CELEX: 62022CJ0356
Eelotsusetaotlus
Tubakatoodete tootmine, esitlemine ja müük
Direktiiv 2014/40/EL
Märgistamine ja pakendamine
Artikli 2 punkt 40
Mõiste „turuleviimine“
Artikli 8 lõige 3
Terviseohu hoiatused, mis peavad olema märgitud igale tarbijapakendile ja igale välispakendile
Varjamise keeld
Sigaretipakkide müügiautomaat
Väljastpoolt nähtamatud sigaretipakid

Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiivi 2014/40/EL tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/37/EÜ (ELT 2014, L 127, lk 1) artikli 8 lõiget 3.
Taotlus on esitatud Pro Rauchfrei eV ja JS  e.K vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab asjaolu, et JS kasutab sigaretipakkide müügiautomaate, mille tõttu on sigaretipakenditel olevad terviseohu hoiatused tarbija eest varjatud.

Õiguslik raamistik
Direktiivi 2014/40 artiklis 1 „Reguleerimisese“ on sätestatud:
„Käesoleva direktiivi eesmärk on ühtlustada liikmesriikide õigus- ja haldusnorme, mis käsitlevad
[…]
b)      tubakatoodete märgistamise ja pakendamise, sealhulgas tarbijapakenditele ja igale välispakendile kantavate terviseohu hoiatuste, aga ka tubakatoodetele kohaldatavate jälgitavustunnuste ja turvaelementide teatavaid aspekte, et tagada kooskõla käesoleva direktiiviga;
[…]
et hõlbustada tubaka- ja seonduvate toodete siseturu tõrgeteta toimimist, võttes aluseks inimeste tervise kaitse kõrge taseme, eelkõige noorte jaoks, ja täita [Maailma Terviseorganisatsiooni tubaka tarbimise leviku vähendamise raamkonventsiooni] kohaseid liidu kohustusi.“
Direktiivi artiklis 2 „Mõisted“ on sätestatud:
„Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
[…]
32)      „terviseohu hoiatus“ – käesoleva direktiiviga ette nähtud hoiatus toote negatiivse mõju kohta inimese tervisele või selle tarbimisega kaasnevate muude soovimatute mõjude kohta, sealhulgas teksthoiatused, terviseohu ühendhoiatused, üldhoiatused ja lisateave;
[…]
40)      „turuleviimine“ – liidus asuvatele tarbijatele toodete (sõltumata nende valmistamiskohast) kättesaadavaks tegemine, tasu eest või tasuta, sealhulgas kaugmüügi teel; […]
[…]“.
Direktiivi II jaotis „Tubakatooted“ sisaldab II peatükki „Märgistamine ja pakendamine“, milles asub artikkel 8 „Üldsätted“. Selle artikli lõigetes 1, 3 ja 8 on sätestatud:
„1.      Tubakatoote igal tarbijapakendil ja igal välispakendil on käesolevas peatükis ette nähtud terviseohu hoiatused selle liikmesriigi ametlikus keeles või ametlikes keeltes, kus toode turule viiakse.
[…]
3.      Liikmesriigid tagavad, et turuleviidavate tubakatoodete tarbijapakendil ja igal välispakendil esitatavad terviseohu hoiatused on trükitud nii, et neid ei ole võimalik eemaldada ega kustutada ja et need on täielikult nähtavad ega ole muul viisil varjatud või poolitatud maksumärgi, hinnasildi, turvaelemendi, pakkematerjali, ümbrise, kasti või muu esemega. Muude tubakatoodete kui sigarettide ja isevalmistatavate sigarettide tubaka tarbijapakenditel võib terviseohu hoiatused kinnitada kleebiste abil, tingimusel et nimetatud kleebiseid ei ole võimalik eemaldada. Terviseohu hoiatused jäävad muu kui kaaneklapiga tarbijapakendi avamisel puutumata, samal ajal kui kaaneklapiga pakendi avamisel võivad terviseohu hoiatused jaguneda kaheks, kuid ainult nii, et pakendi avamisel säilib teksti, fotode ja suitsetamisest loobumist käsitleva teabe graafiline terviklikkus ja nähtavus.
[…]
8.      Liidu tarbijatele esitatavate tarbijapakendite ja mis tahes välispakendite kujutis peab vastama käesoleva peatüki sätetele.“

Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Kahe Münchenis (Saksamaa) asuva supermarketi juht JS paigaldas supermarketite kassade juurde alates 20. maist 2017 sigaretipakkide müügiautomaadid. Sigaretipakid olid nende müügiautomaatide sees, mistõttu kliendid pakke ei näinud. Müügiautomaatide valikunuppudel sai sigaretimarke graafiliste kujutiste põhjal küll ära tunda, aga seadusega ette nähtud terviseohu hoiatusi ei esitatud.
Sigaretipaki ostmiseks pidi klient paluma kassiiril müügiautomaat blokeeringust vabastada. Seejärel pidi ta ise vajutama valikunuppu, misjärel valitud sigaretipakk liikus otse kassalindile, et klient saaks selle eest tasuda.
Pro Rauchfrei on passiivsete suitsetajate õigusi kaitsev mittetulundusühing. Ta esitas Landgericht München I‑le (Müncheni I esimese astme kohus, Saksamaa) hagi, milles ta palus keelata JSil pakkuda müügiks tubakatooteid, eelkõige sigarette, sellistel tingimustel, kus käesoleva kohtuotsuse punktis 6 kirjeldatud vahendi kasutamisel toimuva müügi korral on  tubakatoodete tarbijapakenditele ja välispakenditele märgitud terviseohu hoiatused kustutatud. Pro Rauchfrei palus teise võimalusena, et JSil keelataks selliste toodete müügiks pakkumine vahendi abil, mis näitab ainult sigarettide tarbijapakendite kujutisi ilma nendel olevate kohustuslike terviseohu hoiatusteta.
Landgericht München I (München I esimese astme kohus) jättis hagi rahuldamata.
Pro Rauchfrei esitas selle otsuse peale apellatsioonkaebuse Oberlandesgericht Münchenile (liidumaa kõrgeim üldkohus Münchenis, Saksamaa), kes samuti jättis selle rahuldamata. Neil asjaoludel otsustas Pro Rauchfrei esitada viimati nimetatud kohtuotsuse peale kassatsioonkaebuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule,  Bundesgerichtshofile (Saksamaa Liitvabariigi kõrgeim üldkohus).
Leides, et selle hagi lahendus sõltub direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimese lause ja artikli 8 lõike 8 tõlgendamisest, esitas see kohus Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse, mis registreeriti numbri C‑370/20 all ja milles ta esitas Euroopa Kohtule neli eelotsuse küsimust.
Euroopa Kohus vastas oma 9. detsembri 2021. aasta kohtuotsuses Pro Rauchfrei (C‑370/20, EU:C:2021:988) kolmandale ja neljandale küsimusele. Ta otsustas nimelt, et direktiivi 2014/40 artikli 8 lõiget 8 tuleb tõlgendada esiteks nii, et „tarbijapakendi kujutis“ on selle sätte tähenduses kujutis, mis ei ole sigarettide tarbijapakendi täpne reproduktsioon, kuid mida tarbija selle kujunduses kasutatud piirjoonte, proportsioonide, värvide ja kaubamärgi logo tõttu seostab niisuguse tarbijapakendiga, ja teiseks nii, et selle sättega hõlmatud sigaretipaki kujutis, millel ei ole nimetatud direktiivi II jaotise II peatükis ette nähtud terviseohu hoiatusi, ei ole selle sättega kooskõlas, isegi kui tarbija saab neid hoiatusi näha niisugusele kujutisele vastaval sigaretipakil enne selle ostmist.
Euroopa Kohus seevastu leidis, et kolmandale ja neljandale küsimusele antud vastust arvestades ei ole esimesele ja teisele küsimusele vaja vastata.
Käesoleva kohtuasja aluseks olevas eelotsusetaotluses märgib eelotsusetaotluse esitanud kohus, et põhikohtuasja reguleerivad menetlusnormid kohustavad teda järgima põhinõude ja teise võimalusena esitatud nõude tähtsuse järjekorda. Kuna Pro Rauchfrei esimese võimalusena esitatud nõude põhjendatus sõltub vastusest esimesele ja teisele küsimusele, millele Euroopa Kohus ei vastanud 9. detsembri 2021. aasta kohtuotsuses Pro Rauchfrei (C‑370/20, EU:C:2021:988) ning kuna vastus kolmandale ja neljandale küsimusele on asjakohane üksnes selle poole teise võimalusena esitatud nõuete põhjendatuse hindamisel, on vastus esimesele ja teisele küsimusele endiselt vajalik. Nimelt kahtleb eelotsusetaotluse esitanud kohus selles, milline tähendus on mõistel „turuleviimine“ direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimese lause tähenduses ning keelul varjata hoiatusi selles sättes ette nähtud „muul viisil“.
Neil asjaoludel otsustas Bundesgerichtshof (kõrgeim üldkohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.      Kas mõiste „turuleviimine“ direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimese lause tähenduses hõlmab tubakatoodete müüki müügiautomaatidest sel viisil, et neis asuvatele sigarettide tarbijapakenditele on küll kantud õigusnormides ette nähtud hoiatused, aga sigaretipakendeid hoitakse müügiautomaadis nii, et need ei ole algul tarbijale nähtavad, ja neile kantud hoiatusi on näha alles pärast seda, kui klient on vajutanud automaadil, millele kassapidaja on kõigepealt juurdepääsu võimaldanud, valikunuppu, mille tulemusel suunatakse sigaretipakend veel enne maksmist kassalindile?
2.      Kas direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimeses lauses sätestatud keeld, mille kohaselt ei või „[hoiatused] olla muul viisil varjatud“, hõlmab olukorda, kus kauba esitlemisel müügiautomaadis on kogu tubakatoote pakend varjatud?“

Eelotsuse küsimuste analüüs
Kõigepealt tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei takista eelotsusemenetluses tehtud kohtuotsuse seadusjõud liikmesriigi kohtul, kellele see otsus on adresseeritud, pidada vajalikuks enne põhikohtuasja lahendamist Euroopa Kohtu poole pöörduda, eelkõige juhul, kui ta esitab Euroopa Kohtule uued hindamiskriteeriumid, mis võivad viia selleni, et ta annab juba esitatud küsimusele teistsuguse vastuse (6. märtsi 2003. aasta kohtuotsus Kaba, C‑466/00, EU:C:2003:127, punkt 39 ja seal viidatud kohtupraktika).
Sellest järeldub
a fortiori,
et liikmesriigi kohus, kellele Euroopa Kohus on teinud eelotsuse, võib esitada Euroopa Kohtule uue eelotsusetaotluse, millega ta esitab talle uuesti küsimused, millele vastamist ei pidanud Euroopa Kohus teistele küsimustele antud vastust arvestades  selles eelotsuses vajalikuks, tingimusel, et liikmesriigi kohus esitab oma uues taotluses selliseid asjaolusid nagu need, mida on kirjeldatud käesoleva kohtuotsuse punktis 14 ja millest tuleneb, et põhikohtuasja lahendamiseks on tegelikult vaja vastust neile küsimustele, mida ei analüüsitud.

Esimene küsimus
Esimese küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et tubakatoodete müük müügiautomaatides, kus nende toodete tarbijapakendeid hoitakse nii, et need ei ole väljastpoolt näha, kuulub mõiste „turuleviimine“ alla selle sätte tähenduses.
Sellega seoses tuleb meenutada, et mõiste „turuleviimine“ on direktiivi  2014/40 artikli 2 punktis 40 määratletud kui „liidus asuvatele tarbijatele toodete (sõltumata nende valmistamiskohast) kättesaadavaks tegemine, tasu eest või tasuta, sealhulgas kaugmüügi teel“.
Vastavalt sõnastuse „kättesaadavaks tegemine“ tavatähendusele tuleb asuda seisukohale, et tubakatoode on direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimese lause tähenduses „turule viidud“, kui tarbijatel on võimalik seda osta. Seega, kui tubakatoode on müügiks kättesaadav, tuleb asuda seisukohale, et see on turule viidud juba enne toote ostmist ja selle eest tasumist.
Lisaks tuleb täpsustada, et nagu nähtub selle direktiivi artikli 2 punkti 40 ja artikli 8 lõike 3 sõnastusest, siis vahendid, mille abil tubakatooteid tarbijatele pakutakse, ei mõjuta selles direktiivis sätestatud mõiste „turuleviimine“ tähendust.
Järelikult ei takista käesolevas asjas asjaolu, et tubakatooteid ei ole näha müügiautomaadis, mille abil on neid tooteid võimalik müüa, asumast seisukohale, et need tooted on direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimese lause tähenduses „turule viidud“.
Eeltoodut arvestades tuleb esimesele küsimusele vastata, et direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et tubakatoodete müük müügiautomaatides, kus nende toodete tarbijapakendeid hoitakse nii, et need ei ole väljastpoolt näha, kuulub mõiste „turuleviimine“ alla selle sätte tähenduses.

Teine küsimus
Teise küsimusega palub eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt selgitada, kas direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et tubakatoote tarbijapakendil või mis tahes välispakendil olevad terviseohu hoiatused on selle sätte tähenduses „varjatud“ ainuüksi põhjusel, et toote hoidmine automaadis muudab selle väljastpoolt täiesti nähtamatuks.
Direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimene lause näeb ette liikmesriikide kohustuse tagada, et turuleviidavate tubakatoodete tarbijapakendil ja igal välispakendil esitatavad terviseohu hoiatused on trükitud nii, et neid ei ole võimalik eemaldada ega kustutada ja need on täielikult nähtavad ega ole muul viisil varjatud või poolitatud maksumärgi, hinnasildi, turvaelemendi, pakkematerjali, ümbrise, kasti või muu esemega.
Seega ei ole selles sättes sõnaselgelt nimetatud selliste tubakatoodete olukorda, mis sisaldavad küll terviseohu hoiatusi tarbijapakendil või muul pakendil, kuid mis on suletud sellisesse hoiuseadmesse nagu põhikohtuasjas käsitletav vahend nii, et need ei ole väljastpoolt nähtavad.
Sellegipoolest tuleb kindlaks teha, kas niisuguses olukorras tuleb terviseohu hoiatusi pidada varjatuks „muul viisil“ selle sätte tähenduses.
Sellega seoses tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt ei tule liidu õiguse sätte tõlgendamisel arvestada mitte üksnes selle sõnastust, vaid ka konteksti ning selle õigusaktiga taotletavaid eesmärke, mille osaks säte on (28. oktoobri 2022. aasta kohtuotsus Generalstaatsanwaltschaft München (väljaandmine ja
ne bis in idem
), C‑435/22 PPU, EU:C:2022:852, punkt 67 ja seal viidatud kohtupraktika).
Mis puudutab direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimese lause sõnastust, siis see puudutab tubakatoodete tarbijapakendil või mis tahes välispakendil olevate terviseohu hoiatuste osalist või täielikku varjamist, mitte tarbijapakendite kui selliste varjamist.
Lisaks, mis puudutab konkreetsemalt direktiivi  2014/40 artikli 8 lõike 3 esimeses lauses sisalduvat viidet, et  tubakatoote tarbijapakendile või välispakendile kantud terviseohu hoiatusi on varjatud „muul viisil“, siis tuleb märkida, et selles sättes mitteammendavalt loetletud elemente, nagu maksumärgid, hinnasildid, turvaelemendid, pakkematerjalid, ümbrised või kastid, saab kõiki vahetult kleepida tubakatoote tarbijapakendile või välispakendile või lisada nendele pakenditele. Seevastu ei või ükski neist elementidest muuta sellist tarbijapakendit tarbijatele täiesti kättesaamatuks ja nähtamatuks, näiteks juhul, kui see on paigutatud sellisesse hoiuseadmesse nagu käesoleval juhul müügiautomaat.
Seda tõlgendust toetab ka artikli 8 lõike 3 kontekst. Nimelt on tubakatoodete tarbijapakenditel olevate terviseohu hoiatuste varjamise küsimus, mida see säte reguleerib, erinev küsimusest, mis puudutab tubakatoodete tarbijapakendite kujutistel terviseohu hoiatuste võimalikku puudumist, mis võivad esineda väljaspool seda müügiautomaati, kus need pakendid asuvad. Viimati nimetatud küsimus kuulub direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 8 kohaldamisalasse, nagu Euroopa Kohus on seda tõlgendanud 9. detsembri 2021. aasta kohtuotsuses Pro Rauchfrei (C‑370/20, EU:C:2021:988).
Mis puudutab direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimeses lauses sätestatud terviseohu hoiatuste varjamise keelu eesmärki, siis selle direktiivi artikli 1 kohaselt on direktiivil kahekordne eesmärk: soodustada tubaka- ja seonduvate toodete siseturu tõrgeteta toimimist, võttes aluseks inimeste – eelkõige noorte – tervise kõrgetasemelise kaitse (9. detsembri 2021. aasta kohtuotsus Pro Rauchfrei, C‑370/20, EU:C:2021:988, punkt 27 ja seal viidatud kohtupraktika).
Sellega seoses on Euroopa Kohus 9. detsembri 2021. aasta kohtuotsuse Pro Rauchfrei (C‑370/20, EU:C:2021:988) punktis 30 sisuliselt täpsustanud, et terviseohu hoiatused, mis peavad olema esitatud tubakatoodete tarbijapakendil või nende välispakendil, on mõeldud selleks, et pärssida ostusoovi, mille tekitab tarbijas sellise tarbijapakendi või pildi kujutise nägemine.
Ent selle eesmärgi saavutamist ei sea ohtu see, kui tarbijapakend paigutatakse niisugusesse hoiuseadmesse nagu müügiautomaat nii, et see on väljastpoolt täiesti nähtamatu. Kuna sellisel juhul ei ole tarbijal võimalik tarbijapakendit näha, ei teki tal ka ostusoovi, mida terviseohu hoiatused on mõeldud pärssima.
Seega tuleb teisele küsimusele vastata, et direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimest lauset tuleb tõlgendada nii, et  tubakatoote tarbijapakendil või mis tahes välispakendil olevad terviseohu hoiatused ei ole selle sätte tähenduses „varjatud“ ainuüksi põhjusel, et toote hoidmine automaadis muudab selle väljastpoolt täiesti nähtamatuks.

Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse liikmesriigi kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.
Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:
1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta direktiivi 2014/40/EL tubaka- ja seonduvate toodete tootmist, esitlemist ja müüki käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/37/EÜ artikli 8 lõike 3 esimest lauset
tuleb tõlgendada nii, et
tubakatoodete müük müügiautomaatides, kus nende toodete tarbijapakendeid hoitakse nii, et need ei ole väljastpoolt näha, kuulub mõiste „turuleviimine“ alla selle sätte tähenduses.
2.
Direktiivi 2014/40 artikli 8 lõike 3 esimest lauset
tuleb tõlgendada nii, et
tubakatoote tarbijapakendil või mis tahes välispakendil olevad terviseohu hoiatused ei ole selle sätte tähenduses „varjatud“ ainuüksi põhjusel, et toote hoidmine automaadis muudab selle väljastpoolt täiesti nähtamatuks.
Allkirjad
*
Kohtumenetluse keel: saksa.