CELEX: 62019CJ0762
Řízení o předběžné otázce
Právní ochrana databází
Směrnice 96/9/ES
Článek 7
Zvláštní právo pořizovatelů databází
Zákaz ‚vytěžování‘ nebo ‚zužitkování‘ celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části třetími osobami bez svolení pořizovatele
Databáze volně dostupná na internetu
Metavyhledávač specializovaný na vyhledávání nabídek práce
Vytěžování nebo zužitkování obsahu databáze
Újma na podstatném vkladu do pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu čl. 7 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází (
Úř. věst. 1996, L 77, s. 20
; Zvl. vyd. 13/15, s. 459).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností „CV-Online Latvia“ SIA (dále jen „CV-Online“) a společností „Melons“ SIA ve věci zobrazování hypertextového odkazu na internetové stránky společnosti CV-Online, jakož i metatagů vložených společností CV-Online do programování této stránky, kteréžto zobrazování umožňovala společnost „Melons“ SIA v seznamu výsledků generovaných jejím vyhledávačem.
Právní rámec
Unijní právo
Body odůvodnění 7, 39 až 42 a 47 směrnice 96/9 uvádějí:
„(7)
vzhledem k tomu, že pořízení databází vyžaduje značné lidské, technické a finanční prostředky, zatímco je možné tyto databáze rozmnožovat nebo zpřístupňovat za zlomek nákladů potřebných k jejich samostatnému vytvoření;
[…]
(39)
vzhledem k tomu, že vedle cíle zajistit ochranu autorského práva na základě jedinečnosti výběru a uspořádání obsahu databáze je cílem této směrnice chránit pořizovatele databáze proti přisvojení výsledků z finančních a odborných vkladů při získávání a shromažďování obsahu, a to zajištěním ochrany celé databáze nebo její podstatné části proti některým činům uživatele nebo soutěžitele;
(40)
vzhledem k tomu, že předmětem tohoto zvláštního práva je zajistit ochranu vkladů do pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze na omezenou dobu trvání práva; že tento vklad může spočívat v poskytnutí finančních prostředků a/nebo ve vynaložení času, práce a energie;
(41)
vzhledem k tomu, že cílem zvláštního práva je poskytnout pořizovateli databáze možnost zabránit neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části; že pořizovatelem databáze je osoba, která vyvine iniciativu a nese riziko za provedení vkladů; že jsou tímto z definice pořizovatele vyloučeni subdodavatelé;
(42)
vzhledem k tomu, že zvláštní právo zabránit neoprávněnému vytěžování a/nebo zužitkování se týká činnosti uživatele, která překračuje jeho legitimní práva a působí tak újmu vkladům; že právo zakázat vytěžení a/nebo zužitkování celého obsahu nebo jeho podstatné části se týká nejen vytvoření parazitujícího konkurenčního produktu, ale také každého uživatele, který svou činností způsobí z kvalitativního nebo kvantitativního hlediska závažnou újmu na vkladu;
[…]
(47)
vzhledem k tomu, že v zájmu soutěže mezi dodavateli informačních produktů a služeb nesmí být ochrana zvláštním právem vykonávána způsobem, který by usnadňoval zneužití dominantního postavení, zejména s ohledem na tvorbu a rozšiřování nových produktů a služeb představujících přidanou hodnotu duševní, dokumentační, technické, hospodářské nebo obchodní povahy; a že ustanovením této směrnice tedy není dotčeno použití pravidel hospodářské soutěže [Unie] a členských států“.
Součástí kapitoly I této směrnice, nadepsané „Oblast působnosti“, je článek 1, který v odstavcích 1 a 2 stanoví:
„1.   Tato směrnice se vztahuje na právní ochranu databází nezávisle na jejich formě.
2.   Pro účely této směrnice se ‚databází‘ rozumí soubor děl, údajů nebo jiných nezávislých prvků, které jsou systematicky nebo metodicky uspořádány a které jsou jednotlivě přístupné elektronickými nebo jinými prostředky.“
V kapitole III uvedené směrnice, nadepsané „Zvláštní právo“, článek 7 v odstavcích 1, 2 a 5 stanoví:
„1.   Členské státy stanoví pro pořizovatele databáze právo zabránit vytěžování a/nebo zužitkování celého obsahu databáze nebo jeho kvalitativně nebo kvantitativně podstatné části, pokud pořízení, ověření nebo předvedení tohoto obsahu potvrzuje kvalitativně a/nebo kvantitativně podstatný vklad.
2.   Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
‚vytěžováním‘ trvalý nebo dočasný přenos celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části na jiný podklad, a to jakýmikoli prostředky nebo jakýmkoli způsobem;
b)
‚zužitkováním‘ jakýkoli způsob zpřístupnění veřejnosti celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části rozšiřováním rozmnoženin, pronájmem, spojením on-line nebo jinými způsoby přenosu. Prvním prodejem rozmnoženiny databáze v [Evropské unii] nositelem práva nebo s jeho souhlasem se vyčerpá právo na kontrolu opětného prodeje této rozmnoženiny v[Unii].
Veřejné půjčování se nepovažuje za vytěžování ani zužitkování.
[…]
5.   Opakované a systematické vytěžování a/nebo zužitkování nepodstatných částí obsahu databáze, které předpokládá činnost v rozporu s obvyklým užíváním databáze nebo které neodůvodněně poškozuje oprávněné zájmy pořizovatele databáze, není dovoleno.“
Konečně článek 13 uvedené směrnice stanoví:
„Touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy upravující zejména […] kartelové právo a právo nekalé soutěže […]“
Lotyšské právo
Ustanovení směrnice 96/9 týkající se zvláštního práva byla do lotyšského práva provedena v článcích 57 až 62 Autortiesību likums (zákon o autorském právu) ze dne 6. dubna 2000 (
Latvijas Vēstnesis
, 2000, č. 148/150), ve znění zákona ze dne 22. dubna 2004 (
Latvijas Vēstnesis
, 2004, č. 69).
Článek 57 odst. 1 a 2 tohoto zákona stanoví, že pořizovatelem databáze, jejíž pořízení, ověření nebo předvedení představuje kvalitativně nebo kvantitativně podstatný vklad (čl. 5 odst. 2), se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která iniciovala vytvoření databáze a nese s tím spojené investiční riziko. Pořizovatel databáze má právo zabránit tomu, aby byly v souvislosti s celým obsahem databáze nebo jeho (kvalitativně nebo kvantitativně) podstatnou částí prováděny následující činnosti:
1)
vytěžování, což znamená trvalý nebo dočasný (prozatímní) přenos celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části na jiný podklad, a to jakýmikoli prostředky nebo jakýmkoli způsobem;
2)
zužitkování, což znamená jakýkoli způsob zpřístupnění veřejnosti celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části jakýmkoli způsobem, zejména rozšiřováním rozmnoženin, pronájmem, spojením on-line nebo jinými způsoby přenosu.
Spor v původním řízení a předběžné otázky
CV-Online, společnost založená podle lotyšského práva, provozuje internetové stránky www.cv.lv. Tyto internetové stránky obsahují databázi vytvářenou a pravidelně aktualizovanou společností CV-Online, která obsahuje nabídky práce zveřejňované zaměstnavateli.
Stránka www.cv.lv. je kromě toho opatřena metatagy (
meta tags
) typu „mikrodata“ (
microdata
). Tyto tagy, které nejsou při otevření internetové stránky společnosti CV-Online viditelné, umožňují vyhledávačům na internetu lépe identifikovat obsah každé stránky za účelem správné indexace. V případě internetových stránek společnosti CV-Online obsahují tyto metatagy pro každou nabídku volné pracovní pozice obsaženou v databázi následující klíčová slova: „název pracovní pozice“, „název podniku“, „místo výkonu práce“ a „datum zveřejnění nabídky“.
Společnost Melons, rovněž založená podle lotyšského práva, provozuje internetové stránky www.kurdarbs.lv, které jsou vyhledávačem specializovaným na nabídky práce. Tento vyhledávač umožňuje vyhledávání na několika internetových stránkách obsahujících nabídky práce podle různých kritérií, včetně druhu pracovní pozice a místa výkonu práce. Internetové stránky www.kurdarbs.lv přesměrují uživatele prostřednictvím hypertextových odkazů na internetové stránky, na nichž byly vyhledávané informace původně zveřejněny, včetně internetových stránek společnosti CV-Online. Kliknutím na takový odkaz může uživatel zejména přejít na stránku www.cv.lv, aby se seznámil s touto stránkou a s celým jejím obsahem. Informace obsažené v metatazích vložených společností CV-Online do programu jejích internetových stránek jsou rovněž zobrazovány v seznamu výsledků získaném při použití specializovaného vyhledávače společnosti Melons.
Společnost CV-Online, která měla za to, že došlo k zásahu do jejího zvláštního práva upraveného v článku 7 směrnice 96/9, podala žalobu proti společnosti Melons. Společnost CV-Online tvrdí, že společnost Melons „vytěžuje“ a „zužitkovává“ podstatnou část obsahu databáze nacházející se na internetových stránkách www.cv.lv.
Soud prvního stupně konstatoval porušení tohoto práva s odůvodněním, že dochází k „zužitkování“ databáze společnosti CV-Online.
Společnost Melons se proti rozsudku soudu prvního stupně odvolala k Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija (krajský soud v Rize, občanskoprávní úsek, Lotyšsko). Společnost Melons zdůrazňuje, že její internetové stránky nezajišťují on-line spojení, tedy že nefungují „v reálném čase“. Společnost Melons kromě toho tvrdí, že je nutno rozlišovat mezi internetovými stránkami www.cv.lv a databází, kterou tyto stránky obsahují. V tomto ohledu společnost Melons uvádí, že právě metatagy používané společností CV-Online generují zobrazování informací o nabídkách práce ve výsledcích získaných prostřednictvím vyhledávače www.kurdarbs.lv. Tyto metatagy přitom podle společnosti Melons nejsou součástí databáze. Právě proto, že usiluje o to, aby vyhledávače zobrazovaly tyto informace, vložila společnost CV-Online podle názoru společnosti Melons uvedené metatagy do programování své stránky.
Za těchto okolností se Rīgas apgabaltiesas Civillietu tiesas kolēģija (krajský soud v Rize, občanskoprávní úsek, Lotyšsko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
„1)
Musí být činnost žalované, která spočívá v přesměrování koncového uživatele prostřednictvím hypertextového odkazu na internetové stránky žalobkyně, kde lze nahlížet do databáze nabídek práce, vykládána v tom smyslu, že spadá pod definici ‚zužitkování‘ podle čl. 7 odst. 2 písm. b) [směrnice 96/9/ES], tedy že se jedná o zužitkování databáze jiným způsobem přenosu?
2)
Musí být informace, které obsahují metatagy a zobrazují se ve vyhledávači žalované, vykládány v tom smyslu, že spadají pod definici ‚vytěžování‘ podle čl. 7 odst. 2 písm. a) [směrnice 96/9/ES], tedy že se jedná o trvalý nebo dočasný přenos celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části na jiný podklad, a to jakýmikoli prostředky nebo jakýmkoli způsobem?“
K předběžným otázkám
Úvodem je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury platí, že v rámci spolupráce mezi vnitrostátními soudy a Soudním dvorem zavedené článkem 267 SFEU přísluší Soudnímu dvoru poskytnout vnitrostátnímu soudu užitečnou odpověď, která mu umožní rozhodnout spor, jenž mu byl předložen. Z tohoto hlediska Soudnímu dvoru přísluší, aby otázky, které jsou mu položeny, případně přeformuloval (rozsudek ze dne 25. listopadu 2020, SABAM,
C‑372/19
,
EU:C:2020:959
, bod
a citovaná judikatura).
V projednávané věci ze spisu, který má Soudní dvůr k dispozici, vyplývá, že se problematika řešená ve věci v původním řízení týká slučitelnosti fungování specializovaného vyhledávače se zvláštním právem uvedeným v článku 7 směrnice 96/9. Předběžnými otázkami se předkládající soud konkrétně táže jednak, zda zobrazování hypertextového odkazu specializovaným vyhledávačem, který uživatele tohoto vyhledávače přesměrovává na internetovou stránku poskytovanou třetí osobou, kde lze konzultovat obsah databáze týkající se nabídek práce, spadá pod definici „zužitkování“ obsaženou v čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice 96/9, a jednak, zda informace z metatagů těchto internetových stránek, které zobrazuje uvedený vyhledávač, musí být vykládány v tom smyslu, že spadají pod definici „vytěžování“ uvedenou v čl. 7 odst. 2 písm. a) této směrnice.
Předkládající soud má za to, že rozsudky vydané Soudním dvorem ve věci článku 7 směrnice 96/9 (viz zejména rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
) neumožňují dospět k závěru, zda se jedná o „vytěžování“ nebo „zužitkování“ ve smyslu tohoto článku, pokud – jako v projednávané věci – provozovatel specializovaného vyhledávače zobrazí v seznamu výsledků získaných použitím tohoto vyhledávače jednak hypertextový odkaz na internetovou stránku, kterou poskytuje třetí osoba a která obsahuje databázi, a jednak informace z metatagů, které pořizovatel této databáze vložil do programování svých vlastních internetových stránek.
V tomto ohledu je třeba zdůraznit, že v projednávaném případě se výběr nabídek práce, na které odkazují hypertextové odkazy, provádí pomocí specializovaného vyhledávače dodávaného společností Melons. Tento vyhledávač indexuje a kopíruje na svůj vlastní server obsah internetových stránek obsahujících nabídky práce, jako je internetová stránka „www.cv.lv“, a následně umožňuje provádět vyhledávání v tomto obsahu indexovaném podle takových kritérií, jako jsou druh práce a místo výkonu práce.
Za těchto podmínek je třeba mít za to, že podstatou těchto dvou otázek předkládajícího soudu, které je třeba zkoumat společně, je, zda čl. 7 odst. 1 a 2 směrnice 96/9 musí být vykládán v tom smyslu, že internetový vyhledávač specializovaný na vyhledávání obsahů databází, který kopíruje a indexuje celý obsah nebo podstatnou část obsahu databáze volně přístupné na internetu a následně umožňuje svým uživatelům vyhledávat v této databázi podle kritérií relevantních z hlediska jejího obsahu na své vlastní internetové stránce, provádí „vytěžování“ a „zužitkování“ obsahu uvedené databáze ve smyslu uvedeného ustanovení a že pořizovatel takové databáze má právo zabránit takovému vytěžování nebo zužitkovávání téže databáze.
Za účelem odpovědi na tyto otázky je třeba nejprve upřesnit dosah a účel ochrany zvláštního práva vyplývajícího ze směrnice 96/9.
V tomto ohledu zejména z bodů 40 a 41 odůvodnění směrnice 96/9 vyplývá, že cílem tohoto zvláštního práva je zajistit ochranu podstatného vkladu do pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze na omezenou dobu práva tím, že přiznává pořizovateli databáze možnost zabránit neoprávněnému vytěžování nebo zužitkování celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části. Soudní dvůr totiž uvedl, že cílem práva upraveného v článku 7 směrnice 96/9 je zaručit osobě, která vyvinula iniciativu a nesla riziko za poskytnutí podstatného vkladu v podobě lidských, technických a finančních zdrojů na pořízení a fungování databáze, odměnu za její vklad tím, že bude chráněna proti nepovolenému přisvojování výsledků získaných z tohoto vkladu (rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, bod
a citovaná judikatura).
Jak rovněž Soudní dvůr na základě několika bodů odůvodnění směrnice 96/9, zejména bodů 39, 42 a 48 odůvodnění, rozhodl, cílem sledovaným unijním zákonodárcem prostřednictvím zavedení zvláštního práva je tedy podněcovat zavádění systémů ukládání a zpracování údajů, aby se přispělo k rozvoji trhu informačních produktů a služeb v kontextu ovlivněném exponenciálním nárůstem informací produkovaných a zpracovávaných každý rok ve všech odvětvích (rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, bod
a citovaná judikatura).
Pokud jde na prvním místě o podmínky, za kterých může být databáze chráněna zvláštním právem podle článku 7 směrnice 96/9, je třeba uvést, že podle tohoto článku je ochrana databáze tímto právem odůvodněna pouze za podmínky, že pořízení, ověření nebo předvedení obsahu databáze svědčí o kvalitativně nebo kvantitativně podstatném vkladu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, bod
).
Podle ustálené judikatury Soudního dvora se vklad spojený s pořízením obsahu databáze týká prostředků vynaložených k získání existujících prvků a jejich shromáždění v uvedené databázi s výjimkou prostředků použitých k samotnému vytvoření prvků (rozsudky ze dne 9. listopadu 2004The British Horseracing Board a další,
C‑203/02
,
EU:C:2004:695
, bod
, jakož i Fixtures Marketing,
C‑338/02
,
EU:C:2004:696
, bod
).
Dále pojem „vklad spojený s ověřením obsahu databáze“ musí být chápán tak, že zahrnuje prostředky vynaložené na kontrolu správnosti prvků vyhledaných při zřizování databáze, jakož i za jejího fungování, s cílem zajistit spolehlivost informace v této databázi obsažené (rozsudek ze dne 9. listopadu 2004The British Horseracing Board a další,
C‑203/02
,
EU:C:2004:695
, bod
).
Konečně pojem „vklad spojený s předvedením obsahu databáze“ odkazuje na prostředky, které mají této databázi dát funkci zpracovávání informací, a sice prostředky určené k systematickému či metodickému uspořádání prvků obsažených v této databázi, jakož i k organizaci jejich individuální přístupnosti (rozsudky ze dne 9. listopadu 2004, Fixtures Marketing;
C‑338/02
,
EU:C:2004:696
, bod
, Fixtures Marketing,
C‑444/02
,
EU:C:2004:697
, bod
, a Fixtures Marketing,
C‑46/02
,
EU:C:2004:694
, bod
).
Vzhledem k tomu, že předběžné otázky jsou založeny na předpokladu, že databáze společnosti CV-Online splňuje podmínku uvedenou v bodě 24 tohoto rozsudku, je na předkládajícím soudu, aby případně přezkoumal, zda jsou splněny podmínky stanovené v článku 7 směrnice 96/9 pro získání ochrany zvláštním právem, včetně toho, zda metatagy dodávané společností CV-Online mohou být samy o sobě považovány za tvořící podstatnou část chráněné databáze.
Pokud jde na druhém místě o kritéria umožňující dospět k závěru, že činnost uživatele představuje „vytěžování“ nebo „zužitkování“ ve smyslu směrnice 96/9, je třeba připomenout, že článek čl. 7 odst. 2 písm. a) směrnice 96/9 definuje „vytěžování“ jako „trvalý nebo dočasný přenos celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části na jiný nosič, a to jakýmikoli prostředky nebo jakýmkoli způsobem“. Podle čl. 7 odst. 2 písm. b) téže směrnice pojem „zužitkování“ zahrnuje „jakýkoli způsob zpřístupnění veřejnosti celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části rozšiřováním rozmnoženin, pronájmem, spojením on-line nebo jinými způsoby přenosu“.
Soudní dvůr se opíral o cíl sledovaný unijním zákonodárcem při zakotvení zvláštního práva a zvolil široký výklad jak pojmu „zužitkování“ (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, body
a
), tak pojmu „vytěžování“ (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. října 2008, Directmedia Publishing,
C-304/07
,
EU:C:2008:552
, body
a
).
Z judikatury Soudního dvora tedy vyplývá, že tyto pojmy „vytěžování“ a „zužitkování“ musí být vykládány tak, že míří na všechny činnosti, které spočívají v přivlastnění si a zpřístupnění veřejnosti bez souhlasu osoby, která vytvořila databázi, výsledků jejího vkladu, a tak tuto osobu zbavují příjmů, které by měly umožnit, aby se jí vrátily náklady na tento vklad (rozsudek ze dne 9. listopadu 2004The British Horseracing Board a další,
C‑203/02
,
EU:C:2004:695
, bod
).
Pokud jde konkrétně o fungování specializovaného vyhledávače, Soudní dvůr rozhodl, že provozovatel specializovaného metavyhledávače provádí ve smyslu čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice 96/9 „zužitkování“ celého obsahu nebo podstatné části obsahu databáze obsažené na internetové stránce třetí strany, pokud poskytuje neurčitému počtu koncových uživatelů zařízení umožňující vyhledat údaje obsažené v této databázi a nabízí tak přístup k obsahu této databáze jiným způsobem, než je způsob stanovený pořizovatelem uvedené databáze. Soudní dvůr zdůraznil, že taková činnost zasahuje do zvláštního práva pořizovatele databáze, neboť zbavuje tohoto pořizovatele příjmů, které by měly umožnit, aby se mu vrátily náklady na jeho vklad. V takovém případě totiž již uživatel nemusí projít přes úvodní stránku a formulář pro vyhledávání databáze dotčené třetí osoby, jelikož může tuto databázi prohledávat přímo s použitím metavyhledávače (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, body
až
).
V projednávané věci z předkládacího rozhodnutí a vyjádření účastníků původního řízení, jakož i z informací získaných na jednání a zdůrazněných generálním advokátem v bodě 33 jeho stanoviska vyplývá, že takový specializovaný vyhledávač, jako je vyhledávač dotčený ve věci v původním řízení, nepoužívá formuláře pro vyhledávání internetových stránek, na kterých umožňuje vyhledávat, a nepřekládá v reálném čase vyhledávací dotazy svých uživatelů do podoby kritérií používaných těmito formuláři. Tyto stránky však pravidelně indexuje a uchovává jejich kopii na svých vlastních serverech. Následně pomocí svého vlastního formuláře pro vyhledávání umožňuje svým uživatelům provádět vyhledávání podle kritérií, která nabízí, přičemž toto vyhledávání probíhá v údajích, které byly indexovány.
I když je pravda, že fungování takového vyhledávače, jako je vyhledávač dotčený ve věci v původním řízení, je odlišné od fungování vyhledávače dotčeného ve věci, ve které byl vydán rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb (
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
), nic to nemění na tom, že tento vyhledávač umožňuje jiným způsobem, než je způsob stanovený pořizovatelem dotyčné databáze, vyhledávat celý obsah v několika databázích současně, včetně databáze společnosti CV-Online, přičemž tento obsah dává k dispozici svým vlastním uživatelům. Tento specializovaný vyhledávač tím, že poskytuje možnost provádět vyhledávání současně v několika databázích podle kritérií relevantních pro osoby hledající práci, umožňuje přístup uživatelům na svých vlastních internetových stránkách k nabídkám práce obsaženým v těchto databázích.
Takový vyhledávač, jako je vyhledávač dotčený ve věci v původním řízení, tudíž umožňuje vyhledávat ve všech údajích uvedených v databázích, které jsou volně přístupné na internetu, včetně internetové stránky společnosti CV-Online, a poskytuje svým uživatelům přístup k celému obsahu těchto databází jiným způsobem, než je způsob určený jejich pořizovatelem. Kromě toho je zpřístupnění těchto údajů adresováno veřejnosti ve smyslu čl. 7 odst. 2 písm. b) směrnice 96/9, neboť takový vyhledávač může využívat jakákoliv osoba (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, bod
).
Navíc tím, že tento vyhledávač indexuje a překopíruje obsah internetových stránek na svůj vlastní server, přenáší obsah databází, které tvoří tyto stránky, na jiný nosič.
Z toho vyplývá, že takový přenos podstatného obsahu dotčených databází a takové zpřístupnění těchto údajů veřejnosti bez souhlasu osoby, která je vytvořila, jsou opatřeními k vytěžování i zužitkování těchto databází, která zakazuje čl. 7 odst. 1 směrnice 96/9, pokud je jejich účinkem, že tato osoba je zbavena příjmů, které mají umožnit, aby se jí vrátily náklady na tento vklad. Jak zdůraznil generální advokát v bodě 36 svého stanoviska, poskytování hypertextových odkazů na inzeráty uvedené na internetových stránkách společnosti CV-Online a rozmnožování informací obsažených v metatazích těchto stránek, jsou pouze druhořadými vnějšími projevy tohoto vytěžování a zužitkování.
Je tedy třeba ještě zkoumat, zda činnosti uvedené v bodech 35 a 36 tohoto rozsudku mohou způsobit újmu na vkladu osoby, která vytvořila databázi, jež byla přenesena na jiný nosič a zpřístupněna veřejnosti.
V tomto ohledu již Soudní dvůr konstatoval, že zvláštní právo upravené v článku 7 směrnice 96/9 směřuje k ochraně osoby, která vytvořila databázi, proti činnosti uživatele, která překračuje jeho legitimní práva, a působí tak újmu vkladům této osoby (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. listopadu 2004, The British Horseracing Board a další,
C‑203/02
,
EU:C:2004:695
, body
a
). V tomto rámci je cílem čl. 7 odst. 1 směrnice 96/9 ve spojení s bodem 42 jejího odůvodnění zabránit tomu, aby uživatel svou činností způsobil z kvalitativního nebo kvantitativního hlediska závažnou újmu na vkladu (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. listopadu 2004, The British Horseracing Board a další,
C‑203/02
,
EU:C:2004:695
, bod
).
Soudní dvůr rovněž rozhodl, že pořizovatel databáze požívá ochrany proti činnosti provozovatele specializovaného metavyhledávače, který se blíží vytvoření parazitujícího konkurenčního produktu uvedeného v bodě 42 odůvodnění směrnice 96/9 (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, bod
). Taková činnost by totiž vyvolala riziko, že uvedení pořizovatelé budou zbaveni příjmů, a tak budou ochuzeni o prostředky, které by měly umožnit, že se jim vrátí náklady na jejich vklad v souvislosti s vytvořením a fungováním databáze (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 19. prosince 2013, Innoweb,
C‑202/12
,
EU:C:2013:850
, body
až
).
V tomto ohledu je třeba nastolit spravedlivou rovnováhu mezi legitimním zájmem pořizovatelů databází na splacení nákladů na jejich podstatné vklady a zájmem uživatelů a konkurentů těchto výrobců na přístupu k informacím obsaženým v těchto databázích, jakož i možnosti vytvářet inovativní produkty založené na těchto informacích.
Je totiž třeba připomenout, že činnosti takových agregátorů informací na internetu, jako je žalovaná v původním řízení, umožňují rovněž dosáhnout cíle připomenutého v bodě 23 tohoto rozsudku spočívajícího v podpoře zavádění systémů ukládání a zpracování údajů s cílem přispět k rozvoji trhu informačních produktů. Jak v podstatě uvedl generální advokát v bodě 41 svého stanoviska, tyto agregátory přispívají k vytvoření a distribuci výrobků a služeb, které mají v informačním odvětví přidanou hodnotu. Tím, že svým uživatelům nabízí jednotné rozhraní umožňující provádět vyhledávání v několika databázích podle kritérií relevantních z hlediska jejich obsahu, přispívají k lepší organizaci informací a usnadňují vyhledávání na internetu. Přispívají rovněž k řádnému fungování hospodářské soutěže a transparentnosti nabídek a cen.
Jak vyplývá z bodu 24 tohoto rozsudku, čl. 7 odst. 1 směrnice 96/9 vyhrazuje ochranu přiznanou zvláštním právem databázím, jejichž vytvoření nebo fungování vyžaduje kvalitativně nebo kvantitativně podstatný vklad.
Z toho vyplývá, jak v podstatě uvedl generální advokát v bodech 43 a 46 svého stanoviska, že hlavním kritériem vážení dotčených legitimních zájmů musí být potenciální újma na podstatném vkladu osoby, která vytvořila dotyčnou databázi, a sice riziko, že tento vklad nebude možné umořit.
Konečně je třeba dodat, jak upřesňuje článek 13 směrnice 96/9, že ustanoveními této směrnice nejsou dotčena pravidla hospodářské soutěže upravená unijním právem nebo členskými státy.
Ve věci v původním řízení tedy přísluší předkládajícímu soudu, aby za účelem rozhodnutí o právu společnosti CV-Online zabránit vytěžování nebo zužitkování celého obsahu databáze nebo jeho podstatné části ověřil s ohledem na všechny relevantní okolnosti zaprvé, zda pořízení, ověření nebo předvedení obsahu dotyčné databáze dokládá podstatný vklad, a zadruhé, zda dotčené vytěžování nebo zužitkování představuje riziko pro návratnost nákladů na tento vklad.
S ohledem na všechny výše uvedené úvahy je třeba na položené otázky odpovědět tak, že článek 7 odst. 1 a 2 směrnice 96/9 musí být vykládán v tom smyslu, že specializovaný vyhledávač na internetu při vyhledávání obsahu databází, který kopíruje a indexuje celou databázi nebo podstatnou část databáze, která je volně přístupná na internetu, a následně umožňuje jeho uživatelům vyhledávat v této databázi na vlastních internetových stránkách podle kritérií relevantních z hlediska jejího obsahu, provádí „vytěžování“ a „zužitkování“ tohoto obsahu ve smyslu tohoto ustanovení, což může být zakázáno pořizovatelem takové databáze, pokud tyto činnosti působí újmu na jeho vkladu do pořízení, ověření nebo předvedení tohoto obsahu, tedy že představují riziko pro návratnost nákladů na tento vklad obvyklým využíváním dotčené databáze, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (pátý senát) rozhodl takto:

Článek 7 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/9/ES ze dne 11. března 1996 o právní ochraně databází musí být vykládán v tom smyslu, že specializovaný vyhledávač na internetu při vyhledávání obsahu databází, který kopíruje a indexuje celou databázi nebo podstatnou část databáze, která je volně přístupná na internetu, a následně umožňuje jeho uživatelům vyhledávat v této databázi na vlastních internetových stránkách podle kritérií relevantních z hlediska jejího obsahu, provádí „vytěžování“ a „zužitkování“ tohoto obsahu ve smyslu tohoto ustanovení, což může být zakázáno pořizovatelem takové databáze, pokud tyto činnosti působí újmu jeho vkladu do pořízení, ověření nebo předvedení tohoto obsahu, tedy že představují riziko pro návratnost nákladů na tento vklad obvyklým využíváním dotčené databáze, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: lotyština.