CELEX: 62021CJ0088
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Tiesu iestāžu sadarbība krimināllietās
Otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēma (SIS II)
Lēmums 2007/533/TI
Brīdinājums par meklēšanā esošu priekšmetu
38. pants
Brīdinājuma mērķi
Konfiscēšana vai izmantošana par pierādījumu kriminālprocesā
39. pants
Rīcība, pamatojoties uz brīdinājumu
Saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem veikti pasākumi
Valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts pienākums aizliegt reģistrēt transportlīdzekļus, par ko SIS II ir ievadīti brīdinājumi

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Lēmuma 2007/533/TI (2007. gada 12. jūnijs) par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (
SIS II
) izveidi, darbību un izmantošanu (
OV 2007, L 205, 63. lpp.
; turpmāk tekstā – “Lēmums par
SIS II
”) 38. panta 1. punktu un 39. panta 3. punktu.
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā, ko
Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
(Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) ir ierosinājusi
Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai
(Kauņas rajona Reģionālā administratīvā tiesa, Lietuva) par tāda Lietuvas tiesiskā regulējuma tiesiskumu, ar ko ir aizliegts valsts reģistrā reģistrēt transportlīdzekļus, par kuriem otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmā (turpmāk tekstā – “
SIS II
”) ir ievadīts aktuāls brīdinājums.
Atbilstošās tiesību normas
Regula (EK) Nr. 1986/2006
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1986/2006 (2006. gada 20. decembris) par dalībvalstu dienestu, kas ir atbildīgi par transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību izsniegšanu, piekļuvi otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmai (SIS II) (
OV 2006, L 381, 1. lpp.
, labojums –
OV 2015, L 26, 34. lpp.
) 1. panta 1. punkts ir izteikts šādā redakcijā:
“Neskarot Lēmuma [par
SIS II
] 38. un 40. pantu un 46. panta 1. punktu, dalībvalstu dienestiem, kas ir atbildīgi par transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību izsniegšanu, kā minēts [Padomes] Direktīvā 1999/37/EK [(1999. gada 29. aprīlis) par transportlīdzekļu reģistrācijas dokumentiem (
OV 1999, L 138, 57. lpp.
)], ir piekļuve turpmāk norādītajiem datiem, kas ievadīti SIS II saskaņā ar [Lēmuma 2007/533] 38. panta 2. punkta a), b) un f) apakšpunktu, vienīgi ar nolūku pārbaudīt to, vai reģistrācijai uzrādītie transportlīdzekļi nav nozagti, piesavināti vai pazuduši, vai arī to, vai tos nemeklē kā pierādījumu kriminālprocesā:
a)
dati par mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuru motora darba tilpums pārsniedz 50 cm
;
[..].”
Lēmums par SIS II
Lēmuma par
SIS II
5., 8. un 13. apsvērums ir izteikts šādi:
“(5)
SIS II
vajadzētu būt papildu pasākumam, kas palīdz uzturēt augstu drošības līmeni ES brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, atbalstot policijas un tiesu iestāžu operatīvo sadarbību krimināllietās.
[..]
(8)
Jāsagatavo rokasgrāmata ar sīki izstrādātiem noteikumiem noteiktas papildinformācijas apmaiņai attiecībā uz darbību, kas jāveic atbilstīgi brīdinājumam. Valsts iestādēm katrā dalībvalstī būtu jānodrošina šādas informācijas apmaiņa.
[..]
(13)
Brīdinājumi SIS nebūtu jāglabā ilgāk kā nepieciešams, lai īstenotu mērķus, kuriem tie sniegti. [..] Brīdinājumi par priekšmetiem aizturēšanai vai izmantošanai par pierādījumiem krimināllietās būtu automātiski jādzēš no
SIS II
pēc desmit gadiem. [..]”
Šī lēmuma 1. panta “
SIS II
izveide un vispārējais mērķis” 2. punktā ir noteikts:
“Saskaņā ar šo lēmumu
SIS II
mērķis ir nodrošināt augstu drošības līmeni ES brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, tostarp dalībvalstu teritorijā nodrošināt sabiedrības drošības un sabiedriskās kārtības uzturēšanu un saglabāšanu [..], izmantojot šīs sistēmas izplatīto informāciju.”
Minētā lēmuma 3. panta “Definīcijas” 1. punkts ir izteikts šādi:
“Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
a)
“brīdinājums” ir datu kopums, ko ievada
SIS II
un kas kompetentajām iestādēm ļauj identificēt personu vai priekšmetu, lai konkrēti rīkotos;
b)
“papildinformācija” ir informācija, ko ne[sa]glabā
SIS II
, bet kas ir saistīta ar
SIS II
brīdinājumiem un ar ko apmainās:
[..]
ii)
pēc pozitīvas atbildes saņemšanas, lai varētu attiecīgi rīkoties;
[..].”
Šī paša lēmuma 8. panta 1. un 3. punktā ir paredzēts:
“1.   Papildinformācijas apmaiņu veic saskaņā ar
SIRENE
rokasgrāmatu un izmantojot sakaru infrastruktūru. [..]
[..]
3.   Uz dalībvalsts lūgumu sniegt papildinformāciju atbild iespējami īsā laikā.”
Lēmuma par
SIS II
38. pantā “Brīdinājumu izdošanas mērķi un nosacījumi” ir noteikts:
“1.
SIS II
ievada datus par priekšmetiem, ko meklē, lai konfiscētu vai izmantotu par pierādījumu kriminālprocesā.
2.   Ievada datus par šādām viegli identificējamu priekšmetu kategorijām:
a)
transportlīdzekļiem, kuru motora tilpums pārsniedz 50 cm
, kuģiem un gaisakuģiem;
[..].”
Lēmuma par
SIS II
39. pantā “Rīcība, pamatojoties uz brīdinājumu” ir paredzēts:
“1.   Ja meklēšanā konstatē brīdinājumu par atrastu priekšmetu, tad iestāde, kas to konstatējusi, sazinās ar brīdinājuma izdevēju iestādi, lai vienotos par veicamajiem pasākumiem. Šādā nolūkā var arī paziņot personas datus saskaņā ar šo lēmumu.
2.   Šā panta 1. punktā minēto informāciju paziņo, veicot papildinformācijas apmaiņu.
3.   Dalībvalsts, kura atradusi priekšmetu, veic pasākumus saskaņā ar saviem tiesību aktiem.”
Minētā lēmuma 45. pantā “Par priekšmetiem izdotu brīdinājumu saglabāšanas termiņš” ir precizēts:
“1.   Saskaņā ar šo lēmumu
SIS II
ievadītos brīdinājumus par priekšmetiem saglabā vienīgi tik ilgi, cik vajadzīgs, lai sasniegtu mērķus, kādiem tie ievadīti.
[..]
3.   Saskaņā ar 38. pantu ievadītus brīdinājumus par priekšmetiem saglabā ne ilgāk kā desmit gadus.
4.   Šā panta 2. un 3. punktā minētos saglabāšanas termiņus var pagarināt, ja tas ir vajadzīgs nolūkos, kuru dēļ brīdinājums izdots. Šādā gadījumā [3.] punkts attiecas arī uz termiņa pagarinājumu.”
Šī paša lēmuma 49. panta 1. un 2. punktā ir paredzēts:
“1.   Brīdinājuma izdevēja dalībvalsts ir atbildīga par to, lai dati [..] nebūtu novecojuši un būtu [..] ievadīti
SIS II
.
2.   Vienīgi brīdinājuma izdevēja dalībvalsts ir tiesīga grozīt, papildināt, labot, atjaunināt vai dzēst ievadītos datus.”
SIRENE rokasgrāmata
Komisijas Īstenošanas lēmuma 2013/115/ES (2013. gada 26. februāris) par
SIRENE
rokasgrāmatu un citiem īstenošanas pasākumiem otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmai (
SIS II
) (
OV 2013, L 71, 1. lpp.
), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas 2017. gada 31. augusta Īstenošanas lēmumu (ES) 2017/1528 (
OV 2017, L 231, 6. lpp.
; turpmāk tekstā – “
SIRENE
rokasgrāmata”), pielikuma 2.1. punktā ir paredzēts:
“Definīcijas
–
“Izdevēja dalībvalsts” – dalībvalsts, kas
SIS II
ievadījusi brīdinājumu.
–
“Izpildītāja dalībvalsts” – dalībvalsts, kas izpilda pēc trāpījuma veicamās darbības.
[..]”
SIRENE
rokasgrāmatas 2.10. punktā “Dzēšana, beidzoties brīdinājuma saglabāšanas nosacījumiem” ir noteikts:
“
SIS II
ievadītos brīdinājumus glabā tikai tik ilgu laiku, kāds nepieciešams, lai izpildītu mērķus, kuriem tie ievadīti.
Tiklīdz brīdinājuma saglabāšanas nosacījumu vairs nav, izdevēja dalībvalsts nekavējoties attiecīgo brīdinājumu dzēš. [..]
[..]”
Lietuvas tiesības
No Lietuvas Valsts
SIS II
noteikumu – kas apstiprināti ar 2007. gada 17. septembra
Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministro įsakymas Nr. 1V‑324
“
Dėl Lietuvos nacionalinės antrosios kartos Šengeno informacijos sistemos nuostatų patvirtinimo
” (Lietuvas Republikas iekšlietu ministra rīkojums Nr. IV‑324 par Lietuvas Valsts otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas noteikumu apstiprināšanu;
Žin
., 2007, Nr. 100‑4084) – 25. punkta izriet, ka Lietuvas Iekšlietu ministrijas Informātikas un komunikāciju departaments garantē valsts uzņēmumam
Regitra
piekļuvi 1. un 3.1.–3.3. punktā ietvertajiem Valsts
SIS II
datiem (dati par meklēšanā esošajiem mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm, transportlīdzekļu valsts reģistrs, meklēto mehānisko transportlīdzekļu reģistrācijas dokumenti).
2000. gada 12. oktobra
Lietuvos Respublikos saugaus eismo automobilių keliais įstatymas
(Lietuvas Republikas Likums par mehānisko transportlīdzekļu ceļu satiksmes drošību;
Žin
., 2000, Nr. 92‑2883), redakcijā, kas piemērojama pamatlietā, 27. panta 1. punktā ir paredzēts, ka “ceļu satiksmē uz Lietuvas valsts ceļiem drīkst piedalīties atbilstošā kārtībā reģistrēti mehāniskie transportlīdzekļi un to piekabes”.
Mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju reģistrācijas noteikumu, kas apstiprināti ar 2001. gada 25. maija
Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministro įsakymas Nr. 260 “Dėl kelių transporto priemonių registravimo taisyklių patvirtinimo
” (Lietuvas Republikas iekšlietu ministra rīkojums Nr. 260 par noteikumiem attiecībā uz autotransporta līdzekļu reģistrācijas noteikumiem;
Žin
., 2001, Nr. 48‑1683), redakcijā, kura piemērojama pamatlietā, 13. punktā ir noteikts:
“13. Valsts uzņēmums
Regitra
informē policiju, ja:
13.1. pieteikuma iesniedzējs vēlas reģistrēt transportlīdzekli:
13.1.1. kura motors vai numura zīme, vai pats transportlīdzeklis ir reģistrēts meklēšanā esošo transportlīdzekļu reģistrā Lietuvas Šengenas Informācijas sistēmā vai Interpola Ģenerālsekretariāta datubāzē;
[..].”
Šo reģistrācijas noteikumu 14. punktā ir paredzēts:
“Pēc policijas informēšanas [..] valsts uzņēmums
Regitra
pieteikumu iesniedzēju transportlīdzekļu reģistrācijas pieteikumus izskata tikai tad, kad ir pabeigtas tiesībaizsardzības iestāžu pārbaudes vai izmeklēšanas [..]. Minēto reģistrācijas noteikumu [..] 13.1.1. punktā norādītos transportlīdzekļus var reģistrēt tikai pēc tam, kad tie ir dzēsti no meklēšanā esošo transportlīdzekļu reģistra, Lietuvas Šengenas Informācijas sistēmas vai Interpola Ģenerālsekretariāta datubāzes.”
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
2015. gada 13. novembrī, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts ar sabiedrību
AM Transports
, D. R. Vācijā iegādājās mehānisko transportlīdzekli, kurš iepriekš bija nozagts Bulgārijā.
Tā paša gada 20. novembrī šis mehāniskais transportlīdzeklis tika dzēsts no reģistra Vācijā, pēc tam aizvests uz Lietuvu un pārdots tālāk citai personai, kuras identitāte lūgumā sniegt prejudiciālu nolēmumu nav precizēta.
2016. gada 22. februārī šī cita persona vēlējās reģistrēt minēto mehānisko transportlīdzekli Lietuvā
Regitra
, kas ir valsts uzņēmums, kurš šajā dalībvalstī ir atbildīgs par mehānisko transportlīdzekļu reģistrāciju. Tas bija brīdis, kad minētā persona atklāja, ka attiecībā uz to pašu mehānisko transportlīdzekli 2015. gada 23. decembrī Bulgārijā bija ievadīts brīdinājums
SIS II
. Tāpēc tā lauza attiecībā uz šo transportlīdzekli noslēgto pirkuma līgumu.
Ar Lietuvas prokuratūras 2016. gada 21. septembra lēmumu Lietuvā uzsāktā kriminālizmeklēšana attiecībā uz attiecīgo mehānisko transportlīdzekli tika pabeigta, jo nevarēja tikt konstatēts neviens šajā dalībvalstī izdarīts noziedzīgs nodarījums. Kā izriet no lūguma sniegt prejudiciālu nolēmumu, ar šo lēmumu šis mehāniskais transportlīdzeklis tādējādi tika atgriezts D. R., kas to bija iegādājies.
Lai gan minētā mehāniskā transportlīdzekļa īpašnieks tā prezumētās zādzības brīdī,
Nabko Holding Company LLC
Bulgārijas meitasuzņēmums, par to tika informēts, nosūtot minētā lēmuma kopiju un paziņojot D. R. identitāti, un tādējādi varēja izmantot savas tiesības, šis īpašnieks nekādas darbības šajā ziņā neveica. Turklāt, lai gan brīdinājuma izdevējai dalībvalstij bija pārsūtīta nepieciešamā informācija, šī dalībvalsts vairāk nekā trīs gadus pēc šīs paziņošanas neveica nekādus pasākumus, lai dzēstu brīdinājumu par šo mehānisko transportlīdzekli
SIS II
.
Ar 2019. gada 20. februāra lēmumu
Regitra
vietējais birojs noraidīja D. R. iesniegto attiecīgā transportlīdzekļa reģistrācijas pieteikumu Lietuvā, un šo lēmumu šis vietējais birojs pieņēma, pamatojoties uz Lietuvas tiesiskā regulējuma normu, saskaņā ar kuru transportlīdzekļi, par ko
SIS II
ir ievadīts aktuāls brīdinājums, šajā dalībvalstī var tikt reģistrēti tikai pēc šī brīdinājuma dzēšanas šajā sistēmā.
AM Transportas
apstrīdēja šo lēmumu šajā valsts uzņēmumā, kurš minētā vietējā biroja lēmumu noraidīt šī transportlīdzekļa reģistrācijas pieteikumu Lietuvā ar 2019. gada 28. marta lēmumu atstāja spēkā.
Tad
AM Transportas
minētā valsts uzņēmuma lēmumu pārsūdzēja
Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai
(Kauņas rajona Reģionālā administratīvā tiesa, Lietuva).
Šī tiesa vērsās iesniedzējtiesā ar lūgumu pārbaudīt šī valsts tiesiskā regulējuma tiesiskumu.
Iesniedzējtiesai nav skaidrs, vai Lēmumam par
SIS II
atbilst valsts tiesiskais regulējums, kurā mehānisko transportlīdzekļu reģistrācijai autotransporta līdzekļu valsts reģistrā ir izvirzīts nosacījums, ka par attiecīgo transportlīdzekli nav ievadīts aktuāls brīdinājums
SIS II
, it īpaši gadījumā, kad brīdinājuma izdevēja dalībvalsts šo brīdinājumu nav no
SIS II
dzēsusi, lai gan izpildītājas dalībvalsts iestādes ir pārsūtījušas nepieciešamo informāciju par atrasto priekšmetu gan brīdinājuma izdevējai dalībvalstij, gan tā sākotnējam īpašniekam.
Šādos apstākļos
Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
(Lietuvas Augstākā administratīvā tiesa) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai [Lēmuma par
SIS II
] 39. pants, it īpaši 39. panta 3. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas uzliek pienākumu aizliegt reģistrēt priekšmetus, par kuriem [
SIS II
] ir ievadīts brīdinājums, lai gan brīdinājums vairs nav aktuāls (transportlīdzeklis ir atrasts; kriminālprocess dalībvalstī, kurā transportlīdzeklis tika atrasts, ir izbeigts, jo šajā dalībvalstī nav izdarīts noziedzīgs nodarījums; brīdinājumu ievadījusī valsts ir informēta, bet neveic pasākumus, lai brīdinājumu dzēstu no sistēmas)?
2)
Vai [Lēmuma par
SIS II
] 39. pants, it īpaši 39. panta 3. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas uzliek pienākumu dalībvalstij, kas ir atradusi priekšmetu, par kuru ievadīts brīdinājums saskaņā ar lēmuma 38. panta 1. punktu, valsts tiesību aktā paredzēt normas, ar kurām tiktu aizliegtas jebkādas darbības ar atrasto priekšmetu, izņemot darbības, ar kurām varētu sasniegt 38. pantā minēto mērķi (konfiscēšana vai izmantošana par pierādījumu kriminālprocesā)?
3)
Vai [Lēmuma par
SIS II
] 39. pants, it īpaši 39. panta 3. punkts, ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ļauj dalībvalstīm pieņemt tiesību normas, kas paredzētu izņēmumus aizliegumam reģistrēt transportlīdzekļus, par kuriem [
SIS II
] ir ievadīts brīdinājums saskaņā ar lēmuma 38. pantu, pēc tam, kad dalībvalsts kompetentās iestādes ir veikušas pasākumus, lai valsts, kas ievadījusi brīdinājumu, būtu informēta par atrasto priekšmetu?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Ar šiem jautājumiem, kas jāizvērtē kopā, iesniedzējtiesa būtībā vaicā, vai Lēmuma par
SIS II
39. pants, lasot to kopsakarā ar 38. panta 1. punktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka vispirms tajā ir paredzēts vispārējs pienākums aizliegt tāda mehāniskā transportlīdzekļa reģistrāciju, par kuru
SIS II
ir ievadīts aktuāls brīdinājums, turpinājumā – ar to dalībvalstīm ir prasīts paredzēt vispārējus noteikumus, ar kuriem tiktu aizliegtas citas darbības saistībā ar atrasto priekšmetu, nevis tās, kas ļauj sasniegt šī 38. panta 1. punktā noteiktos mērķus, un visbeidzot – ar to šīm dalībvalstīm ir atļauts paredzēt atkāpes no iespējama vispārēja aizlieguma reģistrēt šādu transportlīdzekli.
Iesākumā – no iesniedzējtiesas nolēmuma izriet, ka attiecīgais brīdinājums attiecas uz mehānisko transportlīdzekli, kura motora tilpums pārsniedz 50 cm
.
Šajā ziņā Lēmuma par
SIS II
38. panta 1. punktā un 2. punkta a) apakšpunktā ir paredzēts, ka
SIS II
ievada datus par tādu transportlīdzekli kā pamatlietā aplūkotais, kuru meklē, lai konfiscētu vai izmantotu par pierādījumu kriminālprocesā.
Runājot par uzdotajiem jautājumiem, jāatgādina, ka atbilstoši Tiesas pastāvīgajai judikatūrai, interpretējot Savienības tiesību normu, ir jāņem vērā ne tikai tās teksts, bet arī konteksts un tiesiskajā regulējumā, kurā šī norma ir ietverta, izvirzītie mērķi (spriedums, 2022. gada 28. oktobris, Generalstaatsanwaltschaft München (Izdošana un ne bis in idem),
C‑435/22 PPU
,
EU:C:2022:852
,
67.
punkts).
Lēmuma par
SIS II
39. pantā ir regulēta kārtība, kādā rīkoties, pamatojoties uz brīdinājumu par priekšmetiem, kuri konfiscējami vai izmantojami par pierādījumu kriminālprocesā.
Pirmkārt, attiecībā uz šī lēmuma 39. panta 1. punkta formulējumu ir jānorāda – šajā tiesību normā ir paredzēts, ka tad, ja meklēšanā konstatē brīdinājumu par atrastu priekšmetu, tad iestāde, kas to konstatējusi, sazinās ar brīdinājuma izdevēju iestādi, lai vienotos par veicamajiem pasākumiem.
Lēmuma
SIS II
39. panta 1. punktā minēto informāciju paziņo, kā tas ir precizēts šī 39. panta 2. punktā, veicot papildinformācijas apmaiņu.
Šī lēmuma 39. panta 3. punktā ir noteikts, ka dalībvalsts, kura atradusi priekšmetu, veic pasākumus “saskaņā ar saviem tiesību aktiem”.
No tā izriet, ka Lēmuma par
SIS II
39. pantā ir tikai vispārīgi aprakstīts veids, kādā izpildītājas dalībvalsts kompetentajām iestādēm ir jāreaģē, kad saņemta pozitīva atbilde uz brīdinājumu
SIS II
, kas izdots, pamatojoties uz šī lēmuma 38. pantu.
Tādējādi, kā norādīts ģenerāladvokāta secinājumu 49. punktā, izvēloties Lēmuma par
SIS II
39. pantā detalizēti nenorādīt konkrētos pasākumus, kas dalībvalstīm jāveic, lai izpildītu saskaņā ar šī lēmuma 38. pantu
SIS II
ievadītu brīdinājumu, Savienības likumdevējs tām šajā ziņā ir iecerējis atstāt plašu rīcības brīvību.
Otrkārt, runājot par kontekstu, kurā iekļaujas Lēmuma par
SIS II
39. pants, ir jāievēro, ka, lai gan ar šo lēmumu īstenotās policijas un tiesu iestāžu operatīvās sadarbības krimināllietās priekšnoteikums ir izpildes dalībvalsts veikti nepieciešamie aizsardzības pasākumi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2022. gada 16. jūnijs, Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra,
C‑520/20
,
EU:C:2022:466
,
40.
punkts), nevienā minētā lēmuma normā nav konkrēti precizēts, kāda veida pasākumi dalībvalstij, kas atradusi priekšmetu, uz kuru attiecas brīdinājums, saskaņā ar tās tiesību aktiem ir jāveic.
Turklāt ir jānorāda – lai gan Regulas Nr. 1986/2006 1. panta 1. punktā ir paredzēts, ka dalībvalstu dienestiem, kas ir atbildīgi par transportlīdzekļu reģistrācijas apliecību izsniegšanu, ir piekļuve
SIS II
, lai pārbaudītu, vai reģistrācijai uzrādītie transportlīdzekļi nav nozagti, piesavināti vai pazuduši, vai arī, vai tos nemeklē kā pierādījumu kriminālprocesā, šajā tiesību normā nav paredzēts pienākums aizliegt tādu transportlīdzekļu reģistrāciju, par kuriem
SIS II
ir ievadīts aktuāls brīdinājums.
Treškārt, no Lēmuma par
SIS II
1. panta 2. punkta kopsakarā ar tā 5. apsvērumu izriet, ka šī lēmuma mērķis tostarp ir atbalstīt policijas un tiesu iestāžu operatīvo sadarbību krimināllietās un tādējādi palīdzēt nodrošināt augstu drošības līmeni Savienības brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, izmantojot
SIS II
izplatīto informāciju.
Minētā lēmuma 39. panta interpretācija, saskaņā ar kuru ar šo pantu dalībvalstīm nav prasīts veikt iepriekš noteiktus pasākumus, bet gan tām ir atstāta plaša rīcības brīvība, lai noteiktu pasākumus, ko ir nepieciešams veikt, nav pretrunā šim mērķim un ar to tiek saglabāts ieguldījums drošības līmeņa paaugstināšanā Savienības brīvības, drošības un tiesiskuma telpā, kurš izriet no informācijas izplatīšanas par priekšmetiem, kas konfiscējami vai izmantojami par pierādījumu kriminālprocesā, un attiecīgo dalībvalstu saziņas, lai vienotos par nepieciešamajiem pasākumiem.
Šādos apstākļos ir jāuzskata, ka no Lēmuma par
SIS II
39. panta neizriet tāds vispārējs pienākums kā aizliegums reģistrēt mehāniskos transportlīdzekļus, par kuriem
SIS II
ir ievadīts aktuāls brīdinājums, vai aizliegumu veikt ar šo transportlīdzekli saistītas darbības, izņemot tās, kuras attiecas uz šī lēmuma 38. panta 1. punktu.
No tā izriet, ka gadījumā, ja dalībvalsts nolemj izmantot plašo rīcības brīvību, kas tai atbilstoši minētā lēmuma 39. panta 3. punktam ir attiecībā uz pasākumiem, kurus var veikt saskaņā ar tās valsts tiesību aktiem, un paredz vispārēju aizliegumu reģistrēt mehāniskos transportlīdzekļus, par ko
SIS II
ir ievadīts aktuāls brīdinājums, šis pats lēmums neliedz šai dalībvalstij ieviest atkāpes no šī aizlieguma.
Turklāt, ņemot vērā iesniedzējtiesas paustās šaubas, runājot par brīdinājuma izdevējas dalībvalsts kompetento iestāžu nerīkošanos attiecībā uz ievadīto brīdinājumu, katram gadījumam ir jāatgādina turpmāk minētais.
Pirmām kārtām, no Lēmuma par
SIS II
8. panta 3. punkta izriet, ka dalībvalstis uz citu dalībvalstu lūgumiem sniegt papildinformāciju atbild iespējami īsā laikā. Piedevām šī lēmuma 45. panta 1. punktā kopsakarā ar tā 13. apsvērumu ir paredzēts, ka, piemērojot Lēmumu par
SIS II
, tajā ievadītos brīdinājumus par priekšmetiem saglabā vienīgi tik ilgi, cik vajadzīgs, lai sasniegtu mērķus, kādiem tie ievadīti.
Otrām kārtām, ir taisnība, ka minētā lēmuma 49. panta 1. un 2. punktā ir noteikts, ka vienīgi brīdinājuma izdevēja dalībvalsts, kura ir atbildīga par to, lai ievadītie dati nebūtu novecojuši, ir tiesīga dzēst šos datus. To paturot prātā, Lēmuma par
SIS II
8. panta 1. punktā kopsakarā ar tā 8. apsvērumu ir atsauce uz
SIRENE
rokasgrāmatas, kurā ir ietverti sīkāk izstrādāti noteikumi un kuras 2.10. punkta otrajā daļā ir prasīts, lai, tiklīdz vairs nav izpildīti brīdinājuma saglabāšanas nosacījumi, brīdinājuma izdevēja dalībvalsts to nekavējoties dzēstu. Tādējādi ar šo
SIRENE
rokasgrāmatas normu pēdējai minētajai dalībvalstij ir noteikts pienākums dzēst šo brīdinājumu, ja ir sasniegts mērķis, kura dēļ tas tika ievadīts.
Ņemot vērā visus iepriekš minētos apsvērumus, uz uzdotajiem jautājumiem ir jāatbild, ka Lēmuma par
SIS II
39. pants kopsakarā ar 38. panta 1. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka:
–
tajā nav paredzēts vispārējs aizliegums reģistrēt mehānisko transportlīdzekli, par kuru
SIS II
ir ievadīts aktuāls brīdinājums;
–
ar to izpildītājai dalībvalstij nav prasīts paredzēt vispārējus noteikumus, ar kuriem tiktu aizliegtas citas darbības saistībā ar atrasto priekšmetu, nevis tās, kas ļauj sasniegt šī 38. panta 1. punktā noteiktos mērķus;
–
tas neliedz šai dalībvalstij ieviest atkāpes no vispārēja aizlieguma reģistrēt šādu transportlīdzekli.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība izriet no tiesvedības, kas notiek iesniedzējtiesā, tāpēc tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (pirmā palāta) nospriež:

Padomes Lēmuma 2007/533/TI (2007. gada 12. jūnijs) par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (
SIS II
) izveidi, darbību un izmantošanu 39. pants kopsakarā ar 38. panta 1. punktu

ir jāinterpretē tādējādi, ka

–
tajā nav paredzēts vispārējs aizliegums reģistrēt mehānisko transportlīdzekli, par kuru otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmā (
SIS II
) ir ievadīts aktuāls brīdinājums;

–
ar to izpildītājai dalībvalstij nav prasīts paredzēt vispārējus noteikumus, ar kuriem tiktu aizliegtas citas darbības saistībā ar atrasto priekšmetu, nevis tās, kas ļauj sasniegt šī 38. panta 1. punktā noteiktos mērķus;

–
tas neliedz šai dalībvalstij ieviest atkāpes no vispārēja aizlieguma reģistrēt šādu transportlīdzekli.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – lietuviešu.