CELEX: 62016CJ0268
Обжалване
Регламент (ЕО) № 834/2007
Производство и етикетиране на биологични продукти
Регламент (ЕО) № 889/2008
Регламент за изпълнение (ЕС) № 1358/2014
Правен интерес
Понятие за лична полза

С жалбата си Binca Seafoods GmbH (наричано по-нататък „Binca“) иска отмяната на определението на Общия съд на Европейския съюз от 11 март 2016 г., Binca Seafoods/Комисия (T‑94/15, непубликувано, наричано по-нататък „обжалваното определение“,
EU:T:2016:164
), с което той е отхвърлил жалбата му за отмяната на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1358/2014 на Комисията от 18 декември 2014 година за изменение на Регламент (ЕО) № 889/2008 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета по отношение на произхода на отглежданите по биологичен начин аквакултури, животновъдните практики за аквакултури, фуража за отглежданите по биологичен начин аквакултури, както и продуктите и веществата, които могат да бъдат използвани в биологичното производство на аквакултури (
ОВ L 365, 2014 г., стр. 97
, наричан по-нататък „спорният регламент“).
Правна уредба
Основният регламент
Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 година относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (
ОВ L 189, 2007 г., стр. 1
, наричан по-нататък „основният регламент“), гласи в член 1:
„1.   Настоящият регламент осигурява основата за устойчивото развитие на биологичното производство, като същевременно осигурява ефективното функциониране на вътрешния пазар, гарантира справедлива конкуренция, осигурява потребителското доверие и защитава интересите на потребителите.
Той въвежда общи цели и принципи, които са в основата на разпоредбите, определени по настоящия регламент относно:
а)
всички етапи на производство, обработка и разпространение на биологични продукти и контрола над тях;
[…]
2.   Настоящият регламент се прилага за следните продукти от земеделски произход, включително аквакултури, когато тези продукти се пускат на пазара или предстои да бъдат пуснати на пазара:
а)
живи или непреработени земеделски продукти;
б)
преработени земеделски продукти, предназначени за храна;
в)
фуражи;
г)
посадъчен и посевен материал.
Продуктите от лов и риболов на диви животни не се определят като биологично производство.
[…]“.
Член 2 от основния регламент гласи:
„За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„биологично производство“ означава използване на метод на производство, съответстващ на определените в настоящия регламент разпоредби, на всички етапи на производство, обработка и разпространение;
[…]
г)
„оператор“ означава физическо или юридическо лице, което отговаря за спазването на изискванията на настоящия регламент в рамките на контролираното от него предприятие за биологично производство;
[…]“.
Член 15 от основния регламент, който предвижда разпоредби за производство на аквакултури, има следното съдържание:
„1.   Освен предвидените в член 11 общи разпоредби относно земеделското производство, за производството на аквакултури се прилагат следните разпоредби:
а)
относно произхода на аквакултурите:
i)
биологичното производство на аквакултури се извършва чрез отглеждане на зарибителен материал с произход от разплодници, отгледани по биологичен начин, и от стопанства с биологично производство;
ii)
при липса на зарибителен материал от разплодници, отгледани по биологичен начин, или от стопанства с биологично производство, при определени условия в дадено стопанство могат да бъдат внесени животни, отгледани по небиологичен начин;
[…]
в)
по отношение на развъждането:
[…]
iii)
създават се специфични за съответния вид условия за управление на разплодници, развъждане и производство на ювенилни екземпляри;
[…]“.
Член 38 от основния регламент оправомощава Европейската комисия да приеме подробни правила за прилагане на този регламент.
По силата на член 42 от него основният регламент се прилага от 1 януари 2009 г.
Регламентът за изпълнение
В първоначалната си редакция член 1, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 година за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент № 834/2007 по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (
ОВ L 250, 2008 г., стр. 1
, наричан по-нататък „регламентът за изпълнение“), приложим, считано от 1 януари 2009 г., по силата на член 97 от него, е изключвал от своето приложно поле продуктите, които произхождат от аквакултури.
Първият регламент за изменение на регламента за изпълнение
С Регламент (ЕО) № 710/2009 на Комисията от 5 август 2009 г. (
ОВ L 204, 2009 г., стр. 15
, наричан по-нататък „първият регламент за изменение на регламента за изпълнение“) приложното поле на регламента за изпълнение е разширено, за да обхване някои видове аквакултурни животни и специфични правила за производство по отношение на продуктите, които произхождат от аквакултури, са включени в регламента за изпълнение.
Първият регламент за изменение на регламента за изпълнение въвежда в дял II от регламента за изпълнение глава 2а, озаглавена „Производство на аквакултурни животни“. В рамките на раздел 2 от тази глава, отнасящ се до произхода на аквакултурните животни, член 25д определя условията, при които отглежданите по небиологичен начин аквакултурни животни могат да бъдат въведени в стопанство.
В първоначалната му редакция, предвидена в първия регламент за изменение на регламента за изпълнение, член 25д е предвиждал:
„1.   За развъдни цели или за подобряване на генетичния материал, когато липсват отгледани по биологичен начин аквакултурни животни, в стопанството могат да бъдат въведени уловени диви животни или аквакултурни животни, отгледани по небиологичен начин. Такива животни се отглеждат съгласно принципите на биологичното производство в продължение на най-малко три месеца преди да бъдат използвани за развъдни цели.
2.   С цел угояване и когато липсват отгледани по биологичен начин ювенилни екземпляри от аквакултурни животни, в стопанството могат да бъдат въведени аквакултурни ювенилни екземпляри, отгледани по небиологичен начин. Най-малко последните две третини от продължителността на производствения цикъл се управляват съгласно принципите на биологичното производство.
3.   Максималният процент на въведените в стопанството аквакултурни ювенилни екземпляри, отгледани по небиологичен начин, е: 80 % до 31 декември 2011 г., 50 % до 31 декември 2013 г. и 0 % до 31 декември 2015 г.
4.   Събирането на ювенилни екземпляри диви аквакултурни животни с цел угояване се ограничава до следните специални случаи:
а)
естествено навлизане на личинки и ювенилни екземпляри от риба или ракообразни при пълненето на басейни, садкови системи и заграждения;
б)
млади екземпляри от европейска змиорка, при условие че в стопанството е въведен одобрен план за управление на змиорката и че изкуственото възпроизводство на змиорката продължава да бъде невъзможно“.
Член 25и, озаглавен „Забрана на употребата на хормони“, вмъкнат с първия регламент за изменение в посветения на развъждането дял II, глава 2а, раздел 4 от регламента за изпълнение, гласи:
„Забранява се употребата на хормони и производни на хормоните“.
Член 25к, озаглавен „Специфични правила относно фуражите за хищни аквакултурни животни“, вмъкнат в регламента за изпълнение с първия регламент за изменение, в редакцията му вследствие на Регламент за изпълнение (ЕС) № 505/2012 на Комисията от 14 юни 2012 година за изменение и поправка на Регламент № 889/2008 (
ОВ L 154, 2012 г., стр. 12
), има следното съдържание:
„1.   При храненето на хищните аквакултурни животни се спазват следните приоритети относно източниците на фураж:
а)
биологични фуражни продукти с аквакултурен произход;
б)
рибено брашно и рибено масло от остатъци от биологични аквакултури;
в)
рибено брашно и рибено масло и съставки с рибен произход, получени от остатъци от рибa за консумация от човека, уловенa от устойчиво експлоатирани рибни ресурси;
г)
биологични фуражни суровини от растителен или животински произход.
[…]
3.   Фуражната дажба може да включва максимално 60 % биологично произведени растителни продукти.
4.   Във фуражната дажба за сьомга и пъстърва може да се използва астаксантин, получен предимно от биологични източници като отгледани по биологичен начин черупчести ракообразни, в границите на физиологичните потребности на рибите. При липса на биологични източници могат да се използват естествени източници на астаксантин (като дрожди Phaffia)“.
По силата на член 2 от него първият регламент за изменение на регламента за изпълнение се прилага от 1 юли 2010 г.
При все това в член 95 от регламента за изпълнение първият регламент за изменение на регламента за изпълнение добавя следния параграф:
„11.   Компетентният орган може да разреши за период, изтичащ на 1 юли 2013 г., единиците за производство на аквакултурни животни и морски водорасли, които са установени и осъществяват производствената си дейност въз основа на национално приети правила за биологично производство преди влизането в сила на настоящия регламент, да запазят своя статут на производители на биологични продукти, докато се адаптират към предвидените в настоящия регламент правила, при условие че няма неправомерно замърсяване на водите с неразрешени за биологичното производство вещества. Операторите, които се възползват от тази мярка, съобщават на компетентния орган съответните съоръжения, рибовъдни басейни, клетки или участъци за производство на морски водорасли“.
Член 2, последна алинея от първия регламент за изменение на регламента за изпълнение е предвиждал:
„Настоящият регламент може да бъде преразгледан въз основа на представени от държавите членки подходящи предложения, придружени от надлежно обосновани мотиви, с оглед на изменението на настоящия регламент от 1 юли 2013 г.“.
Вторият регламент за изменение на регламента за изпълнение
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 1030/2013 на Комисията от 24 октомври 2013 г. (
ОВ L 283, 2013 г., стр. 15
, наричан по-нататък „вторият регламент за изменение на регламента за изпълнение“), датата на края на преходния период, през който първият регламент за изменение на регламента за изпълнение не е можел да се изменя (наричан по-нататък „преходният период“), която в член 95, параграф 11 от регламента за изпълнение е била определена на 1 юли 2013 г., е заменена с датата 1 януари 2015 г.
Третият регламент за изменение на регламента за изпълнение
Регламент за изпълнение (ЕС) № 1364/2013 на Комисията от 17 декември 2013 година за изменение на [регламента за изпълнение] по отношение на използването на отглеждани по небиологичен начин аквакултурни ювенилни екземпляри и отглеждани по небиологичен начин индивиди за разплод на двучерупчести мекотели в биологичното производство на аквакултури (
ОВ L 343, 2013 г., стр. 29
, наричан по-нататък „третият регламент за изменение на регламента за изпълнение“) изменя член 25д, параграф 3 от регламента за изпълнение.
Периодът, през който максималният процент на въведените в стопанството отгледани по небиологичен начин аквакултурни ювенилни екземпляри е 50 %, е удължен до 31 декември 2014 г.
Датата, на която максималният процент трябва да е 0 %, остава 31 декември 2015 г.
Спорният регламент
Член 1, точка 1 от спорния регламент заменя член 25 д, параграф 4 от регламента за изпълнение, както следва:
„4.   Събирането на ювенилни екземпляри диви аквакултурни животни с цел угояване се ограничава до следните специални случаи:
а)
естествено навлизане на личинки и ювенилни екземпляри от риба или ракообразни при пълненето на басейни, садкови системи и заграждения;
б)
млади екземпляри от европейска змиорка, при условие че в стопанството е въведен одобрен план за управление на змиорката и че изкуственото възпроизводство на змиорката продължава да бъде невъзможно;
в)
събиране на диви ювенилни екземпляри от видове, различни от европейска змиорка, за угояване при традиционно екстензивно отглеждане на аквакултури във влажните зони, като например басейни с бракична вода, приливно-отливни зони и крайбрежни лагуни, заградени от диги и наклонени брегове, при условие че:
i)
зарибяването е в съответствие с мерките за управление, одобрени от съответните органи, които отговарят за управлението на въпросните рибни запаси, за да се гарантира устойчивата експлоатация на съответните видове, и
ii)
рибата се храни само с естествена храна, намираща се в околната среда“.
Тези добавки в член 26д, параграф 4 от регламента за изпълнение са обяснени в съображения 3 и 4 от спорния регламент по следния начин:
„(3)
Съгласно член 15, параграф 1, буква а), подточка ii) от [основния регламент] при липса на зарибителен материал от разплодници, отгледани по биологичен начин, или от стопанства с биологично производство, при определени условия в дадено стопанство могат да бъдат внесени животни, отгледани по небиологичен начин. В [регламента за изпълнение] се определят специфични ограничения по отношение на уловени диви аквакултури, включително събирането на ювенилни екземпляри диви аквакултури. Някои традиционни практики на екстензивното рибовъдство във влажните зони, като например басейни с бракична вода, приливно-отливни зони и крайбрежни лагуни, заградени от диги и наклонени брегове, съществуват от векове и са особено ценни за местните общности от гледна точка на културното наследство, опазването на биологичното разнообразие и икономическите перспективи. При определени условия тези практики не оказват влияние върху състоянието на запасите от съответните видове.
(4)
Поради това се счита, че в рамките на тези традиционни практики, свързани с аквакултурите, събирането на диви ювенилни екземпляри за угояване е в съответствие с целите, критериите и принципите на биологичното производство на аквакултури, при условие че са въведени мерки за управление, одобрени от съответния орган, който отговаря за управлението на въпросните рибни запаси, за да се гарантира устойчивата експлоатация на съответните видове, и при условие че зарибяването се извършва в съответствие с тези мерки, а рибата се храни само с естествена храна, намираща се в околната среда“.
Член 1, точка 3 от спорния регламент допълня член 25 к, параграф 1 от регламента за изпълнение, както следва:
„д) фуражни продукти, получени от цели риби, уловени при видове риболов, сертифицирани като устойчиви по схема, призната от компетентния орган в съответствие с принципите, определени в Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета [от 11 декември 2013 година относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (
ОВ L 354, 28.12.2013 г.,стр. 22
)]“.
Член 1, точка 5 от спорния регламент вмъква в член 25к от регламента за изпълнение и нов параграф със следния текст:
„5.   Получен от ферментация хистидин може да се използва във фуражната дажба на пъстървовите риби, когато източниците на фураж, изброени в параграф 1, не осигуряват достатъчно количество хистидин, за да се удовлетворят хранителните нужди на рибите и да се предотврати образуването на катаракти“.
Обстоятелствата по спора
Binca, дружество по немското право, ползващо се с екологичен сертификат, внася в Германия риба, наречена „пангасий“, която се произвежда във Виетнам в стопанство за производство на аквакултури с името Binca Organic Farm в рамките на биологично производство на аквакултури, а след това се продава на търговски партньори, установени в Германия, Австрия и скандинавските страни.
Binca купува пангасия в замразено състояние с посредничеството на установено във Виетнам, котирано на борсата и притежаващо екологичен сертификат предприятие (наричано по-нататък „посредникът“), което преработва и замразява произведената в аквакултура риба и фактурира доставената на Binca стока в качеството на износител.
Binca самó купува храната за рибата, която доставя на посредника, като приспада съответната сума от цената, която му заплаща.
С писмо до Комисията от септември 2014 г. Binca прави предложения за изменения на регламента за изпълнение, по-конкретно на член 25д, параграф 3, изменен с третия регламент за изменение на регламента за изпълнение, с цел да се удължи до 2021 г. възможността за въвеждане в стопанствата на ювенилни екземпляри, отгледани по небиологичен начин.
С писмо от 15 октомври 2014 г. Комисията уведомява Binca, че процедурата за изменение на регламента за изпълнение е в ход и че ще бъдат взети предвид позициите на държавите членки и на всички заинтересовани страни.
Спорният регламент е одобрен на 18 декември 2014 г.
С писмо от 18 февруари 2015 г. Binca иска от Комисията на основание член 265 ДФЕС, да удължи до 1 януари 2018 г., преходния период, посочен в член 95, параграф 11 от регламента за изпълнение, що се отнася до произведения във Виетнам пангасий.
Производството пред Общия съд и обжалваното определение
На 19 февруари 2015 г. Binca подава в секретариата на Общия съд жалба за отмяна на спорния регламент. То поддържа, че е дискриминирано, при положение че в спорния регламент Комисията е предвидила специфични за другите отглеждани по биологичен начин аквакултури преходни мерки и дерогации, но не и за неговата аквакултура. Така този регламент е поставил в по-благоприятно положение неговите конкуренти, без в него да е предвидена каквато и да е преходна мярка и дерогация, от която то да може да извлече полза. Според Binca подобни преходни мерки и дерогации се отнасят по-специално до произхода на ювенилните екземляри.
Binca сочи, че други икономически оператори можели да продължат да използват етикета „био“ при определени условия, каквито обаче не са му били предложени. В това отношение в неговата жалба е изтъкнато по-специално неравно третиране между производството на риба в делтата на Меконг (Виетнам) в сравнение с това в европейските зони с бракична вода.
С отделен акт, заведен в секретариата на Общия съд на 21 май 2015 г., Комисията прави възражение за недопустимост на основание член 114 от Процедурния правилник на Общия съд от 2 май 1991 г.
С обжалваното определение Общият съд отхвърля жалбата на Binca като недопустима, на основание че то няма правен интерес да обжалва спорния регламент.
Искания на страните пред Съда
С жалбата си Binca иска от Съда:
–
да отмени обжалваното определение и
–
да отмени спорния регламент.
Комисията иска от Съда:
–
да отхвърли жалбата и
–
да осъди Binca да заплати съдебните разноски.
По жалбата
В подкрепа на жалбата си Binca изтъква по същество пет основания, изведени, първото, от неотчитане на доводите относно защитата на конкуренцията и от пропуск да се констатира нарушение на принципа на равно третиране, второто, от нарушение на правото на ефективни правни средства за защита, третото, от нарушение на правото на справедливо гледане на делото и на задължението за мотивиране, четвъртото, от нарушение на правото на публично изслушване, и петото, от нарушение на свободата на стопанската инициатива.
Доводи на страните
С първото си основание Binca упреква Общия съд, че е направил преценка, която е довела до погрешна преквалификация на неговата жалба. Въпреки че то изтъкнало наличието на дискриминация спрямо конкурентите, които можели да запазят етикета „био“ поради произволно и селективно удължаване на преходния период, Общият съд разгледал тази жалба като целяща единствено да се получи удължаване на преходния период.
Комисията твърди, че мотивите на обжалваното определение се основават, главно и напълно правилно, на интереса на Binca да поиска отмяната на спорния регламент с цел да може да продължи да продава пангасий с етиката „био“, при положение че в неговата жалба е било изрично посочено, че целта на обжалването е да се удължи предвиденият в член 95, параграф 11 от регламента за изпълнение преходен период. Тази цел била преследвана и с предприетите от Binca извънсъдебни действия, споменати в обжалваното определение.
Освен това според Комисията Binca не се намира в същите условия на конкуренция като адресатите на спорния регламент, които са управителите на стопанствата за аквакултури, понеже Binca се занимава с вноса на пангасий в качеството на биологичен продукт.
Комисията добавя, че Binca не е представило никакво убедително доказателство, което е от естество да обоснове съществуването на конкурентно отношение между него и останалите производители на риба с произход от биологична аквакултура. Вследствие на това Общият съд не е допуснал грешка при прилагане на правото, като не е разгледал по-подробно доводите на Binca относно защитата на конкуренцията.
Съображения на Съда
В самото начало следва да се констатира, че на стадия на разглеждането на допустимостта на подадената до него жалба Общият съд е разгледал същата като целяща единствено удължаването в полза на Binca на преходния период, предвиден в член 95, параграф 11 от регламента за изпълнение. Като се има предвид, че спорният регламент не е изменил този преходен период, в обжалваното определение Общият съд е приел, че неговата отмяна не би изменила приложимата правна уредба. При това положение, без да разглежда другите условия за допустимост на жалбата, в точка 73 от обжалваното определение Общият съд е направил извода, че Binca няма правен интерес от обжалването на спорния регламент и че поради това неговата жалба е недопустима.
С жалбата си Binca изтъква, че в рамките на разглеждането на допустимостта на неговата жалба Общият съд е трябвало да констатира, че с тази жалба се изтъквало неравно третиране, въведено със спорния регламент, чието прилагане водело до нарушаване на конкуренцията.
Следва да се припомни, че съгласно постоянната практика на Съда жалба за отмяна, подадена от физическо или юридическо лице, е допустима само ако това лице има интерес от отмяната на обжалвания акт. Такъв интерес предполага, че отмяната на този акт може сама по себе си да породи правни последици и че жалбата може по този начин чрез резултата си да донесе полза на страната, която я е подала (решения от 4 юни 2015 г., Andechser Molkerei Scheitz/Комисия,
C‑682/13 P
, непубликувано,
EU:C:2015:356
, т.
и от 17 септември 2015 г., Mory и др./Комисия,
C‑33/14 P
,
EU:C:2015:609
, т.
и определение от 6 април 2017 г., Proforec/Комисия,
C‑176/16 P
, непубликувано,
EU:C:2017:290
, т.
).
Съгласно тази съдебна практика жалбоподателят е този, който трябва да представи доказателства за правния си интерес, който представлява съществена и основна предпоставка за всяко обжалване по съдебен ред (вж. в този смисъл решение от 17 септември 2015 г., Mory и др./Комисия,
C‑33/14 P
,
EU:C:2015:609
, т.
). По-специално, за да бъде допустима подадена от физическо или юридическо лице жалба за отмяна, трябва жалбоподателят да обоснове по подходящ начин интереса си от отмяната на този акт (решение от 4 юни 2015 г., Andechser Molkerei Scheitz/Комисия,
C‑682/13 P
, непубликувано,
EU:C:2015:356
, т.
—
и определение от 6 април 2017 г., Proforec/Комисия,
C‑176/16 P
, непубликувано,
EU:C:2017:290
, т.
и
).
В конкретния случай от точки 60 и 62 от обжалваното определение следва, че Binca е изтъкнало пред Общия съд, че спорният регламент позволявал на някои от неговите конкуренти, но не и на него, да продължат предлагането на пазара на своите продукти с етикета „био“ и че тъй като то вече не можело да продава пангасий с този етикет, потребителите се пренасочвали към рибата от друг вид, с произход от биологична аквакултура. Следователно Binca е поддържало, че ако спорният регламент бъде отменен, би могло да запази своите клиенти, тъй като и на неговите конкуренти вече нямало да бъде разрешено да използват етиката „био“.
От точка 70 от обжалваното определение също следва, че пред Общия съд Binca е твърдяло, че с жалбата си за отмяна му изглежда възможно да получи справедливи и равни условия между него и останалите производители на риба с произход от биологична аквакултура, така че последните да не могат повече, също като него, да използват етиката „био“ на пазара.
Следва, че пред Общия съд Binca е поддържало, че има правен интерес от отмяната на спорния регламент, доколкото подобна отмяна би била от естество да поправи неравното третиране, което този регламент създал между него и останалите производители на риба с произход от биологична аквакултура, а не единствено защото спорният регламент не удължавал преходния период, предвиден в член 95, параграф 11 от регламента за изпълнение.
Освен това, както става ясно от точка 69 от обжалваното определение, Binca се е съгласило пред Общия съд, че с жалбата си не би могло да получи удължаване на преходния период, предвиден в член 95, параграф 11 от регламента за изпълнение, изменен с втория регламент за изменение на регламента за изпълнение, като същевременно това дружество е поддържало, че можело да се сложи край на дискриминацията, на която то било жертва, като се лишат останалите производители на риба с произход от биологична аквакултура от правото да използват етиката „био“.
При тези условия, като е приел погрешно, че подадената пред него жалба от Binca е целяла отмяната на спорния регламент единствено на основание че последният не удължавал посочения преходен период, което е довело до погрешна преквалификация на жалбата, Общият съд е допуснал грешка при прилагане на правото.
Вследствие на това следва обжалваното определение да се отмени, без да е необходимо да се разглеждат останалите изтъкнати от Binca основания.
По жалбата пред Общия съд
В съответствие с член 61, първа алинея, второ изречение от Статута на Съда на Европейския съюз, в случай че отмени решението на Общия съд, Съдът може да постанови окончателно решение по делото, когато фазата на производството позволява това.
В конкретния случай Съдът разполага с необходимите доказателства, за да се произнесе с окончателно решение по въпроса дали Binca е имало правен интерес.
В това отношение още в самото начало следва да се отбележи, че в жалбата си пред първата инстанция Binca е поддържало, че спорният регламент следва да се отмени поради произволно неравно третиране между различните биологични аквакултури и че тази отмяна би позволила да се сложи край на дискриминацията и да се принуди Комисията да вземе недискриминационно решение относно преходните мерки. В тази жалба, що се отнася до произхода на ювенилните екземпляри, Binca е уточнило, че изменението на член 25д, параграф 4 от регламента за изпълнение с член 1, точка 1 от спорния регламент води до неравно третиране между практикуваната в делтата на Меконг аквакултура и тези, практикувани в европейските зони с бракична вода.
В становището си по възражението за недопустимост, повдигнато от Комисията пред Общия съд, Binca също е уточнило, че производителите на биологична сьомга и пъстърва са били облагодетелствани с две дерогации, изведени, първата, от член 25 к, параграф 1, буква д) от регламента за изпълнение, въведена с член 1, точка 3 от спорния регламент, а втората — от член 25 к, параграф 5 от регламента за изпълнение, въведена с член 1, точка 5 от спорния регламент, които позволяват съответно използването на цели риби като фураж за хищните животни и добавянето на хистидин, за да се гарантират хранителните нужди на пъстървовите риби.
Както генералният адвокат е отбелязал в точки 69—73 от своето заключение, тъй като специфичните доводи относно член 1, точки 3 и 5 от спорния регламент, вмъкващ съответно буква д) в член 25 к, параграф 1 и в член 25 к, параграф 5 от регламента за изпълнение, не са били изтъкнати от Binca в жалбата му пред първата инстанция, те не могат да бъдат взети предвид при проверката дали Binca е имало интерес от отмяната на спорния регламент. Всъщност от разпоредбите на член 21 от Статута на Съда на Европейския съюз и от тези на член 44, параграф 1 от Процедурния правилник на Общия съд от 2 май 1991 г. (понастоящем член 76 от Процедурния правилник на Общия съд от 23 април 2015 г.) следва, че в подадената пред първата инстанция искова молба или жалба трябва да се посочат по-конкретно предметът на спора и кратко изложение на посочените основания.
Напротив, що се отнася до въпроса дали Binca е имало правен интерес от отмяната на член 1, точка 1 от спорния регламент, изменящ член 25д, параграф 4 от регламента за изпълнение, Комисията отбелязва, от една страна, че доколкото това дружество има качеството само на вносител на риба, то не се конкурира с производителите, за които се твърди, че били облагодетелствани със спорния регламент, а от друга страна, че пангасият не се конкурира с другите видове риба, които според Binca спорният регламент третирал по-благоприятно.
При все това, на първо място, както става ясно от точки 25 и 26 от настоящото решение, ролята на Binca във веригата на доставки на биологичен пангасий с произход от Виетнам е по-голяма и по-сложна от тази на класически вносител. При всички случаи, като се има предвид, че изискванията в областта на биологичното етикетиране, на които са подложени вносителите на продукти, произхождащи от биологичната аквакултура, включват наложените със спорния регламент изисквания за производство, с което Комисията се е съгласила в хода на производството пред Съда, не би могло в конкретния случай да се приеме, че единствено производителите на риба могат да имат интерес от отмяната на спорния регламент.
На второ място, на стадия на преценката на допустимостта Съдът не следва да се произнася по окончателен начин върху наличието на отношение на конкуренция между Binca и производителите на риба, за които се твърди, че са били облагодетелствани от спорния регламент, или между биологичния пангасий и останалите риби с произход от биологична аквакултура, с цел да се установи правният интерес на Binca (вж. по аналогия решение от решение от 28 януари 1986 г., Cofaz и др./Комисия,
169/84
,
EU:C:1986:42
, т.
). В конкретния случай е достатъчно да се провери дали Binca е обосновало по подходящ начин интереса си от отмяната на спорния регламент.
В това отношение Binca не само е поддържало пред Общия съд, че би извлякло полза от отмяната на член 1, точка 1 от спорния регламент, изменящ член 25д, параграф 4 от регламента за изпълнение, но също е обяснило по какъв начин това внесено със спорния регламент изменение предоставяло предимства на някои от останалите производители на риба с произход от биологична аквакултура и пораждало отрицателни търговски последици за него.
В рамките на тези доводи Binca също е посочило, че поради специфичните природни условия на отглеждането на аквакултури в делтата на Меконг, стопанството, снабдяващо Binca, не можело да се ползва, за разлика от стопанствата, разположени в европейските води, от член 25д, параграф 4, буква в) от регламента за изпълнение в редакцията му вследствие на член 1, точка 1 от спорния регламент.
В това отношение следва да се отбележи, както става ясно от точка 87 от заключението на генералния адвокат, че съгласно съображения 3 и 4 от спорния регламент предвидените в член 25д, параграф 4 от регламента за изпълнение изключения са насочени към улесняване на текущото биологично производство на риба, което иначе би било прекъснато. Поисканата от Binca отмяна следователно би довела до премахване на тези изключения и би направила по-трудно, дори невъзможно производството от останалите производители на някои видове риба по биологичен начин по смисъла на основния регламент, на регламента за изпълнение и на регламентите за изменение на регламента за изпълнение.
При това положение следва да се приеме, че Binca е доказало в достатъчна степен от гледна точка на правото своя правен интерес, като е изтъкнало по подходящ начин пред Общия съд негативните последици спрямо него от разпоредбите на спорния регламент, срещу които е насочена неговата жалба за отмяна, както и ползата, която то може да извлече от отмяната на тези разпоредби. На стадия на проверката на допустимостта на жалбата пред Общия съд, тази полза трябва да се признае, независимо от обстоятелството дали в края на производството пред него Общият съд отменя оспорената разпоредба.
От това следва, че Binca е имало правен интерес.
Трябва обаче да се отбележи, че Съдът не разполага с достатъчно доказателства, за да се произнесе по останалите доводи, развити в повдигнатото от Комисията възражение за недопустимост на жалбата за отмяна на Binca, както и по съществото на спора.
Поради това Съдът връща делото на Общия съд за ново разглеждане, без да се произнася по съдебните разноски.

По изложените съображения Съдът (четвърти състав) реши:

1)
Отменя определението на Общия съд на Европейския съюз от 11 март 2016 г., Binca Seafoods/Комисия (
T‑94/15
, непубликувано,
EU:T:2016:164
).

2)
Връща делото на Общия съд на Европейския съюз за ново разглеждане.

3)
Не се произнася по съдебните разноски.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.