CELEX: 62020CJ0022
Povreda obveze države članice
Direktiva 91/271/EEZ
Članci 4., 5., 10. i 15.
Pročišćavanje komunalnih otpadnih voda
Sekundarno ili ekvivalentno pročišćavanje komunalnih otpadnih voda iz aglomeracija određenih dimenzija
Strože pročišćavanje ispuštanja u osjetljivim područjima
Članak 4. stavak 3. UEU‑a
Provjera podataka koje su dostavile države članice
Obveza lojalne suradnje

Svojom tužbom Europska komisija od Suda zahtijeva da utvrdi da:
–
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a time što Komisiji nije dostavila potrebne podatke za provjeru točnosti tvrdnji da komunalne otpadne vode ispuštene iz uređaja za pročišćavanje aglomeracija Habo i Töreboda ispunjavaju zahtjeve iz Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (
SL 1991., L 135, str. 40
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 1., str. 5. i ispravak
SL 2020., L 84, str. 32
.), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1137/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008. (
SL 2008., L 311, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 4., str. 144. i ispravak
SL 2020., L 84, str. 33
.) (u daljnjem tekstu: Direktiva 91/271);
–
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15. time što nije osigurala da komunalne otpadne vode iz aglomeracija Lycksele, Malå, Mockfjärd, Pajala, Robertsfors i Tänndalen prije ispuštanja budu podvrgnute sekundarnom ili ekvivalentnom pročišćavanju u skladu sa zahtjevima iz navedene direktive;
–
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15. time što nije osigurala da komunalne otpadne vode iz aglomeracija Borås, Skoghall, Habo i Töreboda prije ispuštanja budu podvrgnute strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. navedene direktive i da budu u skladu s njezinim zahtjevima.
Pravni okvir
Članak 1. Direktive 91/271 glasi:
„Ova se Direktiva odnosi na prikupljanje, pročišćavanje i ispuštanje komunalnih otpadnih voda te pročišćavanje i ispuštanje otpadnih voda iz određenih industrijskih sektora.
Cilj Direktive je zaštita okoliša od štetnih utjecaja ispuštanja gore navedenih otpadnih voda.”
Članak 4. te direktive glasi kako slijedi:
„1.   Države članice će osigurati da se komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja podvrgnu sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju kako slijedi:
–
najkasnije do 31. prosinca 2000. za sva ispuštanja iz aglomeracija s više od 15000 [populacijski ekvivalent (p. e.)],
–
najkasnije do 31. prosinca 2005. za sva ispuštanja iz aglomeracija s p. e. između 10000 i 15000,
–
najkasnije do 31. prosinca 2005. za ispuštanja u slatke vode i estuarije iz aglomeracija s p. e. između 2000 i 10000.
[…]
2.   Ispuštanja komunalnih otpadnih voda u vode koje se nalaze u planinskim predjelima (iznad 1500 m nadmorske visine) gdje je teško primijeniti učinkovito biološko pročišćavanje zbog niskih temperatura mogu se podvrći manje strogom pročišćavanju od onog propisanog u stavku 1., pod uvjetom da se podrobnim studijama naznači da to ispuštanje nema štetan utjecaj na okoliš.
3.   Ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda opisanih u stavcima 1. i 2. moraju zadovoljavati odgovarajuće zahtjeve iz Priloga I. dijela B. Navedene zahtjeve može izmijeniti Komisija. Te se mjere, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 18. stavka 3.
4.   Opterećenje izraženo u p. e. obračunava se na temelju maksimalnog prosječnog tjednog opterećenja koje ulazi u uređaj za pročišćavanje tijekom godine, isključujući neuobičajene situacije poput obilnih kiša.”
Članak 5. navedene direktive predviđa:
„1.   Za potrebe stavka 2., države članice će do 31. prosinca 1993. utvrditi osjetljiva područja prema mjerilima utvrđenima u Prilogu II.
2.   Države članice će osigurati da se komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja u osjetljiva područja podvrgnu strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. najkasnije do 31. prosinca 1998. za sva ispuštanja iz aglomeracija s više od 10000 p. e.
3.   Ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda opisana u stavku 2. moraju zadovoljavati odgovarajuće zahtjeve iz Priloga I. dijela B. Navedene zahtjeve može izmijeniti Komisija. Te se mjere, namijenjene izmjenama elemenata ove Direktive koji nisu ključni, donose u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 18. stavka 3.
4.   Alternativno, zahtjevi za pojedine uređaje utvrđeni u gornjim stavcima 2. i 3. ne moraju se primijeniti u osjetljivim područjima ako se može dokazati da je minimalni postotak smanjenja ukupnog opterećenja koje ulazi u uređaje za pročišćavanje otpadnih voda u tom području najmanje 75 % za ukupni fosfor i najmanje 75 % za ukupni dušik.
5.   Ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda koja se nalaze u odgovarajućim područjima zahvata osjetljivih područja i koja doprinose onečišćenju tih područja podliježu stavcima 2., 3. i 4.
U slučajevima kad se područja zahvata u cijelosti ili djelomično nalaze u drugoj državi članici primjenjuje se članak 9.
6.   Države članice će osigurati da se utvrđivanje osjetljivih područja preispita u vremenskim razmacima od najviše četiri godine.
7.   Države članice će osigurati da područja utvrđena kao osjetljiva nakon razmatranja iz stavka 6. u roku od sedam godina ispunjavaju gornje zahtjeve.
8.   Država članica ne mora utvrditi osjetljiva područja u svrhe ove Direktive ako primjenjuje pročišćavanje utvrđeno u stavcima 2., 3. i 4. na cijelom svom području.”
U skladu s člankom 10. iste direktive:
„Države članice će osigurati da se uređaji za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda izgrađeni radi ispunjenja zahtjeva članaka 4., 5., 6. i 7. konstruiraju, izgrade, vode i održavaju kako bi se osigurala dovoljna provedba u svim normalnim lokalnim klimatskim uvjetima. Pri konstruiranju uređaja, moraju se uzeti u obzir sezonske varijacije opterećenja.”
Članak 15. Direktive 91/271 propisuje:
„1.   Nadležne institucije ili odgovarajuća tijela prate:
–
ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda radi provjere pridržavanja zahtjeva iz Priloga I. dijela B u skladu s kontrolnim postupcima utvrđenima u Prilogu I. dijelu D,
–
količine i sastav mulja koji se odlaže u površinske vode.
2.   Nadležne institucije ili odgovarajuća tijela prate vode koje se ispuštaju iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda i usmjeravaju ispuštanja opisana u članku 13. u slučajevima kad se može očekivati da će prihvatni okoliš biti pod značajnim utjecajem.
3.   U slučaju ispuštanja koja [podliježu] odredbama članka 6. i u slučaju odlaganja [mulja] u površinske vode, države članice prate i provode sve druge bitne studije radi provjere da ispuštanje ili odlaganje nema štetan utjecaj na okoliš.
4.   Podaci koje prikupljaju nadležne institucije ili odgovarajuća tijela u skladu sa stavcima 1., 2. i 3. zadržat će se u državi članici i dati na raspolaganje Komisiji u roku od šest mjeseci od primitka zahtjeva.
5.   Komisija može propisati smjernice za nadzor iz stavaka 1., 2. i 3. u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom predviđenim u članku 18. stavku 2.”
Dio B Priloga I. toj direktivi glasi kako slijedi:
„Ispuštanje iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda u prihvatne vode […]
1.
Uređaji za pročišćavanje otpadnih voda moraju se osmisliti ili modificirati tako da se prije ispuštanja u prihvatne vode mogu dobiti ogledni uzorci ulaznih otpadnih voda ili pročišćene vode koja otječe.
2.
Ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda podvrgnutih pročišćavanju u skladu s člancima 4. i 5. moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u tablici 1.
3.
Ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda u osjetljiva područja koja podliježu eutrofikaciji navedena u Prilogu II. dijelu A točki (a) moraju osim toga ispunjavati zahtjeve prikazane u tablici 2. ovog Priloga.
4.
Stroži zahtjevi od onih prikazanih u tablici 1. i/ili tablici 2. primjenjuju se kada je potrebno osigurati da prihvatne vode zadovoljavaju sve druge bitne Direktive.
5.
Točke ispuštanja komunalnih otpadnih voda će se izabrati, ako je ikako moguće, tako da se minimaliziraju učinci na prihvatne vode.”
Prilog I. dio D navedene direktive glasi:
„Referentne metode za praćenje i procjenu rezultata
1.
Države članice osiguravaju da se primijeni metoda praćenja koja odgovara barem niže opisanoj razini zahtjeva.
Metode različite od onih navedenih u stavcima 2., 3. i 4. mogu se koristiti pod uvjetom da se može dokazati da se dobivaju ekvivalentni rezultati.
Države članice dostavljaju Komisiji sve bitne podatke o primijenjenoj metodi. Ako Komisija smatra da zahtjevi iz stavaka 2., 3. i 4. nisu zadovoljeni, dostavlja odgovarajući prijedlog Vijeću.
2.
Uzorci razmjerni protoku ili na osnovi vremena kroz 24-satno razdoblje prikupljaju se na istoj dobro određenoj točki na izlazu i prema potrebi na ulazu u uređaj za pročišćavanje radi praćenja pridržavanja zahtjeva za ispuštene otpadne vode utvrđenih u ovoj Direktivi.
Primjenjivat će se dobra međunarodna laboratorijska praksa usmjerena na minimaliziranje degradacije uzoraka između prikupljanja i analize.
3.
Minimalni godišnji broj uzoraka utvrđuje se prema veličini uređaja za pročišćavanje i prikuplja u redovnim vremenskim razmacima tijekom godine:
- 2000 to 9999 p. e.:
12 uzoraka u prvoj godini.
četiri uzorka u sljedećim godinama, ako se može dokazati da je voda tijekom prve godine u skladu s odredbama ove Direktive; ako jedan od četiri uzorka nije u skladu, 12 uzoraka mora se uzeti u sljedećoj godini.
- 10 000 do 49 999 p. e.:
12 uzoraka.
- 50 000 p. e. ili više:
24 uzorka.
4.
Smatra se da su obrađene otpadne vode u skladu s odgovarajućim parametrima ako, za svaki pojedini parametar uzet pojedinačno, uzorci vode pokazuju da je u skladu s odgovarajućom parametarskom vrijednošću na sljedeći način:
(a) za parametre utvrđene u tablici 1. i članku 2. stavku 7., maksimalan broj uzoraka koji smiju ne udovoljavati zahtjevima, izraženo u koncentracijama i/ili smanjenjima postotaka u tablici 1. i članku 2. stavku 7., utvrđen je u tablici 3.;
(b) za parametre iz tablice 1. izražene u koncentracijama, uzorci koji nisu u skladu, a uzeti su u normalnim radnim uvjetima, ne smiju odstupati od parametarskih vrijednosti za više od 100 %. Za parametarske vrijednosti u koncentraciji vezano uz ukupne suspendirane krute tvari mogu se prihvatiti odstupanja do 150 %;
(c) za one parametre utvrđene u tablici 2., godišnji prosjek uzoraka za svaki parametar mora biti u skladu s odgovarajućim parametarskim vrijednostima.
5.
Ekstremne vrijednosti za kvalitetu predmetne vode neće se uzeti u obzir ako su rezultat neuobičajenih situacija poput obilne kiše.”
Tablice 1. do 3. Priloga I. istoj direktivi glase kako slijedi:
„Tablica 1.: Zahtjevi za ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda u skladu s člancima 4. i 5. Direktive. Primjenjuju se vrijednosti za koncentraciju ili za postotak smanjenja.
Parametri
Koncentracija
Minimalni postotak smanjenja
(
)
Referentna metoda mjerenja
Biokemijska potražnja za kisikom (BPK5 na 20 °C) bez nitrifikacije
(
)
25 mg/l O
70‑90
40 temeljem članka 4. stavka 2.
Homogenizirani, nefiltrirani, nedekantirani uzorak. Utvrđeni otopljeni kisik prije i nakon petodnevne inkubacije na 20 °C ± 1 °C, u potpunoj tami. Dodatak inhibitora nitrifikacije
Kemijska potražnja za kisikom (KPK)
125 mg/l O
Homogenizirani, nefiltrirani, nedekantirani uzorak. Kalij dikromat.
Ukupne suspendirane krute tvari
35 mg/l (
)
35 temeljem članka 4. stavka 2. (više od 10 000 p. e.)
60 temeljem članka 4. stavka 2. (2000‑10 000 p. e.)
90 (
)
90 temeljem članka 4. stavka 2. (više od 10 000 p. e.)
70 temeljem članka 4. stavka 2. (2000‑10 000 p. e.)
— Filtriranje oglednog uzorka kroz 0,45 μm membranu filtra. Sušenje na 105 °C i vaganje.
— Centrifugiranje oglednog uzorka (najmanje pet minuta uz srednje ubrzanje od 2800 do 3200 g), sušenje na 105 °C i vaganje.
(1) Smanjenje u odnosu na opterećenje vode koja utječe.
(2) Parametar se može zamijeniti drugim parametrom: ukupni organski ugljik (UOU) ili ukupna potražnja za kisikom (UPK) ako se može uspostaviti odnos između BPK5 i zamjenskog parametra.
(3) Ovaj zahtjev nije obvezan.
Analize o ispuštanjima iz laguna mogu se provesti na filtriranim uzorcima; međutim koncentracija ukupnih suspendiranih krutih tvari u nefiltriranim uzorcima vode ne smije biti viša od 150 mg/l.
Tablica 2.: Zahtjevi za ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje komunalnih otpadnih voda u osjetljiva područja koja podliježu eutrofikaciji utvrđenoj u Prilogu II. dijelu A točki (a). Jedan ili oba parametra mogu se primijeniti ovisno o lokalnoj situaciji. Primjenjuju se vrijednosti za koncentraciju ili za postotak smanjenja.
Parametri
Koncentracija
Minimalni postotak smanjenja
(
)
Referentna metoda mjerenja
Ukupni fosfor
2 mg/l (10 000 - 100 000 p. e.)
Molekularna apsorpcijska spektrofotometrija
1 mg/l (više od 100 000 p. e.)
Ukupni dušik
(
)
15 mg/l (10 000 - 100 000 p. e.)
70‑80
Molekularna apsorpcijska spektrofotometrija
10 mg/l (više od 100 000 p. e.)
(
)
(1) Smanjenje u odnosu na opterećenje vode koja utječe.
(2) Ukupni dušik znači zbroj ukupnog Kjeldahl dušika (organski i amonijski dušik), nitrat‑dušik i nitrit‑dušik.
(3) Ove vrijednosti za koncentraciju su godišnje srednje vrijednosti navedene u Prilogu I. stavku D.4. točki (c). Međutim, uvjeti za dušik mogu se provjeriti pomoću dnevnih prosjeka ako se dokaže u skladu s Prilogom I. stavkom D.1. da je dobivena ista razina zaštite. U tom slučaju, dnevni prosjek ne smije biti viši od 20 mg/l ukupnog dušika za sve uzorke kada je temperatura iz vode koja istječe u biološkom reaktoru viša ili jednaka 12 °C. Uvjeti glede temperature mogu se zamijeniti ograničenjem vremena rada radi uzimanja u obzir regionalnih klimatskih uvjeta.
Tablica 3.
Nizovi uzoraka uzeti u bilo kojoj godini
Maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju
4-7
8-16
17‑28
29‑40
41‑53
54‑67
68‑81
82‑95
96‑110
111‑125
126‑140
141‑155
156‑171
172‑187
188‑203
204‑219
220‑235
236‑251
252‑268
269‑284
285‑300
301‑317
318‑334
335‑350
351‑365
25”
Predsudski postupak
Komisija je 29. siječnja 2010. Kraljevini Švedskoj uputila pismo opomene kojim je toj državi članici postavila pitanje o usklađenosti njezina sustava pročišćavanja komunalnih otpadnih voda s Direktivom 91/271.
Konkretnije, Komisija je smatrala, s jedne strane, da navedena država članica nije osigurala da se otpadne vode iz trinaest aglomeracija podvrgnu sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju u skladu sa zahtjevima članka 4. stavaka 1. i 3. Direktive 91/271. S druge strane, ta je institucija smatrala da ista država članica nije osigurala da se otpadne vode iz triju aglomeracija podvrgnu strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. te direktive, u skladu sa zahtjevima iz njezina članka 5. stavaka 2. i 3.
Kraljevina Švedska odgovorila je na tu opomenu dopisima od 1. travnja i 4. studenoga 2010.
Budući da nije bila zadovoljna objašnjenjima te države članice, Komisija joj je 25. rujna 2015. odlučila uputiti ponovljeno pismo opomene u kojem je utvrdila 11 dodatnih aglomeracija koje nisu imale sustav sekundarnog pročišćavanja ili ekvivalentni sustav pročišćavanja i 26 dodatnih aglomeracija za koje ta država članica nije osigurala strože pročišćavanje u smislu članka 5. stavaka 2. i 3. Direktive 91/271. Osim toga, Komisija je pozvala Kraljevinu Švedsku da pojasni situaciju dviju aglomeracija u odnosu na koje je ta institucija smatrala da potonja država članica nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavaka 1. i 3. Direktive 91/271.
Kraljevina Švedska odgovorila je na ponovljeno pismo opomene 25. studenoga 2015.
Nakon što je primila izvještaj, sastavljen u skladu s člankom 15. Direktive 91/271, koji joj je Kraljevina Švedska dostavila 2016., Komisija je utvrdila da još veći broj aglomeracija te države članice ne ispunjava zahtjeve te direktive.
Komisija je 28. travnja 2017. Kraljevini Švedskoj uputila drugo ponovljeno pismo opomene kojim je ta institucija, s jedne strane, pojasnila da članak 15. Direktive 91/271 predstavlja dodatni pravni temelj za povredu obveza koje ta država članica ima na temelju te direktive i, s druge strane, navela dodatne aglomeracije za koje je nakon godišnjeg izvještaja utvrdila da ne ispunjavaju zahtjeve Direktive 91/271.
Kraljevina Švedska odgovorila je na drugo ponovljeno pismo opomene dopisima od 28. lipnja 2017. i 6. studenoga 2018. Osim toga, Komisija i švedska tijela raspravljala su o spisu koji se odnosi na povredu na sastancima održanima 2017. i 2018.
Komisija je 8. studenoga 2018. Kraljevini Švedskoj uputila obrazloženo mišljenje u kojem je toj državi članici stavila na teret povredu članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15. u odnosu na 12 aglomeracija i povredu članka 5. te direktive u vezi s njezinim člancima 10. i 15. u odnosu na 9 aglomeracija. Budući da uređaji jedne od tih aglomeracija istovremeno nisu bili u skladu s dvama člancima, ukupni broj dotičnih aglomeracija iznosio je 20. Osim toga, Komisija je utvrdila da je Kraljevina Švedska povrijedila i članak 4. stavak 3. UEU‑a u odnosu na 4 aglomeracije po pitanju kojih se ta država članica pozivala na postupak prirodnog zadržavanja vode, a da pritom nije dostavila informacije koje potkrjepljuju tvrdnje iz njezina odgovora na drugo ponovljeno pismo opomene.
Kraljevina Švedska odgovorila je na to obrazloženo mišljenje dopisima od 11. i 21. siječnja 2019.
Budući da nije bila zadovoljna tim odgovorima, Komisija je podnijela ovu tužbu.
O tužbi
U prilog svojoj tužbi Komisija u bitnome ističe tri prigovora, od kojih se prvi temelji na povredi članka 4. Direktive 91/271 u vezi s člancima 10. i 15. te direktive, drugi na povredi članka 5. Direktive 91/271 u vezi s člancima 10. i 15. navedene direktive i treći na povredi članka 4. stavka 3. UEU‑a.
Prvi prigovor, koji se temelji na povredi obveza koje Kraljevina Švedska ima na temelju članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15.
Argumentacija stranaka
Komisija smatra, s jedne strane, da do povrede članka 4. Direktive 91/271 dolazi kad postoji povreda članka 15. te direktive, koji propisuje broj uzoraka koje treba prikupiti i vremenske razmake za njihovo prikupljanje, s obzirom na to da u slučaju nepoštovanja potonjeg članka, nije moguće provjeriti jesu li ispunjeni zahtjevi iz članka 4. Direktive 91/271. S druge strane, Komisija smatra da je poštovanje članka 4. Direktive 91/271 u vezi s člankom 15. te direktive, uvjet za ispunjavanje zahtjeva iz članka 10. navedene direktive koji se odnose na konstruiranje, izgradnju, vođenje i održavanje uređaja za pročišćavanje.
Kao prvo, Komisija ističe da se odstupanje iz članka 4. stavka 2. Direktive 91/271 primjenjuje samo ako su ispunjena četiri kumulativna uvjeta, koji se u okviru ovog predmeta ne provjeravaju. Prema mišljenju te institucije, da bi aglomeracija bila oslobođena od obveze sekundarnog pročišćavanja otpadnih voda, potrebno je, kao prvo, da je riječ o komunalnim otpadnim vodama koje se ispuštaju u planinskim predjelima koji su definirani kao predjeli koji se nalaze iznad 1500 m nadmorske visine, kao drugo, da je teško primijeniti učinkovito biološko pročišćavanje, kao treće, da ga je teško primijeniti zbog niskih temperatura i kao četvrto, da se podrobnim studijama naznači da to ispuštanje nema štetan utjecaj na okoliš.
Kao drugo, Komisija ističe da iz članka 4. stavka 3. Direktive 91/271 proizlazi da ispuštanja komunalnih otpadnih voda iz aglomeracija s više od 2000 p. e. moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u dijelu B. Priloga I. toj direktivi. Dio B.2. navedenog priloga upućuje na zahtjeve iz njegove tablice 1. iz koje proizlazi da maksimalna dopuštena koncentracija za biokemijsku potražnju za kisikom (u daljnjem tekstu: BPK5) iznosi 25 mg/l i da minimalni dopušten postotak smanjenja za BPK5 iznosi 70 % do 90 % ili 40 % ako je primjenjivo odstupanje iz članka 4. stavka 2. navedene direktive. Ta institucija ističe da maksimalna dopuštena koncentracija kemijske potražnje za kisikom (u daljnjem tekstu: KPK) iznosi 125 mg/l i da minimalni postotak smanjenja za KPK iznosi 75 %. Tvrdi da su dva parametra koja se odnose na te vrijednosti alternativna, tako da se svaki zahtjev može ispuniti usklađivanjem s graničnom vrijednosti maksimalne koncentracije ili minimalnog postotka smanjenja.
Kao treće, što se tiče zahtjeva koji se odnose na praćenje, iz članka 15. stavka 1. Direktive 91/271 u vezi s dijelom D Priloga I. toj direktivi, Komisija tvrdi da iz druge alineje dijela D.3. njezina Priloga I. proizlazi da za opterećenje od 10000 do 49999 p. e. treba prikupiti najmanje 12 uzoraka u redovnim vremenskim razmacima tijekom cijele godine, a 24 uzorka za opterećenje od 50000 p. e. ili više. Ako opterećenje iznosi između 2000 i 9999 p. e., mora se uzeti 12 uzoraka u prvoj godini. Stoga, ako se ispune zahtjevi iz Direktive 91/271, u sljedećim je godinama dovoljno prikupiti četiri uzorka godišnje.
Kao četvrto, Komisija podsjeća na to da se, u skladu s dijelom D.4. Priloga I. Direktivi 91/271, smatra da su obrađene otpadne vode u skladu sa zahtjevima u pogledu parametara iz tablice 1. tog priloga, ako broj uzoraka koji ne ispunjavaju zahtjeve iznosi, kao što je to predviđeno u tablici 3. navedenog priloga, 1 na 4 do 7 uzoraka, 2 na 8 do 16 uzoraka, 3 na 17 do 28 uzoraka, 4 na 29 do 40 uzoraka i 5 na 41 do 53 uzoraka. Osim toga, što se tiče BPK5-a i KPK‑a, uzorci izraženi u koncentracijama ne smiju odstupati od graničnih vrijednosti za više od 100 %.
Komisija tvrdi da je Kraljevina Švedska na datum određen za usklađivanje s obrazloženim mišljenjem, odnosno 9. siječnja 2019., povrijedila članak 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15., u odnosu na šest aglomeracija i to u odnosu na aglomeracije Lycksele, Malå, Mockfjärd, Pajala, Robertsfors i Tändalen.
Kao prvo, kad je riječ o aglomeraciji Lycksele, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 14000, Komisija ističe da je Kraljevina Švedska u svojem odgovoru na obrazloženo mišljenje priznala da navedena aglomeracija nije poštovala zahtjeve ni za BPK5, ni za KPK, ali da je navela da će navedene zahtjeve ispuniti krajem 2020. godine. Komisija ističe da su u uređaju za pročišćavanje Lycksele između 7. studenoga 2017. i 6. studenoga 2018. prikupljena 24 uzorka, da je koncentracija BPK5-a u svim uzorcima bila viša od granične vrijednosti od 25 mg/l i da je koncentracija KPK‑a bila viša od granične vrijednosti od 125 mg/l u 10 uzoraka, a da maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 4.
Kao drugo, kad je riječ o aglomeraciji Malå, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 5000, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da navedena aglomeracija nije ispunjavala zahtjeve u pogledu maksimalnih vrijednosti koncentracije ni u vezi s BPK5-om ni s KPK‑om. Komisija tvrdi da je, s jedne strane, u svrhu provjere koncentracije KPK‑a u vodama ispuštenima između 9. studenoga 2017. i 7. studenoga 2018. prikupljeno 25 uzoraka i da je ona u 4 uzorka bila viša od granične vrijednosti od 125 mg/l, a da maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 3. S druge strane, kako bi se provjerio postotak smanjenja KPK‑a, između 9. studenoga 2017. i 7. studenoga 2018. prikupljeno je 13 uzoraka, i iz toga je proizašlo da je to smanjenje bilo niže od minimalnog postotka smanjenja, odnosno 70 % u trima slučajevima, a maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 2.
Kada je riječ o koncentraciji BPK5-a, Komisija tvrdi da je ona mjerena 25 puta i da je maksimalna koncentracija od 25 mg/l prekoračena u 19 uzoraka, a da maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 3. Dodaje da je 7 uzoraka odstupalo od granične vrijednosti za više od 100 %. Komisija u tom pogledu osporava argument Kraljevine Švedske prema kojem se na navedenu aglomeraciju primjenjuje odstupanje iz članka 4. stavka 2. Direktive 91/271 jer se ne nalazi na nadmorskoj visini od najmanje 1500 metara.
Kao treće, kad je riječ o aglomeraciji Mockfjärd, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 3000, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da je između 11. siječnja i 27. prosinca 2018. u svrhu provjere koncentracije BPK5-a u ispuštenim vodama prikupljeno 19 uzoraka, a 17 uzoraka kad je riječ o koncentraciji KPK‑a. Međutim, nijedan uzorak nije prikupljen između 17. svibnja i17. listopada 2018. Budući da se u dijelu D.3. Priloga I. Direktivi 91/271 zahtijeva da se uzorci moraju prikupljati u redovnim vremenskim razmacima tijekom cijele godine, Komisija smatra da – s obzirom na to da u razdoblju od pet mjeseci nisu vršena takva prikupljanja – nisu ispunjeni zahtjevi koji se odnose na kontrolu, kao ni oni koji se odnose na maksimalne vrijednosti koncentracija BPK5-a i KPK‑a u tim ispuštanjima.
Kao četvrto, kad je riječ o aglomeraciji Pajala, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 2400, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da je između 16. studenoga 2017. i 1. studenoga 2018. prikupljeno 29 uzoraka. Što se tiče koncentracije KPK‑a, ona je bila viša od 125 mg/l u 11 uzoraka, a maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 4.
Što se tiče koncentracije BPK5-a, Komisija primjećuje, s jedne strane, da 20 uzoraka prekoračuje maksimalnu koncentraciju od 25 mg/l, a maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 4. S druge strane, 9 uzoraka odstupa od granične vrijednosti za više od 100 %. Osim toga, ta institucija dodaje da je smanjenje BPK5-a prisutnog u ispuštenim vodama bilo izmjereno 25 puta i da je rezultat 12 uzoraka bio niži od minimalnog postotka smanjenja od 70 %, a da maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 3. Komisija u tom pogledu osporava argument Kraljevine Švedske prema kojem se na navedenu aglomeraciju primjenjuje odstupanje iz članka 4. stavka 2. Direktive 91/271 jer se ne nalazi na nadmorskoj visini od najmanje 1500 metara.
Kao peto, kad je riječ o aglomeraciji Robertsfors, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 2800, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da se navedena aglomeracija tijekom 2018. susretala s određenim poteškoćama, ali da od 23. listopada 2018. ispunjava zahtjeve iz Direktive 91/271. Komisija ističe da iz navedenog odgovora proizlazi da je između 20. prosinca 2017. i 12. prosinca 2018. prikupljeno 30 uzoraka radi provjere parametara koji se odnose na BPK5. Prikupljen je 21 uzorak i, s jedne strane, smanjenje BPK5-a je bilo niže od granične vrijednosti od 70 % u 7 navrata tijekom 2018., a maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 3. S druge strane, koncentracija BPK5-a je prekoračila graničnu vrijednost od 25 mg/l u 20 navrata, iako maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 4, a prekoračenje je osim toga bilo veće od 100 % u 8 slučajeva. Komisija u tom pogledu osporava argument Kraljevine Švedske prema kojem se na navedenu aglomeraciju primjenjuje odstupanje iz članka 4. stavka 2. Direktive 91/271 jer se ne nalazi na nadmorskoj visini od najmanje 1500 metara.
Kao šesto, kad je riječ o aglomeraciji Tänndalen, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 6000, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da je između 3. siječnja i 12. prosinca 2018. prikupljeno 35 uzoraka radi provjere parametara koji se odnose na BPK5, ali da nije dostupna nijedna informacija o postotku smanjenja, s obzirom na to da su se svi odnosili na koncentraciju BPK5-a u oglednim uzorcima. Komisija dodaje da je koncentracija BPK5-a prekoračila graničnu vrijednost od 25 mg/l u 6 uzoraka, a da maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 4 i da je 1 uzorak prekoračio maksimalnu koncentraciju za više od 100 %.
Komisija tvrdi da dopis općine Härjedalen od 20. prosinca 2018., kojoj pripada aglomeracija Tänndalen, proturječi navodima Kraljevine Švedske jer iz njega proizlazi da je iz praćenja u 2018. vidljivo da nije bilo moguće poštovati zahtjev u pogledu ispuštanja za BPK5.
Kraljevina Švedska ističe da se Komisijino stajalište, prema kojem povreda članka 4. Direktive 91/271 postoji jer je došlo do povrede članka 15. te direktive, ne može prihvatiti s obzirom na to da su u dijelovima B i D Priloga I. Direktivi 91/271 predviđene samo sažete naznake koje se odnose na izgradnju uređaja za pročišćavanje i na prikupljanje uzoraka, a ne na posebne kriterije.
Stoga Kraljevina Švedska navodi da iz sudske prakse Suda proizlazi da je samo jedan uzorak koji ispunjava zahtjeve predviđene u dijelu B Priloga I. Direktivi 91/271 dovoljan kako bi se dokazalo da je dotična država članica ispunila obveze koje proizlaze iz članka 4. potonje direktive. Kraljevina Švedska smatra da se ne može prihvatiti Komisijin argument prema kojem država članica mora dokazati da su u razdoblju od dvanaest mjeseci uzimani uzorci koji zadovoljavaju zahtjeve kako bi se moglo smatrati da su ispunjeni zahtjevi u pogledu ispuštanja iz članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člankom 15.
Kraljevina Švedska tvrdi da bi takvo tumačenje ugrozilo svrhu predsudskog postupka jer Komisija, među ostalim, dotičnoj državi članici dodjeljuje rok, koji obično iznosi dva mjeseca, kako bi postupila u skladu s obrazloženim mišljenjem. Međutim, ako joj mora dokazati prikupljanje uzoraka koji zadovoljavaju zahtjeve u razdoblju od dvanaest mjeseci, toj je državi članici nemoguće postupiti u skladu s takvim zahtjevom.
Kraljevina Švedska smatra da Komisija pogrešno tumači članak 4. stavak 2. Direktive 91/271, s obzirom na to da ta institucija smatra da se navedeno odstupanje primjenjuje samo na predjele koji se nalaze iznad 1500 m nadmorske visine. Ta država članica smatra da su odlučujući čimbenik koji omogućuje primjenu odstupanja iz te odredbe niske temperature zbog kojih je teško primijeniti učinkovito pročišćavanje, kao što to izričito proizlazi iz teksta članka 4. stavka 2. Direktive 91/271.
Kao prvo, kada je riječ o aglomeraciji Lycksele, iako Kraljevina Švedska ne osporava to da utvrđene granične vrijednosti koncentracije BPK5-a i KPK‑a u njezinu uređaju za pročišćavanje ne ispunjavaju zahtjeve Direktive 91/271, ona pojašnjava da su u tijeku radovi kako bi se riješila ta situacija i da je predviđeno da se zahtjevi iz te direktive ispune najkasnije do kraja 2020. ili početkom 2021.
Kao drugo, kad je riječ o aglomeraciji Malå, Kraljevina Švedska ne osporava da ona ne ispunjava zahtjeve Direktive 91/271 u pogledu vrijednosti koncentracije KPK‑a utvrđenih Direktivom 91/271. S druge strane, što se tiče vrijednosti koncentracije BPK5-a, Kraljevina Švedska smatra da se na tu aglomeraciju treba primijeniti odstupanje predviđeno u članku 4. stavku 2. te direktive zbog niskih temperatura u navedenoj aglomeraciji. U svakom slučaju, ta država članica tvrdi da je bilo predviđeno da će uređaj za pročišćavanje u Malåi ispunjavati zahtjeve iz članka 4. Direktive 91/271 najkasnije u proljeće 2021.
Kao treće, kad je riječ o aglomeraciji Mockfjärd, Kraljevina Švedska tvrdi da iz rezultata koji se odnose na kontrolu vrijednosti koncentracija BPK5-a, provedenu između 11. siječnja i 27. prosinca 2018., kao i iz one koja se odnosi na vrijednosti koncentracije KPK‑a provedene između 19. prosinca 2017. i 6. prosinca 2018., proizlazi da je navedena aglomeracija ispunjavala zahtjeve Direktive 91/271. Ta država članica navodi da je, s jedne strane, kad je riječ o BPK5-u, 3 od 19 uzoraka imalo koncentraciju višu od 25 mg/l O2, što odgovara broju dopuštenih uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve. S druge strane, kad je riječ o zahtjevima u pogledu koncentracije KPK‑a, svi su uzorci, osim jednoga, bili u skladu sa zahtjevima, jer je utvrđena koncentracija bila niža od 125 mg/l O
.
Osim toga, uzorci nisu bili prikupljani između 17. svibnja i 17. listopada 2018. zbog radova na uređaju za pročišćavanje. Prema mišljenju Kraljevine Švedske, u toj je aglomeraciji trebalo uzeti samo četiri uzorka tijekom 2018. godine kako bi se ispunili zahtjevi Direktive 91/271, s obzirom na to da su rezultati nadzora, na temelju uzoraka uzetih tijekom 2017. godine, pokazali da uređaj za pročišćavanje ispunjava zahtjeve iz te direktive, kako za BPK5, tako i za KPK.
Kao četvrto, kad je riječ o aglomeraciji Pajala, Kraljevina Švedska ne osporava to da njezin uređaj za pročišćavanje ne ispunjava zahtjeve Direktive 91/271 koji se odnose na dopuštene vrijednosti KPK‑a, nego tvrdi da ispunjava one koji se odnose na BPK5. U tom pogledu, zbog niskih temperatura i imajući u vidu činjenicu da je u postojećoj dokumentaciji navedeno da su ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje u Pajali relativno mala i nemaju štetan utjecaj na okoliš, treba primijeniti odstupanje iz članka 4. stavka 2. Direktive 91/271. U svakom slučaju, Kraljevina Švedska tvrdi da će se u toj aglomeraciji izgraditi novi uređaj za pročišćavanje i da je predviđeno da će zahtjevi iz članka 4. stavka 1. te direktive u pogledu ispuštanja biti ispunjeni tijekom proljeća ili ljeta 2022.
Kao peto, kad je riječ o aglomeraciji Robertsfors, Kraljevina Švedska smatra da ta aglomeracija ispunjava zahtjeve Direktive 91/271 koji se odnose na maksimalne vrijednosti koncentracije BPK5-a, s obzirom na to da se na nju primjenjuje odstupanje predviđeno člankom 4. stavkom 2. te direktive. Osim toga, ta država članica ističe da je uređaj za pročišćavanje za Robertsfors tijekom 2018. imao nekoliko problema u radu, koji su uklonjeni. Tvrdi da iz rezultata prikupljenih između 20. prosinca 2017. i 12. prosinca 2018. proizlazi da taj uređaj za pročišćavanje, što se tiče koncentracije BPK5-a, od 23. listopada 2018. ispunjava zahtjeve iz članka 4. Direktive 91/271, s obzirom na to da se u ukupno 6 uzoraka uzetih nakon tog datuma iskazao postotak smanjenja BPK5-a viši od 70.
Kao šesto i posljednje, kad je riječ o aglomeraciji Tänndalen, Kraljevina Švedska ističe da su ispuštanja iz uređaja za pročišćavanje Tänndalen, kad je riječ o razdoblju između 3. siječnja i 12. prosinca 2018., prekoračivala maksimalne vrijednosti koncentracije BPK5-a do 18. travnja 2018. Međutim, od 16. svibnja 2018., na temelju svih prikupljenih uzoraka bilo je moguće utvrditi da ispuštene otpadne vode iskazuju vrijednosti niže od maksimalnog praga koncentracije od 25 mg/l O
. Budući da svi uzorci prikupljeni između 16. svibnja 2018. i 15. svibnja 2019. iskazuju vrijednosti niže od maksimalne dopuštene koncentracije od 25mg/l O
, Kraljevina Švedska smatra da navedena aglomeracija ispunjava zahtjeve Direktive 91/271.
Ocjena Suda
–
Uvodna očitovanja
Kao prvo, valja podsjetiti na to da države članice, s jedne strane, prema članku 4. Direktive 91/271, osiguravaju da se komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja podvrgnu sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju. S druge strane, na temelju članka 5. stavaka 2. i 3. te direktive, one osiguravaju da se komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja u osjetljiva područja podvrgnu strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. navedene direktive. U obama slučajevima ispuštanja moraju zadovoljavati zahtjeve iz dijela B Priloga I. istoj direktivi.
Kao drugo, Sud je presudio da kad država članica može dostaviti uzorak koji ispunjava zahtjeve iz dijela B Priloga I. Direktivi 91/271, treba smatrati da su ispunjene obveze koje proizlaze iz članka 4. potonje direktive, s obzirom na to da tim člankom nije propisano da se uzorci moraju prikupljati tijekom cijele godine, kao što je to predviđeno u dijelu D Priloga I. toj direktivi. Ništa ne upućuje na zaključak da drukčije vrijedi u pogledu poštovanja obveza koje proizlaze iz članka 5. Direktive 91/271, koji uopće ne upućuje na odredbe dijela D Priloga I. Direktivi 91/271 (presuda od 10. ožujka 2016., Komisija/Španjolska,
C‑38/15
, neobjavljena,
EU:C:2016:156
, t.
24.
).
Kao treće, valja razlikovati obveze u pogledu rezultata koje države članice imaju na temelju članaka 4. i 5. Direktive 91/271, kako bi provjerile jesu li ispuštanja komunalnih otpadnih voda iz uređaja za pročišćavanje u skladu sa zahtjevima iz dijela B Priloga I. toj direktivi, od trajne obveze koju imaju na temelju članka 15. navedene direktive, kako bi se osiguralo da ta ispuštanja tijekom vremena ispunjavaju uvjete kvalitete koji se zahtijevaju od početka rada postrojenja za pročišćavanje (presuda od 10. ožujka 2016., Komisija/Španjolska,
C‑38/15
, neobjavljena,
EU:C:2016:156
, t.
25.
).
Iz toga slijedi da članak 15. Direktive 91/271 ima autonoman doseg i različit cilj u odnosu na njezine članke 4. i 5. Stoga eventualna povreda obveza nadzora koje proizlaze iz tog članka 15. ne podrazumijeva automatski povredu zahtjeva predviđenih u navedenim člancima 4. i 5.
Stoga se ne može prihvatiti Komisijina tvrdnja prema kojoj do povrede članka 4. ili 5. Direktive 91/271 dolazi kad postoji povreda članka 15. te direktive.
Osim toga, kad je riječ o tumačenju članka 4. stavka 2. Direktive 91/271, kao što je to istaknula nezavisna odvjetnica u točki 32. svojeg mišljenja, područje primjene tog članka nedvojbeno je ograničeno na jasno definirane planinske predjele iznad 1500 m nadmorske visine. Stoga bi tumačenje te odredbe za koje se zalaže Kraljevina Švedska, kako je navedeno u točki 40. ove presude, dovelo do
contra legem
tumačenja te odredbe, tako da ga se ne može prihvatiti (vidjeti u tom smislu presudu od 1. listopada 2020., Entoma,
C‑526/19
,
EU:C:2020:769
, t.
43.
).
Stoga valja odbiti argument Kraljevine Švedske koji se temelji na primjeni odstupanja predviđenog u članku 4. stavku 2. Direktive 91/271.
Postojanje povreda obveze za aglomeracije koje su predmet ove tužbe valja ocijeniti s obzirom na ta razmatranja.
–
Aglomeracije Malå, Pajala i Lycksele
Što se tiče aglomeracija Malå, Pajala i Lycksele, valja istaknuti to da su stranke suglasne oko činjenice da su vrijednosti koncentracije KPK‑a više od onih dopuštenih člankom 4. stavkom 3. i dijelom B Priloga I. Direktivi 91/271. Što se tiče posljednje aglomeracije, stranke su također suglasne oko činjenice da je koncentracija BPK5-a viša od one dopuštene tim odredbama.
Kako bi opravdala povredu obveze koja joj se stavlja na teret, Kraljevina Švedska je tvrdila, s jedne strane, kad je riječ o aglomeraciji Lycksele, da će zahtjevi koji se odnose na koncentracije KPK‑a i BPK5-a biti ispunjeni krajem 2020. godine. S druge strane, kad je riječ o koncentraciji BPK5-a u aglomeracijama Malå i Pajala, Kraljevina Švedska se međutim pozvala na odstupanje predviđeno člankom 4. stavkom 2. Direktive 91/271, a da pritom nije osporavala činjenicu da koncentracije BPK5-a prekoračuju one dopuštene člankom 4. stavkom 3. i dijelom B Priloga I. toj direktivi.
U tom pogledu, s jedne strane, valja podsjetiti na to da s obzirom na to da postojanje povrede obveze valja ocijeniti ovisno o stanju u predmetnoj državi članici kakvo je bilo u trenutku isteka roka utvrđenog u obrazloženom mišljenju, Sud ne može uzeti u obzir naknadno nastale promjene (presuda od 5. ožujka 2020., Komisija/Cipar (Prikupljanje i pročišćavanje komunalnih otpadnih voda),
C‑248/19
, neobjavljena,
EU:C:2020:171
, t.
22.
i navedena sudska praksa).
U ovom slučaju, s obzirom na to da je u obrazloženom mišljenju određen rok 8. siječnja 2019., ne može se uzeti u obzir eventualno ispunjavanje zahtjeva iz Direktive 91/271 do kojeg je došlo nakon tog datuma.
S druge strane, kao što to proizlazi iz točaka 53. i 54. ove presude, ta se država članica ne može s uspjehom pozvati na odstupanje iz članka 4. stavka 2. Direktive 91/271, tako da valja utvrditi da je povreda obveza iz članka 4. Direktive 91/271 utemeljena.
Osim toga, kad je riječ o obvezi predviđenoj člankom 10. te direktive, prema kojoj se uređaji za pročišćavanje konstruiraju, grade, vode i održavaju kako bi se osigurala dovoljna provedba u svim normalnim lokalnim klimatskim uvjetima, njezino ispunjenje osobito pretpostavlja ispunjenje zahtjeva predviđenih u članku 4. te direktive (presuda od 5. ožujka 2020., Komisija/Cipar (Prikupljanje i pročišćavanje komunalnih otpadnih voda),
C‑248/19
, neobjavljena,
EU:C:2020:171
, t.
37.
i navedena sudska praksa).
Slijedom toga, ne može se smatrati da je navedena obveza ispunjena u aglomeracijama u kojima nije ispunjena obveza podvrgavanja svih komunalnih otpadnih voda sekundarnom ili ekvivalentnom pročišćavanju, kako je to predviđeno člankom 4. Direktive 91/271 (presuda od 5. ožujka 2020., Komisija/Cipar (Prikupljanje i pročišćavanje komunalnih otpadnih voda),
C‑248/19
, neobjavljena,
EU:C:2020:171
, t.
38.
i navedena sudska praksa).
U tim okolnostima, valja utvrditi da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člankom 10., time što nije osigurala da komunalne otpadne vode iz aglomeracija Lycksele, Malå i Pajala prije ispuštanja budu podvrgnute sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju.
–
Aglomeracija Mockfjärd
Kad je riječ o aglomeraciji Mockfjärd, valja istaknuti da Komisija smatra da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15., zbog toga što između 16. svibnja i 18. listopada 2018. nije prikupljen nijedan uzorak u skladu s dijelom D.3. Priloga I. Direktivi 91/271.
Komisija ne osporava, s jedne strane, kad je riječ o koncentraciji BPK5-a, da je između 11. siječnja i 27. prosinca 2018. samo 3 od uzetih 19 uzoraka imalo koncentraciju koja je viša od one dopuštene Direktivom 91/271. S druge strane, kad je riječ o koncentraciji KPK‑a, Komisija ne osporava niti to da su između 19. prosinca 2017. i 6. prosinca 2018. svi uzorci, osim jednoga, bili u skladu sa zahtjevima iz tablice 3. Priloga I. Direktivi 91/271, prema kojoj su na 17 do 28 uzetih uzoraka godišnje dopuštena maksimalno 3 uzorka koji ne zadovoljavaju zahtjeve.
Stoga valja smatrati da Komisija želi utvrditi povredu članka 4. navedene direktive samo zbog razloga koji se temelji na neuzimanju uzoraka u redovnim vremenskim razmacima, u skladu s člankom 15. te direktive u vezi s njezinim dijelom D.3. Priloga I..
Međutim, s jedne strane, Komisijina tvrdnja prema kojoj povreda članka 15. Direktive 91/271 automatski podrazumijeva povredu njezina članka 4. odbijena je u točki 51. ove presude.
S druge strane, kao što to proizlazi iz točke 49. ove presude, ako država članica može dostaviti uzorak koji ispunjava zahtjeve iz dijela B Priloga I. Direktivi 91/271, treba smatrati da su ispunjene obveze koje proizlaze iz članka 4. potonje direktive, s obzirom na to da tim člankom nije propisano da se uzorci moraju prikupljati tijekom cijele godine, kao što je to predviđeno u dijelu D Priloga I. toj direktivi.
U tim okolnostima, tužbu valja odbiti u dijelu u kojem se odnosi na aglomeraciju Mockfjärd.
–
Aglomeracija Robertsfors
Kad je riječ o aglomeraciji Robertsfors, valja istaknuti, s jedne strane, da Kraljevina Švedska ne osporava da se uređaj za pročišćavanje navedene aglomeracije tijekom 2018. suočio s nekoliko problema u radu, koji su uklonjeni. S druge strane, Komisija ne osporava da je od 23. listopada 2018. svih šest uzoraka uzetih radi kontrole koncentracije BPK5-a pokazalo smanjenje od najmanje 70 %, što je bilo u skladu sa zahtjevima iz članka 4. Direktive 91/271.
Najprije valja odbiti argument Kraljevine Švedske koji se temelji na primjeni odstupanja predviđenog u članku 4. stavku 2. Direktive 91/271, kao što to proizlazi iz točaka 53. i 54. ove presude.
Osim toga, s jedne strane, Komisijina teza prema kojoj povreda članka 15. Direktive 91/271 automatski podrazumijeva povredu članka 4. te direktive odbijena je u točki 51. ove presude.
S druge strane, kao što to proizlazi iz točaka 48. do 52. ove presude, članak 4. Direktive 91/271 ne upućuje na dio D njezina Priloga I., tako da se obveze koje proizlaze iz članka 4. potonje direktive moraju smatrati ispunjenima ako Kraljevina Švedska može dostaviti uzorak koji ispunjava zahtjeve iz dijela B Priloga I. toj direktivi za razdoblje na koje se odnosi ova tužba.
U ovom slučaju stranke ne osporavaju da je od 23. listopada 2018. svih šest uzoraka uzetih radi kontrole koncentracije BPK5-a bilo u skladu sa zahtjevima Direktive 91/271.
Stoga Komisijinu tužbu valja odbiti u dijelu koji se odnosi na aglomeraciju Robertsfors.
–
Aglomeracija Tänndalen
Kad je riječ o aglomeraciji Tändalen, stranke ne osporavaju da je između 3. siječnja i 12. prosinca 2018. radi kontrole koncentracije BPK5-a bilo prikupljeno 35 uzoraka i da je u 6 od tih uzoraka prekoračena koncentracija dopuštena Direktivom 91/271, tako da uređaj za pročišćavanje te aglomeracije do 18. travnja 2018. nije ispunjavao njezine zahtjeve.
Kraljevina Švedska navodi da je na temelju svih uzoraka prikupljenih između 16. svibnja 2018. i 15. svibnja 2019. moguće utvrditi da su ispuštene otpadne vode imale vrijednosti koje su niže od maksimalnog praga koncentracije.
U tom pogledu, kao što na to podsjećaju točke 58. i 59. ove presude, s obzirom na to da je u obrazloženom mišljenju bio određen rok 8. siječnja 2019., ne može se uzeti u obzir eventualno ispunjavanje zahtjeva Direktive 91/271 do kojeg je došlo nakon tog datuma.
Međutim, s jedne strane, Komisijina tvrdnja prema kojoj povreda članka 15. Direktive 91/271 automatski podrazumijeva povredu njezina članka 4. odbijena je u točki 51. ove presude.
S druge strane, kao što to također proizlazi iz točaka 48. do 52. ove presude, članak 4. Direktive 91/271 ne upućuje na dio D njezina Priloga I., tako da se obveze koje Kraljevina Švedska ima na temelju članka 4. potonje direktive moraju smatrati ispunjenima, ako ta država članica može dostaviti uzorak koji ispunjava zahtjeve iz dijela B Priloga I. toj direktivi za razdoblje na koje se odnosi ova tužba.
U ovom slučaju, svi su uzorci prikupljeni između 16. svibnja 2018. i 8. siječnja 2019. bili u skladu sa zahtjevima utvrđenima Direktivom 91/271.
Iz toga slijedi da Komisijinu tužbu treba odbiti u dijelu koji se odnosi na aglomeraciju Tänndalen.
Drugi prigovor, koji se temelji na povredi obveza koje Kraljevina Švedska ima na temelju članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15.
Argumentacija stranaka
Komisija smatra, s jedne strane, da do povrede članka 5. Direktive 91/271 dolazi kad postoji povreda članka 15. te direktive, koji predviđa broj uzoraka koje treba uzeti i vremenske razmake za njihovo uzimanje, s obzirom na to da u slučaju nepoštovanja potonjeg članka nije moguće provjeriti jesu li bili ispunjeni zahtjevi iz članka 5. Direktive 91/271. S druge strane, Komisija smatra da je poštovanje potonje odredbe u vezi s člankom 15. te direktive, uvjet da bi se zahtjevi iz članka 10. navedene direktive koji se odnose na konstruiranje, izgradnju, vođenje i održavanje uređaja za pročišćavanje, mogli smatrati ispunjenima.
Komisija ističe da iz članka 5. stavka 2. Direktive 91/271 proizlazi da se ispuštanja komunalnih otpadnih voda iz aglomeracija s više od 10000 p. e. moraju podvrgnuti strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. te direktive. Tvrdi da iz članka 5. stavka 3. navedene direktive proizlazi da takva ispuštanja moraju ispunjavati relevantne zahtjeve iz dijela B njezina Priloga I. koji upućuje na tablice 1. i 2. tog priloga.
Komisija podsjeća na to da se na dušik u otpadnim vodama odnose dva kriterija koji se primjenjuju alternativno, a to su maksimalna dopuštena koncentracija za dušik koja iznosi 15 mg/l za aglomeracije s p. e. između 10000 i 100000 i 10 mg/l za aglomeracije s više od 100000 p. e., te minimalni postotak smanjenja za dušik koja mora iznositi od 70 % do 80 %. Osim toga, Komisija ističe da je u dijelu D.4.a Priloga I. Direktivi 91/271 predviđeno da se za obrađene otpadne vode smatra da su u skladu sa zahtjevima iz tablice 2. tog priloga u pogledu dušika ako prosječna godišnja vrijednost uzoraka ne prekoračuje primjenjivu graničnu vrijednost.
Što se tiče aglomeracija Borås, Skoghall, Habo i Töreboda, Komisija ističe da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15.
Kao prvo, kad je riječ o aglomeraciji Borås, čiji su uređaji za pročišćavanje pročišćavali ili pročišćavaju otpadne vode za p. e. redom, od 110000 i od 150000, Komisija tvrdi da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da raniji uređaj za pročišćavanje, koji je prestao s radom 28. svibnja 2018., nije bio u skladu sa zahtjevima Direktive 91/271, ali da novi uređaj ispunjava te zahtjeve od 17. rujna 2018.
Komisija ističe da na temelju tablice rezultata koji se odnose na koncentracije dušika koju je dostavila Kraljevina Švedska, nije moguće odrediti koji rezultati potječu iz kojeg uređaja za pročišćavanje i da navedena tablica u svakom slučaju pokazuje da u razdoblju između 1. studenoga 2017. i 31. listopada 2018. nisu bili ispunjeni zahtjevi iz Direktive 91/271 koji se odnose na maksimalne vrijednosti koncentracije dušika. Naime, u tom razdoblju od godine dana prosječna godišnja vrijednost uzoraka iznosila je 18 mg/l, dok granična vrijednost iznosi 10 mg/l.
Kao drugo, kad je riječ o aglomeraciji Skoghall, čiji uređaji za pročišćavanje imaju kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. redom od 5457, odnosno od 15000, Komisija ističe da iz odgovora na obrazloženo mišljenje proizlazi da je u jednom od dvaju uređaja za pročišćavanje granična vrijednost koncentracije dušika bila prekoračena u razdoblju od dvanaest mjeseci između 9. studenoga 2017. i 6. studenoga 2018., što Kraljevina Švedska nije osporavala. U tom pogledu Komisija navodi da je prosječna godišnja vrijednost uzoraka iznosila 17 mg/l, dok granična vrijednost iznosi 15 mg/l.
Kao treće, kad je riječ o aglomeraciji Habo, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 17000, Komisija smatra da je u navedenom uređaju bilo uklonjeno samo 33 % dušika i da Kraljevina Švedska uopće nije potkrijepila svoje tvrdnje prema kojima je smanjenje dušika između Haboa i Baltičkog mora iznosilo od 78 % do 87 %. Prema Komisijinu mišljenju, na temelju modela
Hydrological Predictions for the Environment
(hidrološka predviđanja za okoliš, u daljnjem tekstu: model HYPE) nije moguće utvrditi je li aglomeracija Habo ispunjavala zahtjeve iz Direktive 91/271. Tvrdi da iz modela HYPE proizlazi da smanjenje dušika u svim jezerima i potocima između Haboa i Baltičkog mora iznosi 87 %, prije nego što otpadne vode dosegnu osjetljivo obalno područje. Nadalje, službena izjava Švedskog meteorološkog i hidrološkog instituta (u daljnjem tekstu: ŠMHI) upućuje na to da ukupno smanjenje dušika, koje u obzir uzima i prirodno zadržavanje vode, iznosi 91 %.
Međutim, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi, s jedne strane, da je prosječna godišnja vrijednost smanjenja koncentracije dušika utvrđena u uređaju za pročišćavanje Habo iznosila tek 32 % i, s druge strane, da navedeni uređaj za pročišćavanje čak nije ni opremljen za pročišćavanje dušika. Komisija smatra da Kraljevina Švedska, iako se oslanja na model HYPE, nije dostavila relevantne informacije radi provjere danih podataka, tako da ta institucija smatra da smanjenje dušika za Habo iznosi 32 %, dok minimalni postotak smanjenja mora iznositi između 70 % i 80 %.
Kao četvrto, kad je riječ o aglomeraciji Töreboda, čiji uređaj za pročišćavanje ima kapacitet za pročišćavanje otpadnih voda za p. e. od 35500, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da je ta država članica tvrdila, s jedne strane, da su zahtjevi koji se odnose na koncentraciju BPK5-a bili ispunjeni. S druge strane, zbog u bitnome istih razloga poput onih iznesenih za aglomeraciju Habo, ta je država članica tvrdila da je smanjenje koncentracije dušika koje osigurava uređaj za pročišćavanje Töreboda iznosilo 43 %, s tim da taj postotak doseže 71 % kad se uzme u obzir prirodno zadržavanje prije nego što otpadne vode dosegnu osjetljiva obalna područja.
Komisija tvrdi da iz navedenog odgovora proizlazi da je u uređaju za pročišćavanje Töreboda između 8. studenoga 2017. i 6. studenoga 2018. radi provjere koncentracije BPK5-a prikupljeno 50 uzoraka. Međutim, ta institucija tvrdi da između 8. studenoga 2017. i 3. siječnja 2018. nisu prikupljeni uzorci ulaznih i izlaznih voda, tako da u tom razdoblju nije bilo prijavljeno smanjenje i nisu bili ispunjeni zahtjevi u pogledu kontrole iz dijela D.3. Priloga I. Direktivi 91/271.
Osim toga, Komisija ističe da je maksimalna koncentracija od 25 mg/l prekoračena u 18 uzoraka, a da maksimalni dopušteni broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve iznosi 5 i da su 3 uzorka prekoračila tu graničnu vrijednost za više od 100 %. Budući da ta aglomeracija ne ispunjava zahtjeve koji proizlaze iz članka 4. Direktive 91/271, ona ne ispunjava ni one iz članka 5. te direktive koji predviđa obvezu strožeg pročišćavanja za uređaje za pročišćavanje s više od 10000 p. e.
Što se tiče smanjenja koncentracije dušika, Komisija ističe da iz odgovora Kraljevine Švedske na obrazloženo mišljenje proizlazi da, s jedne strane, prosječna godišnja vrijednost smanjenja dušika u uređaju za pročišćavanje iznosi 43 %, dok minimalni postotak smanjenja mora iznositi između 70 % i 80 % i, s druge strane, da navedeni uređaj za pročišćavanje nije opremljen za pročišćavanje dušika. Komisija navodi da joj nije upućena ni jedna informacija na temelju koje bi mogla provjeriti informacije koje joj je dostavila Kraljevina Švedska ili informacije koje se odnose na razdoblje nakon 2013. godine.
Kao prvo, Kraljevina Švedska osporava Komisijinu tvrdnju prema kojoj povreda članka 15. dovodi do povreda članaka 5. i 10. Direktive 91/271, zbog istih razloga kao što su oni istaknuti u okviru prigovora koji se temelji na povredi obveza koje proizlaze iz članka 4. te direktive u vezi s njezinim člancima 10. i 15.
Kao prvo, kad je riječ o aglomeraciji Borås, Kraljevina Švedska smatra da se ne može prihvatiti Komisijina argumentacija prema kojoj nije moguće utvrditi uređaj za pročišćavanje na koji se odnose rezultati na koje se upućuje. Naime, iz njezina odgovora na obrazloženo mišljenje proizlazi to da je do 28. svibnja 2018. radio uređaj za pročišćavanje u Gässlösai, a da je od tog datuma u pogon stavljen uređaj u Sobackenu. U tom pogledu, Kraljevina Švedska tvrdi da je u razdoblju između 28. svibnja 2018. i 9. svibnja 2019. koncentracija dušika otpadnih voda koje su ispuštene iz tog uređaja bila niža od godišnje prosječne granične vrijednosti od 10 mg/l, tako da je navedeni uređaj u skladu sa zahtjevima iz Direktive 91/271.
Kao drugo, kad je riječ o aglomeraciji Skoghall, koja se koristi dvama uređajima za pročišćavanje, Kraljevina Švedska tvrdi da su uzorci prikupljeni u uređaju u Sättersvikenu iskazali koncentraciju dušika od 17 mg/l zbog poteškoća izazvanih topljenjem snijega, zajedno s dugim razdobljem niskih temperatura. Međutim, ta država članica tvrdi da je poduzela mjere radi uklanjanja tog problema, tako da su koncentracije dušika u vodama koje je ispustio uređaj za pročišćavanje u Sättersvikenu između 4. lipnja 2018. i 15. svibnja 2019. bile niže od prosječne godišnje granične vrijednosti od 15 mg/l.
Kao treće, kad je riječ o aglomeraciji Habo, Kraljevina Švedska ističe da analiza 26 uzoraka, prikupljenih između 14. studenoga 2017. i 13. studenoga 2018., pokazuje da je postotak smanjenja opterećenja dušikom u uređaju za pročišćavanje Habo prosječno iznosio 32 %. Međutim, Kraljevina Švedska tvrdi da je koncentracija dušika u vodama koje ispušta taj uređaj za pročišćavanje smanjena za 87 % zbog prirodnog zadržavanja koje se, prema sudskoj praksi Suda, može uzeti u obzir za potrebe izračuna smanjenja opterećenja dušikom.
Naime, iz izjave ŠMHI‑ja, koja se i sama temelji na podacima dostupnima na internetskoj stranici Sveriges lantbruksuniversiteta (švedsko sveučilište poljoprivrednih znanosti; u daljnjem tekstu: ŠSPZ), proizlazi da model HYPE pokazuje postotak prirodnog smanjenja opterećenja dušikom između uređaja za pročišćavanje i mora u iznosu od 87 %. Budući da uređaj za pročišćavanje u Habou ostvaruje smanjenje dušika od 32 %, a prirodno zadržavanje dovodi do 87 %, dok sveukupno zadržavanje iznosi ukupno 91 %, Kraljevina Švedska smatra da ispunjava zahtjeve iz Direktive 91/271 u tom pogledu.
Kao četvrto, kad je riječ o aglomeraciji Töreboda, Kraljevina Švedska – što se tiče koncentracije BPK5-a – tvrdi da s jedne strane, iz tablice 2. Priloga I. Direktivi 91/271 proizlazi da se vrijednosti koncentracije i postotci smanjenja primjenjuju alternativno. S druge strane, iz tablice 3. tog priloga proizlazi da, iako tijekom određene godine mora biti prikupljeno između 17 i 28 uzoraka, dopušteno je da od svih prikupljenih najviše 3 ne zadovoljavaju zahtjeve. Međutim, 22 od 23 uzoraka koji su između 4. siječnja i 11. listopada 2018. prikupljeni u redovnim vremenskim razmacima, bili su u skladu sa zahtjevima minimalnog postotka smanjenja, iako je navedeni uređaj tijekom te godine trebao prikupiti samo 12 uzoraka.
Što se tiče zadržavanja dušika, Kraljevina Švedska ističe da je postotak smanjenja opterećenja dušikom u uređaju za pročišćavanje Töreboda, određen na temelju 54 uzorka, između 10. studenoga 2017. i 6. studenoga 2018. iznosio 32 %, dok je smanjenje zbog prirodnog zadržavanja dovelo do smanjenja od 50 % tog opterećenja.
Iz izjave ŠMHI‑ja, koja se i sama temelji na podacima dostupnima na internetskoj stranici ŠSPZ‑a, proizlazi da model HYPE pokazuje postotak prirodnog smanjenja opterećenja dušikom između uređaja za pročišćavanje i mora u visini od 50 %. Imajući u vidu činjenicu da smanjenje u uređaju za pročišćavanje iznosi 43 %, sveukupno zadržavanje dušika iznosi ukupno 71 %.
Ocjena Suda
Najprije valja istaknuti da povredu obveza koje proizlaze iz članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15. valja ispitati s obzirom na točke 48. do 52. ove presude.
–
Aglomeracija Töreboda
Komisija Kraljevini Švedskoj u bitnome prigovara da je povrijedila članak 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15. jer – s jedne strane – uređaj za pročišćavanje navedene aglomeracije ne ispunjava zahtjeve iz članka 4. navedene direktive koji se odnose na koncentraciju u BPK5-u, tako da ne može
a fortiori
ispunjavati strože zahtjeve iz njezina članka 5. S druge strane, Komisija smatra da nisu ispunjeni ni zahtjevi u pogledu postotka dušika u pročišćenim vodama.
U tom pogledu, s jedne strane, Komisijina tvrdnja prema kojoj povreda članka 15. Direktive 91/271 automatski podrazumijeva povredu članka 5. te direktive odbijena je u točki 51. ove presude.
S druge strane, kao što to proizlazi iz točaka 48. do 52. ove presude, članak 5. Direktive 91/271 ne upućuje na dio D njezina Priloga I., tako da obveze koje proizlaze iz članka 5. te direktive treba smatrati ispunjenima s obzirom na to da Kraljevina Švedska može dostaviti uzorak koji ispunjava zahtjeve iz dijela B Priloga I. toj direktivi za razdoblje na koje se odnosi ova tužba.
U tom pogledu, iako je među strankama nesporno da je Kraljevina Švedska dostavila 50 uzoraka za razdoblje od 8. studenoga 2017. do 6. studenoga 2018., ta država članica osporava činjenicu da 9 uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve u prvoj polovini 2018. godine pokazuju da uređaj za pročišćavanje te aglomeracije nedovoljno smanjuje koncentraciju BPK5-a.
Međutim, imajući u vidu činjenicu da je navedenoj državi članici za ispunjenje obveza iz članka 5. Direktive 91/271 dovoljno da podnese samo jedan uzorak koji ispunjava zahtjeve iz dijela B Priloga I. Direktivi 91/271, točan broj uzoraka koji ne zadovoljavaju zahtjeve nije relevantan za ocjenu postojanja povrede obveza koje proizlaze iz navedenog članka.
Budući da Komisija ne osporava da je Kraljevina Švedska dostavila najmanje jedan uzorak koji zadovoljava zahtjeve iz dijela B Priloga I. Direktivi 91/271, tužbu treba odbiti u dijelu u kojem se odnosi na koncentraciju BPK5-a u aglomeraciji Töreboda.
Što se tiče postotka smanjenja koncentracije dušika prisutnog u tim vodama, s jedne strane valja podsjetiti na to da su nadležna tijela, na temelju članka 5. stavka 2. Direktive 91/271, dužna poduzeti potrebne mjere kako bi se za sva ispuštanja iz aglomeracija s više od 10000 p. e., komunalne otpadne vode koje ulaze u sabirne sustave prije ispuštanja u osjetljiva područja podvrgle strožem pročišćavanju od onog opisanog u članku 4. te direktive i to najkasnije 31. prosinca 1998.
S druge strane, članak 5. stavak 3. Direktive 91/271 upućuje na dio B njezina Priloga I., koji pak upućuje na zahtjeve iz tablice 2. tog priloga. Što se tiče dušika, navedena tablica zahtijeva smanjenje koje omogućuje postizanje standarda od 15 mg/l za aglomeracije s p. e. između 10000 i 100000 ili minimalni postotak smanjenja od 70 do 80 %.
Tako je Sud već utvrdio da se nijedna odredba Direktive 91/271 ne protivi mogućnosti da se prirodno zadržavanje dušika smatra metodom uklanjanja dušika iz komunalnih otpadnih voda (presude od 6. listopada 2009., Komisija/Finska,
C‑335/07
,
EU:C:2009:612
, t.
86.
i od 6. listopada 2009., Komisija/Švedska,
C‑438/07
,
EU:C:2009:613
, t.
97.
).
U ovom slučaju, iako Kraljevina Švedska ne osporava da uređaj za pročišćavanje aglomeracije Töreboda ne raspolaže nikakvom posebnom opremom za smanjenje koncentracije dušika prisutnog u otpadnim vodama i stoga uklanja samo oko 43 % dušika, ta država članica ističe da treba uzeti u obzir prirodno zadržavanje od daljnjih 50 %, tako da se dušik koji je prisutan u otpadnim vodama, prije nego što dospije u osjetljive obalne vode, sveukupno smanji za 71 %.
U tom pogledu, kao prvo, kao što je to istaknula nezavisna odvjetnica u točkama 109. i 110. svojeg mišljenja, iako je Komisija istaknula da Kraljevina Švedska nije podnijela relevantne podatke koji bi joj omogućili provjeru tvrdnji o prirodnom zadržavanju dušika, ta institucija nije ni u obrazloženom mišljenju ni u svojim podnescima precizno navela koje su joj mjere potrebne kako bi mogla potvrditi model HYPE, tako da Kraljevina Švedska nije mogla dostaviti upravo te podatke koje je zahtijevala Komisija.
Kao drugo, budući da se Kraljevina Švedska pozvala na podatke koji su dostupni na internetskoj stranici ŠSPZ‑a, ona je time utemeljeno i detaljno osporila podatke koje je podnijela Komisija i posljedice koje iz njih proizlaze (vidjeti po analogiji presudu od 18. listopada 2012., Komisija/Ujedinjena Kraljevina,
C‑301/10
,
EU:C:2012:633
, t.
72.
i navedenu sudsku praksu).
U tim okolnostima, kao što je to navela nezavisna odvjetnica u točki 111. svojeg mišljenja, Komisija je trebala ispitati sadržaj podataka dostupnih na internetskoj stranici o kojoj je riječ, i, eventualno, po potrebi zatražiti produljenje roka ili suspenziju postupka.
Međutim, budući da Komisija, s jedne strane, nije jasno i precizno zatražila posebne mjere u cilju provjere modela HYPE i da, s druge strane, nije mogla uvjerljivo dovesti u pitanje argumentaciju Kraljevine Švedske o prirodnom zadržavanju dušika, valja utvrditi da nije uspjela dokazati povredu članka 5. Direktive 91/271 u odnosu na ispuštanje dušika iz uređaja za pročišćavanje u aglomeraciji Töreboda.
U tim okolnostima valja utvrditi da tužbu zbog povrede obveze treba odbiti u dijelu u kojem se odnosi na aglomeraciju Töreboda.
–
Aglomeracija Borås
Kad je riječ o aglomeraciji Borås, valja ispitati povredu obveza – iz članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15. – koje se odnose na granične vrijednosti i na smanjenje koncentracije dušika u otpadnim vodama s obzirom na točke 111. do 113. ove presude.
U ovom slučaju, kao što je to istaknula nezavisna odvjetnica u točkama 95. do 97. svojeg mišljenja, valja utvrditi da Kraljevina Švedska, iako je zbog zamjene ranijeg uređaja za pročišćavanje te aglomeracije 28. svibnja 2018. najprije dostavila prosječnu godišnju vrijednost koncentracije dušika od 18 mg/l za oba postrojenja, ta je država članica u svojem odgovoru na tužbu ipak dostavila dodatne podatke iz uzoraka prikupljenih između 28. svibnja 2018. i 5. rujna 2019., koji utvrđuju godišnji prosjek od 9 mg/l i prosječno smanjenje koncentracije dušika od 70 %.
Kao što to proizlazi iz točaka 58. i 59. ove presude, s obzirom na to da je rok određen u obrazloženom mišljenju 8. siječnja 2019., ne može se uzeti u obzir eventualno ispunjavanje zahtjeva iz Direktive 91/271 do kojeg je došlo nakon tog datuma.
S obzirom na to, s jedne strane, budući da je Komisijina tvrdnja prema kojoj povreda članka 15. Direktive 91/271 automatski podrazumijeva povredu članka 5. te direktive odbijena u točki 51. ove presude i, s druge strane, da je Kraljevina Švedska dostavila uzorke koji zadovoljavaju zahtjeve navedene direktive za razdoblje između 28. svibnja 2018. i 8. siječnja 2019., valja utvrditi da je uređaj za pročišćavanje aglomeracije Borås potonjeg datuma bio u skladu sa zahtjevima propisanima člancima 5. i 10. iste direktive.
U tim okolnostima valja utvrditi da tužbu zbog povrede obveze treba odbiti u dijelu koji se odnosi na aglomeraciju Borås.
–
Aglomeracija Skoghall
Kada je riječ o aglomeraciji Skoghall, povredu obveza iz članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15., koje se odnose na granične vrijednosti i na smanjenje koncentracije dušika u otpadnim vodama valja ispitati s obzirom na točke 111. do 113. ove presude.
U ovom slučaju, kao što je to istaknula nezavisna odvjetnica u točkama 102. i 103. svojeg mišljenja, iako je Kraljevina Švedska priznala da je u jednom od uređaja za pročišćavanje navedene aglomeracije koncentracija dušika u vodama koje ona pročišćava sadržavala, u razdoblju između9. studenoga 2017. i 6. studenoga 2018., prosječnu godišnju vrijednost od 17 mg/l, ta je država članica u svojem odgovoru na tužbu ipak dostavila dodatne informacije koje proizlaze iz uzoraka prikupljenih između 6. travnja 2018. i 15. svibnja 2019. koji utvrđuju godišnji prosjek od 12 mg/l i prosječno smanjenje koncentracije dušika od 73 %.
Kao što to proizlazi iz točaka 58. i 59. ove presude, s obzirom na to da je rok određen u obrazloženom mišljenju 8. siječnja 2019., ne može se uzeti u obzir eventualno ispunjavanje zahtjeva iz Direktive 91/271 do kojeg je došlo nakon tog datuma.
S obzirom na to, s jedne strane, budući da je Komisijina tvrdnja prema kojoj povreda članka 15. Direktive 91/271 automatski podrazumijeva povredu članka 5. te direktive odbijena u točki 51. ove presude i, s druge strane, da je Kraljevina Švedska dostavila uzorke koji zadovoljavaju zahtjeve navedene direktive za razdoblje između 6. travnja 2018. i 8. siječnja 2019., valja utvrditi da je uređaj za pročišćavanje aglomeracije Skoghall na potonji datum bio u skladu sa zahtjevima propisanima člancima 5. i 10. iste direktive.
U tim okolnostima valja utvrditi da tužbu zbog povrede obveze treba odbiti u dijelu koji se odnosi na aglomeraciju Skoghall.
–
Aglomeracija Habo
Kad je riječ o aglomeraciji Habo, povredu obveza iz članka 5. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člancima 10. i 15., koje se odnose na granične vrijednosti i na smanjenje koncentracije dušika u otpadnim vodama valja ispitati s obzirom na točke 111. do 113. ove presude.
U ovom slučaju, iako Kraljevina Švedska ne osporava da uređaj za pročišćavanje aglomeracije Habo ne raspolaže nikakvom posebnom opremom za smanjivanje dušika u otpadnim vodama i stoga uklanja samo oko 30 %, što dovodi do godišnjeg prosjeka od 40 mg/l, ta država članica ističe da se mora uzeti u obzir prirodno zadržavanje od dodatnih 87 %, tako da se dušik prisutan u otpadnim vodama, prije nego što dospije u osjetljive obalne vode, sveukupno smanjuje za 91 %.
U tom pogledu, kao prvo, kao što je to nezavisna odvjetnica istaknula u točkama 109. i 110. svojeg mišljenja, iako je Komisija istaknula da joj Kraljevina Švedska nije priopćila relevantne podatke koji bi joj omogućili provjeru tvrdnji te države članice o prirodnom zadržavanju dušika, ta institucija nije ni u obrazloženom mišljenju ni tijekom sudskog postupka precizno navela koje su joj mjere potrebne kako bi mogla potvrditi model HYPE, tako da Kraljevina Švedska nije mogla dostaviti upravo te podatke koje je zahtijevala Komisija.
Kao drugo, kao što proizlazi iz točaka 110. i 111. navedenog mišljenja, Kraljevina Švedska uputila je na podatke dostupne na internetskoj stranici ŠSPZ‑a, tako da je Komisija trebala ispitati sadržaj tih podataka dostupnih na navedenoj internetskoj stranici i – eventualno – po potrebi zatražiti produljenje roka ili suspenziju postupka.
Međutim, budući da Komisija, s jedne strane, nije jasno i precizno zatražila posebne mjere u cilju provjere modela HYPE i da, s druge strane, nije mogla uvjerljivo dovesti u pitanje argumentaciju Kraljevine Švedske o prirodnom zadržavanju dušika, valja utvrditi da nije uspjela dokazati povredu članka 5. Direktive 91/271 u odnosu na ispuštanje dušika iz aglomeracije Habo.
U tim okolnostima, valja utvrditi da tužbu zbog povrede obveze treba odbiti u dijelu koji se odnosi na aglomeraciju Habo.
Treći prigovor, koji se temelji na povredi obveza koje Kraljevina Švedska ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a
Argumentacija stranaka
Komisija ističe da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a, time što joj nije dostavila relevantne podatke koji se odnose na aglomeracije Habo i Töreboda kako bi toj instituciji omogućila provjeru argumenata koje ta država članica iznosi kako bi osporila povrede koje joj se stavljaju na teret što se tiče tih dviju aglomeracija.
U tom pogledu Komisija ističe da državi članici nije dovoljno da samo iznese tvrdnje, a da toj instituciji ne pruži sredstva za provjeru njihove istinitosti. Stoga Komisija tvrdi da, iako Kraljevina Švedska tvrdi da se model HYPE – koji se koristi u okviru izračuna zadržavanja dušika – temelji na stvarnim mjerama, ta institucija od te države članice nije primila informacije o zadržavanju koje se pojedinačno izračunava za svaku aglomeraciju, tako da nije mogla provjeriti te tvrdnje.
Konkretnije, ta institucija nije mogla provjeriti niti provodi li se prirodno zadržavanje dušika u navedenim razmjerima ni izvršiti objektivnu znanstvenu ocjenu istinitosti tvrdnji Kraljevine Švedske u pogledu načina koji su omogućili da se odredi postotak zadržavanja. U tom pogledu Komisija tvrdi da s obzirom na to da u vezi s time ne raspolaže istražnim ovlastima, načelo lojalne suradnje zahtijeva da joj država članica dostavi elemente koji su potrebni za provjeru toga jesu li pravilno provedene odredbe direktive.
U ovom slučaju podaci koji su dostavljeni Komisiji, a na kojima se temelji službena izjava ŠMHI‑ja, potječu iz baze podataka koju ne vodi ŠMHI i koja ne pojašnjava postotak dušika u potocima u razdoblju nakon 2013. godine. Komisija dodaje da količinu zadržavanja dušika nije moguće odrediti čak ni na temelju podataka koji potječu iz navedene baze.
Kraljevina Švedska odgovara da je, s jedne strane, stvarno dostavila relevantne informacije i, s druge strane, da takve informacije potječu iz podataka o praćenju stanja okoliša koji su dostupni na internetskoj stranici ŠSPZ‑a koji je u okviru praćenja stanja okoliša prikupio podatke o slatkim vodama. Tvrdi da se ŠMHI koristi tim podacima u svojim poslovima validacije i kalibracije.
Osim toga, Kraljevina Švedska tvrdi da su i model HYPE i raniji modeli na kojima se on temelji dokumentirani i da su bili predmet ispitivanja i znanstvenih pokusa, a da su rezultati objavljeni u brojnim znanstvenim studijama i člancima. Ta država članica ističe da dvije znanstvene studije dokazuju da je riječ o pouzdanom modelu i naglašava, s jedne strane, da se validacije i kalibracije provode u odnosu na podatke koje je izmjerio ŠSPZ i, s druge strane, da navedene studije potvrđuju da ŠMHI‑jeva internetska stranica raspolaže alatom koji omogućuje predviđanje prosječnog odstupanja između vrijednosti modela i izmjerenih podataka, koje se izražava u postocima.
Osim toga, Kraljevina Švedska je u svojem odgovoru na pismo opomene od 28. lipnja 2017. dala detaljna objašnjenja u vezi s modelom HYPE i Komisiji priopćila informacije ŠMHI‑ja u kojima je navedeno kako se odvijaju prijenos i gubitak dušika, kao i konačno prirodno zadržavanje koje je na taj način ostvareno u aglomeracijama Habo i Töreboda. Slijedom toga, ta država članica zaključuje da je učinila sve što je bilo moguće kako bi surađivala s Komisijom.
Ocjena Suda
Valja podsjetiti na to da je, u skladu s ustaljenom sudskom praksom o teretu dokazivanja u okviru postupka zbog povrede obveze na temelju članka 258. UFEU‑a, Komisija obvezna dokazati postojanje navodne povrede. Ona je dužna Sudu dostaviti elemente koji su mu nužni za ispitivanje postojanja te povrede, pri čemu se ne može pozvati ni na kakvu pretpostavku (presuda od 14. siječnja 2021., Komisija/Italija (Doprinos za kupnju pogonskih goriva),
C‑63/19
,
EU:C:2021:18
, t.
74.
i navedena sudska praksa).
Međutim, države članice obvezne su na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a Komisiji olakšati izvršavanje njezinih zadaća koje se, u skladu s člankom 17. stavkom 1. UEU‑a, među ostalim, sastoje od osiguranja primjene odredbi UFEU‑a i odredbi koje na temelju njega donose institucije. Osobito treba uzeti u obzir činjenicu da, što se tiče provjere pravilne primjene u praksi nacionalnih odredbi namijenjenih osiguranju djelotvorne provedbe direktive, Komisija, koja ne raspolaže vlastitim istražnim ovlastima u tom području, uvelike ovisi o podacima koje dostave mogući podnositelji pritužbe i država članica na koju se to odnosi (presuda od 18. listopada 2012., Komisija/Ujedinjena Kraljevina,
C‑301/10
,
EU:C:2012:633
, t.
71.
i navedena sudska praksa).
U ovom slučaju valja istaknuti da je Kraljevina Švedska odgovorila na Komisijin zahtjev da joj dostavi rezultate novijih mjerenja u vezi sa smanjenjem dušika u aglomeracijama Habo i Töreboda, upućivanjem na izjavu ŠMHI‑ja u kojoj je bilo navedeno da se ona stvarno temelji na novijim mjerenjima tog postotka, ali da ona nisu bila dostupna na njegovoj internetskoj stranici zbog činjenice da potječu iz baze podataka druge institucije.
Međutim, Kraljevina Švedska je tek tijekom postupka pred Sudom, odnosno u svojem odgovoru na tužbu, Komisiju obavijestila da navedene podatke vodi ŠSPZ i da su oni dostupni na internetskoj stranici tog sveučilišta.
Valja istaknuti da je time Kraljevina Švedska u predsudskom postupku Komisiji dostavila nepotpune informacije i onemogućila dobro odvijanje ovog postupka.
Kao što je to nezavisna odvjetnica istaknula u točki 123. svojeg mišljenja, premda je Komisija prigovorila da nedostaju posebni podaci, ta država članica nije ni dostavila takve podatke niti navela izvor novijih podataka ili njihovu poveznicu na internetskim stranicama. Tim je propustom naštetila Komisiji u njezinu pripremanju ove tužbe.
Iz toga slijedi da Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a time što Komisiji tijekom predsudskog postupka nije dostavila podatke koji su joj bili potrebni kako bi ocijenila ispunjavaju li uređaji za pročišćavanje aglomeracija Habo i Töreboda zahtjeve iz Direktive 91/271.
Iz svih prethodnih razmatranja proizlazi da:
–
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive 91/271 u vezi s njezinim člankom 10., time što nije osigurala da otpadne vode iz aglomeracija Lycksele, Malå i Pajala prije ispuštanja budu podvrgnute sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju i
–
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a, time što Komisiji tijekom predsudskog postupka nije dostavila podatke koji su joj bili potrebni kako bi ocijenila ispunjavaju li uređaji za pročišćavanje aglomeracija Habo i Töreboda zahtjeve iz Direktive 91/271.
Troškovi
U skladu s člankom 138. stavkom 3. Poslovnika Suda, Komisija i Kraljevina Švedska snosit će vlastite troškove, s obzirom na to da su stranke djelomično uspjele u svojim zahtjevima.

Slijedom navedenog, Sud (četvrto vijeće) proglašava i presuđuje:

1.
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. Direktive Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1137/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2008., u vezi s člankom 10. Direktive 91/271, kako je izmijenjena Uredbom br. 1137/2008, time što nije osigurala da otpadne vode iz aglomeracija Lycksele, Malå i Pajala prije ispuštanja budu podvrgnute sekundarnom pročišćavanju ili ekvivalentnom pročišćavanju, i
Kraljevina Švedska nije ispunila obveze koje ima na temelju članka 4. stavka 3. UEU‑a, time što Europskoj komisiji tijekom predsudskog postupka nije dostavila podatke koji su joj bili potrebni kako bi ocijenila ispunjavaju li uređaji za pročišćavanje aglomeracija Habo i Töreboda zahtjeve iz Direktive 91/271, kako je izmijenjena Uredbom br. 1137/2008.

2.
U preostalom dijelu tužba se odbija.

3.
Europskoj komisiji i Kraljevini Švedskoj nalaže se snošenje vlastitih troškova.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: švedski