CELEX: 62019CJ0762
Præjudiciel forelæggelse
retlig beskyttelse af databaser
direktiv 96/9/EF
artikel 7
»sui generis«-ret for fremstillere af databaser
forbud mod, at tredjemand uden databasefremstillerens tilladelse »udtrækker« eller »genanvender« hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf
database, der er frit tilgængelig på internettet
metasøgemaskine, der er specialiseret i søgning i stillingsannoncer
udtræk og/eller genanvendelse af en databases indhold
skade for væsentlig investering i indsamling, kontrol eller præsentation af en databases indhold

Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/9/EF af 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser (
EFT 1996, L 77, s. 20
).
Anmodningen er blevet indgivet i forbindelse med en tvist mellem »CV-Online Latvia« SIA (herefter »CV-Online«) og »Melons« SIA vedrørende sidstnævntes visning af et hyperlink til CV-Onlines websted og af metatags, der er indsat af CV-Online i programmeringen af dette websted, i den resultatliste, som Melons’ søgemaskine genererer.
Retsforskrifter
EU-retten
7., 39.-42. og 47. betragtning til direktiv 96/9 har følgende ordlyd:
»(7)
[F]remstillingen af databaser kræver investering af betydelige ressourcer af menneskelig, teknisk og økonomisk art, medens de kan kopieres eller konsulteres til en brøkdel af de omkostninger, der er nødvendige for at udvikle dem selvstændigt.
[…]
(39)
[U]d over den ophavsretlige beskyttelse af den originale udvælgelse eller strukturering af en databases indhold er formålet med dette direktiv at beskytte databasefremstillerne mod uretmæssig tilegnelse af resultaterne af den økonomiske og faglige investering, der er medgået til fremskaffelse og indsamling af indholdet, idet hele databasen eller væsentlige dele af den beskyttes mod visse handlinger, der begås af brugeren eller af en konkurrent.
(40)
[F]ormålet med denne sui generis-ret er at sikre, at en investering i indsamling, kontrol eller præsentation af indholdet i en database beskyttes i den begrænsede tid, retten varer; investeringen kan bestå i anvendelse af økonomiske ressourcer og/eller brug af tid, indsats og energi.
(41)
[F]ormålet med sui generis-retten er at give fremstilleren af en database mulighed for at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af hele den pågældende databases indhold eller en væsentlig del deraf; databasefremstilleren er den person, der tager initiativet og påtager sig risikoen i forbindelse med investeringerne; dette udelukker navnlig underleverandører fra at være omfattet af definitionen på en fremstiller.
(42)
[D]en særlige ret til at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser tager sigte på en bruger, som overskrider sine legitime rettigheder og dermed skader investeringen; retten til at forbyde udtræk og/eller genanvendelse af hele indholdet eller en væsentlig del deraf tager ikke blot sigte på fremstillingen af et konkurrerende piratprodukt, men også på en bruger, som ved sine handlinger skader investeringen væsentligt i kvalitativ eller kvantitativ henseende.
[…]
(47)
[A]f hensyn til konkurrencen mellem leverandører af informationsprodukter og ‑tjenester skal beskyttelsen i medfør af sui generis-retten ikke udøves på en sådan måde, at det letter misbrug af en dominerende stilling, især for så vidt angår fremstilling og distribution af nye produkter og tjenester, der har en merværdi af intellektuel, dokumentarisk, teknisk, økonomisk eller kommerciel art; dette direktivs bestemmelser berører derfor ikke anvendelsen af konkurrencereglerne, uanset om det er [EU-]regler eller nationale regler.«
Dette direktivs kapitel I med overskriften »Anvendelsesområde« indeholder artikel 1, som i stk. 1 og 2 bestemmer:
»1.   Dette direktiv vedrører den retlige beskyttelse af databaser, uanset deres form.
2.   I dette direktiv forstås ved »database« en samling af værker, data eller andet selvstændigt materiale, der er struktureret systematisk eller metodisk og kan konsulteres individuelt ved brug af elektronisk udstyr eller på anden måde.«
I direktivets kapitel III med overskriften »Sui generis-ret« fastsætter artikel 7 følgende i stk. 1, 2 og 5:
»1.   Når indsamling, kontrol eller præsentation af en databases indhold ud fra et kvalitativt eller kvantitativt synspunkt er udtryk for en væsentlig investering, sikrer medlemsstaterne databasens fremstiller en ret til at forbyde udtræk og/eller genanvendelse af hele basens indhold eller en væsentlig del deraf, vurderet kvalitativt eller kvantitativt.
2.   I dette kapitel forstås ved:
a)
»udtræk«: permanent eller midlertidig overførsel af hele en databases indhold eller en væsentlig del deraf til et andet medium på en hvilken som helst måde eller i en hvilken som helst form
b)
»genanvendelse«: enhver form for tilgængeliggørelse for almenheden af hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf ved spredning af eksemplarer, udlejning, online-transmission eller på anden måde. Første gang et eksemplar af en database sælges i [Den Europæiske Union] af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse, er rettighedshaverens ret til at udøve kontrol med videresalg af dette eksemplar inden for [Unionen] udtømt.
Offentligt udlån er ikke udtræk eller genanvendelse.
[…]
5.   Gentagne og systematiske udtræk og/eller genanvendelser af uvæsentlige dele af databasens indhold, der kan sidestilles med handlinger, som strider mod en normal udnyttelse af basen, eller som skader databasefremstillerens legitime interesser urimeligt, er ikke tilladt.«
Endelig bestemmer direktivets artikel 13 følgende:
»Dette direktiv berører ikke forskrifter vedrørende f.eks. […] forskrifter om karteller og illoyal konkurrence […]«
Lettisk ret
Bestemmelserne i direktiv 96/9 om sui generis-retten er blevet gennemført i lettisk ret ved artikel 57-62 i Autortiesību likums (lov om ophavsret) af 6. april 2000 (
Latvijas Vēstnesis
, 2000, nr. 148/150), som ændret ved lov af 22. april 2004 (
Latvijas Vēstnesis
, 2004, nr. 69).
Denne lovs artikel 57, stk. 1 og 2, bestemmer, at en fysisk eller juridisk person, som har taget initiativ til at oprette en database og har påtaget sig investeringsrisikoen, skal anses for en databasefremstiller, når indsamling, kontrol eller præsentation af en databases indhold ud fra et kvalitativt eller kvantitativt synspunkt er udtryk for en væsentlig investering (artikel 5, stk. 2). Databasefremstilleren har ret til at forbyde følgende aktiviteter med hensyn til hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf (vurderet kvalitativt eller kvantitativt):
1.   udtræk, dvs. sige permanent eller midlertidig overførsel af hele en databases indhold eller en væsentlig del deraf til et andet medium på en hvilken som helst måde eller i en hvilken som helst form
2.   genanvendelse, dvs. enhver form for tilgængeliggørelse for almenheden af hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf ved spredning af eksemplarer, udlejning, online-transmission eller på anden måde.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Det lettiske selskab CV-Online driver webstedet www.cv.lv. Dette websted omfatter en database, som er udviklet og regelmæssigt ajourføres af CV-Online, og som indeholder stillingsannoncer, der slås op af arbejdsgivere.
Webstedet www.cv.lv er endvidere forsynet med metatags af typen »mikrodata«. Disse tags, som ikke er synlige, når man åbner CV-Onlines websted, giver internettets søgemaskiner mulighed for bedre at identificere indholdet af hver enkelt side og dermed indeksere den korrekt. På CV-Onlines websted indeholder disse metatags for hver annonce i databasen om en ledig stilling følgende nøgleord: »stillingsbetegnelse«, »virksomhedens navn«, »arbejdssted« og »dato for annoncens offentliggørelse«.
Melons, der ligeledes er et lettisk selskab, driver webstedet www.kurdarbs.lv, som er en søgemaskine med speciale i stillingsannoncer. Denne søgemaskine gør det muligt at søge på flere websteder med stillingsannoncer efter forskellige kriterier, herunder stillingstype og arbejdssted. Ved hjælp af hyperlinks omdirigerer webstedet www.kurdarbs.lv brugerne til de websteder, hvor de ønskede oplysninger oprindeligt er blevet offentliggjort, herunder CV-Onlines websted. Ved at klikke på et sådant link får brugeren navnlig adgang til webstedet www.cv.lv, således at den pågældende kan gøre sig bekendt med dette og se alt indhold. De oplysninger, som er indeholdt i de metatags, som CV-Online har indsat i programmeringen af sit websted, vises ligeledes i den resultatliste, der fremkommer ved anvendelsen af Melons’ specialiserede søgemaskine.
Da CV-Online var af den opfattelse, at der forelå en krænkelse af selskabets sui generis-ret som fastlagt i artikel 7 i direktiv 96/9, anlagde selskabet sag mod Melons. Ifølge CV-Online »udtrækker« og »genanvender« Melons en væsentlig del af indholdet af den database, der ligger på webstedet www.cv.lv.
Retten i første instans fastslog en krænkelse af denne ret med den begrundelse, at der forelå »genanvendelse« af CV-Onlines database.
Melons iværksatte appel til prøvelse af dommen i første instans ved Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija (appeldomstolen for regionen Riga, afdelingen for civile sager, Letland). Selskabet har fremhævet, at der ikke foretages online-transmission på selskabets websted, dvs. at det ikke fungerer»i realtid«. Selskabet har desuden gjort gældende, at der skal sondres mellem webstedet www.cv.lv og den database, som dette indeholder. Det har i denne henseende præciseret, at det er de metatags, som CV-Online anvender, der genererer visningen af oplysningerne om stillingsannoncerne i de resultater, som søgemaskinen www.kurdarbs.lv finder. Disse metatags er imidlertid ikke en del af databasen. CV-Online har indsat disse metatags i programmeringen af sit websted, netop fordi selskabet ønsker, at søgemaskinerne viser disse oplysninger.
Under disse omstændigheder har Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija (appeldomstolen for regionen Riga, afdelingen for civile sager) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
»1)
Skal sagsøgtes virksomhed, som består i at omdirigere slutbrugeren ved hjælp af et hyperlink til sagsøgerens websted, hvor en database med stillingsannoncer kan tilgås, fortolkes således, at den er omfattet af definitionen af »genanvendelse« i artikel 7, stk. 2, litra b), i [direktiv 96/9], nærmere bestemt af genanvendelse af databaser ved en anden form for transmission?
2)
Skal de oplysninger, som de metatags, som vises i sagsøgtes søgemaskine, indeholder, fortolkes således, at de er omfattet af definitionen af »udtræk« i artikel 7, stk. 2, litra a), i [direktiv 96/9], nærmere bestemt af permanent eller midlertidig overførsel af hele en databases indhold eller en væsentlig del deraf til et andet medium på en hvilken som helst måde eller i en hvilken som helst form?«
Om de præjudicielle spørgsmål
Indledningsvis bemærkes, at det følger af fast retspraksis, at det tilkommer Domstolen inden for rammerne af den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 267 TEUF, at give den forelæggende ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den. Ud fra dette synspunkt påhviler det Domstolen i givet fald at omformulere de spørgsmål, der forelægges den (dom af 25.11.2020, SABAM,
C-372/19
,
EU:C:2020:959
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af sagsakterne for Domstolen, at den problematik, der er rejst i hovedsagen, vedrører foreneligheden af en specialiseret søgemaskines funktion med sui generis-retten som fastsat i artikel 7 i direktiv 96/9. Den forelæggende ret ønsker med de præjudicielle spørgsmål nærmere bestemt oplyst dels, om en specialiseret søgemaskines visning af et hyperlink, som omdirigerer brugeren af søgemaskinen til en tredjemands websted, hvor indholdet af en database med stillingsannoncer kan tilgås, er omfattet af definitionen af »genanvendelse« i artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 96/9, dels om de oplysninger, der stammer fra metataggene på dette websted, som den nævnte søgemaskine viser, skal fortolkes således, at de er omfattet af definitionen af »udtræk« i dette direktivs artikel 7, stk. 2, litra a).
Den forelæggende ret er af den opfattelse, at det ikke på grundlag af de domme, som Domstolen har afsagt vedrørende artikel 7 i direktiv 96/9 (jf. navnlig dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
), kan konkluderes, om der foreligger »udtræk« eller »genanvendelse« i denne artikels forstand, når en operatør af en specialiseret søgemaskine, således som det er tilfældet i den foreliggende sag, i den resultatliste, der fremkommer ved brug af denne søgemaskine, viser dels et hyperlink til en tredjemands websted, som indeholder en database, dels de oplysninger, der stammer fra de metatags, som fremstilleren af denne database har indsat ved programmeringen af sit eget websted.
Det skal i denne forbindelse fremhæves, at udvælgelsen af de stillingsannoncer, som hyperlinkene henviser til, i det foreliggende tilfælde sker ved hjælp af den specialiserede søgemaskine, som Melons udbyder. Denne søgemaskine indekserer og kopierer indholdet af websteder med stillingsannoncer såsom webstedet »www.cv.lv« på sin egen server og gør det herefter muligt at foretage søgninger i dette indekserede indhold efter kriterier som karakteren af stillingen og arbejdsstedet.
Under disse omstændigheder må det antages, at den forelæggende ret med disse to spørgsmål, der skal behandles samlet, nærmere bestemt ønsker oplyst, om artikel 7, stk. 1 og 2, i direktiv 96/9 skal fortolkes således, at en internetsøgemaskine, som er specialiseret i søgning i databasers indhold, som kopierer og indekserer hele eller en væsentlig del af en database, der er frit tilgængelig på internettet, og som dernæst gør det muligt for sine brugere at foretage søgninger i denne database på søgemaskinens eget websted efter kriterier, der er relevante for indholdet heraf, foretager et »udtræk« og en »genanvendelse« af denne databases indhold som omhandlet i denne bestemmelse, og at fremstilleren af den pågældende database har ret til at forbyde et sådant udtræk eller en sådan genanvendelse af denne database.
Med henblik på besvarelsen af disse spørgsmål skal rækkevidden af og formålet med den sui generis-ret, der følger af direktiv 96/9, først afklares.
I denne henseende fremgår det navnlig af 40. og 41. betragtning til direktiv 96/9, at denne sui generis-ret har til formål at sikre, at en væsentlig investering i indsamling, kontrol eller præsentation af indholdet i en database beskyttes i den begrænsede tid, retten varer, ved at give databasefremstilleren mulighed for at forhindre uautoriserede udtræk og/eller genanvendelser af hele den pågældende databases indhold eller en væsentlig del deraf. Domstolen har da også præciseret, at formålet med den ret, der er fastsat i artikel 7 i direktiv 96/9, er at sikre den person, som har taget initiativet til og påtaget sig risikoen ved at foretage en væsentlig investering i form af menneskelige, tekniske og/eller finansielle ressourcer til oprettelse og drift af en database, udbyttet af hans investering ved at beskytte databasen mod uretmæssig tilegnelse af de resultater, der er opnået ved denne investering (dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Som Domstolen ligeledes har fastslået, bl.a. på grundlag af 39., 42. og 48. betragtning til direktiv 96/9, er det formål, som EU-lovgiver har forfulgt ved at indføre en sui generis-ret, således at fremme gennemførelsen af datainformationslagrings- og datainformationssøgningssystemer med henblik på at bidrage til udviklingen af informationsmarkedet i en sammenhæng, der er præget af en eksponentiel vækst i den informationsmængde, der produceres og behandles årligt inden for alle aktivitetssektorer (dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
og den deri nævnte retspraksis).
Hvad for det første angår betingelserne for, at databasen kan beskyttes af sui generis-retten i henhold til artikel 7 i direktiv 96/9, bemærkes, at sui generis-beskyttelse af en database i henhold til denne artikel kun er begrundet, såfremt indsamlingen, kontrollen eller præsentationen af databasens indhold ud fra et kvalitativt eller kvantitativt synspunkt er udtryk for en væsentlig investering (jf. i denne retning dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
).
I henhold til Domstolens faste praksis vedrører investering i indsamling af en databases indhold de midler, der anvendes til fremskaffelsen af eksisterende selvstændigt materiale og dets samling i denne database, idet der ikke skal tages hensyn til midler, der bliver anvendt til selve frembringelsen af materialet (domme af 9.11.2004, The British Horseracing Board m.fl.,
C-203/02
,
EU:C:2004:695
, præmis
, og Fixtures Marketing,
C-338/02
,
EU:C:2004:696
, præmis
).
Dernæst skal begrebet investering, der er forbundet med kontrollen af databasens indhold, forstås således, at det omfatter de midler, der med henblik på at sikre troværdigheden af den information, der er indeholdt i den nævnte database, anvendes til at kontrollere det fremskaffede materiales rigtighed ved oprettelsen af databasen, og mens den er i drift (dom af 9.11.2004, The British Horseracing Board m.fl.,
C-203/02
,
EU:C:2004:695
, præmis
).
Endelig omfatter investering i præsentationen af databasens indhold de midler, der har til formål at tilføre den nævnte database en informationsbehandlingsfunktion, dvs. de midler, der anvendes til den systematiske eller metodiske strukturering af de bestanddele, der er indeholdt i denne database, og til at muliggøre, at de kan konsulteres individuelt (domme af 9.11.2004, Fixtures Marketing,
C-338/02
,
EU:C:2004:696
, præmis
, Fixtures Marketing,
C-444/02
,
EU:C:2004:697
, præmis
, og Fixtures Marketing,
C-46/02
,
EU:C:2004:694
, præmis
).
Da de præjudicielle spørgsmål bygger på den antagelse, at CV-Onlines database opfylder den betingelse, der er nævnt i præmis 24 ovenfor, tilkommer det i givet fald den forelæggende ret at undersøge, om betingelserne i artikel 7 i direktiv 96/9 for opnåelse af sui generis-beskyttelse er opfyldt, herunder om de metatags, som CV-Online har indsat, i sig selv kan anses for at udgøre en væsentlig del af den beskyttede database.
Hvad for det andet angår kriterierne for, at det kan fastslås, at en brugers handling udgør et »udtræk« og/eller en »genanvendelse« som omhandlet i direktiv 96/9, bemærkes, at artikel 7, stk. 2, litra a), heri definerer »udtræk« som »permanent eller midlertidig overførsel af hele en databases indhold eller en væsentlig del deraf til et andet medium på en hvilken som helst måde eller i en hvilken som helst form«. I henhold til samme direktivs artikel 7, stk. 2, litra b), omfatter »genanvendelse«»enhver form for tilgængeliggørelse for almenheden af hele databasens indhold eller en væsentlig del deraf ved spredning af eksemplarer, udlejning, online-transmission eller på anden måde«.
Baseret på det formål, som EU-lovgiver har forfulgt ved at indføre en sui generis-ret, har Domstolen anlagt en vid fortolkning af både begrebet »genanvendelse« (jf. i denne retning dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
og
) og begrebet »udtræk« (jf. i denne retning dom af 9.10.2008, Directmedia Publishing,
C-304/07
,
EU:C:2008:552
, præmis
og
).
Det fremgår således af Domstolens praksis, at begreberne »udtræk« og »genanvendelse« skal fortolkes som en henvisning til enhver handling, der består i uden tilladelse fra den person, der har oprettet databasen, henholdsvis at tilegne sig og tilgængeliggøre resultaterne af dennes investering for almenheden, hvorved sidstnævnte mister den indtægt, som skulle give ham mulighed for at nedbringe omkostningerne ved sin investering (dom af 9.11.2004, The British Horseracing Board m.fl.,
C-203/02
,
EU:C:2004:695
, præmis
).
Hvad nærmere bestemt angår en specialiseret søgemaskines funktion har Domstolen fastslået, at en operatør af en dedikeret metasøgemaskine foretog en »genanvendelse« som omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 96/9 af hele eller en væsentlig del af indholdet af en database på en tredjemands websted, når den pågældende gav et ubegrænset antal slutbrugere et redskab, der gjorde det muligt at undersøge dataene i denne database, og således gav adgang til indholdet af denne på en anden måde end den, der var fastsat af fremstilleren af databasen. Domstolen fremhævede, at en sådan virksomhed krænker databasefremstillerens sui generis-ret, eftersom den fratager denne fremstiller de indtægter, som skulle give ham mulighed for at afskrive omkostningerne ved sin investering. I denne situation har slutbrugeren nemlig ikke længere brug for at gå ind på hovedsiden og søgeformularen til den pågældende tredjemands database, idet slutbrugeren kan konsultere databasen direkte ved at bruge den tjeneste, som operatøren af metasøgemaskinen tilbyder (jf. i denne retning dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
-
).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af forelæggelsesafgørelsen og indlæggene fra hovedsagens parter samt af de oplysninger, som er blevet tilvejebragt i retsmødet, og som generaladvokaten har fremhævet i punkt 33 i forslaget til afgørelse, at en specialiseret søgemaskine som den i hovedsagen omhandlede ikke benytter søgeformularerne på de websteder, hvor den muliggør søgninger, og ikke oversætter sine brugeres anmodninger i realtid til kriterier, som disse søgeformularer benytter. Den indekserer imidlertid regelmæssigt disse websteder og opbevarer en kopi heraf på sine egne servere. Takket være sin egen søgeformular gør den det dernæst muligt for brugerne at foretage søgninger efter de kriterier, som den foreslår, idet søgningen foregår blandt de data, der er blevet indekseret.
Selv om en søgemaskine som den i hovedsagen omhandlede ganske vist fungerer anderledes end den, der var omhandlet i den sag, der gav anledning til dom af 19. december 2013, Innoweb (
C-202/12
,
EU:C:2013:850
), gør en sådan søgemaskine det ikke desto mindre muligt at undersøge hele indholdet af flere databaser – herunder CV-Onlines database – samtidigt på en anden måde end den, der er fastsat af fremstilleren af databasen, ved at tilgængeliggøre dette indhold for sine egne brugere. Ved at give mulighed for samtidigt at foretage søgninger i flere databaser efter de kriterier, der er relevante for de jobsøgende, gør denne specialiserede søgemaskine det muligt for brugerne at få adgang til stillingsannoncer i disse databaser på denne søgemaskines eget websted.
En søgemaskine som den i hovedsagen omhandlede gør det således muligt at undersøge alle de data, der findes i de databaser, der er frit tilgængelige på internettet, herunder på CV-Onlines websted, og giver sine brugere adgang til hele indholdet af disse databaser på en anden måde end den, der er fastsat af fremstilleren heraf. I øvrigt er tilgængeliggørelsen af disse data rettet mod almenheden som omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra b), i direktiv 96/9, idet en sådan søgemaskine kan anvendes af en hvilken som helst person (jf. i denne retning dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
).
Ved at indeksere og kopiere indholdet af webstederne på sin egen server overfører denne søgemaskine desuden indholdet af de databaser, som disse websteder udgør, til et andet medium.
Det følger heraf, at en sådan overførsel af det væsentlige indhold af de pågældende databaser og en sådan tilgængeliggørelse af disse data for almenheden, uden samtykke fra den person, der har oprettet databaserne, er henholdsvis et udtræk og en genanvendelse af disse databaser, som er forbudt i henhold til artikel 7, stk. 1, i direktiv 96/9, hvis denne person herved fratages de indtægter, som skulle give vedkommende mulighed for at afskrive omkostningerne ved sin investering. Som generaladvokaten har fremhævet i punkt 36 i forslaget til afgørelse, er leveringen af hyperlinkene til de annoncer, der ligger på CV-Onlines websted, og reproduktionen af de oplysninger, som er indeholdt i metataggene på dette websted, således blot eksterne manifestationer, af sekundær betydning, af dette udtræk og denne genanvendelse.
Det skal derfor desuden undersøges, om de handlinger, der er nævnt i præmis 35 og 36 ovenfor, kan skade den investering, der er foretaget af den person, som har oprettet den database, der er blevet overført til et andet medium og gjort tilgængelig for almenheden.
Domstolen har i denne henseende allerede konstateret, at formålet med sui generis-retten som fastsat i artikel 7 i direktiv 96/9 er at beskytte den person, der har oprettet databasen, mod en bruger, som ved sine handlinger overskrider sine legitime rettigheder og dermed skader investeringen (jf. i denne retning dom af 9.11.2004, The British Horseracing Board m.fl.,
C-203/02
,
EU:C:2004:695
, præmis
og
). I denne forbindelse er formålet med artikel 7, stk. 1, i direktiv 96/9, sammenholdt med 42. betragtning hertil, at undgå, at en bruger ved sine handlinger skader investeringen væsentligt i kvalitativ eller kvantitativ henseende (jf. i denne retning dom af 9.11.2004, The British Horseracing Board m.fl.,
C-203/02
,
EU:C:2004:695
, præmis
).
Domstolen har ligeledes fastslået, at en databasefremstiller nyder beskyttelse mod virksomhed udøvet af operatøren af en dedikeret metasøgemaskine, som nærmer sig den fremstilling af et konkurrerende piratprodukt, som er omhandlet i 42. betragtning til direktiv 96/9 (jf. i denne retning dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
). En sådan virksomhed ville nemlig risikere at unddrage databasefremstillerne indtægter og således fratage dem de indtægter, som skulle give dem mulighed for at afskrive deres investeringer i databasernes oprettelse og drift (jf. i denne retning dom af 19.12.2013, Innoweb,
C-202/12
,
EU:C:2013:850
, præmis
-
).
I denne henseende skal der findes en passende balance mellem på den ene side databasefremstillernes berettigede interesse i at kunne afskrive deres væsentlige investering og på den anden side brugernes og disse fremstilleres konkurrenters interesse i at få adgang til oplysningerne i disse databaser og muligheden for at fremstille nyskabende produkter baseret på disse oplysninger.
Det skal nemlig bemærkes, at den virksomhed, der udøves af indholdsaggregatorer på internettet, såsom sagsøgte i hovedsagen, ligeledes gør det muligt at opfylde det i præmis 23 ovenfor nævnte formål om at fremme gennemførelsen af datainformationslagrings- og datainformationssøgningssystemer med henblik på at bidrage til udviklingen af informationsmarkedet. Som generaladvokaten i det væsentlige har anført i punkt 41 i forslaget til afgørelse, bidrager disse aggregatorer til, at der skabes og distribueres produkter og tjenester, som har en merværdi i informationssektoren. Ved at tilbyde brugerne en fælles grænseflade, der gør det muligt at foretage søgninger i flere databaser efter indholdsmæssigt relevante kriterier, bidrager de til en bedre strukturering af og lettere søgning efter oplysninger på internettet. De bidrager ligeledes til en velfungerende konkurrence og gennemsigtighed i tilbud og priser.
Som det fremgår af præmis 24 ovenfor, er den beskyttelse, som sui generis-retten giver, i henhold til artikel 7, stk. 1, i direktiv 96/9 forbeholdt databaser, hvis oprettelse eller drift ud fra et kvalitativt eller kvantitativt synspunkt kræver en væsentlig investering.
Det følger heraf, at det vigtigste kriterium ved afvejningen af de foreliggende legitime interesser, således som generaladvokaten i det væsentlige har anført i punkt 43 og 46 i forslaget til afgørelse, skal være den potentielle skade for den væsentlige investering, der er foretaget af den person, som har oprettet den pågældende database, nemlig risikoen for, at denne investering ikke kan afskrives.
Endelig bemærkes, således som det er anført i artikel 13 i direktiv 96/9, at direktivets bestemmelser ikke berører konkurrenceregler i EU-retten eller i medlemsstaternes lovgivning.
I hovedsagen tilkommer det derfor den forelæggende ret, med henblik på dennes afgørelse af, om CV-Online har ret til at forbyde udtræk eller genanvendelse af hele eller en væsentlig del af indholdet af denne database, i lyset af samtlige relevante omstændigheder at efterprøve, for det første om indsamlingen, kontrollen eller præsentationen af den omhandlede databases indhold er udtryk for en væsentlig investering, og for det andet om det pågældende udtræk eller den pågældende genanvendelse udgør en risiko for mulighederne for at afskrive denne investering.
Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal de forelagte spørgsmål besvares med, at artikel 7, stk. 1 og 2, i direktiv 96/9 skal fortolkes således, at en internetsøgemaskine, som er specialiseret i søgning i databasers indhold, som kopierer og indekserer hele eller en væsentlig del af en database, der er frit tilgængelig på internettet, og som dernæst gør det muligt for sine brugere at foretage søgninger i denne database på søgemaskinens eget websted efter kriterier, der er relevante for indholdet heraf, foretager et »udtræk« og en »genanvendelse« af dette indhold som omhandlet i denne bestemmelse, der kan forbydes af databasefremstilleren, for så vidt som disse handlinger skader vedkommendes investering i indsamlingen, kontrollen eller præsentationen af dette indhold, dvs. at de udgør en risiko for mulighederne for at afskrive denne investering ved en normal udnyttelse af den pågældende database, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
Sagsomkostninger
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne. Bortset fra de nævnte parters udgifter kan de udgifter, som er afholdt i forbindelse med afgivelse af indlæg for Domstolen, ikke erstattes.

På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Femte Afdeling) for ret:

Artikel 7, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/9/EF af 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser skal fortolkes således, at en internetsøgemaskine, som er specialiseret i søgning i databasers indhold, som kopierer og indekserer hele eller en væsentlig del af en database, der er frit tilgængelig på internettet, og som dernæst gør det muligt for sine brugere at foretage søgninger i denne database på søgemaskinens eget websted efter kriterier, der er relevante for indholdet heraf, foretager et »udtræk« og en »genanvendelse« af dette indhold som omhandlet i denne bestemmelse, der kan forbydes af databasefremstilleren, for så vidt som disse handlinger skader vedkommendes investering i indsamlingen, kontrollen eller præsentationen af dette indhold, dvs. at de udgør en risiko for mulighederne for at afskrive denne investering ved en normal udnyttelse af den pågældende database, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

Underskrifter
(
*1
) – Processprog: lettisk.