CELEX: 62018CJ0559
Řízení o předběžné otázce
Nařízení (EHS) č. 2658/87
Celní unie a společný celní sazebník
Sazební zařazení zboží
Kombinovaná nomenklatura
Podpoložka 8504 40 30
Statické měniče
Kritéria pro zařazení
Hlavní účel

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká výkladu podpoložky 85044030 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (
Úř. věst. 1987, L 256, s. 1
; Zvl. vyd. 02/02, s. 382) ve zněních vyplývajících postupně z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012 (
Úř. věst. 2012, L 304, s. 1
) a z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013 (
Úř. věst. 2013, L 290, s. 1
) (dále jen „KN“).
Tato žádost byla předložena v rámci sporu mezi společností TDK-Lambda Germany GmbH a Hauptzollamt Lörrach (hlavní celní úřad ve městě Lörrach, dále jen „celní orgán“), jehož předmětem je sazební zařazení statických měničů dovážených společností TDK-Lambda Germany.
Právní rámec
GATT z roku 1994 a ITA
Všeobecná dohoda o clech a obchodu z roku 1994 (
Úř. věst. 1994, L 336, s. 11
, dále jen „GATT z roku 1994“), a zejména Ujednání o výkladu článku II odst. 1 písm. b) GATT z roku 1994, jsou součástí Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO), která byla podepsána v Marrákeši dne 15. dubna 1994 a schválena rozhodnutím Rady 94/800/ES ze dne 22. prosince 1994 o uzavření dohod jménem Evropského společenství s ohledem na oblasti, které jsou v jeho pravomoci, v rámci Uruguayského kola mnohostranných jednání (1986–1994) (
Úř. věst. 1994, L 336, s. 1
; Zvl. vyd. 11/21, s. 80).
Dohoda o obchodu s produkty informačních technologií, kterou tvoří Ministerská deklarace o obchodu s produkty informačních technologií, jež byla přijata dne 13. prosince 1996 na první konferenci WTO v Singapuru, jakož i přílohy a dodatky této dohody (dále jen „ITA“) a sdělení o jejím provedení byly schváleny jménem Společenství rozhodnutím Rady 97/359/ES ze dne 24. března 1997 o odstranění cel pro produkty informačních technologií (
Úř. věst. 1997, L 155, s. 1
; Zvl. vyd. 11/26, s. 3).
ITA ve svém odstavci 1 upřesňuje, že obchodní režim každé strany by se měl vyvíjet způsobem, který zlepšuje přístup na trh pro produkty informačních technologií.
Podle odstavce 2 ITA se každá strana omezí a odstraní cla a jiné dávky a poplatky jakéhokoli druhu ve smyslu čl. II odst. 1 písm. b) GATT z roku 1994, pokud jde o určité produkty, včetně „statických měničů pro zařízení pro automatizované zpracování dat a jejich jednotky a pro telekomunikační přístroje“. (
neoficiální překlad
)
Unijní právo
KN
Celní zařazení zboží dovezeného do Evropské unie se řídí KN.
Podle článku 12 nařízení č. 2658/87 přijme Evropská komise každoročně nařízením úplnou verzi KN, jakož i odpovídající všeobecné a smluvní celní sazby společného celního sazebníku vyplývající z opatření přijatých Radou Evropské unie nebo Komisí. Toto nařízení se vyhlásí v Úředním věstníku Evropských společenství nejpozději dne 31. října a použije se ode dne 1. ledna následujícího roku.
Verze KN, jež se použijí na skutkový stav v původním řízení, jsou verze vztahující se k rokům 2013 a 2014, které vyplývají z nařízení č. 927/2012 a z nařízení č. 1001/2013. Ustanovení KN použitelná na věc v původním řízení jsou nicméně totožná v obou verzích.
Část první KN týkající se úvodních ustanovení obsahuje hlavu I upravující všeobecná pravidla, jejíž část A, nadepsaná „Všeobecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury“, zejména stanoví:
„Zařazení zboží do [KN] se řídí těmito zásadami:
1.
Názvy tříd, kapitol a podkapitol jsou pouze orientační; pro právní účely jsou pro zařazení směrodatná znění čísel a příslušných poznámek ke třídám nebo kapitolám a následující ustanovení, pokud znění těchto čísel nebo poznámek nestanoví jinak.
[…]
6.
Zařazení zboží do položek a podpoložek určitého čísla je pro právní účely stanoveno zněním těchto položek a podpoložek a příslušných poznámek k položkám a podpoložkám, jakož i
mutatis mutandis
výše uvedenými pravidly, přičemž se rozumí, že srovnávány mohou být pouze položky a podpoložky stejné úrovně. Není-li stanoveno jinak, uplatňují se pro účely tohoto pravidla rovněž příslušné poznámky ke třídě a kapitole.“
Část druhá KN, nadepsaná „Celní sazebník“, obsahuje ve třídě XVI kapitolu 85 této nomenklatury, nadepsanou „Elektrické stroje, přístroje a zařízení a jejich části a součásti; přístroje pro záznam a reprodukci zvuku, přístroje pro záznam a reprodukci televizního obrazu a zvuku a části, součásti a příslušenství těchto přístrojů“. Tato kapitola obsahuje číslo 8504 KN, nadepsané „Elektrické transformátory, statické měniče (například usměrňovače) a induktory“.
Položka 850440, která spadá pod toto číslo KN, zní takto:
8504 40
– Statické měniče
8504 40 30
– – Používané s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami […]

– – Ostatní:
8504 40 55
– – – Nabíječe akumulátorů […]

– – – Ostatní:
8504 40 82
– – – – Usměrňovače […]

– – – – Invertory
8504 40 84
– – – – – S výkonem nepřesahujícím 7,5 kVA […]
8504 40 88
– – – – – S výkonem převyšujícím 7,5 kVA […]
8504 40 90
– – – – Ostatní […]
S výjimkou zboží, které je zařazeno do podpoložky 85044030 a které je osvobozeno od dovozního cla, se na zboží zařazené do jiných podpoložek tohoto čísla KN vztahují běžné sazby dovozního cla od 3,3 % do 3,7 % v závislosti na konkrétní podpoložce.
Vysvětlivky ke KN
Vysvětlivky ke KN (
Úř. věst. 2011, C 137, s. 1
), ve znění sdělení zveřejněného dne 29. listopadu 2012 (
Úř. věst. 2012, C 369, s. 7
) (dále jen „vysvětlivky ke KN“), upřesňovaly, pokud jde o podpoložku 85044030 KN, že „[d]o této podpoložky patří statické měniče pro telekomunikační přístroje nebo pro zařízení pro automatizované zpracování dat a jejich jednotky, které:
–
mají obvykle stabilizační obvody;
–
mají specifické výstupní napětí například 3,3, 5, 12, 24, 48 nebo 60 V.
Statické měniče pro telekomunikační přístroje nebo pro zařízení pro automatizované zpracování dat a jejich jednotky slouží k převodu střídavého proudu (AC) z hlavní elektrické sítě na požadovaný stejnosměrný proud (DC).
U zařízení pro automatizované zpracování dat se používají takzvané zdroje nepřerušitelného napájení (UPS), které zajišťují ‚záložní‘ energii (se signálem o ‚správném výkonu‘[;
Power Good Signal
]) v případě, kdy dojde k poruše při dodávce energie, a tak lze předejít ztrátě dat.“
Spor v původním řízení a předběžná otázka
Spor v původním řízení se týká sazebního zařazení stabilizovaných napájecích jednotek.
Žalobkyně v původním řízení, TDK-Lambda Germany, je dceřinou společností společnosti TDK-Lambda Corporation se sídlem v Tokiu (Japonsko). Tato společnost se zabývá vývojem, výrobou, marketingem a poprodejním servisem elektronických přístrojů a součástek, včetně elektrických napájecích zdrojů. Od 2. dubna 2013 do 4. února 2014 žalobkyně v původním řízení dovezla do Unie v 75 případech stabilizované napájecí jednotky (dále jen „dotčené měniče“) řady HFE, FPS a RFE. V celních prohlášeních žalobkyně v původním řízení uvedla, že dotčené měniče musí být zařazeny do podpoložky 85044030 KN jakožto zboží ze třetích zemí osvobozené od cla. V souladu s těmito prohlášeními nebylo na tyto dovozy nejprve uvaleno žádné clo.
Z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že příslušné hlavní technické vlastnosti dotčených měničů řady HFE, FPS a RFE jsou podobné: Model HFE je jen zdokonalený nástupnický produkt řady FPS; zatímco model RFE představuje nezásuvnou vestavnou variantu řady FPS nebo HFE.
Konkrétně tyto tři typy dotčených měničů převádí střídavý nebo stejnosměrný proud různých napětí, tj. vstupní napětí, na stejnosměrný proud napětí 12 voltů, 24 voltů, 32 voltů nebo 48 voltů, tj. výstupní napětí. Tyto přístroje zaručují stabilizovaná výstupní napětí, jelikož se mění pouze v nepatrné míře, v řádu milivoltu. Kromě toho dotčené měniče umožňují, aby i v případě poruchy při dodávce energie – tj. když vstupní napětí chybí – bylo výstupní napětí ještě nějakou dobu k dispozici. Jedná se o funkci nazvanou „
Power-Good Signal
“, zajišťující ‚záložní‘ energii.
Z předkládacího rozhodnutí rovněž vyplývá, že dotčené měniče, které žalobkyně v původním řízení dodávala konečným spotřebitelům, se používají částečně v oblasti telekomunikací a zpracování dat, ale také v odvětvích strojírenství a zdravotnické techniky.
V rámci celní kontroly provedené v průběhu roku 2015 celní orgán na základě informací v tomto smyslu pocházejících od Bildungs- und Wissenschaftszentrum der Bundesfinanzverwaltung (školicí a vědecké studijní středisko spolkové finanční správy, Německo), dospěl k závěru, že dotčené měniče, jakožto stabilizované napájecí jednotky, jsou statickými měniči, které nelze považovat za „používané s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami“ ve smyslu podpoložky 85044030 KN, takže nemohou být považovány za zboží pocházející ze třetích zemí osvobozené od cla.
V tomto ohledu celní orgán zejména konstatoval, že dotčené měniče řady HFE, které byly předmětem kontroly, byly určeny k použití v zařízeních používaných v různých oblastech, a nikoliv hlavně v telekomunikačních přístrojích a zařízeních pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkách. Tento orgán se proto domníval, že dotčené měniče nespadají do podpoložky 85044030 KN, tj. zboží pocházející ze třetích zemí osvobozené od cla, ale do podpoložky 85044090 této nomenklatury, tj. zboží ze třetích zemí podléhající sazbě cla ve výši 3,3 %. Totéž platí pro dotčené měniče řady FPS a RFE.
Na základě zjištění učiněných během této kontroly vydal celní orgán dne 10. února 2016 výměr o dodatečném výběru dovozního cla ve výši 18935,51 eura k tíži žalobkyně v původním řízení a rozhodnutím ze dne 30. srpna 2016 zamítl stížnost podanou proti tomuto výměru jako neopodstatněnou.
Po tomto rozhodnutí podala žalobkyně v původním řízení dne 23. září 2016 žalobu k předkládajícímu soudu, Finanzgericht Baden-Württemberg (finanční soud spolkové země Bádensko-Württembersko, Německo), ve které zejména zpochybnila sazební zařazení dotčených měničů do podpoložky 85044090 KN.
Za těchto podmínek se Finanzgericht Baden-Württemberg (finanční soud spolkové země Bádensko-Württembersko) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžnou otázku:
„Musí být [KN] vykládána v tom smyslu, že takové statické měniče, jako jsou ty, o které se jedná ve věci v původním řízení, lze do podpoložky 85044030 [KN] zařadit jen tehdy, pokud jsou používány hlavně s telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami, nebo k naplnění znaku ‚používané‘ postačuje, že tyto statické měniče lze vzhledem k jejich objektivní povaze kromě jiných oblastí používat i s telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami?“
K předběžné otázce
Podstatou otázky předkládajícího soudu je, zda musí být podpoložka 85044030 KN vykládána v tom smyslu, že takové statické měniče, jako jsou ty, o které je jedná ve věci v původním řízení, lze do této podpoložky zařadit jen tehdy, pokud jsou z důvodu svých technických vlastnosti a objektivní povahy slučitelné s „telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami“ ve smyslu této podpoložky.
Je třeba zaprvé připomenout, že rozhodující kritérium pro celní zařazení zboží je nutné hledat obecně v jeho objektivních charakteristikách a vlastnostech, jak jsou definovány zněním čísla nebo položky KN a poznámek k třídám nebo kapitolám (viz zejména rozsudek ze dne 26. května 2016, Invamed Group a další,
C‑198/15
,
EU:C:2016:362
, bod
a citovaná judikatura). V tomto ohledu vysvětlivky ke KN mohou přispívat významným způsobem k výkladu jednotlivých čísel a položek sazebníku, nejsou však právně závazné (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 20. září 2018, 2M-Locatel,
C‑555/17
,
EU:C:2018:746
, bod
a citovaná judikatura).
Zadruhé objektivním kritériem pro zařazení může být rovněž účel použití výrobku, pokud je inherentní tomuto výrobku, což musí být možné posoudit v závislosti na jeho objektivních charakteristikách a vlastnostech (viz zejména rozsudek ze dne 26. května 2016, Invamed Group a další,
C‑198/15
,
EU:C:2016:362
, bod
a citovaná judikatura). Nicméně účel použití výrobku je relevantním kritériem pouze tehdy, pokud zařazení nelze provést pouze na základě objektivních charakteristik a vlastností výrobku (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 28. dubna 2016, Oniors Bio,
C‑233/15
,
EU:C:2016:305
, bod
a citovaná judikatura).
Zatřetí, co se týče zařazení výrobků do čísla odpovídajícího jejich použití, tj. čísla, které obsahuje klasifikační kritérium založené na konkrétním použití dotčeného zboží, není nutné, aby byl tento výrobek určen pouze nebo výlučně pro toto použití. Postačí, aby použití uvedené v dotčeném čísle představovalo hlavní účel tohoto výrobku (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 17. července 2014, Sysmex Europe,
C‑480/13
,
EU:C:2014:2097
, bod
a citovaná judikatura).
Pokud jde o podpoložku 85044030 KN, je třeba uvést, že ani znění této podpoložky, ani poznámky k třídě nebo kapitole neupřesňují, zda pro to, aby byl statický měnič považován za „používan[ý] s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami“ ve smyslu této podpoložky, stačí, aby takový měnič mohl být s ohledem na své technické vlastnosti a objektivní povahu používán s těmito výrobky.
Je však třeba zdůraznit, že znění podpoložky 85044030 KN jasně odkazuje na konkrétní použití statických měničů, které jsou v ní uvedeny, konkrétně na použití s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami.
Vysvětlivky ke KN týkající se podpoložky 85044030 této nomenklatury dále potvrzují, že jde o položku, která obsahuje klasifikační kritérium založené na konkrétním použití dotčeného zboží. Tyto vysvětlivky totiž upřesňují zejména to, že statické měniče spadající do této podpoložky jsou určeny pro telekomunikační přístroje nebo zařízení pro automatizované zpracování dat a jejich jednotky.
Je pravda, že tyto vysvětlivky rovněž příkladmo uvádějí technické vlastnosti, které musí statické měniče mít, aby spadaly do podpoložky 85044030 KN. Skutečnost, že měniče mají takové obecné vlastnosti, což jsou vlastnosti, které podle všeho nabízí velký počet statických měničů spadajících do položky 850440 KN, však nevylučuje zařazení takových měničů do jiné podpoložky položky 850440 této nomenklatury.
Jak bylo totiž zdůrazněno v bodě 28 tohoto rozsudku, pokud dotčená položka sazebníku obsahuje klasifikační kritérium založené na konkrétním použití dotčeného zboží, je toto kritérium určující pro účely zařazení tohoto zboží do takové položky.
V případě statických měničů, které mohou spadat do podpoložky 85044030 KN, jako jsou dotčené měniče, tedy samotná skutečnost, že jsou slučitelné s přístroji uvedenými v této podpoložce, nemůže postačovat pro účely zařazení těchto měničů do této podpoložky, ledaže je hlavní účel těchto měničů v souladu s použitím uvedeným v této podpoložce.
V tomto ohledu je irelevantní skutečnost, na kterou poukazuje předkládající soud, že podpoložka 85044030 KN neodkazuje „výlučně“ nebo „hlavně“ na použití zboží s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami.
Je třeba zdůraznit, že v rámci položky 850440 KN zahrnuje podpoložka 85044030 na rozdíl od ostatních podpoložek této položky statické měniče určené pro konkrétní použití, tj. použití s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami. Za těchto okolností nelze z absence upřesnění, pokud jde o výlučné nebo hlavní použití výrobků spadajících do podpoložky 85044030, vyvodit, že jakýkoliv měnič, jenž je v zásadě slučitelný s těmito výrobky, může spadat do této podpoložky.
Dále je třeba připomenout, že ustanovení sekundárního práva, jakým je KN, je třeba vykládat v co největším možném rozsahu v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými Unií (rozsudek ze dne 20. září 2018, 2M-Locatel,
C‑555/17
,
EU:C:2018:746
, bod
a citovaná judikatura).
V tomto ohledu, pokud jde o podpoložku 85044030 KN, tato podpoložka odráží, jak uvedla Komise ve svých písemných vyjádřeních, závazky přijaté Unií v dohodě ITA. Tato podpoložka tedy musí být vykládána v souladu s uvedenou dohodou a s cílem této dohody zlepšit možnosti přístupu na trh pro produkty informačních technologií. Za účelem dosažení tohoto cíle stanoví odstavec 2 ITA, že každá strana omezí a odstraní cla a jiné dávky a poplatky jakéhokoli druhu, pokud jde o určité produkty, včetně statických měničů pro zařízení pro automatizované zpracování dat a jejich jednotky a pro telekomunikační přístroje.
S ohledem na zvláštní kontext podpoložky 85044030 KN, je výklad, podle kterého je nutné tuto podpoložku chápat tak, že zahrnuje pouze statické měniče, jejichž hlavním účelem je použití s telekomunikačními přístroji, zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami, slučitelný s cíli sledovanými ITA.
V projednávaném případě z předkládacího rozhodnutí vyplývá, že dotčené měniče jsou statickými měniči, které lze vzhledem k jejich objektivním charakteristikám a vlastnostem používat jak v telekomunikačních přístrojích nebo zařízeních pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkách, tak v jiných elektrických zařízeních (např. tiskařské stroje, lékařské přístroje).
Ačkoli přísluší v konečném důsledku předkládajícímu soudu, aby provedl sazební klasifikaci dotčených měničů, ze spisu předloženého Soudnímu dvoru vyplývá, že tyto měniče nemají podle všeho vlastnosti, které by umožňovaly dojít k závěru, že jejich hlavním účelem je používání s telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami. Z tohoto spisu naopak vyplývá, že dotčené měniče jsou určeny k použití v mnoha jiných zařízeních, takže jejich zařazení do podpoložky 85044030 KN se jeví na první pohled vyloučeno.
S ohledem na výše uvedené je třeba na položenou otázku odpovědět tak, že podpoložka 85044030 KN musí být vykládána v tom smyslu, že takové statické měniče, jako jsou ty, o které se jedná ve věci v původním řízení, lze do uvedené podpoložky zařadit jen tehdy, pokud je jejich hlavním účelem používání s „telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami“, ve smyslu této podpoložky, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.
K nákladům řízení
Vzhledem k tomu, že řízení má, pokud jde o účastníky původního řízení, povahu incidenčního řízení ve vztahu ke sporu probíhajícímu před předkládajícím soudem, je k rozhodnutí o nákladech řízení příslušný uvedený soud. Výdaje vzniklé předložením jiných vyjádření Soudnímu dvoru než vyjádření uvedených účastníků řízení se nenahrazují.

Z těchto důvodů Soudní dvůr (šestý senát) rozhodl takto:

Podpoložka 85044030 kombinované nomenklatury uvedené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku, ve zněních vyplývajících postupně z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 927/2012 ze dne 9. října 2012 a z prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1001/2013 ze dne 4. října 2013, musí být vykládána v tom smyslu, že takové statické měniče, jako jsou ty, o které se jedná ve věci v původním řízení, lze do uvedené podpoložky zařadit jen tehdy, pokud je jejich hlavním účelem používání s „telekomunikačními přístroji nebo zařízeními pro automatizované zpracování dat a jejich jednotkami“, ve smyslu této podpoložky, což přísluší ověřit předkládajícímu soudu.

Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.