, nevar atzīt par pareizu.
Treškārt,
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu savā jēdziena “pienācīga izmantošana” kontekstuālajā interpretācijā, jo tā ir tikai atsevišķi izvērtējusi galīgo saistību 1.13. klauzulu, neņemot vērā šo saistību visaptverošo korektīvo sistēmu, it īpaši to 1.1., 1.10., 1.11., 1.24., 1.26. un 1.27. klauzulu.
Šajā ziņā jākonstatē – no šīm klauzulām skaidri izriet, ka tās attiecas uz galīgo saistību īstenošanas kārtību, saskaņā ar kuru nevar noteikt, vai jaunienācējs ir pienācīgi izmantojis piešķirtās laika nišas priekšgājēja tiesību piešķiršanai. Maksimālais atbrīvoto laika nišu skaits (1.1. klauzula), lidojumu skaits, ko nolēmis veikt jaunienācējs (1.24. klauzula), jaunienācēja piedāvājuma novērtēšanas kritēriji (1.26. un 1.27. klauzula), un fakts, ka priekšgājēja tiesību piešķiršanas priekšnoteikums ir apstiprinājuma saņemšana no Komisijas, kuru konsultē neatkarīgā pilnvarotā persona lietošanas perioda beigās (1.11. klauzula), neietver atbilstošus kritērijus, lai noteiktu, vai piedāvājuma lietojums ir bijis “pienācīgs”. Tādējādi, kā Vispārējā tiesa pareizi norādīja pārsūdzētā sprieduma 248. punktā, noteikumiem, kas attiecas uz jaunienācēja piedāvājumu un šī piedāvājuma novērtēšanu, ir nozīme nevis priekšgājēja tiesību piešķiršanā, bet gan piešķirot korektīvās laika nišas.
Turklāt, kā jau minēts šī sprieduma 90. punktā, vienīgais galīgo saistību noteikums, kas faktiski attiecas uz laika nišu lietošanu, ir šo saistību 1.13. klauzulas b) punkts, kurā ir noteikts lidojumu skaits, kas jāveic, lai mazāka lidojumu skaita veikšana nekā potenciālā jaunienācēja piedāvātais lietojums netiktu atzīta par “nepareizu izmantošanu”. Šai lietošanai ir jābūt saderīgai ar noteikumu 80/20. Tātad no šīs klauzulas interpretācijas izriet, ka jaunienācējam nebija pienākums izlietot visas korektīvās laika nišas, kuru lietošanu tas bija lūdzis, kā to apgalvo
American Airlines
.
Katrā ziņā nevienā no
American Airlines
minētajām galīgo saistību klauzulām nav prasīts, lai potenciālais jaunienācējs uzņemtos izlietot visas korektīvās laika nišas, kuru lietošanu tas ir lūdzis, ne arī pamatot jebkādu novirzi no sava piedāvājuma. Tāpēc ir jānoraida arī
American Airlines
arguments, saskaņā ar kuru pilnīgāka galīgo saistību noteikumu interpretācija būtu ietekmējusi prasīto laika nišu izmantošanas apjomu.
Visbeidzot, tā kā galīgo saistību 1.13. klauzulas b) punktā ir paredzēts – lai noteiktu, vai jaunienācējs ir īstenojis piešķirto laika nišu “nepareizu izmantošanu”, šai lietošanai ir jābūt saderīgai ar Regulas par laika nišām 10. panta 2. punktā minēto principu “izmanto vai zaudē”, Vispārējā tiesa arī nav pieļāvusi kļūdu, atzīdama, ka galīgo saistību kontekstuālā interpretācija ir jāveic Regulas par laika nišām gaismā.
Piedevām jēdziena “pienācīga izmantošana” kontekstuālā interpretācija Regulas par laika nišām gaismā ir pamatota, jo galīgo saistību preambulas trešajā rindkopā ir precizēts, ka tās ir jāinterpretē tostarp “Savienības tiesību vispārējā kontekstā”. Tādējādi Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 124. punktā ir pamatoti atzinusi, ka ir jāņem vērā Regula par laika nišām, kas ir daļa no “Savienības tiesību vispārējā konteksta”.
Runājot par
American Airlines
argumentāciju attiecībā uz kļūdām, kuras Vispārējā tiesa esot pieļāvusi pārsūdzētā sprieduma 279.–292. punktā, tā kā tā drīzāk ietilpst apgalvojumos, kas izvirzīti vienīgā pamata otrajā daļā, tā tiks izvērtēta šī sprieduma turpinājumā.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, apelācijas sūdzības vienīgā pamata pirmā daļa ir jānoraida.
Par vienīgā pamata otro daļu
Lietas dalībnieku argumenti
Sava vienīgā pamata otrajā daļā
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa ir kļūdījusies, atzīdama, ka jēdziens “pienācīga izmantošana” ir jāinterpretē kā līdzvērtīgs “nepareizas izmantošanas neesamībai”.
Šajā ziņā
American Airlines
apgalvo, pirmkārt, ka kritērija par “nepareizas izmantošanas neesamību” piemērošana jēdziena “pienācīga izmantošana” interpretācijā izraisa laika nišu izmantošanas apjomu, kas nav saderīgs ar apvienošanās pušu galīgajās saistībās izvirzītajiem mērķiem.
Konkrēti,
American Airlines
apstrīd pārsūdzētā sprieduma 291. punktā ietverto Vispārējās tiesas vērtējumu, saskaņā ar kuru tas, ka
Delta
laika nišu izmantošanas apjoms svārstās starp 76,4 % un 81 %, nevar nozīmēt, ka ir apdraudēts galīgo saistību priekšmets. Apelācijas sūdzības iesniedzējas ieskatā, ikreiz, kad nav tikusi izlietota korektīvā laika niša, nav sasniegts Apvienošanās regulas mērķis, ka “jānovērš” konkurences problēma “pilnībā, un tas ir “būtisks kaitējums efektīvai konkurencei”. Tā kā
Delta
neesot nodrošinājusi 470 pakalpojumus (kopumā – turp un atpakaļ) maršrutā
LHR
–
PHL
, galīgajās saistībās noteiktais konkrētais mērķis neesot sasniegts, jo galu galā šīs laika nišas neesot nodrošinājusi neviena aviosabiedrība. Tātad šis rezultāts esot ievērojama norāde uz to, ka jēdziens “nepareizas izmantošanas neesamība” neesot līdzvērtīgs jēdzienam “pienācīga izmantošana”.
Apelācijas sūdzības iesniedzējas ieskatā, lai gan Komisijai ir plaša novērtējuma brīvība, lai pārbaudītu, vai saistības ir tieša un pietiekama atbilde, kas spēj kliedēt visas nopietnās šaubas, tā nevar šīs saistošās saistības grozīt, sniedzot jēdziena “pienācīga izmantošana” interpretāciju, kas nav saderīga ar to mērķiem un nosacījumiem.
Otrkārt,
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā ir pieļāvusi vēl citas kļūdas, kad tā ir atzinusi, ka jēdziens “pienācīga izmantošana” ir jāsaprot kā “nepareizas izmantošanas neesamība”.
Pirmām kārtām, tā norāda, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 95., 103., 104. un 207. punktā ir kļūdījusies, balstīdamās uz formulējuma “nepareiza izmantošana” parasto nozīmi, lai atzītu, ka tas ir savienojams ar jēdzienu “pienācīga izmantošana”.
American Airlines
šajā ziņā norāda, ka Vispārējai tiesai būtu bijis jāatzīst, ka formulējuma “nepareiza izmantošana” parastā nozīme attiecas uz visām situācijām, kurās solījumi iegūt kādu juridisku priekšrocību, proti, priekšgājēja tiesības, nav tikuši ievēroti bez pietiekama pamatojuma, kā tas esot šajā gadījumā.
Otrām kārtām,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 209. un 210. punktā ir kļūdījusies, balstīdamās uz faktu, ka noteikumi par “nepareizu izmantošanu”
IAG
/
bmi
lietā aplūkotajās saistībās atradās iedaļā par “priekšgājēja tiesību uz laika nišām piešķiršanu”, un ir kļūdaini atzinusi, ka šis formulējums nozīmē “nepienācīgu izmantošanu”. Apelācijas sūdzības iesniedzēja šajā ziņā norāda, ka šajā lietā galīgajās saistībās minētā iedaļa nav ietverta. Turklāt tās ieskatā šī lietā
IAG
/
bmi
aplūkoto saistību iedaļa, kuru domājamais priekšmets bija “priekšgājēja tiesības”, patiesībā attiecoties uz citiem aspektiem, kuriem neesot nozīmes jēdziena “pienācīga izmantošana” interpretācijā.
Trešām kārtām,
American Airlines
norāda, ka pārsūdzētajā spriedumā nav saskanīgi un pilnīgi analizēts apsvērums, saskaņā ar kuru galīgo saistību 1.13. klauzulā, kas attiecas uz jēdzienu “nepareiza izmantošana”, esot sniegts kritērijs, lai noteiktu, kas ir jāsaprot kā “pienācīga izmantošana”. Tā norāda, ka motīvi, kuru dēļ Vispārējā tiesa atzina, ka šajā tiesību normā ir sniegts kritērijs, lai noteiktu jēdziena “pienācīga izmantošana” nozīmi, atrodas dažādās pārsūdzētā sprieduma daļās un ka līdz ar to šī metode esot norāde uz šīs analīzes nepilnībām.
Ceturtām kārtām,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 279. punktā ir kļūdījusies, atzīdama, ka Regula par laika nišām sniedz “kontekstu” jēdziena “pienācīga izmantošana” interpretācijai tādējādi, ka tas nozīmē “nepareizas izmantošanas neesamību”. Vispirms tā apgalvo, ka šis apsvērums nav savienojams ar galīgo saistību preambulas trešās rindkopas formulējumu, jo šajā noteikumā šī regula netiek minēta kā viens no dokumentiem, pamatojoties uz kuriem šīs saistības ir jāinterpretē, lai gan tā tomēr ir minēta citās minēto saistību daļās. Turpinājumā tā norāda, ka Regulas par laika nišām mērķis neatbilst Apvienošanās regulas aizsardzības līdzekļu mērķiem un šajā lietā noteiktajiem konkrētajiem aizsardzības līdzekļiem. Visbeidzot tā apgalvo, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 281. punktā nav paskaidrojusi ne kāpēc, ne kādā veidā šajā regulā būtu jābūt definētiem “pienācīgas izmantošanas” nosacījumiem.
Komisija, ko atbalsta
Delta
, apstrīd
American Airlines
apgalvojumus.
Tiesas vērtējums
Pirmām kārtām,
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, piemērojot “nepareizas izmantošanas neesamības” kritēriju jēdziena “pienācīga izmantošana” interpretācijā. Šī interpretācija izraisot laika nišu izmantošanas apjomu, kas neesot saderīgs ar pašiem galīgo saistību mērķiem. Šajā ziņā šī sprieduma 86.–94. punktā jau ir norādīts, no vienas puses, ka šajā lietā noteikto aizsardzības līdzekļu mērķis ir atvieglot konkurentu ienākšanu maršrutā
LHR
–
PHL
, nevis pilnībā replicēt ikdienas pakalpojumu, ko agrāk sniedza viena no apvienošanās pusēm. No otras puses, galīgo saistību tekstā nav noteikts konkrēts lidojumu skaits, kas potenciālajam jaunienācējam būtu jāveic, lai nodrošinātu efektīvu konkurenci.
Tomēr jākonstatē, ka tāpēc – gluži pretēji –
American Airlines
aizstāvētais pienākums izlietot laika nišas, kas piešķirtas priekšgājēja tiesību piešķiršanas nolūkā, būtu pretrunā galīgo saistību noteikumiem un mērķiem un radītu risku kaitēt to efektivitātei.
Pirmkārt, šī sprieduma 89. punktā minētā prasība par jaunienācējam piešķirto laika nišu izlietošanu pilnā apjomā būtu pretrunā laika nišu jomā piemērojamajam nozares tiesiskajam regulējumam, kurš minēts šo galīgo saistību 1.13. klauzulā un saskaņā ar kuru ir jāievēro noteikums 80/20. Tādējādi, tāda izmantošanas apjoma noteikšana, kas pārsniedz šo noteikumu, nozīmētu, ka
Delta
tiek piemēroti stingrāki izmantošanas nosacījumi par tiem, kuri pirms šī darījuma bija tikuši piemēroti apvienošanās pusēm un kuri pēc tā tiktu piemēroti
American Airlines
.
Otrkārt, ar šo prasību izmantot jaunienācējam piešķirtās laika nišas maksimālā apjomā tiktu pārkāpts piemērojamais tiesiskais regulējums un galīgo saistību mērķis nodrošināt efektīvu konkurenci maršrutā
LHR
–
PHL
. Ja jaunienācējam tiktu noteikts lielāks izmantošanas apjoms nekā tā konkurentēm, apvienošanās pusēm, kurām tiekot piemērots noteikums 80/20,
Delta
neveiktu savu darbību vienlīdzīgos apstākļos ar tās galveno konkurenti
American Airlines
.
Treškārt, šādas laika nišu izmantošanas prasības piemērošana jaunienācējam, kā izriet no šī sprieduma 92. punkta, būtu pretrunā galīgo saistību konkrētajam mērķim, proti, atvieglot konkurentu ienākšanu maršrutā
LHR
–
PHL
, priekšgājēja tiesību piešķiršanas dēļ padarot to pievilcīgāku. Tāda lietošanas apjoma noteikšana, kas pārsniedz noteikumu 80/20, varētu izraisīt atturošu iedarbību, samazinot vai pat liekot zaudēt efektivitāti galīgo saistību daļai, kura attiecas uz laika nišām. Šādos apstākļos apvienošanās pušu saistības nebūtu ļāvušas kliedēt jebkādas nopietnas šaubas par koncentrācijas saderību ar iekšējo tirgu lēmuma par apstiprināšanu 179. punkta izpratnē.
Ceturtkārt,
American Airlines
aizstāvētā interpretācija radītu kaitējumu ne tikai jaunienācējam, bet arī trešajām personām, kas pārņem apvienošanās pušu darbību, kura, kā Vispārējā tiesa pareizi ir norādījusi pārsūdzētā sprieduma 125. un 275. punktā, lielā mērā ir noteikta galīgajās saistībās. Tā kā šādas darbības pārņemšanas nosacījumi ir noteikti saistībās, tās ietekmētu to komerciālo izvēli un varētu tām radīt tiesisko paļāvību.
Piektkārt,
American Airlines
nevar lietderīgi apgalvot, ka ikreiz, kad nav tikusi izlietota korektīvā laika niša, neesot sasniegts mērķis, ka “jānovērš” konkurences problēma “pilnībā”, un tiekot izraisīts “būtisks kaitējums efektīvai konkurencei”. Kā Vispārējā tiesa ir atgādinājusi pārsūdzētā sprieduma 250. punktā, priekšgājēja tiesību piešķiršanas kritērijiem ir jābūt skaidriem un pārbaudāmiem, un ir jānodrošina jaunienācēja tiesiskā drošība. Šajā ziņā vienīgi interpretācija, saskaņā ar kuru “pienācīga izmantošana” tiek saprasta tādējādi, ka tā atbilst “nepareizas izmantošanas” neesamībai galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē, nodrošina nepieciešamo tiesisko drošību, jo tiek radīts konkrēts un skaidrs noteikums, proti, noteikums 80/20 laika nišu izmantošanai.
No iepriekš minētajiem apsvērumiem izriet – tas, ka kāds cits konkurents, kas nav apvienošanās puse, lieto laika nišas, ievērojot galīgo saistību 1.13. klauzulā paredzētos nosacījumus attiecībā uz “nepareizu izmantošanu”, šo saistību gaismā garantē efektīvu konkurenci piemērojamā tiesiskā regulējuma izpratnē.
Attiecībā uz
American Airlines
argumentu, saskaņā ar kuru Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 291. punktā esot pieļāvusi kļūdu, atzīdama – tas, ka
Delta
laika nišu izmantošanas apjoms bija svārstījies starp 76,4 % un 81 %, nevar nozīmēt, ka ir apdraudēts galīgo saistību priekšmets, pietiek konstatēt, ka ar šo
American Airlines
argumentu, neatsaucoties uz jebkādu faktu vai pierādījumu sagrozīšanu, tiek apstrīdēti pārsūdzētā sprieduma 285.–291. punktā veiktie faktu vērtējumi attiecībā uz Vispārējās tiesas izmantoto un Vispārējās tiesas apstiprināto metodoloģiju
Delta
lietošanas apjoma aprēķināšanai. Katrā ziņā, kā izriet no pārsūdzētā sprieduma 294. punkta, šāds arguments esot neefektīvs, jo
American Airlines
neapstrīd no apstrīdētā lēmuma izdarīto secinājumu, saskaņā ar kuru
Delta
īstenotā laika nišu izmantošana nav “nepienācīga izmantošana” galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Otrām kārtām,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētajā spriedumā ir pieļāvusi citas kļūdas, atzīdama, ka jēdziens “pienācīga izmantošana” ir jāsaprot kā “nepareizas izmantošanas neesamība”.
Šajā ziņā ir jānoraida, pirmkārt, apgalvojumi, saskaņā ar kuriem Vispārējā tiesa ir kļūdījusies, balstīdamās uz jēdziena “nepareiza izmantošana” parasto nozīmi, lai atzītu, ka tas ir saderīgs ar jēdzienu “pienācīga izmantošana”. No vienas puses, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 107. punktā atzina, ka aplūkoto noteikumu interpretācija vienīgi gramatiski, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, nav pārliecinoša. No otras puses, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 249. punktā secināja, ka saskaņā ar aplūkoto noteikumu sistēmisku interpretāciju galīgo saistību 1.10. klauzulā ietvertais formulējums “pienācīga izmantošana” var tikt saprasts kā līdzvērtīgs “nepareizas izmantošanas” neesamībai minēto saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Otrkārt, ir jānoraida
American Airlines
argumentācija, saskaņā ar kuru Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 209. un 210. punktā ir kļūdījusies, balstīdamās uz faktu, ka noteikumi par “nepareizu izmantošanu” atradās
IAG
/
bmi
lietā aplūkoto saistību iedaļā par “priekšgājēja tiesību uz laika nišām piešķiršanu”.
Pirmām kārtām, kā izriet no šī sprieduma 9. punkta, lietā
IAG
/
bmi
aplūkotās saistības tika izmantotas par paraugu galīgajām saistībām. Tādējādi faktam, ka pēdējās minētajās nav ietverta iedaļa “Priekšgājēja tiesību uz laika nišām piešķiršana”, nav nozīmes, jo tad, ja apvienošanās puses būtu gribējušas novirzīties no šī parauga, atbilstoši RM formas 3. iedaļai, kas atveidota šī sprieduma 13. punktā, šo novirzi būtu bijis jāidentificē galīgajās saistībās. Otrām kārtām, fakts, ka lietā
IAG
/
bmi
aplūkoto saistību iedaļā “Priekšgājēja tiesību uz laika nišām piešķiršana”, ietver arī dažus noteikumus, kas neattiecas uz šo tiesību piešķiršanu, arī neatspēko pārsūdzētā sprieduma 209. punktā pausto apsvērumu, saskaņā ar kuru šīs saistības ir derīgs pamats galīgo saistību interpretācijai.
Treškārt, par pareizu nevar atzīt arī
American Airlines
argumentāciju, saskaņā ar kuru tas, ka kritērijs jēdziena “pienācīga izmantošana” noteikšanai ir iztirzāts dažādās pārsūdzētā sprieduma daļās, nozīmē, ka šajā analīzē ir pieļautas nepilnības. Šāds apsvērums nevar pierādīt, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu savā vērtējumā, saskaņā ar kuru jēdzienam “nepareiza izmantošana” ir nozīme, nosakot jēdziena “pienācīga izmantošana” tvērumu.
Ceturtkārt, ir jānoraida argumentācija, saskaņā ar kuru Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 279. punktā esot kļūdījusies, atzīdama, ka Regula par laika nišām sniedz “kontekstu” jēdziena “pienācīga izmantošana” interpretācijai tādējādi, ka tas nozīmē “nepareizas izmantošanas neesamību”, šī sprieduma 103. un 104. punktā izklāstīto apsvērumu dēļ.
Proti, tā kā Regulas par laika nišām 10. panta 2. un 3. punkta normas ir atsauces tiesiskais regulējums Savienības tiesību līmenī un tas turklāt ir minēts galīgo saistību 1.13. klauzulā, ir pareizi, ka Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 283. punktā ir ņēmusi vērā šajā regulā paredzēto lietošanas apjomu un ir uzskatījusi, ka
Delta
varēja sagaidīt, ka veiks savu darbību atbilstoši minētajam tiesiskajam regulējumam.
Kā norādīts ģenerāladvokāta secinājumu 105. punktā, tas, ka Regulas par laika nišām mērķi atšķiras no Apvienošanās regulas mērķiem, neizslēdz tās ņemšanu vērā koncentrāciju kontroles īstenošanā. Noteikuma 80/20 piemērošana nav motivēta tikai ar apsvērumiem, kas saistīti ar gaisa satiksmi, bet arī ir nepieciešama, lai nodrošinātu taisnīgus konkurences apstākļus starp
Delta
un tās galveno konkurenti maršrutā
LHR
–
PHL
, proti,
American Airlines
, kā izriet no šī sprieduma 120. punkta.
No tā izriet, ka
American Airlines
nav pierādījusi, ka Vispārējā tiesa būtu pieļāvusi kļūdu, atzīdama, ka galīgo saistību 1.10. klauzulā ietvertais formulējums “pienācīga izmantošana” ir jāsaprot kā laika nišu “nepareizas izmantošanas” neesamība galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, vienīgā pamata otrā daļa ir jānoraida.
Par vienīgā pamata trešo daļu
Lietas dalībnieku argumenti
Vienīgā pamata trešajā daļā
American Airlines
būtībā apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, interpretējot galīgo saistību 1.9. klauzulu, un konkrēti attiecībā uz tajā ietvertā formulējuma “atbilstoši piedāvājumam” juridiskajām sekām. Apelācijas sūdzības iesniedzējas ieskatā pārsūdzētajā spriedumā galvenā nozīme kļūdaini esot piešķirta RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām saturam.
Pirmkārt,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, neatzīdama, ka šī RM forma ir sagatavojošs dokuments, kas nevar mainīt galīgo saistību tvērumu. Analīze, ko Vispārējā tiesa ir veikusi pārsūdzētajā spriedumā, neesot saderīga ar Savienības judikatūru, saskaņā ar kuru “sagatavošanas darbi” netiek atzīti par interpretācijas metodēm, kas var mainīt Savienības tiesību normas saturu vai mērķi. Šis sagatavojošais raksturs skaidri izrietot no Īstenošanas regulas normām, kā arī no Komisijas paziņojuma par aizsardzības līdzekļiem.
Turklāt
American Airlines
apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu, jo tā ir pamatojusies uz sagatavojošu dokumentu, lai interpretētu aplūkoto noteikumu un atzītu, ka formulējums “atbilstoši piedāvājumam” ir “maznozīmīga lingvistiska variācija”, kurai nav nozīmes, analizējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”.
Otrkārt,
American Airlines
uzsver, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu, interpretējot RM formu attiecībā uz galīgajām saistībām, jo galīgo saistību 1.9. klauzulā ietvertās frāzes “atbilstoši piedāvājumam” izcelsmes avots ir atbilstošs Komisijas saistību paraugs attiecībā uz lidostu laika nišām un tātad tam būtu jārada juridiskas sekas.
Treškārt,
American Airlines
secina, ka Vispārējā tiesa ir sniegusi kļūdainu galīgo saistību 1.9. klauzulas interpretāciju. Šajā ziņā tā apgalvo, ka, pareizi interpretējot frāzi “atbilstoši piedāvājumam” un galīgo saistību 1.9. klauzulu kopsakarā ar to 1.10. klauzulu, jaunienācēja piedāvājums ir jāatzīst par “pienācīgas izmantošanas” un lēmuma piešķirt vai nepiešķirt priekšgājēja tiesības analīzes sākumpunktu. Tās ieskatā šāda interpretācija atbilst principam
pacta sunt servanda
un ir savienojama ar galīgo saistību mērķiem, kā arī visaptverošo korektīvo sistēmu.
Komisija, ko atbalsta
Delta
, apstrīd apelācijas sūdzības iesniedzējas apgalvojumus. Turklāt Komisija uzsver, ka argumentācija par RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām sagatavojošo raksturu ir jānoraida kā nepieņemama, jo šis arguments netika izvirzīts pirmajā instancē.
Tiesas vērtējums
Iesākumā jāatgādina, ka saskaņā ar LESD 256. pantu un Eiropas Savienības Tiesas statūtu 58. pantu apelācijas sūdzības iesniedz tikai par tiesību jautājumiem, jo apelācijas sūdzības pamatiem ir jābūt pamatotiem ar argumentiem, kas saistīti ar tiesvedību Vispārējā tiesā. Tiesas kompetence apelācijas sūdzības izskatīšanā tātad attiecas vienīgi uz tā juridiskā risinājuma izvērtēšanu, kas sniegts saistībā ar pamatiem un argumentiem, kurus izskatījusi pirmās instances tiesa (spriedums, 2021. gada 21. decembrī, Algebris (UK) un Anchorage Capital Group/VNV,
C‑934/19 P
,
EU:C:2021:1042
,
43.
punkts, kā arī tajā minētā judikatūra).
Tomēr apelācijas sūdzības iesniedzējam ir tiesības iesniegt apelācijas sūdzību, Tiesā izvirzot pamatus, kuri izriet no paša pārsūdzētā sprieduma un kuru mērķis ir apstrīdēt tā juridisko pamatotību (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 25. janvāris, Komisija/European Food u.c.,
C‑638/19 P
,
EU:C:2022:50
,
77.
punkts).
Komisija atsaucas uz argumentācijas, ko
American Airlines
ir izvirzījusi šīs daļas pamatošanai, nepieņemamību, pamatojoties uz to, ka tā nav tikusi sniegta Vispārējā tiesā.
Pietiek konstatēt, ka šajā savas apelācijas sūdzības vienīgā pamata daļā
American Airlines
apstrīd pārsūdzētā sprieduma pamatojumu, saskaņā ar kuru informācija, kas izriet no RM formas, norāda, ka formulējumam “atbilstoši piedāvājumam” nav nozīmes, interpretējot galīgo saistību 1.10. klauzulā minēto jēdzienu “pienācīga izmantošana”. No tā izriet, ka
American Airlines
argumentācija ir pieņemama.
Tomēr pēc būtības šo argumentāciju nevar atzīt par pareizu.
Pirmkārt, runājot par
American Airlines
argumentu, saskaņā ar kuru Vispārējās tiesas interpretācija ir kļūdaina, jo šī tiesa savu analīzi ir balstījusi uz sagatavojošu dokumentu, lai gan saskaņā ar Tiesas judikatūru sagatavošanas darbi nav interpretācijas instrumenti, vispirms jānorāda, kā Vispārējā tiesa pareizi ir atzinusi pārsūdzētā sprieduma 122. un 123. punktā, ka RM formas esamība izriet no Apvienošanās regulas un, tā kā galīgo saistību preambulas trešajā rindkopā ir paredzēts, ka saistības ir jāinterpretē, ņemot vērā šo regulu, RM formu attiecībā uz galīgajām saistībām Vispārējā tiesa savā analīzē varēja ņemt vērā.
Turpinājumā Īstenošanas regulas – kura arī galīgo saistību preambulas trešajā rindkopā ir minēta kā izmantojama to interpretācijai – 20. panta 1.a punktā ir noteikts, ka uzņēmumiem ir pienākums RM formā precizēt informāciju un dokumentus, kas tiem ir jāiesniedz, piedāvājot uzņemties saistības. Turklāt šīs regulas IV pielikumā ir precizēts, ka RM formā ietvertā informācija ir nepieciešama, lai Komisija varētu pārbaudīt, vai saistības spēj nodrošināt koncentrācijas saderību ar iekšējo tirgu, novēršot būtisku kaitējumu efektīvai konkurencei.
Piedevām Komisijas paziņojuma par aizsardzības līdzekļiem 7. punktā ir atsauce arī uz RM formu un ir precizēts, ka tikai koncentrācijā iesaistītajām pusēm – kurām vienīgajām ir visa atbilstošā informācija, it īpaši attiecībā uz piedāvāto saistību izpildāmību un nodalīšanai piedāvāto aktīvu dzīvotspēju un konkurētspēju, – ir pienākums sniegt Komisijai informāciju, kas tai ir vajadzīga, lai novērtētu tiesiskās aizsardzības līdzekļu piedāvājumu.
Šādos apstākļos no iepriekš minētajām tiesību normām izriet, ka RM forma nav tīri sagatavojošs dokuments, kā to apgalvo
American Airlines
, bet gan saistības papildinošs dokuments, ar kuru tiek savākta atbilstošā informācija, lai pierādītu, ka šajās saistībās noteiktie aizsardzības līdzekļi pasākumi spēj nodrošināt aplūkotā koncentrācijas darījuma saderību ar iekšējo tirgu. Šī dokumenta mērķis tātad ir atvieglot Komisijai minēto saistību pārbaudi, lai attiecīgā gadījumā apstiprinātu aplūkoto darījumu. Tādējādi, kā Vispārējā tiesa pareizi ir norādījusi pārsūdzētā sprieduma 133. punktā, šim dokumentam ir būtiska nozīme, lai ļautu Komisijai novērtēt piedāvāto saistību saturu, mērķi, izpildāmību un efektivitāti.
Visbeidzot jākonstatē, kā izriet no pārsūdzētā sprieduma 250.–292. punkta, ka RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām analīze ir tikai viens no elementiem, ko Vispārējā tiesa ir ņēmusi vērā, interpretējot aplūkotos noteikumus. Pārsūdzētā sprieduma 292. punktā Vispārējā tiesa atzina, ka jēdziens “pienācīga izmantošana” var tikt interpretēts kā “nepareizas izmantošanas” neesamība galīgo saistību 1.13. klauzulas izpratnē atbilstoši aplūkoto tiesību normu mērķim un to kontekstam, nevis tikai šīs RM formas gaismā, kā to apgalvo
American Airlines
. Līdz ar to Vispārējai tiesai nevar pārmest, ka, šādi rīkodamās, tā būtu grozījusi Savienības tiesību normas saturu vai mērķi
American Airlines
minētās judikatūras izpratnē.
Ievērojot iepriekš minētos apsvērumus, Vispārējā tiesa tātad nav pieļāvusi tiesību kļūdu, pārsūdzētā sprieduma 123. punktā atzīdama, ka galīgo saistību noteikumi ir jāinterpretē, ņemot vērā RM formu attiecībā uz šīm saistībām.
Otrkārt, runājot par
American Airlines
argumentāciju, saskaņā ar kuru Vispārējā tiesa esot pieļāvusi kļūdu, neņemdama vērā frāzi “atbilstoši piedāvājumam”, kura paredzēta galīgo saistību 1.9. klauzulā, arī to nevar atzīt par pareizu.
Kā izriet no šī sprieduma 9. punkta, Komisija kā nosacījumu koncentrācijas darījuma atzīšanai par saderīgu ar iekšējo tirgu skaidri pieprasīja, lai apvienošanās pušu piedāvātajās saistībās priekšgājēja tiesības būtu ietvertas “tādā formā kā tās”, kas bija izklāstītas lietā
IAG
/
bmi
. Šajā kontekstā apvienošanās pušu Komisijai iesniegtās RM formas 3. iedaļā bija tieši minēts, ka galīgās saistības ir balstītas uz lietā
IAG
/
bmi
aplūkotajām saistībām un ka punkti, attiecībā uz kuriem puses novirzās no šīm saistībām, esot norādīti RM formā attiecībā uz galīgajām saistībām. Turklāt apvienošanās puses precizēja, ka šie punkti neietver “maznozīmīgas lingvistiskas variācijas” vai skaidrojumus, kas nepieciešami konkrēto apstākļu dēļ. Attiecībā uz noteikumiem par priekšgājēja tiesībām RM formā attiecībā uz galīgajām saistībām netika identificēta neviena novirze no saistībām, kas bija akceptētas lietā
IAG
/
bmi
, kā izriet no šī sprieduma 14. punkta.
Tāpēc, tā kā frāze “atbilstoši piedāvājumam” nebija iekļauta lietā
IAG
/
bmi
aplūkotajās saistībās un RM formā attiecībā uz galīgajām saistībām šī atšķirība netika norādīta, Vispārējā tiesa nav pieļāvusi tiesību kļūdu, pārsūdzētā sprieduma 139. punktā atzīdama, ka šī frāze ir “maznozīmīga lingvistiska variācija” galīgajās saistībās. Turklāt, kā izriet no RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām 3. iedaļas, Vispārējā tiesa pārsūdzētā sprieduma 143. un 144. punktā pamatoti uzskatīja, ka
American Airlines
šajā formā bija jānorāda visas būtiskās izmaiņas salīdzinājumā ar lietā
IAG
/
bmi
aplūkoto saistību formulējumu, kas bija izmantotas par paraugu šajā lietā.
Piedevām attiecībā uz
American Airlines
apgalvojumiem par citu paraugu izmantošanu papildus lietā
IAG
/
bmi
aplūkotajām saistībām, sagatavojot galīgās saistības, ir jānorāda, ka, runājot par priekšgājēja tiesību piešķiršanu, RM formā attiecībā uz šīm saistībām ir ietverta atsauce vienīgi uz paraugu, kas atbilst lietā
IAG
/
bmi
aplūkotajām saistībām. Saistību piemēri, uz kuriem atsaucas apelācijas sūdzības iesniedzēja, it īpaši lietā COMP/AT.39595 – A++ aplūkotās saistības, neattiecas uz priekšgājēja tiesībām, kā pārsūdzētā sprieduma 165. punktā ir pareizi norādījusi Vispārējā tiesa. Līdz ar to ir jānoraida
American Airlines
argumentācija, saskaņā ar kuru frāze “atbilstoši piedāvājumam” esot bijusi jāņem vērā, interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, jo šī frāze ir lietota citos saistību paraugos.
Treškārt,
American Airlines
apgalvo, ka pareizi interpretējot jēdzienu “pienācīga izmantošana”, to varot saprast tikai kā atbilstošu galīgo saistību 1.9. klauzulā ietvertajai frāzei “atbilstoši piedāvājumam” kopsakarā ar šo saistību 1.10. klauzulu, ja jaunienācēja piedāvājums tiek atzīts par sākumpunktu “pienācīgas izmantošanas” analīzei un lēmumam piešķirt vai nepiešķirt agrākas tiesības. Šī interpretācija atbilstot principam
pacta sunt servanda
un esot savienojama ar galīgo saistību mērķiem, kā arī visaptverošo korektīvo sistēmu.
Šī argumentācija ir jānoraida šī sprieduma 101. un 102. punktā izklāstīto apsvērumu dēļ.
Piedevām jāatgādina, kā to dara
Delta
– fakts, ka formulējums “atbilstoši piedāvājumam” bija ietverts jau apvienošanās pušu sākotnēji iesniegtajā saistību piedāvājumā, kurā nebija paredzētas priekšgājēja tiesības, pierāda, ka šai klauzulai bija cits mērķis nekā noteikt nosacījumus priekšgājēja tiesību piešķiršanai.
No tā izriet, ka Vispārējā tiesa ir pamatoti atzinusi, ka RM formas attiecībā uz galīgajām saistībām gaismā galīgo saistību 1.9. klauzulā minētās frāzes “atbilstoši piedāvājumam” nozīme ietilpst [kategorijā] “maznozīmīga lingvistiska variācija”.
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, apelācijas sūdzības vienīgā pamata trešā daļa, kā arī apelācijas sūdzība pilnībā ir jānoraida.
Par tiesāšanās izdevumiem
Atbilstoši Tiesas Reglamenta 184. panta 2. punktam, ja apelācijas sūdzība ir nepamatota, Tiesa lemj par tiesāšanās izdevumiem.
Atbilstoši šī reglamenta 138. panta 1. punktam, kas ir piemērojams apelācijas tiesvedībā, pamatojoties uz tā 184. panta 1. punktu, lietas dalībniekam, kuram spriedums ir nelabvēlīgs, piespriež atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ja to ir prasījis lietas dalībnieks, kuram spriedums ir labvēlīgs.
Tā kā
American Airlines
spriedums ir nelabvēlīgs un Komisija, kā arī
Delta
ir prasījušas tai piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus,
American Airlines
sedz savus un atlīdzina Komisijas, kā arī
Delta
tiesāšanās izdevumus.
Turklāt jānorāda, ka
Delta
ir lūgusi piespriest
American Airlines
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas
Delta
radušies gan šajā tiesvedībā, gan Vispārējā tiesā.
Jāprecizē – tā kā
Delta
pirmajā instancē neiesniedza prasījumus par tiesāšanās izdevumiem, Vispārējā tiesa tai piesprieda segt pašai savus tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Vispārējas tiesas Reglamenta 134. panta 1. punktu un 138. panta 3. punktu.
Šādos apstākļos
Delta
lūgums piespriest
American Airlines
atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas
Delta
radušies tiesvedībā Vispārējā tiesā, ir jānoraida.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (trešā palāta) nospriež:

1)
Apelācijas sūdzību noraidīt.

2)
American Airlines Inc
.
sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas un
Delta Air Lines Inc
.
tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā
.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – angļu.