CELEX: 62019TJ0259
Bendra užsienio ir saugumo politika
Ribojamosios priemonės Sirijai
Lėšų įšaldymas
Vertinimo klaidos
Proporcingumas
Nuosavybės teisė
Teisė užsiimti ekonomine veikla
Piktnaudžiavimas įgaliojimais
Pareiga motyvuoti
Teisė į gynybą
Teisė į teisingą procesą
Teisė į veiksmingą teisminę gynybą

)
Ginčo aplinkybės ir aplinkybės, susiklosčiusios po ieškinio pareiškimo
[Praleista]
2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu (BUSP) 2019/87, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 18 I, 2019, p. 13
), ir 2019 m. sausio 21 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) 2019/85, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 18 I, 2019, p. 4
) (toliau kartu – pirminiai aktai), ieškovo pavardė įtraukta į asmenų, subjektų ir organizacijų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašų, pateiktų Sprendimo 2013/255 I priede ir Reglamento Nr. 36/2012 II priede (toliau kartu – nagrinėjami sąrašai), B lentelės 73 eilutę, nurodant tokius motyvus:
„
Aman [Dimashq]
[yra]
Damascus Cham Holding
ir
Aman Group
bendroji įmonė, kurios vertė –18,9 mln. USD.
Aman [Dimashq]
remia Sirijos režimą ir (arba) gauna iš jo naudos, dalyvaudama įgyvendinant režimo remiamą prabangaus nekilnojamojo turto plėtojimo projektą „Marota City“.“
[Praleista]
2019 m. kovo 26 d. raštu ieškovės atstovai nesutiko, kad jos pavadinimas būtų įtrauktas į nagrinėjamus sąrašus, ir paprašė Tarybos jiems pateikti minėtą įtraukimą pagrindžiančius dokumentus. 2019 m. balandžio 2 d. ir 12 d. raštais ieškovės atstovai pakartojo savo prašymą Tarybai, kad galėtų susipažinti su dokumentais, pagrindžiančiais ieškovės pavadinimo įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus prieš pareiškiant šioje byloje nagrinėjamą ieškinį.
2019 m. gegužės 13 d. rašte Taryba, pirma, ieškovės atstovams nurodė, kad jos pastabos iš esmės negalėjo paneigti sprendimo įtraukti jos pavadinimą į nagrinėjamus sąrašus. Antra, Taryba joms perdavė 2019 m. vasario 28 d. Dokumentą Nr. WK 54/2019 INIT, kuriame pateikti įrodymai, pagrindžiantys minėto įtraukimo į sąrašą motyvus.
2019 m. gegužės 17 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2019/806, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 132, 2019, p. 36
), juo pastarojo sprendimo taikymas pratęstas iki 2020 m. birželio 1 d. Tą pačią dieną Taryba taip pat priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) 2019/798, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 132, 2019, p. 1
) (toliau kartu – 2019 m. aktai dėl palikimo sąrašuose).
[Praleista]
Procesas ir šalių reikalavimai
2019 m. balandžio 15 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo šį ieškovės ieškinį dėl pirminių teisės aktų panaikinimo tiek, kiek šie aktai su ja susiję.
Atskiru dokumentu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2019 m. liepos 30 d.) ieškovė, remdamasi Bendrojo Teismo procedūros reglamento 86 straipsniu, patikslino ieškinį taip, kad juo taip pat siekiama panaikinti 2019 m. aktus dėl palikimo sąrašuose, kiek šie aktai su ja susiję. Ieškovė taip pat pakartojo ieškinyje išdėstytus reikalavimus.
2019 m. rugpjūčio 8 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo Tarybos atsiliepimą į ieškinį ir pastabas dėl pirmojo pareiškimo dėl patikslinimo.
Dublikas pateiktas 2019 m. spalio 1 d.
2019 m. spalio 17 d. sprendimu Bendrojo Teismo pirmininkas, remdamasis Procedūros reglamento 27 straipsnio 3 dalimi, paskyrė bylą naujam teisėjui pranešėjui, paskirtam į ketvirtąją kolegiją.
Triplikas pateiktas 2020 m. sausio 8 d.
2020 m. sausio 8 d. buvo baigta rašytinė proceso dalis.
Taikydamas Procedūros reglamento 89 straipsnio 3 dalies a ir d punktuose numatytas proceso organizavimo priemones, 2020 m. liepos 23 d. Bendrasis Teismas paprašė šalių atsakyti į kelis klausimus. Šalys atsakė į klausimus ir įvykdė prašymą pateikti dokumentus per nustatytą terminą.
Atskiru dokumentu (jį Bendrojo Teismo kanceliarija gavo 2020 m. rugpjūčio 13 d.) ieškovė, remdamasi Procedūros reglamento 86 straipsniu, antrą kartą patikslino ieškinį taip, kad juo taip pat siekiama panaikinti 2020 m. aktus dėl palikimo sąrašuose, kiek šie aktai su ja susiję. Ieškovė taip pat pakartojo ieškinyje ir pirmajame pareiškime dėl patikslinimo nurodytus reikalavimus ir pateikė naujų argumentų.
Taikydamas Procedūros reglamento 89 straipsnio 3 dalies d punkte numatytas proceso organizavimo priemones Bendrasis Teismas 2020 m. rugsėjo 30 d. paprašė Tarybos pateikti tam tikrą dokumentą. Taryba įvykdė prašymą pateikti dokumentą per nustatytą terminą. Ieškovė nepateikė pastabų dėl Tarybos atsakymo į šią proceso organizavimo priemonę.
Šalys buvo išklausytos ir atsakė į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus per 2020 m. spalio 21 d. posėdį, per kurį Taryba taip pat pateikė savo pastabas dėl antrojo pareiškimo dėl patikslinimo. Konkrečiai kalbant, Taryba padarė nuorodą į pagrindus ir argumentus, pateiktus atsiliepime į ieškinį ir triplike.
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti pirminius aktus, 2019 m. ir 2020 m. aktus dėl palikimo sąrašuose (toliau kartu – ginčijami aktai) tiek, kiek jie su ja susiję,
–
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
–
nepatenkinus pirmesnių reikalavimų, jeigu Bendrasis Teismas panaikintų ginčijamus aktus, kiek jie susiję su ieškove, nurodyti palikti galioti Įgyvendinimo sprendimo 2019/87 ir sprendimų 2019/806 ir 2020/719 padarinius, kiek jie siejami su ieškove, kol įsigalios įgyvendinimo reglamentų 2019/85, 2019/798 ir 2020/716 panaikinimas, kiek jie susiję su ieškove.
Dėl teisės
[Praleista]
Dėl šeštojo ieškinio pagrindo, pagrįsto teisės į gynybą, teisės į teisingą bylos nagrinėjimą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimu
Ieškovė iš esmės teigia, kad ginčijamais aktais pažeidžiama jos teisė į gynybą ir teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, numatytos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 48 straipsnio 2 dalyje ir 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 3 dalyje, nes Taryba jos neišklausė prieš priimdama minėtus aktus, taip pat pažeidžiama jos teisė į veiksmingą teisminę gynybą, įtvirtinta Chartijos 47 straipsnyje.
Pirma, šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad atsižvelgiant į tai, jog ji nebuvo išklausyta prieš priimant ginčijamus aktus, ji negalėjo veiksmingai pasinaudoti teise į gynybą. Konkrečiau kalbant, ieškovė tvirtina, jog, siekiant užtikrinti teisę būti išklausytam, reikalaujama, kad prieš priimant ginčijamą priemonę ji galėtų pareikšti savo nuomonę dėl įrodymuose prieš ją nurodytų faktų tikrumo ir svarbos. Be to, ieškovės teigimu, nėra jokios skubos ar rizikos, kad ji pakenktų priemonės veiksmingumui, jeigu prieš priimant ginčijamus aktus būtų apklausta, nors priėmus minėtus aktus ieškovės patirti nuostoliai buvo aiškūs ir numatomi. Taryba savo noru atsisakė leisti ieškovei susipažinti su įrodymų, pagrindžiančių jos pavadinimo įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus, medžiaga, todėl pažeidė jos teisę į gynybą.
Antra, ieškovė iš esmės teigia, kad remdamasi teise į veiksmingą teisminę gynybą ji paprašė Tarybos leisti jai susipažinti su visa informacija ir dokumentais, pagrindžiančiais su ja susijusių pradinių teisės aktų priėmimą. Prieš pareikšdama šį ieškinį ji negavo su ja susijusios įrodymų medžiagos, nors Tarybos to prašė 2019 m. kovo 26 d. ir du kartus prašymą pakartojo: 2019 m. balandžio 2 d. ir 12 d. Šiuo klausimu ji tvirtina, kad su ja susijusių įrodymų medžiagos neperdavimas įrodo, kad prieš priimdama pirminius aktus Taryba neturėjo jokio dokumento ar jokių esminių įrodymų, pagrindžiančių šiuose aktuose išdėstytus motyvus, nors prieš priimdama sprendimą nustatyti ribojamąsias priemones Taryba privalo parengti medžiagą. Ji priduria, jog tai, kad Dokumentas WK 54/2019 INIT jai buvo perduotas po to, kai buvo pareikštas šis ieškinys, rodo, kad jis buvo dirbtinai sudarytas šio ginčo tikslais. Todėl jos pavadinimo įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvai yra nepagrįsti ir neteisėti. Per posėdį ieškovė teigė, kad Taryba Dokumentą WK 54/2019 INIT perdavė pavėluotai, nes ieškinys šioje byloje jau buvo pareikštas.
Taryba ginčija ieškovės argumentus.
Reikia priminti, kad teisės į gynybą paisymas apima, be kita ko, teisę būti išklausytam ir teisę susipažinti su bylos medžiaga, laikantis teisėto konfidencialumo principo, įtvirtinto Chartijos 41 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose (žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Be to, teise į veiksmingą teisminę gynybą, įtvirtinta Chartijos 47 straipsnyje, reikalaujama, kad suinteresuotasis asmuo galėtų sužinoti dėl jo priimto sprendimo motyvus arba perskaitęs patį sprendimą, arba jo prašymu pranešus jam apie šiuos motyvus, neribojant kompetentingo teismo teisės reikalauti iš atitinkamos institucijos juos pranešti, kad šis asmuo galėtų kuo geresnėmis sąlygomis ginti savo teises ir, susipažinęs su visa informacija, nuspręsti, ar tikslinga kreiptis į kompetentingą teismą, taip pat dėl to, kad šis teismas galėtų visiškai vykdyti atitinkamo sprendimo teisėtumo kontrolę (žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P et C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 2016 m. sausio 21 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑443/13
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2016:27
,
punktą).
Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje pripažįstami joje įtvirtintų teisių įgyvendinimo apribojimai, jeigu atitinkamu apribojimu paisoma nagrinėjamos pagrindinės teisės esminio turinio ir, laikantis proporcingumo principo, jis yra būtinas ir veiksmingai atitinka Sąjungos pripažintus bendrojo intereso tikslus (žr. 2013 m. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Galiausiai teisės į gynybą ir teisės į veiksmingą teisminę gynybą pažeidimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į konkrečias kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes, be kita ko, į nagrinėjamo akto pobūdį, jo priėmimo aplinkybes ir atitinkamą sritį reglamentuojančias teisės normas (žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
[Praleista]
Pirma, dėl pirmojo kaltinimo, susijusio su tuo, kad ieškovė nebuvo išklausyta prieš priimant ginčijamus aktus ir negalėjo veiksmingai pasinaudoti teise į gynybą, reikia priminti, kad Sąjungos teismas skiria, pirma, pirminį subjekto pavadinimo įtraukimą į sąrašus, kuriuose nustatytos ribojamosios priemonės, ir, antra, šio subjekto pavadinimo palikimą minėtuose sąrašuose (2015 m. balandžio 30 d. Sprendimo Al-Chihabi / Taryba,
T‑593/11
,
EU:T:2015:249
,
punktas).
[Praleista]
Antra, kalbant apie 2019 m. ir 2020 m. aktus dėl palikimo sąrašuose, reikia priminti, kad tais atvejais, kai asmens ar subjekto, jau įtraukto į sąrašus, kuriais nustatomos ribojamosios priemonės, vardas ir pavardė paliekami sąrašuose, toks netikėtumas nebūtinas siekiant užtikrinti priemonės veiksmingumą, todėl prieš priimant tokius aktus iš esmės turi būti pateikti kaltę patvirtinantys įrodymai ir suteikta galimybė atitinkamam asmeniui ar subjektui būti išklausytiems (šiuo klausimu žr. 2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
,
punktą).
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas pabrėžė, kad apsaugos elementas, kurį užtikrina reikalavimas pranešti apie kaltę patvirtinančius įrodymus, ir teisė pateikti pastabas prieš tokių aktų, kuriais asmens pavardė ar subjekto pavadinimas paliekami asmenų ar subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše, priėmimą yra pagrindinis ir esminis teisės į gynybą elementas. Juo labiau kad tokios priemonės daro svarbią įtaką atitinkamų asmenų ir grupių teisėms ir laisvėms (2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
,
punktas).
Iš tiesų taisykle, kad asmeniui, kurio nenaudai priimtas sprendimas, turi būti suteikta galimybė pateikti pastabas prieš jį priimant, siekiama užtikrinti, kad kompetentinga valdžios institucija galėtų atsižvelgti į visas svarbias aplinkybes. Veiksminga asmens, kuriam skirtas sprendimas, apsauga būtent skirta, kad toks asmuo galėtų ištaisyti klaidą ar pateikti su savo individualia situacija susijusių įrodymų, kurie būtų palankūs tam, kad sprendimas būtų arba nebūtų priimtas arba nulemtų jo turinį (2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Prancūzija / People’s Mojahedin Organization of Iran,
C‑27/09 P
,
EU:C:2011:853
,
punktas).
Vis dėlto, kai atitinkamo asmens ar subjekto vardas ir pavardė paliekami asmenų ar subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąraše vadovaujantis tais pačiais motyvais, kuriais buvo grindžiamas pirminės priemonės priėmimas, ir nėra jokių naujų įrodymų, Taryba neprivalo dar kartą pranešti apie jam inkriminuojamus elementus, siekdama gerbti asmens teisę būti išklausytam (šiuo klausimu žr. 2016 m. balandžio 7 d. Sprendimo Central Bank of Iran / Taryba,
C‑266/15 P
,
EU:C:2016:208
,
ir
punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją). Tačiau reikalaujama atskleisti kaltinamuosius įrodymus, kai yra naujų įrodymų, kuriais Taryba atnaujina informaciją, susijusią su atitinkamo asmens arba subjekto asmenine padėtimi arba su politine ir saugumo padėtimi šalyje, prieš kurią priimtos ribojamosios priemonės (šiuo klausimu žr. 2020 m. vasario 12 d. Sprendimo Kande Mupompa / Taryba,
T‑170/18
,
EU:T:2020:60
,
punktą).
Nagrinėjamu atveju, pirma, kalbant apie 2019 m. aktus dėl palikimo sąrašuose, reikia priminti, kad, kaip nurodyta šio sprendimo 67 punkte, prieš priimant šiuos aktus iš principo turėjo būti pateikti kaltę patvirtinantys įrodymai ir ieškovei suteikta galimybė būti išklausytai.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad 2019 m. kovo 26 d. raštu ieškovė pateikė pirmąjį prašymą leisti susipažinti su dokumentu, kuriame pateikti įrodymai, pagrindžiantys jos pavadinimo įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus. 2019 m. balandžio 2 d. ir 12 d. ji pakartojo savo prašymą. Taryba šį prašymą patenkino 2019 m. gegužės 13 d., t. y. per vieną mėnesį ir tris savaites nuo pirmojo prašymo leisti susipažinti su dokumentais pateikimo ir likus keturioms dienoms iki 2019 m. aktų dėl palikimo sąraše priėmimo.
Reikia priminti, kad suinteresuotojo asmens prašymu Taryba per pagrįstą terminą turi leisti susipažinti su visais nekonfidencialiais administraciniais dokumentais (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Bank Kargoshaei ir kt. / Taryba,
T‑8/11
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2013:470
,
ir
punktus).
Darytina išvada, kad šios bylos aplinkybėmis Taryba per pagrįstą terminą nepateikė Dokumento WK 54/2019 INIT. Iš tiesų perduodama ieškovei minėtą dokumentą likus tik keturioms dienoms iki 2019 m. aktų dėl palikimo sąraše priėmimo Taryba jai suteikė per trumpą laiko tarpą, kad galėtų naudingai pateikti galimas pastabas. Taigi ji neužtikrino, kad ieškovė būtų tinkamai išklausyta. Be to, net darant prielaidą, kad ieškovė turėjo laiko pateikti savo pastabas iki minėtų aktų priėmimo, Tarybai liko per mažai laiko minėtas pastabas išnagrinėti rūpestingai, kaip to reikalaujama. Taigi pavėluotai perduodant bylos medžiagą su šiais įrodymais ieškovei buvo nepaisyta pagrindinio ir esminio teisės į gynybą apsaugos elemento, t. y. apkaltinamųjų įrodymų pateikimo ir teisės pateikti pastabas prieš priimant 2019 m. aktus dėl palikimo sąrašuose, kaip priminta šio sprendimo 67 ir 69 punktuose nurodytoje jurisprudencijoje.
Darytina išvada, kad dokumentas su įrodymais, kuriais grindžiami ieškovės pavadinimo įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvai, buvo perduotas pavėluotai, atsižvelgiant į 2019 m. aktų dėl palikimo sąrašuose priėmimo datą, todėl šiuo aspektu buvo pažeista jos teisė į gynybą.
Vis dėlto atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, negalima daryti išvados, kad dėl to, jog prieš Tarybai priimant 2019 m. aktus dėl palikimo sąrašuose ji pavėluotai perdavė ieškovei šio sprendimo 74 punkte nurodytus įrodymus, šie aktai turi būti panaikinti. Iš tikrųjų nagrinėdamas su teise į gynybą susijusį pažeidimą Sąjungos teismas turi patikrinti, ar, atsižvelgiant į konkrečias bylos teisines ir faktines aplinkybes, nagrinėjamos procedūros baigtis galėjo būti kitokia, jeigu, nesant šio pažeidimo, ieškovas būtų galėjęs geriau užtikrinti savo teisę į gynybą (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo First Islamic Investment Bank / Taryba,
T‑161/13
,
EU:T:2015:667
,
punktą; 2017 m. birželio 15 d. Sprendimo Kiselev / Taryba,
T‑262/15
,
EU:T:2017:392
,
punktą ir 2018 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo VTB Bank / Taryba,
T‑734/14
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2018:542
,
ir
punktus).
Šioje byloje ieškovei nepavyko paaiškinti, kokiais argumentais ar įrodymais ji būtų galėjusi remtis tuo atveju, jei būtų gavusi aptariamus dokumentus anksčiau, ir įrodyti, kad jos atveju tokie argumentai ir įrodymai būtų galėję lemti skirtingą rezultatą.
Taigi ieškovės teisės į gynybą pažeidimas šios bylos aplinkybėmis nelemia 2019 m. aktų dėl palikimo sąrašuose panaikinimo.
[Praleista]
Taigi pirmąjį ieškovės kaltinimą reikia atmesti.
Antra, ieškovė remiasi antruoju kaltinimu, grindžiamu tuo, kad Taryba pažeidė jos teisę į veiksmingą teisminę gynybą, nes neleido jai „nedelsiant“ susipažinti su medžiaga, kurioje yra informacijos ir įrodymų, pagrindžiančių jos pavadinimo įtraukimą į pirminius aktus ir 2019 m. aktus dėl palikimo sąrašuose.
Visų pirma ieškovė tvirtina, kad laiku neperduota medžiaga, kurioje pateikta jos pavadinimo įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus ir palikimą juose pagrindžiančios informacijos ir įrodymų, rodo, kad prieš priimdama pirminius teisės aktus Taryba neturėjo jokio dokumento ar faktinių įrodymų, pagrindžiančių įtraukimo į sąrašą motyvus.
Nagrinėjamu atveju Dokumento WK 54/2019 INIT pirmame puslapyje, kuriame pateikti įrodymai, pagrindžiantys ieškovės pavadinimo įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus, nurodyta 2019 m. vasario 28 d. data, o pirminiai aktai, pagal kuriuos į minėtus sąrašus pirmą kartą įtrauktas ieškovės pavadinimas, buvo priimti 2019 m. sausio 21 d. Kitaip tariant, Dokumento WK 54/2019 INIT pirmame puslapyje yra vėlesnė data už pirminių teisės aktų priėmimo datą.
Atsakydama į Bendrojo Teismo taikant proceso organizavimo priemones, priimtas siekiant patvirtinti, kad priimant pirminius aktus egzistavo įrodymų medžiaga, Taryba teigia, kad Dokumente WK 54/2019 INIT 2019 m. vasario 28 d. data nurodyta dėl techninės problemos, susijusios su tuo, kad minėtas dokumentas tą dieną buvo pateiktas elektroniniuose archyvuose. Taryba nurodė, kad Dokumente WK 54/2019 INIT pateikti įrodymai yra pasiūlymo įtraukti ieškovės pavadinimą į prie pirminių teisės aktų pridėtus sąrašus dalis. 2020 m. rugsėjo 15 d. Taryba pateikė Dokumentą ST 10250/20 su 2018 m. gruodžio 4 d. pasiūlymu įtraukti ieškovės pavadinimą į sąrašus COREU BUSP/0195/18, kuriuo ji rėmėsi, priimdama pirminius aktus. Per posėdį ieškovė ginčijo, kad šis dokumentas buvo panaudotas pradiniam jos pavadinimo įtraukimui į nagrinėjamus sąrašus pagrįsti, nurodydama, kad dėl dokumento formato ir įrodymų, kaip nuorodų į interneto svetaines, materializavimo, nepateikus suformuluotų argumentų, dokumentas buvo neprieinamas ir nesuprantamas.
Vis dėlto reikia konstatuoti, kad, pirma, pasiūlymas įtraukti ieškovės pavadinimą į sąrašus COREU BUSP/0195/18 pateiktas 2018 m. gruodžio 4 d., t. y. anksčiau, nei buvo priimti pirminiai aktai. Antra, pasiūlyme įtraukti ieškovės pavadinimą į sąrašus COREU BUSP/0195/18 išvardytos visos nuorodos į interneto svetaines, susijusias su Dokumente WK 54/2019 INIT pateiktais įrodymais, išskyrus su 2018 m. balandžio 19 d. interneto svetainėje „The Syria Report“ paskelbtu straipsniu „Samer Foz, įtakingiausias Sirijos verslininkas“ (žr. šio sprendimo 111 punktą). Taigi, priešingai, nei teigia ieškovė, Taryba įrodė, kad prieš priimdama pirminius aktus turėjo visus įrodymus, leidžiančius pagrįsti šiuose aktuose nurodytus įtraukimo į sąrašus motyvus. Todėl ieškovės argumentas, kad Dokumento WK 54/2019 INIT perdavimas po šio ieškinio pareiškimo patvirtina, kad minėtas dokumentas buvo dirbtinai parengtas šios bylos tikslais, turi būti atmestas kaip nepagrįstas. Be to, ieškovės argumentas, kad dokumentas yra nesuprantamas ir neprieinamas, neatitinka tikrovės, nes nuorodos į interneto svetaines nukreipia į straipsnius, kurie buvo pakartoti Dokumente WK 54/2019 INIT.
Be to, ieškovė teigia, kad dėl to, jog nebuvo pateikti įrodymai, kuriais siekiama pagrįsti jos pavadinimo įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus, nors ji prašė leisti su jais susipažinti laiku, t. y. prieš pareikšdama šį ieškinį, buvo pažeista jos teisė į veiksmingą teisminę gynybą.
Kaip priminta šio sprendimo 73 punkte, suinteresuotojo asmens prašymu Taryba turi leisti susipažinti su visais nekonfidencialiais administraciniais dokumentais per pagrįstą terminą.
Vertinant, ar praėjo pagrįstas laikotarpis, reikia atsižvelgti į tai, kad, kai susijęs asmuo arba subjektas neturi teisės būti išklausytas iki pirminio sprendimo įtraukti jo vardą arba pavadinimą į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus, minėta galimybė susipažinti su dokumentais yra pirma galimybė jam susipažinti su Tarybos turimais dokumentais, pagrindžiančiais minėtą įtraukimą, todėl yra itin reikšminga jo gynybai (šiuo klausimu žr. 2015 m. rugsėjo 22 d. Sprendimo First Islamic Investment Bank / Taryba,
T‑161/13
,
EU:T:2015:667
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Nagrinėjamu atveju, kaip priminta šio sprendimo 72 punkte, 2019 m. kovo 26 d. ieškovė paprašė Tarybos leisti susipažinti su bylos įrodymų, pagrindžiančių jo pirminio įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus, medžiaga. Ieškovė du kartus pakartojo savo prašymą leisti susipažinti su dokumentais, nurodydama būtinybę kuo greičiau juos gauti, kad galėtų priimti sprendimą dėl savo teisių įgyvendinimo Bendrajame Teisme. Dokumentas WK 54/2019 INIT buvo perduotas ieškovei 2019 m. gegužės 13 d., t. y. po to, kai buvo pareikštas šis ieškinys. Dublike ieškovė patvirtina Dokumento WK 54/2019 INIT gavimą.
Svarbu pažymėti, kad Dokumentas WK 54/2019 INIT, kuriuo siekiama pagrįsti ieškovės pavadinimo įtraukimo į nagrinėjamus sąrašus motyvus, iš esmės papildo pirminiuose teisės aktuose pateiktus motyvus, tačiau jis buvo pateiktas ieškovei tik po vieno mėnesio ir trijų savaičių termino, o tai negali būti laikoma nereikšmingu laikotarpiu. Šiuo klausimu, priešingai, nei teigia Taryba, laikotarpis nuo pirminių teisės aktų priėmimo iki ieškovo prašymo leisti susipažinti su dokumentais dienos negali pateisinti to, kad Taryba neatsakė per pagrįstą terminą. Iš tiesų Taryba negali remtis laikotarpiu, praėjusiu prieš ieškovei pateikiant prašymą leisti susipažinti su dokumentais, susijusiais su ja, kad pateisintų terminą, per kurį ji pati iš tikrųjų patenkino prašymą leisti susipažinti su dokumentais. Vis dėlto, kaip per posėdį priminė Taryba, yra tam tikrų vidaus terminų, būtinų gauti įvairių institucijų pritarimą dokumentams perduoti. Šie vidaus terminai, žinoma, turi būti suderinami su šio sprendimo 73 ir 89 punktuose priminta jurisprudencija tam, kad būtų laiku pateikti įrodymai, kuriais siekiama pagrįsti asmeniui ar subjektui taikomas ribojamąsias priemones, kad jis galėtų pasinaudoti savo teisėmis Sąjungos teisme.
Vis dėlto reikia pažymėti, kad ieškovė laukė dvidešimt vieną dieną prieš pasibaigiant šio ieškinio pareiškimo terminui, kad 2019 m. kovo 26 d. pateiktų pirmąjį prašymą leisti susipažinti su bylos medžiaga. Taigi ieškovė prisidėjo prie laiko, per kurį Taryba jai pateikė Dokumentą WK 54/2019 INIT iki minėto termino pabaigos, sutrumpinimo.
Taigi vien Taryba negali būti kaltinama dėl to, kad negalėjo pateikti Dokumento WK 54/2019 INIT prieš ieškovei pareiškiant ieškinį.
Bet kuriuo atveju reikia konstatuoti, kad ieškovė turėjo galimybę susipažinti su Dokumentu WK 54/2019 INIT 2019 m. gegužės 13 d., t. y. prieš Tarybai pateikiant atsiliepimą į ieškinį. Taigi ji galėjo pareikšti savo nuomonę dėl minėtame dokumente pateiktų įrodymų tiek dublike, tiek per teismo posėdį.
Taigi reikia konstatuoti, kad Dokumento WK 54/2019 INIT pateikimo 2019 m. gegužės 13 d. pakako, kad ieškovė galėtų pasinaudoti teise į veiksmingą teisminę gynybą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia atmesti antrąjį kaltinimą, taigi, ir visą šeštąjį pagrindą.
[Praleista]

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Aman Dimashq JSC padengia bylinėjimosi išlaidas.

Gervasoni
Madise
Martín y Pérez de Nanclares
Paskelbta 2021 m. lapkričio 24 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: anglų.
(
)	Pateikiami tik tie šio sprendimo punktai, kuriuos Bendrasis Teismas mano esant tikslinga paskelbti.