CELEX: 62021CJ0088
Ennakkoratkaisupyyntö
Oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa
Toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä (SIS II)
Päätös 2007/533/YOS
Etsittävää esinettä koskeva kuulutus
38 artikla
Kuulutuksen tavoitteet
Takavarikointi tai käyttäminen rikosprosessin todisteena
39 artikla
Kuulutukseen perustuvan toimenpiteen toteuttaminen
Jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti toteutetut toimenpiteet
Kansallinen säännöstö, jossa säädetään velvollisuudesta kieltää sellaisten ajoneuvojen rekisteröinti, joista on kuulutus SIS II:ssa

Ennakkoratkaisupyyntö koskee toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 12.6.2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/533/YOS (
EUVL 2007, L 205, s. 63
; jäljempänä SIS II ‑päätös) 38 artiklan 1 kohdan ja 39 artiklan 3 kohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty asiassa, jonka Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai (alueellinen hallintotuomioistuin, Kaunasin istuntopaikka, Liettua) on pannut vireille Lietuvos vyriausiasis administracinis teismasissa (ylin hallintotuomioistuin, Liettua) ja jossa on kyse Liettuan sellaisen säännöstön lainmukaisuudesta, jossa kielletään rekisteröimästä kansalliseen rekisteriin ajoneuvoja, joista on kuulutus toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmässä (jäljempänä SIS II).
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Asetus (EY) N:o 1986/2006
Ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaavien jäsenvaltioiden yksiköiden pääsyn sallimisesta toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) 20.12.2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1986/2006 (
EUVL 2006, L 381, s. 1
) 1 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Sen estämättä, mitä säädetään [SIS II ‑päätöksen] 38 ja 40 artiklassa sekä 46 artiklan 1 kohdassa, on jäsenvaltioiden niillä yksiköillä, jotka vastaavat [ajoneuvojen rekisteröintiasiakirjoista 29.4.1999 annetussa neuvoston direktiivissä 1999/37/EU (
EYVL 1999, L 138, s. 57
)] tarkoitettujen ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä, oikeus päästä seuraaviin SIS II:een tallennettuihin tietoihin mainitun päätöksen 38 artiklan 2 kohdan a, b ja f alakohdan mukaisesti yksinomaan sen tarkistamiseksi, ovatko rekisteröitäväksi esitetyt ajoneuvot varastettuja, kavallettuja tai muutoin kadonneita tai etsitäänkö niitä käytettäväksi todisteena rikosasiassa:
a)
tiedot moottoriajoneuvoista, joiden sylinteritilavuus on yli 50 cm
,
– –”
SIS II ‑päätös
SIS II ‑päätöksen johdanto-osan 5, 8 ja 13 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(5)
SIS II:n olisi oltava kompensoiva toimenpide, joka osaltaan auttaa säilyttämään korkean turvallisuuden tason Euroopan unionin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella tukemalla poliisiviranomaisten ja oikeusviranomaisten operatiivista yhteistyötä rikosasioissa.
– –
(8)
On välttämätöntä laatia käsikirja, jossa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt tiettyjen lisätietojen vaihtamiselle kuulutusten edellyttämästä toiminnasta. Kansallisten viranomaisten olisi kussakin jäsenvaltiossa varmistettava, että tällaisia tietoja voidaan vaihtaa.
– –
(13)
Kuulutuksia ei pitäisi säilyttää SIS II:ssa pidempään kuin sen ajan, joka on tarpeen niihin tarkoituksiin, joita varten ne on toimitettu. – – Kuulutukset esineistä takavarikointia tai rikosprosessin todisteena käyttämistä varten olisi poistettava SIS II:sta automaattisesti kymmenen vuoden kuluttua. – –”
Kyseisen päätöksen 1 artiklan, jonka otsikko on ”SIS II:n perustaminen ja yleiset tavoitteet”, 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”SIS II:n tavoitteena on tämän päätöksen mukaisesti varmistaa jäsenvaltioiden alueella korkea turvallisuustaso Euroopan unionin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitäminen sekä turvallisuuden takaaminen mukaan lukien – – kyseisellä järjestelmällä toimitettujen tietojen avulla.”
Mainitun päätöksen 3 artiklan, jonka otsikko on ”Määritelmät”, 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’kuulutuksella’ tarkoitetaan SIS II:een tallennettuja tietoja, joiden avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat tunnistaa henkilön tai esineen tietyn toimenpiteen toteuttamiseksi;
b)
’lisätiedoilla’ tarkoitetaan tietoja, joita ei ole tallennettu SIS II:een mutta jotka liittyvät SIS II ‑kuulutuksiin ja joita vaihdetaan
– –
ii)
osuman jälkeen tarvittaviin toimiin ryhtymiseksi;
– –”
Kyseisen päätöksen 8 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Lisätietoja vaihdetaan Sirene-käsikirjan säännösten mukaisesti ja viestintäinfrastruktuuria käyttäen. – –
– –
3.   Muiden jäsenvaltioiden esittämiin lisätietoja koskeviin pyyntöihin on vastattava mahdollisimman nopeasti.”
SIS II ‑päätöksen 38 artiklassa, jonka otsikko on ”Kuulutuksen tekemisen tavoitteet ja edellytykset”, säädetään seuraavaa:
”1.   Takavarikointia varten tai rikosprosessin todisteina etsittäviin esineisiin liittyvät tiedot tallennetaan SIS II ‑järjestelmään.
2.   Seuraavat helposti tunnistettavat esineluokat ilmoitetaan:
a)
moottoriajoneuvot, joiden sylinteritilavuus on yli 50 cm
, sekä veneet ja ilma-alukset;
– –”
Kyseisen päätöksen 39 artiklassa, jonka otsikko on ”Kuulutukseen perustuvan toimenpiteen toteuttaminen”, säädetään seuraavaa:
”1.   Jos haku osoittaa, että löydetystä esineestä on tehty kuulutus, tämän todennut viranomainen ottaa yhteyttä kuulutuksen tehneeseen viranomaiseen sopiakseen tarvittavista toimenpiteistä. Tässä tarkoituksessa saadaan toimittaa myös henkilötietoja tämän päätöksen mukaisesti.
2.   Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on ilmoitettava lisätietojen vaihdon avulla.
3.   Esineen löytäneen jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.”
Mainitun päätöksen 45 artiklassa, jonka otsikko on ”Esineitä koskevien kuulutusten säilyttämisaika”, täsmennetään seuraavaa:
”1.   SIS II:een tämän päätöksen mukaisesti tallennettuja esineitä koskevia kuulutuksia säilytetään ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen niihin tarkoituksiin, joita varten ne on tallennettu.
– –
3.   38 artiklan mukaisesti tallennettuja esineitä koskevia tietoja säilytetään enintään kymmenen vuotta.
4.   Edellä – – 3 kohdassa tarkoitettuja säilyttämisaikoja saadaan jatkaa, jos se on tarpeen niihin tarkoituksiin nähden, joita varten kuulutus tehtiin. Tällöin sovelletaan – – 3 kohtaa myös voimassaolon jatkamisen osalta.”
Kyseisen päätöksen 49 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Kuulutuksen tehnyt jäsenvaltio on vastuussa siitä, että tiedot ovat – – ajantasaisia ja että ne tallennetaan SIS II:een – –
2.   Ainoastaan kuulutuksen tehneellä jäsenvaltiolla on lupa muuttaa, täydentää, oikaista, päivittää tai poistaa tallentamiaan tietoja.”
Sirene-käsikirja
SIRENE-käsikirjasta ja muista toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) täytäntöönpanotoimenpiteistä 26.2.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/115/EU (
EUVL 2013, L 71, s 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 31.8.2017 annetulla komission täytäntöönpanopäätöksellä (EU) 2017/1528 (
EUVL 2017, L 231, s. 6
) (jäljempänä Sirene-käsikirja), liitteen 2.1 kohdassa todetaan seuraavaa:
”Määritelmät
–
’Kuulutuksen tehnyt jäsenvaltio’: jäsenvaltio, joka on syöttänyt kuulutuksen SIS II:een.
–
’Täytäntöönpaneva jäsenvaltio’: jäsenvaltio, joka ryhtyy tarvittaviin toimiin osuman seurauksena.
– –”
Sirene-käsikirjan 2.10 kohdassa, jonka otsikko on ”Kuulutuksen poistaminen, kun sen edellytykset eivät enää täyty”, todetaan seuraavaa:
”SIS II:een syötettyjä kuulutuksia säilytetään ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen niihin tarkoituksiin, joita varten ne on syötetty.
Kun kuulutuksen säilyttämisen edellytykset eivät enää täyty, kuulutuksen tehneen jäsenvaltion on poistettava se viipymättä. – –
– –”
Liettuan lainsäädäntö
Liettuan kansallista toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmää koskevien säännösten, jotka on hyväksytty 17.9.2007 annetulla Liettuan sisäministerin määräyksellä nro 1V-324 (Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministro įsakymas Nr. 1V-324 ”Dėl Lietuvos nacionalinės antrosios kartos Šengeno informacijos sistemos nuostatų patvirtinimo”; Žin., 2007, nro 100-4084), 25 kohdasta ilmenee, että Liettuan sisäministeriön tietotekniikka- ja viestintäosasto varmistaa, että julkisella yrityksellä Regitralla on pääsy 1 ja 3.1–3.3 kohdassa mainittuihin N. SIS II ‑tietoihin (tiedot etsittävistä moottoriajoneuvoista ja niiden perävaunuista, kansallinen ajoneuvorekisteri ja etsittävien moottoriajoneuvojen rekisteröintiasiakirjat).
Tieliikenteen turvallisuudesta moottoriajoneuvojen osalta 12.10.2000 annetun Liettuan tasavallan lain (Lietuvos Respublikos saugaus eismo automobilių keliais įstatymas; Žin., 2000, nro 92-2883), sellaisena kuin sitä sovelletaan pääasiassa, 27 §:n 1 momentissa säädetään, että ”moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen, jotka on rekisteröity asianmukaisesti, liikennöinti Liettuan yleisillä teillä on sallittua”.
Moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröintiä koskevien sääntöjen, jotka on hyväksytty 25.5.2001 maantieajoneuvojen rekisteröintiä koskevista säännöistä annetulla Liettuan tasavallan sisäministerin määräyksellä nro 260 (Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministro įsakymas Nr. 260 ”Dėl kelių transporto priemonių registravimo taisyklių patvirtinimo”; Žin., 2001, nro 48‑1683), sellaisena kuin niitä sovelletaan pääasiassa, 13 kohdassa todetaan seuraavaa:
”13. Julkinen yritys Regitra ilmoittaa poliisille, kun
13.1 hakija haluaa rekisteröidä ajoneuvon, jonka
13.1.1 moottori tai rekisteritunnus tai ajoneuvo itse on merkitty etsittävien ajoneuvojen rekisteriin, Liettuan Schengenin tietojärjestelmään tai Interpolin pääsihteeristön tietokantaan
– –”
Kyseisten rekisteröintisääntöjen 14 kohdassa todetaan seuraavaa:
”Ilmoitettuaan poliisille – – julkinen yritys Regitra käsittelee ajoneuvojen rekisteröintihakemukset sen jälkeen, kun lainvalvontaviranomaiset ovat suorittaneet tarkastukset tai tutkimukset – – Kyseisten sääntöjen 13.1.1 kohdassa mainitut ajoneuvot – – voidaan rekisteröidä vasta, kun ne on poistettu etsittävien ajoneuvojen rekisteristä, Liettuan Schengenin tietojärjestelmästä tai Interpolin pääsihteeristön tietokannasta.”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
D. R. osti Saksassa 13.11.2015 AM Transportasin kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti moottoriajoneuvon, joka oli aiemmin varastettu Bulgariassa.
Kyseinen moottoriajoneuvo poistettiin 20.11.2015 rekisteristä Saksassa, tuotiin sen jälkeen Liettuaan ja myytiin siellä toiselle henkilölle, jonka henkilöllisyys ei ilmene ennakkoratkaisupyynnöstä.
Tämä toinen henkilö halusi rekisteröidä ajoneuvon Liettuassa 22.2.2016 Regitrassa, joka on moottoriajoneuvojen rekisteröinnistä kyseisessä jäsenvaltiossa vastaava julkinen yritys. Kyseiselle toiselle henkilölle selvisi tuolloin, että samasta moottoriajoneuvosta oli tehty SIS II ‑kuulutus Bulgariassa 23.12.2015. Tämän seurauksena hän purki kyseisestä ajoneuvosta tekemänsä kauppasopimuksen.
Liettuan syyttäjäviranomaisen 21.9.2016 tekemällä päätöksellä kyseisestä moottoriajoneuvosta Liettuassa käynnistetty rikostutkinta lopetettiin, koska rikosta ei voitu todeta tapahtuneen kyseisessä jäsenvaltiossa. Kuten ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, mainittu moottoriajoneuvo palautettiin siten kyseisellä päätöksellä D. R:lle eli ajoneuvon hankkijalle.
Vaikka mainitun moottoriajoneuvon epäillyn varkauden aikana omistavalle yhtiölle eli Nabko Holding Company LLC:n bulgarialaiselle tytäryhtiölle ilmoitettiin asiasta toimittamalla sille jäljennös kyseisestä päätöksestä sekä D. R:n henkilötiedot ja vaikka sillä oli siten mahdollisuus vaatia oikeuksiaan, se ei ryhtynyt toimenpiteisiin tältä osin. Lisäksi on niin, että siitä huolimatta, että kuulutuksen tehneelle jäsenvaltiolle toimitettiin tarvittavat tiedot, se ei ole ryhtynyt tietojen toimittamisen jälkeen yli kolmeen vuoteen toimenpiteisiin poistaakseen moottoriajoneuvon kuulutuksen SIS II:sta.
Regitran paikallistoimisto hylkäsi 20.2.2019 tekemällään päätöksellä D. R:n Liettuassa jättämän kyseisen ajoneuvon rekisteröintihakemuksen, ja se teki päätöksensä Liettuan säännöstön sellaisen säännöksen nojalla, jonka mukaan ajoneuvot, joista on kuulutus SIS II:ssa, voidaan rekisteröidä mainitussa jäsenvaltiossa vasta sen jälkeen, kun kuulutus on poistettu kyseisestä järjestelmästä.
AM Transportas teki päätöksestä oikaisuvaatimuksen kyseiseen julkiseen yritykseen, joka pysytti 28.3.2019 tekemällään päätöksellä paikallistoimiston päätöksen hylätä kyseisen ajoneuvon rekisteröintihakemus Liettuassa.
AM Transportas valitti tämän jälkeen kyseisen julkisen yrityksen päätöksistä Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmaihin (alueellinen hallintotuomioistuin, Kaunasin istuntopaikka, Liettua).
Tämä tuomioistuin esitti ennakkoratkaisua pyytäneelle tuomioistuimelle pyynnön kyseisen kansallisen säännöstön lainmukaisuuden tutkimisesta.
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin pohtii, onko sellainen kansallinen lainsäädäntö, jonka mukaan moottoriajoneuvojen rekisteröiminen maantieajoneuvojen kansalliseen rekisteriin edellyttää, että ajoneuvosta ei ole kuulutusta SIS II:ssa, yhteensopiva SIS II ‑päätöksen kanssa erityisesti siinä tapauksessa, että kuulutuksen tehnyt jäsenvaltio ei ole poistanut kuulutusta SIS II:sta, vaikka täytäntöönpanevan jäsenvaltion viranomaiset ovat toimittaneet tarvittavat tiedot löydetystä esineestä sekä kuulutuksen tehneen valtion viranomaisille että esineen alkuperäiselle omistajalle.
Tässä tilanteessa Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas päätti lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Onko [SIS II ‑päätöksen] 39 artiklaa ja etenkin sen 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä asetetaan velvollisuus kieltää sellaisten esineiden rekisteröinti, joista on tehty kuulutus SIS II:ssa, huolimatta siitä, ettei kuulutus ole enää merkityksellinen (ajoneuvo on löydetty; rikosoikeudellinen menettely jäsenvaltiossa, josta ajoneuvo löydettiin, on päätetty, koska kyseisessä jäsenvaltiossa ei ole tapahtunut rikosta; asiasta on ilmoitettu kuulutuksen tehneelle jäsenvaltiolle, mutta se ei ole ryhtynyt toimenpiteisiin kuulutuksen poistamiseksi järjestelmästä)?
2)
Onko [SIS II ‑päätöksen] 39 artiklaa ja etenkin sen 3 kohtaa tulkittava siten, että siinä velvoitetaan jäsenvaltio, joka on löytänyt esineen, josta on tehty kuulutus saman päätöksen 38 artiklan 1 kohdan mukaisesti, antamaan kansallisia säännöksiä, joissa kielletään kaikki muut löydettyä esinettä koskevat toimenpiteet kuin ne, joilla saavutettaisiin 38 artiklassa tarkoitettu tavoite (takavarikointi tai käyttäminen rikosprosessin todisteena)?
3)
Onko [SIS II ‑päätöksen] 39 artiklaa ja etenkin sen 3 kohtaa tulkittava siten, että jäsenvaltiot voivat sen nojalla antaa säännöksiä, joissa säädetään poikkeuksista kieltoon rekisteröidä ajoneuvoja, joista on tehty kuulutus Schengenin tietojärjestelmässä saman päätöksen 38 artiklan mukaisesti, sen jälkeen, kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteitä ilmoittaakseen löydetystä esineestä kuulutuksen tehneelle jäsenvaltiolle?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee kysymyksillään, joita on syytä tarkastella yhdessä, pääasiallisesti, onko SIS II ‑päätöksen 39 artiklaa, luettuna yhdessä päätöksen 38 artiklan 1 kohdan kanssa, tulkittava siten, että siinä säädetään ensinnäkin yleisestä velvollisuudesta kieltää sellaisen moottoriajoneuvon rekisteröinti, josta on kuulutus SIS II:ssa, että siinä velvoitetaan toiseksi jäsenvaltiot säätämään yleisistä säännöistä, joilla kielletään löydettyyn esineeseen liittyvät muut kuin kyseisen 38 artiklan 1 kohdan tavoitteiden saavuttamiseksi tarkoitetut toimet, ja että jäsenvaltiot voivat kyseisen säännöksen mukaan kolmanneksi säätää poikkeuksia mahdollisesta yleisestä kiellosta rekisteröidä tällainen ajoneuvo.
Ensinnäkin ennakkoratkaisupyynnöstä ilmenee, että kyseessä oleva kuulutus koskee moottoriajoneuvoa, jonka sylinteritilavuus on yli 50 cm
.
Tältä osin SIS II ‑päätöksen 38 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa säädetään, että takavarikointia varten tai rikosprosessin todisteena etsittävään pääasiassa kyseessä olevan kaltaiseen ajoneuvoon liittyvät tiedot tallennetaan SIS II ‑järjestelmään.
Esitettyjen kysymysten osalta on aluksi muistutettava, että unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen tulkitsemisessa on otettava huomioon paitsi sen sanamuoto myös asiayhteys ja sillä säännöstöllä tavoitellut päämäärät, jonka osa säännös tai määräys on (tuomio 28.10.2022, Generalstaatsanwaltschaft München (Luovutus ja ne bis in idem),
C‑435/22 PPU
,
EU:C:2022:852
,
kohta).
SIS II ‑päätöksen 39 artiklassa säädetään sellaiseen kuulutukseen, joka koskee esineitä takavarikointia tai rikosprosessin todisteena käyttämistä varten, perustuvan toimenpiteen toteuttamisesta.
Ensinnäkin kyseisen päätöksen 39 artiklan 1 kohdan sanamuodosta on todettava, että kyseisessä säännöksessä säädetään, että jos haku osoittaa, että löydetystä esineestä on tehty kuulutus, tämän todennut viranomainen ottaa yhteyttä kuulutuksen tehneeseen viranomaiseen sopiakseen tarvittavista toimenpiteistä.
SIS II ‑päätöksen 39 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on ilmoitettava lisätietojen vaihdon avulla, kuten kyseisen 39 artiklan 2 kohdassa täsmennetään.
Mainitun päätöksen 39 artiklan 3 kohdassa säädetään, että esineen löytäneen jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteet ”kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti”.
Tästä seuraa, että SIS II ‑päätöksen 39 artiklassa ainoastaan kuvataan yleisesti, miten täytäntöönpanevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on toimittava saadessaan osuman kyseisen päätöksen 38 artiklan perusteella SIS II:een syötettyyn kuulutukseen.
Kun unionin lainsäätäjä päätti olla säätämättä yksityiskohtaisesti SIS II ‑päätöksen 39 artiklassa sellaisista täsmällisistä toimenpiteistä, joita jäsenvaltioiden on toteutettava SIS II:een kyseisen päätöksen 38 artiklan nojalla syötetyn kuulutuksen täytäntöönpanemiseksi, sen tarkoituksena oli jättää jäsenvaltioille tältä osin laaja harkintavalta, kuten julkisasiamies on todennut ratkaisuehdotuksensa 49 kohdassa.
Siltä osin kuin on toiseksi kyse SIS II ‑päätöksen 39 artiklan asiayhteydestä, on huomautettava, että vaikka poliisi- ja oikeusviranomaisten välinen kyseisen päätöksen mukainen operatiivinen yhteistyö rikosasioissa edellyttää, että täytäntöönpanevan jäsenvaltion viranomaiset toteutettavat tarvittavat turvaamistoimenpiteet (ks. vastaavasti tuomio 16.6.2022, Nachalnik na Rayonno upravlenie Silistra,
C-520/20
,
EU:C:2022:466
,
kohta), yhdessäkään kyseisen päätöksen säännöksessä ei määritetä konkreettisesti, minkälaisia toimenpiteitä kuulutetun esineen löytäneen jäsenvaltion on toteutettava kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
Lisäksi on todettava, että vaikka asetuksen N:o 1986/2006 1 artiklan 1 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden niillä yksiköillä, jotka vastaavat moottoriajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä, on pääsy SIS II:een sen tarkistamiseksi, ovatko rekisteröitäväksi esitetyt ajoneuvot varastettuja, kavallettuja tai muutoin kadonneita tai etsitäänkö niitä käytettäväksi todisteena rikosasiassa, kyseisessä säännöksessä ei säädetä velvollisuudesta kieltää sellaisten moottoriajoneuvojen rekisteröinti, joista on kuulutus SIS II:ssa.
Kolmanneksi on todettava, että SIS II ‑päätöksen 1 artiklan 2 kohdasta, luettuna yhdessä päätöksen johdanto-osan viidennen perustelukappaleen kanssa, ilmenee, että kyseisellä päätöksellä pyritään muun muassa tukemaan poliisiviranomaisten ja oikeusviranomaisten välistä operatiivista yhteistyötä rikosasioissa sekä edistämään sitä, että unionin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella varmistetaan korkea turvallisuustaso SIS II:lla toimitettujen tietojen avulla.
Mainitun päätöksen 39 artiklan tulkinta siten, että kyseisessä artiklassa ei velvoiteta jäsenvaltioita toteuttamaan ennalta määrättyjä toimenpiteitä vaan jätetään niille laaja harkintavalta tarvittavien toimenpiteiden määrittämisessä, ei ole ristiriidassa kyseisen tavoitteen kanssa, ja sillä autetaan vahvistamaan turvallisuustasoa unionin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella, mikä on sidoksissa takavarikointia varten tai rikosprosessin todisteina etsittäviin esineisiin liittyvien tietojen toimittamiseen ja tarvittavista toimenpiteistä sopimista varten asianomaisten jäsenvaltioiden välillä suoritettavaan tietojenvaihtoon.
Näin ollen on katsottava, että SIS II ‑päätöksen 39 artiklasta ei ilmene mitään yleisiä velvollisuuksia kuten velvollisuutta, jonka mukaan sellaisten moottoriajoneuvojen, joista on kuulutus SIS II:ssa, rekisteröinti olisi kielletty tai jonka mukaan kyseiseen ajoneuvoon liittyvät muut kuin mainitun päätöksen 38 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimet olisi kielletty.
Tästä seuraa, että siinä tapauksessa, että jäsenvaltio päättää käyttää kyseisen päätöksen 39 artiklan 3 kohdan nojalla sille kuuluvaa laajaa harkintavaltaa niiden toimenpiteiden osalta, jotka se voi toteuttaa kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti, säätämällä yleisestä kiellosta rekisteröidä sellaisia moottoriajoneuvoja, joista on kuulutus SIS II:ssa, mainittu päätös ei ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio säätää poikkeuksia tähän kieltoon.
Kun otetaan lisäksi huomioon ennakkoratkaisua pyytäneen tuomioistuimen epäilyt siitä, että kuulutuksen tehneen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset eivät ryhtyneet toimiin tallennetun kuulutuksen osalta, on kaiken varalta muistutettava seuraavaa.
Ensinnäkin SIS II ‑päätöksen 8 artiklan 3 kohdasta ilmenee, että muiden jäsenvaltioiden esittämiin lisätietoja koskeviin pyyntöihin on vastattava mahdollisimman nopeasti. Lisäksi kyseisen päätöksen 45 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä päätöksen johdanto-osan 13 perustelukappaleen kanssa, säädetään, että SIS II:een kyseisen päätöksen soveltamisen yhteydessä tallennettuja esineitä koskevia kuulutuksia säilytetään ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen niihin tarkoituksiin, joita varten ne on tallennettu.
Toiseksi kyseisen päätöksen 49 artiklan 1 ja 2 kohdassa tosin todetaan, että ainoastaan kuulutuksen tehneellä jäsenvaltiolla, joka on vastuussa muun muassa SIS II:een tallennettujen tietojen päivittämisestä, on lupa poistaa tietoja. SIS II ‑päätöksen 8 artiklan 1 kohdassa, luettuna yhdessä päätöksen johdanto-osan kahdeksannen perustelukappaleen kanssa, kuitenkin viitataan Sirene-käsikirjaan, joka sisältää yksityiskohtaisempia sääntöjä ja jonka 2.10 kohdan toisessa alakohdassa edellytetään, että kuulutuksen tehnyt jäsenvaltio poistaa kuulutuksen viipymättä, kun sen säilyttämisen edellytykset eivät enää täyty. Kyseisessä Sirene-käsikirjan säännöksessä asetetaan siten viimeksi mainitulle jäsenvaltiolle velvollisuus poistaa kyseinen kuulutus, kun tarkoitus, jota varten se on tallennettu, on saavutettu.
Esitettyihin kysymyksiin on kaiken edellä esitetyn perusteella vastattava, että SIS II ‑päätöksen 39 artiklaa, luettuna yhdessä päätöksen 38 artiklan 1 kohdan kanssa, on tulkittava siten, että
–
siinä ei säädetä yleisestä velvollisuudesta kieltää sellaisen moottoriajoneuvon rekisteröinti, josta on kuulutus SIS II:ssa
–
siinä ei velvoiteta täytäntöönpanevaa jäsenvaltioita säätämään yleisistä säännöistä, joilla kielletään löydettyyn esineeseen liittyvät muut kuin kyseisen 38 artiklan 1 kohdan tavoitteiden saavuttamiseksi tarkoitetut toimet
–
se ei ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio säätää poikkeuksia yleisestä kiellosta rekisteröidä tällainen ajoneuvo.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (ensimmäinen jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

Toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 12.6.2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/533/YOS 39 artiklaa, luettuna yhdessä päätöksen 38 artiklan 1 kohdan kanssa,

on tulkittava siten, että

–
siinä ei säädetä yleisestä velvollisuudesta kieltää sellaisen moottoriajoneuvon rekisteröinti, josta on kuulutus toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmässä (SIS II)

–
siinä ei velvoiteta täytäntöönpanevaa jäsenvaltioita säätämään yleisistä säännöistä, joilla kielletään löydettyyn esineeseen liittyvät muut kuin kyseisen 38 artiklan 1 kohdan tavoitteiden saavuttamiseksi tarkoitetut toimet

–
se ei ole esteenä sille, että kyseinen jäsenvaltio säätää poikkeuksia yleisestä kiellosta rekisteröidä tällainen ajoneuvo.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: liettua.