CELEX: 62022CJ0107
Ennakkoratkaisupyyntö
Yhteinen tullitariffi
Tavaroiden luokittelu
Yhdistetty nimikkeistö
Tulkinta
Yleiset säännöt
Yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohta
Kokoamattomana tai osiinsa purettuna esitetty tavara
Osat, joiden tarkoituksena on muodostaa niiden kokoamisen jälkeen satelliittivastaanottimia
Luokittelu täydellisenä vastaanottimena

Ennakkoratkaisupyyntö koskee tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (EYVL 1987, L 256, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006 (EUVL 2006, L 301, s. 1), liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön (jäljempänä CN) yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jossa vastakkain ovat X BV ja Inspecteur van de Belastingdienst  /  Douane district Rotterdam (Rotterdamin alueen vero- ja tullihallinnon tarkastaja, Alankomaat) (jäljempänä tarkastaja) ja joka koskee satelliittivastaanottimien osien tariffiluokittelua.

Asiaa koskevat oikeussäännöt

Harmonoitu järjestelmä
Harmonoitu tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmä (jäljempänä HS) on otettu käyttöön harmonisoidusta tavarankuvaus- ja  ‑koodausjärjestelmästä Brysselissä 14.6.1983 Maailman tullijärjestön (WCO) puitteissa tehdyllä kansainvälisellä yleissopimuksella, joka on yhdessä sen 24.6.1986 tehdyn muutospöytäkirjan kanssa hyväksytty Euroopan talousyhteisön puolesta 7.4.1987 tehdyllä neuvoston päätöksellä 87/369/ETY (EYVL 1987, L 198, s. 1). WCO on laatinut HS:n selitykset tämän yleissopimuksen määräysten mukaisesti.
Mainitun yleissopimuksen 3 artiklan 1 kappaleen a alakohdan ii alakohdan mukaan kukin sopimuspuoli sitoutuu soveltamaan HS:n yleisiä tulkintasääntöjä sekä kaikkia osa-, ryhmä- ja alanimikehuomautuksia sekä olemaan muuttamatta HS:n osien, ryhmien, nimikkeiden tai alanimikkeiden katetta.
HS:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa määrätään yhtäältä, että nimikkeessä oleva tavaraa koskeva viittaus tarkoittaa tätä tavaraa myös epätäydellisenä tai viimeistelemättömänä, jos sillä tullille esitettäessä on täydellisen tai valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet, ja toisaalta, että tällainen viittaus tarkoittaa myös tätä tavaraa täydellisenä tai valmiina taikka tavaraa, jota edellä olevien määräysten mukaan on pidettävä täydellisenä tai valmiina, jos se esitetään tullille kokoamattomana tai osiinsa purettuna.
HS:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa koskevan selityksen V–VII kohdassa täsmennetään seuraavaa:
”V)      [Yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan] jälkimmäinen osa määrää, että täydelliset tai valmiit tavarat, jotka esitetään tullille kokoamattomina tai osiinsa purettuina, luokitellaan samaan nimikkeeseen kuin kokoonpantu tavara. Tavarat esitetään tullille tällä tavoin yleensä milloin se pakkaamis-, käsittely- tai kuljetussyistä on välttämätöntä tai kätevämpää.
VI)      Tätä sääntöä sovelletaan myös kokoamattomina tai osiinsa purettuina tullille esitettäviin epätäydellisiin tai viimeistelemättömiin tavaroihin, edellyttäen että niitä on pidettävä täydellisinä tai valmiina tavaroina tämän säännön ensimmäisen kohdan perusteella.
VII)      Tässä säännössä ’kokoamattomina tai osiinsa purettuina tullille esitettävät tavarat’ tarkoittaa tavaroita, joiden osat kootaan kiinnittämällä ne toisiinsa ruuvien, muttereiden, pulttien yms. avulla tai esim. niittaamalla tai hitsaamalla, jos

kyseessä on vain kokoonpanotoiminta.
Tässä yhteydessä ei oteta huomioon kokoonpanomenetelmän monimutkaisuutta. Osia ei kuitenkaan saa työstää enempää sitä tarkoitusta varten, että lopullinen tavara saadaan valmiiksi.
Osat, joita on yli sen määrän mikä tarvitaan täydellisen tavaran kokoamiseen, luokitellaan erikseen.
– –”

CN
CN:n yleisissä tulkintasäännöissä, jotka esitetään sen  ensimmäisen osan I osaston A jaksossa, säädetään seuraavaa:
”Tavarat luokitellaan [CN:ään] seuraavien periaatteiden mukaisesti.
1)      Nimikkeistön jaksojen, ryhmien tai alaryhmien otsikot ovat ainoastaan ohjeellisia; oikeudellisesti luokittelu määräytyy nimikkeiden sekä asianomaisten jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodon mukaisesti ja, jollei näistä nimikkeistä ja huomautuksista muuta johdu, seuraavien sääntöjen mukaisesti.
2.      a)      Nimikkeessä oleva tavaraa koskeva viittaus tarkoittaa tätä tavaraa myös epätäydellisenä tai viimeistelemättömänä, jos sillä tullille esitettäessä on täydellisen tai valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet. Viittaus tarkoittaa myös tätä tavaraa täydellisenä tai valmiina taikka tavaraa, jota edellä olevien määräysten mukaan on pidettävä täydellisenä tai valmiina, jos se esitetään tullille kokoamattomana tai osiinsa purettuna.
– –”

Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
X teki 3.7.2006 ja 22.1.2007 välisenä aikana Alankomaissa omissa nimissään ja omaan lukuunsa 38 ilmoitusta satelliittivastaanottimien osien luovutuksesta vapaaseen liikkeeseen. Kaikki nämä osat olivat peräisin samalta tavarantoimittajalta, joka oli sijoittautunut Kiinaan, ja ne kuljetettiin samassa aluksessa yhdessä ja samassa kontissa.
X teki jokainen kerta samana päivänä kaksi erillistä ilmoitusta eli ilmoituksen saksalaiselle yritykselle C GmbH tarkoitetuista tavaroista ja ilmoituksen saksalaiselle yritykselle D GmbH tarkoitetuista tavaroista. Mainitut yritykset kuuluvat samaan konserniin. Nämä ilmoitukset tehtiin samassa Rotterdamin (Alankomaat) tullitoimipaikassa.
Molemmat ilmoitukset sisälsivät jokainen kerta samankaltaisen määrän kaikkia saman tyyppisen satelliittivastaanottimen osia. Vaikka nämä osat oli tarkoitettu kahdelle eri yritykselle, ne olivat kuitenkin toisiaan täydentäviä ja ne oli tarkoitettu koottavaksi täydelliseksi satelliittivastaanottimeksi niiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen jälkeen.
Lisäksi X teki 23.7.2007 Alankomaissa ilmoituksen yritykselle C tarkoitettujen satelliittivastaanottimien osien luovutuksesta vapaaseen liikkeeseen. Nämä osat oli kuljetettu samassa kontissa kuin yritykselle D tarkoitetut osat. Ne ilmoitettiin kuitenkin toisessa tullimenettelyssä eli yhteisön ulkoisessa passitusmenettelyssä, ja kuljetettiin Saksaan tullivalvonnassa, jotta ne luovutettaisiin myöhemmin vapaaseen liikkeeseen kyseisessä jäsenvaltiossa.
Tarkastajan mukaan X:n Alankomaihin tuomia tavaroita ei ole pidettävä satelliittivastaanottimien osina vaan täydellisinä, kokoamattomina vastaanottimina. Tämän toteamuksen johdosta se lähetti X:lle 1.7.2009 maksuunpanopäätöksen kaikista kyseessä olevista satelliittivastaanottimista. Tämä päätös koskee yhteensä 389 973,70 euron tulleja.
Tehtyään tarkastajalle tuloksetta oikaisuvaatimuksen X nosti maksuunpanopäätöksestä kanteen rechtbank Noord-Hollandissa (Pohjois-Hollannin alioikeus, Alankomaat). Kyseinen tuomioistuin hyväksyi kanteen ja kumosi maksuunpanopäätöksen osittain. Sekä X että tarkastaja valittivat tästä tuomiosta Gerechtshof Amsterdamiin (Amsterdamin ylioikeus, Alankomaat), joka on ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin.
Pääasia koskee sitä, onko tuodut tavarat luokiteltava erillisinä osina CN:n asiaankuuluviin tariffinimikkeisiin vai onko niitä pidettävä tarkastajan kannan mukaisesti CN:n yleisten tulkintasääntöjen ensimmäisen osan I osaston A jakson 2 säännön a alakohdan nojalla täydellisinä, kokoamattomina satelliittivastaanottimina.
Tässä tilanteessa Gerechtshof Amsterdam on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)      Onko yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan satelliittivastaanottimen irrallisiin osiin, jotka on tarkoitettu täydellisen satelliittivastaanottimen kokoamiseen sen jälkeen, kun ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ja jotka kuljetetaan yhdessä kontissa ja luovutetaan samana päivänä samassa tullitoimipaikassa saman ilmoittajan toimesta tämän omissa nimissä ja omaan lukuun kahdella erillisellä ilmoituksella vapaaseen liikkeeseen ja jotka ovat vapaaseen liikkeeseen luovutuksen yhteydessä kahden keskenään etuyhteydessä olevan yhtiön omaisuutta?
2)      Jos ensimmäiseen ennakkoratkaisukysymykseen vastataan myöntävästi, onko yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös satelliittivastaanottimen irrallisiin osiin, jotka sama ilmoittaja ilmoittaa omissa nimissään ja omaan lukuunsa vapaaseen liikkeeseen samana päivänä ja siinä samassa tullitoimipaikassa, jossa kyseisen satelliittivastaanottimen muut osat asetetaan yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, kun osat ovat ilmoitusten tekemisen yhteydessä kahden keskenään etuyhteydessä olevan yhtiön omaisuutta ja kaikki osat on tarkoitettu täydellisen satelliittivastaanottimen kokoamiseen sen jälkeen, kun ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen?”

Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu

Ensimmäinen kysymys
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, onko NC:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa tulkittava siten, että satelliittivastaanottimen osia, jotka on tarkoitettu täydellisen satelliittivastaanottimen kokoamiseen sen jälkeen, kun ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ja jotka kuljetetaan yhdessä kontissa ja luovutetaan samana päivänä samassa tullitoimipaikassa saman ilmoittajan toimesta tämän omissa nimissä ja omaan lukuun kahdella erillisellä ilmoituksella vapaaseen liikkeeseen ja jotka ovat vapaaseen liikkeeseen luovutuksen yhteydessä kahden keskenään etuyhteydessä olevan yhtiön omaisuutta, on pidettävä tällaisena vastaanottimena, joka esitetään tässä samassa säännössä tarkoitetulla tavalla kokoamattomana tai osiinsa purettuna, joten nämä osat kuuluvat yhteen ja samaan tariffinimikkeeseen.
Aluksi on muistettava, että kun unionin tuomioistuimen käsiteltävänä on tariffiluokittelua koskeva ennakkoratkaisupyyntö, sen tehtävänä on pikemminkin selventää kansalliselle tuomioistuimelle niitä kriteereitä, joiden soveltaminen tekee tälle mahdolliseksi luokitella asianomaiset tuotteet oikein CN:ään, eikä luokitella tuotteita itse. Kyseessä olevien tavaroiden luonnehdinta tariffiluokittelua varten perustuu nimittäin puhtaasti tosiseikkojen toteamiseen, eikä tällainen toteaminen ole unionin tuomioistuimen asiana ennakkoratkaisumenettelyn yhteydessä (ks. tuomio 28.4.2022, PRODEX, C‑72/21, EU:C:2022:312, 27 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
On täsmennettävä myös, että CN:n yleisten tulkintasääntöjen 1 säännön mukaan tavaroiden luokittelu määräytyy CN:n nimikkeiden ja jaksojen tai ryhmien huomautusten sanamuodon mukaisesti. Oikeusvarmuus ja valvonnan helppous edellyttävät, että tavaroiden tariffiluokittelun ratkaisevana luokitteluperusteena on yleensä oltava tavaroiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet, sellaisina kuin ne on määritelty CN:n nimiketekstissä sekä jaksojen tai ryhmien huomautusten tekstissä (tuomio 28.4.2022, PRODEX, C‑72/21, EU:C:2022:312, 28 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Lisäksi unionin tuomioistuin on useaan otteeseen todennut, että vaikka yhtäältä HS:n selitykset ja toisaalta CN:n selittävät huomautukset eivät ole sitovia, ne ovat tärkeä keino yhteisen tullitariffin yhtenäisen soveltamisen varmistamiseksi, ja ne tarjoavat itsessään päteviä ohjeita tullitariffin tulkitsemiseksi (tuomio 28.4.2022, PRODEX, C‑72/21, EU:C:2022:312, 29 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa, joka vastaa HS:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa, säädetään, että ”nimikkeessä oleva tavaraa koskeva viittaus tarkoittaa tätä tavaraa myös epätäydellisenä tai viimeistelemättömänä, jos sillä tullille esitettäessä on täydellisen tai valmiin tavaran olennaiset ominaisuudet. Viittaus tarkoittaa myös tätä tavaraa täydellisenä tai valmiina taikka tavaraa, jota edellä olevien määräysten mukaan on pidettävä täydellisenä tai valmiina, jos se esitetään tullille kokoamattomana tai osiinsa purettuna”.
HS:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan selitysten VII kohdasta ilmenee, että kokoamattomina tai osiinsa purettuina tullille esitettävät tavarat tarkoittaa tavaroita, joiden osat kootaan kiinnittämällä ne toisiinsa ruuvien, muttereiden, pulttien yms. avulla tai esim. niittaamalla tai hitsaamalla, jos kyseessä on vain kokoonpanotoiminta. Tässä yhteydessä ei oteta huomioon kokoonpanomenetelmän monimutkaisuutta. Osia ei kuitenkaan saa työstää enempää sitä tarkoitusta varten, että lopullinen tavara saadaan valmiiksi.
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tavaraa pidetään kokoamattomana tai osiinsa purettuna, jos sen kaikki osat, toisin sanoen ne osat, jotka voidaan tunnistaa lopputuotteen muodostamiseen tarkoitetuiksi osiksi, esitetään tullille samanaikaisesti eikä tältä osin oteta huomioon kokoamistekniikkaa tai kokoamismenetelmän monimutkaisuutta (tuomio 16.6.1994, Develop Dr. Eisbein, C‑35/93, EU:C:1994:252, 19 kohta).
Nyt käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen toimittamista tiedoista ilmenee, että kaikki kyseessä olevan tavaran eli satelliittivastaanottimen osat on esitetty tullille samanaikaisesti.
Vaikka edellytetään, että nämä osat esitetään tullille samanaikaisesti, jotta niiden katsotaan muodostavan kokoamattomana tai osiinsa purettuna esitetyn tavaran, CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan sanamuodosta tai HS:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan selityksestä ei kuitenkaan ilmene, että mainituista osista pitäisi tehdä yksi ainoa tulli-ilmoitus.
Se, että tällaisista tavaroista tehdään yksi ainoa ilmoitus, kun ne esitetään tullille, ei nimittäin ole ehdoton edellytys sille, että niiden katsottaisiin kuuluvan yhteen ja muodostavan näin ollen CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa tarkoitetun kokoamattoman tai osiinsa puretun tavaran, vaan ainoastaan indisio, jonka perusteella tällainen toteamus on mahdollista tehdä (ks. analogisesti tuomio 10.3.2016, VAD ja van Aert, C‑499/14, EU:C:2016:155, 38 kohta).
Toisenlainen tulkinta ilmaisusta ”kokoamaton tai osiinsa purettu tavara” antaisi todellisuudessa tuojille mahdollisuuden suhteellisen helpolla toimenpiteellä, kuten tavaroiden esittämisellä eri ilmoituksissa, valita itse kyseessä olevien tavaroiden tariffiluokittelu – joko yhdessä tai erikseen –, joka on heille edullisin (ks. analogisesti tuomio 10.3.2016, VAD ja van Aert, C‑499/14, EU:C:2016:155, 39 kohta).
Tällainen mahdollisuus olisi vastoin periaatetta, jonka mukaan tavaroiden tariffiluokittelun ratkaisevana luokitteluperusteena on yleisesti ottaen oltava tavaroiden objektiivisesti todettavat ominaispiirteet ja ominaisuudet, ja vahingoittaisi siten tullitarkastusten helpottamista ja oikeusvarmuutta koskevia tavoitteita, joita on noudatettava tuotujen tavaroiden tariffiluokittelussa (ks. analogisesti tuomio 10.3.2016, VAD ja van Aert, C‑499/14, EU:C:2016:155, 40 kohta oikeuskäytäntöviittauksineen).
Näin ollen se seikka, että tavarat on esitetty tullille erillisillä ilmoituksilla, ei yksinään voi olla esteenä sille, että nämä tavarat luonnehdittaisiin CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa tarkoitetuiksi kokoamattomiksi tai osiinsa puretuiksi tavaroiksi, jos tullaushetkellä muista objektiivisista seikoista käy ilmi, että nämä tavarat kuuluvat yhteen ja että ne on tarkoitettu koottavaksi myöhemmin yhdeksi laitteeksi (ks. analogisesti tuomio 10.3.2016, VAD ja van Aert, C‑499/14, EU:C:2016:155, 43 kohta).
Käsiteltävässä asiassa ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin viittaa objektiivisiin seikkoihin, jotka puoltavat sitä, että pääasiassa kyseessä olevat osat luonnehditaan mainitun yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa tarkoitetuksi kokoamattomaksi tai osiinsa puretuksi tavaraksi. Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin toteaa erityisesti, että nämä osat oli tarkoitettu yhden lopputuotteen kokoamiseen sen jälkeen, kun ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ne on kuljetettu yhdessä kontissa, sama ilmoittaja on ilmoittanut ne luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen omissa nimissään ja omaan lukuunsa samassa tullitoimipaikassa ja että mainitut osat kuuluivat niiden vapaaseen liikkeeseen luovutuksen hetkellä kahdelle etuyhteydessä olevalle yritykselle.
Tällaiset seikat voivat nimittäin vahvistaa sen, että kyse on kokoamattomasta tai osiinsa puretusta tavarasta. Kuten Euroopan komissio perustellusti huomauttaa, näiden osien esittämistä erillisillä ilmoituksilla vapaaseen liikkeeseen luovutuksesta on arvioitava yhdessä muiden asiaankuuluvien seikkojen kanssa, mutta se ei ole sellaisenaan ratkaiseva seikka.
Näin ollen CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa on tulkittava siten, että satelliittivastaanottimen osia, jotka on tarkoitettu täydellisen satelliittivastaanottimen kokoamiseen sen jälkeen, kun ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ja jotka kuljetetaan yhdessä kontissa ja luovutetaan samana päivänä samassa tullitoimipaikassa saman ilmoittajan toimesta tämän omissa nimissä ja omaan lukuun kahdella erillisellä ilmoituksella vapaaseen liikkeeseen ja jotka ovat vapaaseen liikkeeseen luovutuksen yhteydessä kahden keskenään etuyhteydessä olevan yhtiön omaisuutta, on pidettävä tällaisena vastaanottimena, joka esitetään kokoamattomana tai osiinsa purettuna tässä samassa säännössä tarkoitetulla tavalla, ja nämä osat kuuluvat näin ollen yhteen ja samaan tariffinimikkeeseen, jos objektiivisten tekijöiden perusteella osoitetaan, että ne muodostavat kokonaisuuden ja sisältävät kaikki kyseisen vastaanottimen osat.

Toinen kysymys
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee toisella kysymyksellään, onko CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan myös silloin, kun tietyt kyseessä olevista tavaroista on ilmoitettu luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen, kun taas toiset niistä on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn.
Kun otetaan huomioon ensimmäiseen kysymykseen annettu vastaus, on todettava, että se seikka, että tällaiset tavarat esitetään tullille erillisillä ilmoituksilla ja että ne on tarkoitus myöhemmin koota, ei voi yksinään olla esteenä näiden tavaroiden luonnehtimiselle CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdassa tarkoitetuksi kokoamattomaksi tai osiinsa puretuksi tavaraksi, jos tulliselvityshetkellä muista objektiivisista tekijöistä ilmenee, että nämä tavarat muodostavat kokonaisuuden ja että ne on tarkoitettu koottavaksi myöhemmin yhdeksi tavaraksi.
Kuten komissio on perustellusti huomauttanut, tapa, jolla tavarat on ilmoitettu, tai tullimenettely, jossa ne on kuljetettu lopulliseen määräpaikkaansa, voivat olla yksi niistä objektiivisista tekijöistä, joilla on merkitystä arvioitaessa mainitun yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohdan soveltuvuutta. Nämä seikat eivät kuitenkaan voi itsessään olla ratkaisevia, vaan ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen on otettava huomioon kaikki muut objektiiviset tekijät, joilla on merkitystä tässä arvioinnissa.
Sillä seikalla, että yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2913/92 (EYVL 1992, L 302, s. 1), jota sovellettiin pääasiassa kyseessä olevana ajanjaksona, ei nimenomaisesti säädetty mahdollisuudesta käsitellä tavaroiden, jotka on ilmoitettu vapaaseen liikkeeseen luovutukseen, ja tavaroiden, jotka on ilmoitettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn, tariffiluokittelua yhdessä, ei ole tältä osin merkitystä.
Kuten Alankomaiden hallitus on perustellusti huomauttanut, muunlainen tulkinta johtaisi siihen, että CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa olisi mahdollista kiertää, koska tuojat voisivat melko yksinkertaisella toimenpiteellä eli jakamalla lähetyksen osiin ja ilmoittamalla siihen sisältyvät tavarat kahteen eri tullimenettelyyn ennen niiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta saada ne luokitelluksi joko kokonaisuudeksi tai erillisiksi osiksi edullisimman tariffin mukaisesti.
Näin ollen CN:n yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa on tulkittava siten, että sitä voidaan soveltaa myös silloin, kun tietyt kyseessä olevista tavaroista on ilmoitettu vapaaseen liikkeeseen luovutukseen ja toiset niistä on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn.

Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.
Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (kuudes jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:
1)
Tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23.7.1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna 17.10.2006 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 1549/2006, liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa
on tulkittava siten, että
satelliittivastaanottimen osia, jotka on tarkoitettu täydellisen satelliittivastaanottimen kokoamiseen sen jälkeen, kun ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen, ja jotka kuljetetaan yhdessä kontissa ja luovutetaan samana päivänä samassa tullitoimipaikassa saman ilmoittajan toimesta tämän omissa nimissä ja omaan lukuun kahdella erillisellä ilmoituksella vapaaseen liikkeeseen ja jotka ovat vapaaseen liikkeeseen luovutuksen yhteydessä kahden keskenään etuyhteydessä olevan yhtiön omaisuutta, on pidettävä tällaisena vastaanottimena, joka esitetään kokoamattomana tai osiinsa purettuna tässä samassa säännössä tarkoitetulla tavalla, ja nämä osat kuuluvat näin ollen yhteen ja samaan tariffinimikkeeseen, jos objektiivisten tekijöiden perusteella osoitetaan, että ne muodostavat kokonaisuuden ja sisältävät kaikki kyseisen vastaanottimen osat.
2)
Asetuksen N:o 2658/87, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 1549/2006, liitteessä I esitetyn yhdistetyn nimikkeistön yleisten tulkintasääntöjen 2 säännön a alakohtaa
on tulkittava siten, että
sitä voidaan soveltaa myös silloin, kun tietyt kyseessä olevista tavaroista on ilmoitettu vapaaseen liikkeeseen luovutukseen ja toiset niistä on asetettu yhteisön ulkoiseen passitusmenettelyyn.
Allekirjoitukset
*
Oikeudenkäyntikieli: hollanti.