CELEX: 62014CJ0448
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Nové potraviny a nové prídavné látky
Nariadenie (ES) č. 258/97
Článok 1 ods. 2 písm. c)
Pojem ‚potraviny a prídavné látky s novou primárnou molekulovou štruktúrou‘

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 258/97 Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach (
Ú. v. ES L 43, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 13/018, s. 244), zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009 (
Ú. v. EÚ L 188, 2009, s. 14
) (ďalej len „nariadenie č. 258/97“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi spoločnosťou Davitas GmbH a Stadt Aschaffenburg (Mesto Aschaffenburg, Nemecko) vo veci rozhodnutia tohto mesta, ktorým sa zakazuje uvádzať na trh potravinový produkt s názvom „De Tox Forte“ (ďalej len „De Tox Forte“).
Právny rámec
Právo Únie
Podľa odôvodnení 1 a 2 nariadenia č. 258/97:
„(1)
… Rozdiely medzi vnútroštátnymi právnymi predpismi o nových potravinách a nových prídavných látkach môžu brániť voľnému pohybu potravín;… [a] vytvoriť podmienky nekalej hospodárskej súťaže, a tým priamo pôsobiť na fungovanie vnútorného trhu;
(2)
… S cieľom ochrany zdravia verejnosti je nevyhnutné zabezpečiť, aby nové potraviny a nové prídavné látky boli jednotne posudzované postupmi platnými v spoločenstve predtým, než budú umiestnené na trhu [Európskej únie]…“
Článok 1 uvedeného nariadenia znie takto:
„1.   Táto smernica [Toto nariadenie –
neoficiálny preklad
] pojednáva o umiestnení nových potravín a nových prídavných látok na trhu [Únie].
2.   Táto smernica [Toto nariadenie –
neoficiálny preklad
] platí pre umiestnenie potravín a prídavných látok na trhu v rámci [Únie], ktoré doteraz neboli používané pre ľudskú výživu vo významnom rozsahu v rámci [Únie] a ktoré spadajú do nasledujúcich kategórií:
c)
potraviny a prídavné látky s novou alebo zámerne modifikovanou primárnou molekulovou štruktúrou;
d)
potraviny a prídavné látky pozostávajúce alebo izolované z mikroorganizmov húb alebo rias;
e)
potraviny a prídavné látky pozostávajúce alebo izolované z rastlín, a prídavné látky, izolované zo zvierat, s výnimkou potravín a prídavných látok získaných rozmnožovacími alebo chovnými metódami, ktoré sú dlhodobo považované za bezpečné;
f)
potraviny a prídavné látky, u ktorých bol použitý doteraz nepoužitý výrobný proces, ak tento proces vedie k značným zmenám v zložení alebo štruktúre potravín alebo prídavných látok, ktoré majú následkom toho ovplyvnenú výživovú hodnotu, metabolizmus alebo zvýšenú hladinu nežiaducich látok.
…“
Nemecké právo
§ 39 ods. 2 Lebensmittel‑, Bedarfsgegenstände‑ und Futtermittelgesetzbuch (zákonník o potravinách, tovaroch bežnej spotreby a krmivách) v znení uverejnenom 3. júna 2013 (BGBl. 2013 I, s. 1426), zmenený a doplnený zákonom zo 7. augusta 2013 (BGBl. 2013 I, s. 3154), stanovuje:
„Príslušné orgány prijmú také ustanovenia a opatrenia, ktoré sú nevyhnutné na zistenie porušenia, zbavenie sa závažných pochybností o porušení, nápravu zistených prípadov porušenia alebo predchádzanie budúcim prípadom porušenia, ako aj na účely ochrany pred nebezpečenstvom pre zdravie alebo rizikom podvodu. Môžu najmä
…
3.
zakázať alebo obmedziť výrobu, manipuláciu alebo uvádzanie produktov na trh…“
Podľa § 3 ods. 1 Verordnung zur Durchführung gemeinschaftsrechtlicher Vorschriften über neuartige Lebensmittel und Lebensmittelzutaten (nariadenie o vykonaní predpisov práva Spoločenstva o nových potravinách a prídavných látkach) v znení uverejnenom 14. februára 2000 (BGBl. 2000 I, s. 123), zmeneného a doplneného oznámením z 27. mája 2008 (BGBl. 2008 I, s. 919):
„S výhradou odseku 2, osoba zodpovedná za umiestnenie na trh nemôže umiestniť na trh potraviny a prídavné látky v zmysle článku 1 ods. 2 nariadenia č. 258/97 bez povolenia vydaného v súlade s postupmi uvedenými v článku 3 ods. 2 nariadenia č. 258/97.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Spoločnosť Davitas uvádzala od 1. augusta 2012 na trh v Nemecku potravinový produkt De Tox Forte, ktorého jedinou zložkou je klinoptilolit, minerálna látka vulkanického pôvodu.
V januári 2013 Mesto Aschaffenburg požiadalo Bayerisches Landesamt für Gesundheit und Lebensmittelsicherheit (Bavorský krajinský úrad pre zdravie a bezpečnosť potravín, Nemecko), aby vykonal analýzu vzorky tohto produktu.
Tento úrad vo svojom odbornom posudku z 1. marca 2013 konštatoval, že klinoptilolit sa má považovať za „novú prídavnú látku“ v zmysle nariadenia č. 258/97, keďže pred 15. májom 1997 nebol predložený žiadny dôkaz o používaní tejto látky pre výživu vo významnom rozsahu v rámci Únie.
Na základe tohto znaleckého posudku Mesto Aschaffenburg rozhodnutím zo 6. júna 2013 kvalifikovalo De Tox Forte ako „novú potravinu“ v zmysle uvedeného nariadenia, keďže tento produkt je zložený len z klinoptilolitu. Z tohto dôvodu zakázalo spoločnosti Davitas uvádzanie tohto produktu na trh až do získania povolenia na umiestnenie na trh v súlade s tým istým nariadením.
Spoločnosť Davitas podala proti tomuto rozhodnutiu žalobu o neplatnosť na Bayerisches Verwaltungsgericht Würtzburg (Bavorský správny súd Würtzburg, Nemecko). V rámci tejto žaloby Davitas pripustila, že pred 15. májom 1997 nebol klinoptilolit v rámci Únie používaný pre ľudskú výživu „vo významnom rozsahu“. Tvrdila však, že v každom prípade táto látka nemôže byť kvalifikovaná ako „nová“, keďže nespĺňala druhú podmienku stanovenú v článku 1 ods. 2 nariadenia č. 258/97, pretože nepatrí do žiadnej z kategórií definovaných v tomto ods. 2 písm. c) až f).
Pokiaľ ide konkrétne o kategóriu stanovenú v uvedenom ods. 2 písm. c), Davitas tvrdila, že klinoptilolit nemá „novú primárnu molekulovú štruktúru“ v zmysle tohto ustanovenia, vzhľadom na to, že táto látka sa nachádzala v prírode pred 15. májom 1997 s rovnakou molekulovou štruktúrou ako látka používaná na prípravu De Tox Forte.
Bayerisches Verwaltungsgericht Würtzburg (Bavorský správny súd Würtzburg) rozsudkom z 23. apríla 2014 zamietol žalobu spoločnosti Davitas z dôvodu, že na účely uplatnenia článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 258/97 je irelevantné, že klinoptilolit sa vyskytoval v prírode pred 15. májom 1997 s podobnou molekulou štruktúrou, aká bola použitá na prípravu De Tox Forte, keďže sa zistilo, že táto látka nebola v tom čase používaná ako potravina.
Davitas sa proti tomuto rozsudku odvolala na Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Bavorský vyšší správny súd, Nemecko), ktorý má pochybnosti, pokiaľ ide o výklad článku 1 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia.
Za týchto podmienok Bayerischer Verwaltungsgerichtshof (Bavorský vyšší správny súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Je De Tox Forte, ktorý žalobkyňa uvádza na trh, potravinou alebo prídavnou látkou s novou molekulovou štruktúrou v zmysle článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 258/97?
2.
Stačí na to, aby sa na túto otázku dalo odpovedať kladne, predovšetkým to, že tento produkt, ktorý obsahuje zložku klinoptilolit vo svojej osobitnej primárnej molekulovej štruktúre, nebol používaný ako potravina pred 15. májom 1997, alebo je navyše potrebné, aby bol tento produkt vyrábaný procesom vedúcim k novej alebo zámerne modifikovanej molekulovej štruktúre, a teda aby išlo o látku, ktorá sa predtým v tejto forme v prírode nevyskytovala?“
O prejudiciálnych otázkach
Vo svojich otázkach, ktoré treba preskúmať spoločne, sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 1 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 258/97 vykladať v tom zmysle, že výraz „nová primárna molekulová štruktúra“ sa vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli na území Únie používané pre ľudskú výživu, alebo sa vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktorých molekulová štruktúra ako taká sa v prírode pred týmto dátumom nevyskytovala.
Na účely odpovede na túto otázku treba v prvom rade pripomenúť, že uvedené nariadenie pojednáva o umiestnení nových potravín a nových prídavných látok na trhu (rozsudok z 9. júna 2005, HLH Warenvertrieb a Orthica,
C‑211/03, C‑299/03 a C‑316/03 až C‑318/03
,
EU:C:2005:370
, bod
).
Článok 1 ods. 2 toho istého nariadenia slúži na vymedzenie rozsahu jeho pôsobnosti najmä určením, čo sa rozumie pod novými potravinami a novými prídavnými látkami (rozsudky z 9. júna 2005, HLH Warenvertrieb a Orthica,
C‑211/03, C‑299/03 a C‑316/03 až C‑318/03
,
EU:C:2005:370
, bod
, ako aj z 15. januára 2009, M‑K Europa,
C‑383/07
,
EU:C:2009:8
, bod
).
Zo samotného znenia tohto ustanovenia vyplýva, že na to, aby sa mohli potraviny alebo prídavné látky kvalifikovať ako „nové“ v zmysle nariadenia č. 258/97, musia spĺňať dve kumulatívne podmienky.
Na jednej strane je potrebné, aby tieto látky neboli v Únii používané pred 15. májom 1997, t. j. dátumom nadobudnutia účinnosti uvedeného nariadenia, pre ľudskú výživu „vo významnom rozsahu“ (pozri v tomto zmysle rozsudok z 9. júna 2005, HLH Warenvertrieb a Orthica,
C‑211/03, C‑299/03 a C‑316/03 až C‑318/03
,
EU:C:2005:370
, body
a
).
Na druhej strane je potrebné, aby uvedené látky patrili taktiež do jednej z kategórií výslovne uvedených v článku 1 ods. 2 písm. c) až f) toho istého nariadenia.
V tejto súvislosti treba uviesť, že kategória definovaná v tomto článku 1 ods. 2 písm. c), ktorá je predmetom položených otázok, zahŕňa okrem iného potraviny a prídavné látky „s novou primárnou molekulovou štruktúrou“.
Z tohto znenia však vyplýva, že kategória definovaná v uvedenom ustanovení sa odlišuje od ostatných kategórií uvedených v článku 1 ods. 2 nariadenia č. 258/97 svojím všeobecným odkazom na „primárnu molekulovú štruktúru“ potraviny alebo prídavnej látky, kým článok 1 ods. 2 písm. d) a e) sa vzťahuje konkrétnejšie na organické látky s osobitným zložením a článok 1 ods. 2 písm. f) tohto nariadenia odkazuje na látky, na ktoré sa použil nový výrobný proces, ktorý viedol k značným zmenám v ich zložení a štruktúre.
Z toho vyplýva, že kategória uvedená v článku 1 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia môže zahŕňať rôzne látky nezávisle od ich zloženia alebo ich výrobného procesu, pokiaľ majú „novú primárnu molekulovú štruktúru“.
Je však potrebné konštatovať, že tieto pojmy nie sú definované v nariadení č. 258/97, ktorý teda neobsahuje údaje umožňujúce určiť, či kategória uvedená v článku 1 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia zahŕňa potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli v Únii používané pre ľudskú výživu alebo zahŕňa len potraviny alebo prídavné látky, ktorých primárna molekulová štruktúra bola vytvorená
ex novo
alebo modifikovaná v porovnaní so štruktúrou vyskytujúcou sa v prírode pred týmto dátumom.
Podľa ustálenej judikatúry sa určenie významu a rozsahu pojmov, pre ktoré právo Únie neobsahuje definíciu, musí vykonať podľa ich obvyklého významu v bežnom jazyku, pričom sa zároveň zohľadnia súvislosti, v ktorých sa používajú, ako aj účel sledovaný právnou úpravou, v ktorej sa nachádzajú (rozsudok z 24. júna 2015, Hotel Sava Rogaška,
C‑207/14
,
EU:C:2015:414
, bod
a citovaná judikatúra).
V prejednávanej veci obvyklý význam výrazu „nová primárna molekulová štruktúra“ sám osebe neumožňuje jednoznačný výklad tohto výrazu. Ako uvádza generálny advokát v bode 30 svojich návrhov, tento výraz môže odkazovať v bežnom jazyku tak na novú primárnu molekulovú štruktúru používanú pre ľudskú výživu, ako aj na takúto štruktúru vytvorenú
ex novo
alebo modifikovanú človekom.
Na účely výkladu uvedeného výrazu je teda potrebné vychádzať tak z kontextu, v ktorom sú používané pojmy v článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 258/97, ako aj v širšom zmysle z účelu tohto nariadenia.
Pokiaľ ide v prvom rade o kontext uvedeného ustanovenia, treba konštatovať, že ako uviedol generálny advokát v bode 39 svojich návrhov, uvedené nariadenie je všeobecným právnym predpisom, keďže sa vzťahuje na všetky nové potraviny alebo prídavné látky bez ohľadu na ich povahu, s výnimkou určitých oblastí, ktoré sú upravené v sektorových právnych predpisoch.
Jedine výklad článku 1 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 258/97, podľa ktorého sa výraz „nová primárna molekulová štruktúra“ vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli v Únii používané pre ľudskú výživu, je v súlade s takýmto kontextom. Iný výklad týchto pojmov by totiž zbavil toto nariadenie jeho všeobecnej povahy, keďže by viedol k vylúčeniu z rozsahu jeho pôsobnosti všetkých potravín a prídavných látok, najmä minerálneho pôvodu, ktoré sa už vyskytovali v prírode v primárnej molekulovej štruktúre pred 15. májom 1997 a ktoré nie sú zložené z organických látok uvedených v článku 1 ods. 2 písm. d) a e) tohto nariadenia alebo nepodliehajú novému výrobnému procesu v zmysle článku 1 ods. 2 písm. f) uvedeného nariadenia.
V druhom rade, pokiaľ ide o ciele sledované nariadením č. 258/97, treba pripomenúť, že toto nariadenie sa vyznačuje dvojakým cieľom, ktorý spočíva nielen v zabezpečení fungovania vnútorného trhu s novými potravinami, ale aj v ochrane verejného zdravia pred rizikami, ktoré môžu tieto potraviny spôsobovať (pozri v tomto zmysle rozsudok z 15. januára 2009, M‑K Europa,
C‑383/07
,
EU:C:2009:8
, bod
a citovanú judikatúru).
Uvedené nariadenie má totiž s týmto cieľom vytvoriť v Únii spoločné štandardy v oblasti nových potravín a nových prídavných látok, čo sa prejavuje najmä, ako to vyplýva z jeho odôvodnenia 2, zavedením systému jednotného posudzovania ich škodlivosti postupmi platnými v Spoločenstve predtým, než budú umiestnené na trhu Únie (rozsudok z 15. januára 2009, M‑K Europa,
C‑383/07
,
EU:C:2009:8
, bod
).
V súlade so sledovaním takýchto cieľov je jedine výklad článku 1 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia v tom zmysle, že výraz „nová primárna molekulová štruktúra“ sa vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli v Únii používané pre ľudskú výživu. Tento výklad totiž umožňuje zabezpečiť účinnú ochranu verejného zdravia pred potenciálnymi rizikami, ktoré predstavujú nové potraviny a prídavné látky, keďže sa bude vyžadovať posudzovanie škodlivosti pri každom plánovanom použití látky, ktorá nebola predtým používaná človekom ako potravina, na účely ľudskej výživy.
Naopak, ak by pojem potraviny a prídavné látky s „novou primárnou molekulovou štruktúrou“ mal zahŕňať len látky, ktoré sa pred 15. májom 1997 nevyskytovali v prírode s rovnakou primárnou molekulovou štruktúrou, každá látka, ktorá k tomuto dátumu existovala a ešte nebola používaná pre ľudskú výživu a ktorá nepatrí do žiadnej konkrétnej kategórie uvedenej v článku 1 ods. 2 písm. d) až f) nariadenia č. 258/97, by bola automaticky vylúčená z posudzovania škodlivosti stanovenej v tomto nariadení pred uvedením na trh v Únii bez toho, aby bolo možné posúdiť možnosť nebezpečenstva pre zdravie.
Z hľadiska týchto skutočností vo veci samej vnútroštátnemu súdu prináleží overiť, či príslušné vnútroštátne orgány správne uplatnili článok 1 ods. 2 písm. c) uvedeného nariadenia, keď kvalifikovali De Tox Forte ako „novú potravinu“.
Vzhľadom na vyššie uvedené treba na otázky odpovedať tak, že článok 1 ods. 2 písm. c) nariadenia č. 258/97 sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „nová primárna molekulová štruktúra“ sa vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli na území Únie používané pre ľudskú výživu.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (piata komora) rozhodol takto:

Článok 1 ods. 2 písm. c) nariadenia (ES) č. 258/97 Európskeho parlamentu a Rady z 27. januára 1997 o nových potravinách a nových prídavných látkach, zmeneného a doplneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 596/2009 z 18. júna 2009, sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „nová primárna molekulová štruktúra“ sa vzťahuje na potraviny alebo prídavné látky, ktoré pred 15. májom 1997 neboli na území Európskej únie používané pre ľudskú výživu.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.