CELEX: 62016CJ0554
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Spoločná poľnohospodárska politika
Nariadenie (ES) č. 73/2009
Podpora pre poľnohospodárov
Prémie na dojčiace kravy
Článok 117 druhý odsek
Oznámenie informácií
Rozhodnutie 2001/672/ES, zmenené rozhodnutím 2010/300/EÚ
Premiestňovanie hovädzieho dobytka na letné pastviny v horských oblastiach
Článok 2 ods. 4
Lehota na oznámenie premiestnenia
Výpočet
Oneskorené oznámenia
Oprávnenosť na poskytnutie prémií
Podmienka
Zohľadnenie lehoty na odoslanie

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 117 druhého odseku nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 z 19. januára 2009, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá režimov priamej podpory pre poľnohospodárov v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa ustanovujú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, ktorým sa menia nariadenia (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1782/2003 (
Ú. v. EÚ L 30, 2009, s. 16
), ako aj článku 2 ods. 4 rozhodnutia Komisie 2001/672/ES z 20. augusta 2001 o ustanovení zvláštnych pravidiel použiteľných na premiestňovanie hovädzieho dobytka pri vyháňaní na letné pastviny v horských oblastiach (
Ú. v. ES L 235, 2001, s. 23
; Mim. vyd. 03/033, s. 341), zmeneného rozhodnutím Komisie 2010/300/EÚ z 25. mája 2010 (
Ú. v. EÚ L 127, 2010, s. 19
) (ďalej len „rozhodnutie 2001/672“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou EP Agrarhandel GmbH a Bundesminister für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft (spolkový minister poľnohospodárstva, lesníctva, životného prostredia a vodohospodárstva, ďalej len „ministerstvo poľnohospodárstva“) vo veci odmietnutia tohto ministerstva priznať spoločnosti EP Agrarhandel prémiu na niektoré kravy z dôvodu, že ich premiestnenie na letné pastviny bolo oznámené oneskorene.
Právny rámec
Právo Únie
Nariadenie (ES) č. 1760/2000
Odôvodnenia 4 až 7 a odôvodnenie 14 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 zo 17. júla 2000, ktorým sa zriaďuje systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka, o označovaní hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa, a ktorým sa zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 820/97 (
Ú. v. ES L 204, 2000, s. 1
; Mim. vyd. 03/030, s. 248) stanovuje:
(4)
Po nestabilite trhu s hovädzím mäsom a výrobkami z hovädzieho mäsa, ktorá bola spôsobená kritickou situáciou bovínnej spongifórmnej encefalopatie, zlepšenie transparentnosti podmienok výroby a predaja výrobkov, ktorých sa to týka, zvlášť pokiaľ ide o zistiteľnosť ich pôvodu, znamenali pozitívny vplyv na spotrebu hovädzieho mäsa. Aby sa udržala a posilnila dôvera spotrebiteľov v hovädzie mäso a aby neboli uvádzaní do omylu, je potrebné vyvinúť rámec, v ktorom sa sprístupnia informácie spotrebiteľom dostatočným a jasným označením výrobku.
(5)
S týmto cieľom je nevyhnutné vytvoriť na jednej strane účinný systém pre označovanie a registráciu hovädzieho dobytka vo fáze výroby a na druhej strane vytvoriť osobitný systém označovania v spoločenstve v sektore hovädzieho mäsa, založený na objektívnych kritériách vo fáze predaja.
(6)
Na základe záruk, ktoré poskytuje toto zlepšenie, sa tiež dosiahnu určité požiadavky verejného záujmu, zvlášť pokiaľ ide o ochranu zdravia ľudí a zvierat.
(7)
Výsledkom bude, že dôvera spotrebiteľa v kvalitu hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa sa zlepší, zachová sa vyššia úroveň ochrany zdravia verejnosti a posilní sa trvalá stabilita trhu s hovädzím mäsom.
…
(14)
Pre rýchle a presné zistenie pôvodu zvierat na účely týkajúce sa kontroly schém pomoci spoločenstva by mal každý členský štát vytvoriť národnú počítačovú databázu, ktorá bude zaznamenávať pôvod zvieraťa, všetky podniky na území daného štátu a pohyb zvierat, v súlade s ustanoveniami smernice Rady 97/12/ES zo 17. marca 1997, ktorá mení, dopĺňa a aktualizuje smernicu 64/432/EHS o zdravotných problémoch ovplyvňujúcich obchod s hovädzím dobytkom a ošípanými vo vnútri Spoločenstva [
Ú. v. ES L 109, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 03/021, s. 14], ktorá objasňuje zdravotné požiadavky týkajúce sa tejto databázy.“
Článok 3 tohto nariadenia stanovuje:
„Systém pre identifikáciu a registráciu hovädzieho dobytka zahŕňa tieto prvky:
a)
ušné štítky, na individuálnu identifikáciu zvierat;
b)
počítačové databázy;
c)
pasy zvierat;
d)
jednotlivé registre udržiavané v každom podniku.“
Komisia a príslušný orgán členského štátu, ktorého sa to týka, majú prístup k všetkým informáciám, na ktoré sa táto hlava vzťahuje. Členské štáty a Komisia prijmú opatrenia, ktoré sú potrebné na zabezpečenie prístupu k týmto údajom pre všetky zainteresované strany, vrátane spotrebiteľských organizácií, ktoré majú záujem a sú uznané ich členskými štátmi, pod podmienkou, že sa zabezpečí dôvernosť a ochrana údajov predpísaná národným právom.“
Podľa článku 7 ods. 1 uvedeného nariadenia:
„Okrem prepravcov, každý majiteľ zvierat:
–
vedie aktuálny register,
–
akonáhle bude počítačová databáza funkčná v plnom rozsahu, oznamuje príslušnému orgánu všetky pohyby do podniku a z podniku a všetky narodenia a úmrtia, spolu s dátumami týchto udalostí, v lehote stanovenej členským štátom od troch do siedmich dní od výskytu udalosti. Avšak, na žiadosť členského štátu a v súlade s postupom uvedeným v článku 23 (2), môže Komisia stanoviť okolnosti, za ktorých môžu členské štáty predĺžiť maximálnu lehotu a stanoviť osobitné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na pohyb hovädzieho dobytka, keď sa vypúšťa na letnú pastvu v rozdielnych horských oblastiach.“
Nariadenie č. 73/2009
Článok 4 ods. 1 nariadenia č. 73/2009 stanovuje:
„Poľnohospodár, ktorý dostáva priame platby, musí splniť povinné požiadavky na hospodárenie uvedené v prílohe II a požiadavky týkajúce sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu uvedené v článku 6.
…“
Podľa článku 23 ods. 1 tohto nariadenia:
„1. Ak sa kedykoľvek v danom kalendárnom roku (ďalej len ‚príslušný kalendárny rok‘) nedodržia povinné požiadavky na hospodárenie alebo požiadavky týkajúce sa dobrého poľnohospodárskeho a environmentálneho stavu a za toto nedodržanie je svojim konaním alebo opomenutím priamo zodpovedný poľnohospodár, ktorý podal žiadosť o podporu v príslušnom kalendárnom roku, celková suma priamych platieb, ktoré sa po uplatnení článkov 7, 10 a 11 tomuto poľnohospodárovi poskytli alebo sa mu majú poskytnúť, sa zníži alebo vylúči v súlade s podrobnými pravidlami ustanovenými v článku 24.
…“
Článok 111 ods. 1 a 2 uvedeného nariadenia stanovuje:
„1.   Poľnohospodár, ktorý chová vo svojom podniku dojčiace kravy, sa môže na základe žiadosti uchádzať o prémiu na chov dojčiacich kráv (‚prémia na dojčiace kravy‘). Táto prémia sa poskytuje v rozsahu individuálnych stropov vo forme ročnej prémie na kalendárny rok a na poľnohospodára.
2.   Prémia na dojčiace kravy sa poskytuje každému poľnohospodárovi:
a)
ktorý počas 12 mesiacov odo dňa podania žiadosti nedodáva mlieko ani mliečne výrobky zo svojho poľnohospodárskeho podniku. Priama dodávka mlieka alebo mliečnych výrobkov z podniku spotrebiteľovi však nebráni poskytnutiu prémie;
b)
ktorý dodáva mlieko alebo mliečne výrobky a ktorého celková individuálna kvóta podľa článku 67 nariadenia (ES) č. 1234/2007 [Rady z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (
Ú. v. EÚ L 299, 2007, s. 1
)] sa rovná alebo je nižšia než 120000 kg.
Členské štáty sa však môžu na základe objektívnych a nediskriminačných kritérií, ktoré určia, rozhodnúť zmeniť toto kvantitatívne obmedzenie alebo sa od neho odchýliť, ak poľnohospodár chová najmenej šesť po sebe nasledujúcich mesiacov odo dňa podania žiadosti dojčiace kravy, ktorých počet je najmenej 60 % a v prípade jalovíc najviac 40 % z počtu, na ktorý sa žiadala prémia.
Na účely určenia počtu zvierat, na ktoré možno podľa prvého pododseku písm. a) a b) poskytnúť prémiu, sa to, či kravy patria k stádu dojčiacich kráv alebo k stádu určenému na produkciu mlieka, stanoví na základe individuálnej kvóty príjemcu na mlieko, ktorú má podnik k dispozícii k 31. marcu príslušného kalendárneho roka, vyjadrenej v tonách a v priemernej dojivosti.“
Článok 117 nariadenia č. 73/2009 stanovuje:
„Na to, aby zviera spĺňalo podmienky na poskytnutie priamych platieb podľa tohto oddielu, musí byť identifikované a registrované v súlade s nariadením (ES) č. 1760/2000.
Zviera sa však považuje za zviera, na ktoré možno poskytnúť platbu, aj vtedy, ak sa informácie ustanovené v článku 7 ods. 1 druhej zarážke nariadenia (ES) č. 1760/2000 nahlásili príslušnému orgánu v prvý deň retenčného obdobia zvieraťa stanovený v súlade s postupom uvedeným v článku 141 ods. 2 tohto nariadenia.“
V súlade s prílohou II o povinných požiadavkách na hospodárenie uvedených v článkoch 4 a 5, písm. A týkajúcim sa zdravia ľudí a zvierat, bodom 7, sa počíta s identifikáciou a registráciou zvierat s odkazom na články 4 a 7 nariadenia č. 1760/2000.
Nariadenie (ES) č. 1121/2009
Článok 61 nariadenia Komisie (ES) č. 1121/2009 z 29. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o režimy podpory pre poľnohospodárov ustanovené v hlavách IV a V (
Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 27
):
„Šesťmesačné chovné obdobie ustanovené v článku 111 ods. 2 druhom pododseku nariadenia (ES) č. 73/2009 sa začína dňom nasledujúcim po dni, keď bola predložená žiadosť.“
Nariadenie(ES) č. 1122/2009
Článok 2 bod 24 nariadenia Komisie (ES) č. 1122/2009 z 30. novembra 2009, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 73/2009, pokiaľ ide o krížové plnenie, moduláciu a integrovaný správny a kontrolný systém v rámci schém priamej podpory pre poľnohospodárov ustanovených uvedeným nariadením, ako aj podrobné pravidlá vykonávania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o krížové plnenie v rámci schémy podpory ustanovenej pre odvetvie vinohradníctva a vinárstva (
Ú. v. EÚ L 316, 2009, s. 65
) obsahuje nasledujúcu definíciu:
„‚stanovené zviera‘ je zviera, v prípade ktorého sa splnili všetky podmienky ustanovené v pravidlách poskytovania pomoci“.
Článok 23 ods. 1 uvedeného nariadenia stanovuje:
„Okrem prípadov vyššej moci a mimoriadnych okolností, ako sa uvádza v článku 75, predloženie žiadosti o poskytnutie pomoci v zmysle tohto nariadenia po príslušnej lehote vedie za každý pracovný deň k 1 % zníženiu sumy, na ktorú by mal poľnohospodár nárok, ak by bol žiadosť včas podal.
Bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek konkrétne opatrenia prijaté členskými štátmi, pokiaľ ide o potrebu predložiť akékoľvek podklady včas s cieľom umožniť naplánovanie a vykonanie efektívnych kontrol, sa prvý pododsek takisto uplatňuje s ohľadom na dokumenty, zmluvy alebo vyhlásenia, ktoré sa majú predložiť príslušnému orgánu v súlade s článkami 12 a 13, pokiaľ sú takéto dokumenty, zmluvy alebo vyhlásenia nevyhnutné na posúdenie oprávnenosti príslušnej pomoci. V takom prípade sa uplatní zníženie splatnej sumy príslušnej pomoci.
Ak je omeškanie dlhšie ako 25 kalendárnych dní, žiadosť sa považuje za neprípustnú.“
Podľa článku 63 ods. 4 nariadenia č. 1122/2009:
„Ak sa zistia nezrovnalosti s ohľadom na systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka, uplatňuje sa toto:
a)
hovädzí dobytok, ktorý stratil jeden z dvoch ušných štítkov, sa považuje za určený za predpokladu, že je jasne a individuálne identifikovateľný ostatnými prvkami systému identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka;
b)
pokiaľ sa zistené nezrovnalosti týkajú nesprávnych položiek v registri alebo pasov zvierat, dotknuté zviera sa považuje za neurčené, iba ak sa takéto chyby zistia v prípade najmenej dvoch kontrol počas 24 mesiacov. Vo všetkých ostatných prípadoch sa dotknuté zvieratá považujú za neurčené po prvom zistení nezrovnalostí.
Na položky systému identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka a oznámenia v tejto súvislosti sa uplatňuje článok 21.“
Článok 65 ods. 1 tohto nariadenia stanovuje:
„Pokiaľ sa v prípade žiadosti o poskytnutie pomoci v rámci schém pomoci na chov hovädzieho dobytka zistí rozdiel medzi deklarovaným počtom zvierat a počtom určeným v súlade s článkom 63 ods. 3, celková suma pomoci, na ktorú má poľnohospodár v príslušnom prémiovom období nárok podľa uvedených schém, sa zníži o percento, ktoré sa stanoví v súlade s odsekom 3 tohto článku, pokiaľ sa nezrovnalosti zistia v prípade najviac troch zvierat.“
Rozhodnutie 2001/672
Článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 v jeho pôvodnom znení uvádzal:
„Údaje v zozname podľa odseku 2 sa do vnútroštátnej databázy hovädzieho dobytka uvádzajú najneskôr sedem dní po premiestnení hovädzieho dobytka na pastvinu.“
Rozhodnutie 2010/300
Odôvodnenia 5 a 6 rozhodnutia 2010/300 znejú:
„(5)
Zvieratá, ktoré sú premiestňované z rôznych fariem na tie isté letné pastviny v horských oblastiach, tam za určitých podmienok prichádzajú za viac než sedem dní. S cieľom znížiť nadbytočnú administratívnu záťaž by sa mali časové lehoty stanovené v rozhodnutí 2001/672/ES [v jeho pôvodnom znení] prispôsobiť tak, aby sa táto praktická skutočnosť zohľadnila a zároveň nebola ohrozená vysledovateľnosť.
(6)
Rozhodnutie 2001/672/ES by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.“
Článok 1 ods. 2 tohto rozhodnutia zmenil článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 v jeho pôvodnom znení takto:
„Údaje uvedené v zozname uvedenom v odseku 2 sa oznámia príslušnému orgánu v súlade s článkom 7 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1760/2000 najneskôr 15 dní po dátume premiestnenia hovädzieho dobytka na pastvinu.“
Rakúske právo
Oddiel 3 Verordnung des Bundesminister für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über Direktzahlungen im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik (nariadenie spolkového ministra poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, životného prostredia a vodného hospodárstva o priamych platbách v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky) (BGBl II č. 491/2009) stanovuje:
„Žiadosť o poskytnutie prémie za dojčiace kravy a dojnice
§ 12. Údaje z elektronickej databázy hovädzieho dobytka o chove dojčiacich kráv a jalovíc sa považujú za žiadosť poľnohospodára o poskytnutie prémie na dojčiace kravy.
Všeobecné ustanovenia
§ 13. 1. Za žiadateľa sa považuje poľnohospodár, ktorý 1. januára, 16. marca alebo 10. apríla [príslušného roku] chová dojčiace kravy, jalovice alebo dojnice, na ktoré možno poskytnúť prémiu, a za jeho podnik je predložená jednotná žiadosť za príslušný rok.
…“
§ 6 Verordnung des Bundesministers für Land‑ und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft über die Kennzeichnung und Registrierung von Rindern (nariadenie spolkového ministra poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, životného prostredia a vodného hospodárstva o identifikácii a registrácii hovädzieho dobytka) (BGBl. II č. 201/2008 v znení BGB1.II č. 66/2010), nazvaný „Oznamovanie chovateľom“ stanovuje:
„1.   V lehote siedmich dní treba oznámiť:
(1)
…premiestnenie zvierat do podniku alebo z neho…
…
(3)   vyhnanie na pastviny, ak dochádza k premiešaniu hovädzieho dobytka viacerých chovateľov;
(4)   vyhnanie na pastviny v inej obci, ak pre pastviny existujú vlastné prevádzkové čísla…
…
5.   Na oznámenie o pastvine treba použiť formulár, ktorý zaviedla AMA [Agrarmarkt Austria], a treba jej ho doručiť poštou alebo online. Ostatné oznámenia podľa odseku 1 až 4 sa bez ohľadu na § 5 ods. 1 doručia AMA telefonicky, písomne alebo online.
6.   Pre dodržanie lehoty je rozhodujúce doručenie.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Rozhodnutím z 28. marca 2012 priznal Vorstand für den Geschäftsbereich II der Agrarmarkt Austria (predstavenstvo obchodného úseku II poľnohospodárskeho trhu Rakúska) spoločnosti EP Agrarhandel za kalendárny rok 2011 prémie na hovädzí dobytok v celkovej výške 398,80 eura. V tomto istom roku jej však na časť hovädzieho dobytku odmietol priznať prémie.
EP Agrarhandel sa proti tomuto rozhodnutiu odvolala na ministerstvo poľnohospodárstva. Rozhodnutím zo 6. decembra 2013 ministerstvo poľnohospodárstva toto odvolanie zamietlo s odôvodnením, že v prípade chýbajúceho, nesprávneho alebo oneskoreného oznámenia relevantných údajov pre poskytnutie prémie databáze hovädzieho dobytka sa zviera nepovažuje za „stanovené zviera“ v zmysle článku 2 bodu 24 nariadenia č. 1122/2009 a poskytnutie prémie nie je možné, ak oneskorené oznámenie nepredchádza začiatku retenčného obdobia.
Ministerstvo poľnohospodárstva pripomína, že oznámenie týkajúce sa dotknutých 37 kráv a 6 jalovíc nebolo doručené v lehote pätnástich dní stanovenej v článku 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672, takže prémia na dojčiace kravy sa nemohla vyplatiť na tieto zvieratá, bez ohľadu na počet dní na doručenie poštou. V skutočnosti sa premiestnenie uvedených zvierat uskutočnilo 17. júna 2011 a oznámenie bolo doručené príslušnému orgánu 7. júla 2011.
EP Agrarhandel podala proti tomuto rozhodnutiu opravný prostriedok
Revision
na vnútroštátny súd. Tvrdila, že článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 neodkazuje na „doručenie“ oznámenia o vyhnaní na pastvinu a oznámenie bolo podané na pošte v posledný deň pätnásťdňovej lehoty stanovenej v tomto oznámení, a teda v stanovenej lehote.
Domnieva sa, že ak by sa naopak malo dospieť k záveru, že predmetná lehota nebola dodržaná, uložená sankcia, a to strata prémie na dotknuté kravy a jalovice, len z toho dôvodu, že oznámenie, ktoré bolo navyše obsahovo správne, bolo z dôvodu dlhšie trvajúcej prepravy poštou doručené oneskorene, je neprimeraná.
Za týchto podmienok Verwaltungsgerichtshof (Najvyšší správny súd, Rakúsko) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru nasledujúce prejudiciálne otázky:
„1.
Bráni článok 2 ods. 4 rozhodnutia [2001/672] takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ako je § 6 ods. 6 nariadenia spolkového ministra poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, životného prostredia a vodného hospodárstva o identifikácii a registrácii hovädzieho dobytka, ktoré pre dodržanie všetkých lehôt, na ktoré sa toto ustanovenie vzťahuje, a teda aj lehotu na oznámenie vyháňania na letné pastviny, označuje ako rozhodujúce doručenie príslušného oznámenia?
2.
Aké účinky má článok 117 druhý odsek nariadenia Rady (ES) č. 73/2009 na oprávnenie získať prémiu za hovädzí dobytok, ktorého vyhnanie na letnú pastvinu bolo v zmysle článku 2 ods. 4 rozhodnutia [2001/672] oznámené s oneskorením?
3.
Treba v prípade, že oneskorené oznámenie vyhnania na letné pastviny podľa článku 117 druhého odseku nariadenia č. 73/2009 nevedie k strate oprávnenia získať prémiu, uložiť sankcie z dôvodu oneskoreného oznámenia?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd pýta, či sa má článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 vykladať v tom zmysle, že bráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré pre dodržanie lehoty na oznámenie vyháňania na letné pastviny označuje ako rozhodujúci dátum doručenia oznámenia.
Na úvod treba pripomenúť, že článok 111 ods. 1 nariadenia č. 73/2009 upravuje oprávnenosť na poskytnutie prémie nazvanej „prémia na dojčiace kravy“ pre každého poľnohospodára, ktorý spĺňa podmienky uvedené v odseku 2 tohto článku 111.
Podľa článku 117 uvedeného nariadenia sa takéto prémie poskytujú iba na zvieratá, ktoré sú identifikované a registrované v súlade s nariadením č. 1760/2000.
Pokiaľ ide konkrétne o registráciu hovädzieho dobytka, článok 7 ods. 1 druhá zarážka nariadenia č. 1760/2000 stanovuje, že každý majiteľ zvierat „oznamuje príslušnému orgánu všetky presuny do podniku a z podniku a všetky narodenia a úmrtia, spolu s dátumami týchto udalostí, v lehote stanovenej členským štátom od troch do siedmich dní od výskytu udalosti. Avšak, na žiadosť členského štátu a v súlade s postupom uvedeným v článku 23 (2), môže Komisia stanoviť okolnosti, za ktorých môžu členské štáty predĺžiť maximálnu lehotu a stanoviť osobitné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na pohyb hovädzieho dobytka, keď sa vypúšťa na letnú pastvu v rozdielnych horských oblastiach“.
Rozhodnutie 2001/672 vo svojom článku 2 ods. 4 stanovuje, že údaje, ktoré musia byť uvedené na zozname hovädzieho dobytka, na ktorý sa vzťahuje premiestnenie na pastviny, sa „oznámia príslušnému orgánu najneskôr do… pätnástich dní po dátume premiestnenia hovädzieho dobytka na pastvinu“.
V tejto súvislosti je potrebné konštatovať, že znenie tohto ustanovenia neuvádza, či táto lehota musí byť považovaná za lehotu na doručenie alebo lehotu na odoslanie požadovaných informácií. V prvom prípade musia byť tieto informácie doručené príslušnému orgánu najneskôr do pätnástich dní od premiestnenia hovädzieho dobytka, a v druhom prípade musia byť tieto informácie odoslané pred uplynutím tejto lehoty.
Je potrebné uviesť, že znenie väčšiny jazykových verzií článku 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 uvádza, že údaje sa „oznámia“ príslušnému vnútroštátnemu orgánu najneskôr pätnásť dní po dátume premiestnenia hovädzieho dobytka na pastvinu. Z takejto formulácie vyplýva, že informácie musia byť odoslané pred uplynutím stanovenej lehoty (pozri analogicky rozsudok z 1. apríla 2004, Borgmann,
C‑1/02
,
EU:C:2004:202
, bod
).
Ako však uviedla generálna advokátka v bode 43 svojich návrhov, tieto pojmy sú vyjadrené všeobecne, a preto je možné vykladať ich rôzne.
Okrem toho v portugalskej jazykovej verzii článku 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 sa stanovuje, že informácie musia byť oznámené v lehote pätnástich dní od premiestnenia zvierat z chovu na pastvinu a nie od okamihu ich príchodu.
V prípade rozporu medzi rôznymi jazykovými verziami textu práva Únie sa má predmetné ustanovenie vykladať v závislosti od všeobecného kontextu a účelu právneho predpisu, ktorého je súčasťou (rozsudok z 26. apríla 2012, DR a TV2 Danmark,
C‑510/10
,
EU:C:2012:244
, bod
, ako aj citovaná judikatúra).
V tejto súvislosti z odôvodnení 4 až 7 nariadenia č. 1760/2000, na ktorom je založený článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672, vyplýva, že toto ustanovenie slúži na posilnenie dôvery spotrebiteľov v kvalitu hovädzieho mäsa a výrobkov z hovädzieho mäsa, na ochranu verejného zdravia a posilnenie trvalej stability trhu s hovädzím mäsom.
Je pravda, že Súdny bod v bode 41 rozsudku z 24. mája 2007Maatschap Schonewille‑Prins (
C‑45/05
,
EU:C:2007:296
) v súvislosti s porážkovými prémiami rozhodol, že na účely dosiahnutia týchto cieľov je nevyhnutné, aby bol systém identifikácie a registrácie hovädzieho dobytka účinný a úplne spoľahlivý tak, aby bolo príslušným orgánom umožnené rýchlo v prípade infekcie kedykoľvek zistiť pôvod zvieraťa a prijať ihneď nevyhnutné opatrenia na zamedzenie ohrozenia verejného zdravia. To by neplatilo v prípade, že držiteľ zvierat neoznámi premiestnenie svojho hovädzieho dobytka do počítačovej databázy v lehote stanovenej v článku 7 ods. 1 druhej zarážke nariadenia č. 1760/2000.
Treba však rozlišovať medzi, na jednej strane, oznámením o premiestnení zvierat z a do podniku, ktoré má zásadnú konštitutívnu povahu pre stav dobytka a osobitný význam pre vysledovateľnosť pôvodu zvierat v prípade porážky, pretože tieto zvieratá sú určené na okamžitú spotrebu, a na strane druhej jednoduchou registráciou premiestnenia zvierat do a z pastvín, ktoré nespochybňuje, že patria do podniku a nepredstavuje štádium, ktoré priamo predchádza konzumácii.
V tejto súvislosti je potrebné uviesť, ako bolo pripomenuté v bode 30 tohto rozsudku, že článok 7 ods. 1 druhá zarážka nariadenia č. 1760/2000 upravuje, že Komisia môže stanoviť okolnosti, za ktorých môžu členské štáty predĺžiť maximálnu lehotu a stanoviť osobitné pravidlá, ktoré sa uplatňujú na pohyb hovädzieho dobytka, keď sa vypúšťa na letnú pastvu v rozdielnych horských oblastiach. Rozhodnutie 2001/672 stanovuje takúto výnimku z lehoty stanovenej v uvedenom ustanovení.
Okrem toho článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 v jeho pôvodnom znení stanovoval, že údaje v zozname podľa odseku 2 uvedeného článku „sa do vnútroštátnej databázy hovädzieho dobytka uvádzajú najneskôr sedem dní po premiestnení hovädzieho dobytka na pastvinu“. Z toho teda vyplýva, že tieto údaje mohli byť považované za uvedené, len ak boli skutočne zaevidované v tejto databáze. Nestačilo teda, že oznámenie bolo podané na poštovú prepravu v stanovenej lehote (pozri analogicky rozsudok z 11. novembra 2004, Toeters a Verberk,
C‑171/03
,
EU:C:2004:714
, bod
).
Odôvodnenie 5 rozhodnutia 2010/300 však spresňuje, že zvieratá, ktoré sú premiestňované z rôznych fariem na tie isté letné pastviny v horských oblastiach tam za určitých podmienok prichádzajú za viac než sedem dní a s cieľom znížiť nadbytočnú administratívnu záťaž by sa mali časové lehoty stanovené v rozhodnutí 2001/672 v jeho pôvodnom znení prispôsobiť tak, aby sa táto praktická skutočnosť zohľadnila a zároveň nebola ohrozená vysledovateľnosť pôvodu.
S cieľom zohľadniť zmenu v znení článku 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 treba dospieť k záveru, že lehota stanovená v tomto ustanovení bola dodržaná, ak požadované informácie boli zaslané príslušnému orgánu najneskôr do pätnástich dní po príchode zvierat na pastvinu.
V tejto súvislosti, ako uviedla Komisia vo svojich písomných pripomienkach, reštriktívnejší prístup, ktorý vyžaduje, aby k doručeniu oznámenia príslušnému orgánu došlo v stanovenej lehote, by bol v rozpore s cieľmi predĺženia a zmiernenia lehoty na oznámenie.
Preto ani kontext, ani účel nariadenia č. 1760/2000 a rozhodnutia 2001/672 nebránia tomu, aby bola lehota, o ktorú ide vo veci samej, chápaná ako lehota na odoslanie s tým dôsledkom, že informácie, ktoré sa majú poskytnúť príslušnému orgánu dotknutého členského štátu, budú prípadne tomuto orgánu doručené až niekoľko dní po stanovenej lehote.
Vzhľadom na vyššie uvedené úvahy treba na prvú otázku odpovedať tak, že článok 2 ods. 4 rozhodnutia 2001/672 sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré na účely dodržania lehoty na oznámenie premiestňovania na letné pastviny považuje za rozhodujúci dátum doručenia oznámenia.
O druhej a tretej otázke
Vzhľadom na odpoveď na prvú otázku nie je potrebné odpovedať na druhú a tretiu otázku.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 2 ods. 4 rozhodnutia Komisie 2001/672/ES z 20. augusta 2001 o ustanovení zvláštnych pravidiel použiteľných na premiestňovanie hovädzieho dobytka pri vyháňaní na letné pastviny v horských oblastiach, zmeneného rozhodnutím Komisie 2010/300/EÚ z 25. mája 2010, sa má vykladať v tom zmysle, že bráni takému vnútroštátnemu ustanoveniu, ktoré na účely dodržania lehoty na oznámenie premiestňovania na letné pastviny považuje za rozhodujúci dátum doručenia oznámenia.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.