CELEX: 62020CJ0575
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Oro tarša
Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema
Direktyva 2003/87/EB
Kurą deginantys įrenginiai
I priedas
Bendras šiluminis našumas
Apskaičiavimo būdai
Jungimo taisyklė

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Sąjungoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB (
OL L 275, 2003, p. 32
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 7 t., p. 631), iš dalies pakeistos 2018 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410 (
OL L 76, 2018, p. 3
) (toliau – Direktyva 2003/87), I priedo 3 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Apollo Tyres (Hungary) Kft
. (toliau –
Apollo Tyres
) ir
Innovációért és Technológiáért Felelős Miniszter
(Inovacijų ir technologijų ministras, Vengrija) (toliau – inovacijų ministras) ginčą dėl pastarojo šiai bendrovei skirtos baudos motyvuojant tuo, kad ji išmetė šiltnamio efektą sukeliančių dujų, neturėdama apyvartinio taršos leidimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Direktyvos 2003/87 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Ši direktyva taikoma I priede nurodytoms veikloms, kurias vykdant išmetamos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, ir II priede išvardytoms šiltnamio efektą sukeliančioms dujoms.“
Šios direktyvos 3 straipsnyje numatyta:
„Šioje direktyvoje taikomi šie sąvokų apibrėžimai:
<…>
b)
„emisijos“ – tai šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimai į atmosferą iš įrenginio šaltinių arba I priede išvardytų rūšių aviacijos veiklą vykdančio orlaivio išmetamos dujos, susijusios su ta veikla;
<…>
e)
„įrenginys“ – tai stacionarusis techninis įrenginys, kuriame vykdoma viena arba daugiau iš I priede išvardytų veiklų ir bet kokios su ja susijusios kitos veiklos, kurios techniniu požiūriu yra susijusios su toje vietoje vykdoma veikla ir kurios galėtų turėti įtakos emisijoms ir teršimui;
<…>“
Minėtos direktyvos 4 straipsnyje nurodyta:
„Valstybės narės užtikrina, kad nuo 2005 m. sausio 1 d. jok[s] įrenginys nevykdytų I priede išvardytos veiklos, kurią vykdant išmetamos su ja susijusios šiltnamio efektą sukeliančios dujos, jeigu įrenginio operatorius neturi kompetentingos institucijos pagal 5 ir 6 straipsnį išduoto leidimo arba jeigu įrenginiui pagal 27 straipsnį netaikomi [Europos Sąjungos] ATLPS reikalavimai. Tai taip pat taikoma ir 24 straipsnyje nurodytiems įrenginiams.“
Tos pačios direktyvos 7 straipsnyje numatyta:
„Operatorius kompetentingą instituciją informuoja apie visus numatomus įrenginio pobūdžio ar veikimo pakeitimus arba jo pajėgumų išplėtimą, arba žymų jų sumažinimą, dėl ko gali tekti atnaujinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų leidimą [apyvartinį taršos leidimą]. Reikiamais atvejais kompetentinga institucija atnaujina leidimą. Jeigu keičiasi įrenginio operatoriaus tapatybė, kompetentinga institucija atnaujina leidimą, kuriame įrašo naujo operatoriaus pavadinimą ir adresą.“
Direktyvos 2003/87 12 straipsnio 3 dalyje numatyta:
„Laikotarpiu iki 2020 m. gruodžio 31 d. valstybės narės užtikrina, kad ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. kiekvieno įrenginio operatorius atsisakytų tokio leidimų, išskyrus pagal II skyrių išduotus leidimus, skaičiaus, kuris atitiktų bendrą per ankstesnius kalendorinius metus iš to įrenginio išmestą teršalų kiekį, patikrintą pagal 15 straipsnį, ir kad tie leidimai vėliau būtų panaikinti. Laikotarpiu, prasidedančiu nuo 2021 m. sausio 1 d. valstybės narės užtikrina, kad ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. kiekvieno įrenginio operatorius atsisakytų tokio leidimų skaičiaus, kuris atitiktų bendrą per ankstesnius kalendorinius metus iš to įrenginio išmestą teršalų kiekį, patikrintą pagal 15 straipsnį, ir kad tie leidimai vėliau būtų panaikinti, atsižvelgiant į 28b straipsnyje nurodytos peržiūros rezultatus.“
Šios direktyvos 14 straipsnio 3 dalyje nustatyta:
„Valstybės narės užtikrina, kad pasibaigus kalendoriniams metams kiekvienas įrenginio arba orlaivio naudotojas 1 dalyje nurodytuose teisės aktuose nustatyta tvarka vykdytų stebėseną ir kompetentingai institucijai pateiktų ataskaitą apie šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisiją per tuos metus iš įrenginio[, o nuo 2010 m. sausio 1 d. – ataskaitą apie šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisiją per tuos metus iš eksploatuojamo orlaivio].“
Minėtos direktyvos 27a straipsnio 3 dalyje nustatyta:
„Valstybės narės į [Sąjungos] ATLPS taip pat gali neįtraukti rezervą teikiančių modulių ar atsarginių blokų [rezervą teikiančių ir atsarginių mazgų], kurie eksploatuojami ne daugiau kaip 300 valandų per metus kiekvienais iš trejų metų prieš pranešimą pagal 1 dalies a punktą metais, tomis pačiomis sąlygomis, kaip nurodyta 1 ir 2 dalyse.“
Viena iš tos direktyvos I priede „Veiklos, kuriai taikoma ši direktyva, kategorijos“ numatytų veiklos rūšių yra „[k]uro deginimas įrenginiuose, kurių bendras nominalus šiluminis našumas didesnis nei 20 MW (išskyrus įrenginiuose, skirtuose pavojing[oms] arba komunalin[ėms] atliek[oms] degin[ti])“.
Šio priedo 3 dalyje numatyta:
„Jei norima apskaičiuoti įrenginio bendrą nominalų šiluminį našumą siekiant nustatyti, ar jį galima įtraukti į [Sąjungos] ATLPS, sudedamas visų jo techninių mazgų, kuriuose deginamas kuras, nominalus šiluminis našumas. Šie mazgai gali būti įvairių tipų katilai, degikliai, turbinos, šildytuvai, kūryklos, atliekų deginimo įrenginiai, kalkių deginimo krosnys, džiovinimo krosnys, krosnys, džiovyklos, varikliai, degalų elementai, cheminio deginimo mazgai, fakelai ir terminio arba katalizinio deginimo įrenginiams. Į mazgus, kurių nominalus šiluminis našumas mažesnis kaip 3 MW, ir mazgus, kurie naudoja tik biomasę, šio skaičiavimo tikslais neatsižvelgiama. „Tik biomasę naudojantys įrenginiai“ yra mazgai, kurie kietąjį iškastinį kurą naudoja tik jį įjungiant ir išjungiant.“
Vengrijos teisė
Az üvegházhatású gázok közösségi kereskedelmi rendszerében és az erőfeszítés-megosztási határozat végrehajtásában történő részvételről szóló 2012. évi CCXVII. törvény
(2012 m. Įstatymas Nr. 217 dėl dalyvavimo Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje ir Sprendimo dėl pastangų pasidalijimo įgyvendinimo) (
Magyar Közlöny
2012/180. (XII.27.)) 2 straipsnio 24 punkte nustatyta:
„Įrenginys – tai stacionarusis techninis įrenginys, kuriame vykdoma viena ar daugiau iš 1 priedo I–XXI punktuose išvardytų veiklos rūšių, arba bet kokia kita su jomis technologiškai susijusi veikla, taip pat veikla, kuri techniškai susijusi su toje vietoje vykdoma veikla, dėl kurios išmetamos I priede išvardytos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, arba veikla, turinti tam tiesioginės įtakos.“
Šio įstatymo 1 priedo 3.1. punkte veikla apibrėžiama kaip „kuro deginimas įrenginiuose, kurių bendras nominalus šiluminis našumas yra didesnis kaip 20 MW (išskyrus įrenginius, skirtus pavojingoms ar buitinėms atliekoms deginti)“.
Az üvegházhatású gázok közösségi kereskedelmi rendszerében és az erőfeszítés-megosztási határozat végrehajtásában való részvételről szóló 2012. évi CCXVII. törvény végrehajtásának egyes szabályairól szóló 410/2012. (XII. 28.) Korm. rendelet
(2012 m. gruodžio 29 d. Vyriausybės nutarimas Nr. 410 dėl tam tikrų 2012 m. Įstatymo Nr. 217 dėl dalyvavimo Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje ir Sprendimo dėl pastangų pasidalijimo įgyvendinimo vykdymo taisyklių) (
Magyar Közlöny
2012/182. (XII.28.)) 1 straipsnio 5 dalyje nustatyta:
„Institucija suteikia šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinį taršos leidimą remdamasi oficialiu sprendimu, nustatančiu aplinkos naudojimo sąlygas, jei nustato, kad operatorius laikosi įstatyme dėl prekybos sistemos nustatytų sąlygų. Išsamūs apyvartinio taršos leidimo turinio reikalavimai nustatyti 3 priede.“
Šio nutarimo 2 priedo 2.7 punkte nurodyta:
„Jei norima apskaičiuoti įrenginio bendrą nominalų šiluminį našumą siekiant nustatyti, ar jį galima įtraukti į bendrą sistemą, sudedamas visų jo techninių mazgų, kuriuose deginamas kuras, nominalus šiluminis našumas, įskaitant įrangą, kuriai netaikomas Įstatymo dėl prekybos sistemos 15/B straipsnis (t. y. rezervą teikiančius ir atsarginius mazgus). Šie mazgai, įskaitant įrangą, kuriai netaikomas Įstatymo dėl prekybos sistemos 15/B straipsnis, gali būti įvairių tipų katilai, degikliai, turbinos, šildytuvai, kūryklos, atliekų deginimo įrenginiai, kalkių deginimo krosnys, džiovinimo krosnys, krosnys, džiovyklos, varikliai, degalų elementai, cheminio deginimo mazgai, fakelai ir terminio arba katalizinio deginimo įrenginiai. Į mazgus, kurių nominalus šiluminis našumas mažesnis kaip 3 MW, ir mazgus, kurie naudoja tik biomasę, atliekant šį skaičiavimą neatsižvelgiama. „Tik biomasę naudojantys įrenginiai“ taip pat apima mazgus, kurie kietąjį iškastinį kurą naudoja juos įjungiant ir išjungiant.“
A 140 kWth és annál nagyobb, de 50 MWth-nál kisebb teljes névleges bemenő hőteljesítményű tüzelőberendezések működési feltételeiről és légszennyező anyagainak kibocsátási határértékeiről szóló 53/2017. (X. 18.) FM rendelet
(2018 m. spalio 18 d. žemės ūkio ministro įsakymas Nr. 53 dėl deginimo įrenginių, kurių bendras nominalus šiluminis našumas yra 140 kW arba didesnis, bet mažesnis nei 50 MW, veikimo sąlygų ir teršalų išmetimo ribinių verčių) (
Magyar Közlöny
2017/169. (X.18.)) 2 straipsnio 7 punkte nustatyta:
„Nominalus šiluminis našumas – tai atitinkamam deginimo mazgui per laiko vienetą patiekiama energinė vertė, išreikšta kilovatais (kW) arba megavatais (MW), būtina tam, kad deginimo mazgas veiktų administraciniame sprendime nustatytu nominaliu našumu“.
Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas
Gamindama padangas
Apollo Tyres
eksploatuoja tris garo katilus.
Šių garo katilų vienintelis atstovas patvirtino, kad katilų didžiausias šiluminis našumas yra reguliuojamas programine įranga ir nustatytos tokios tų katilų našumo vertės: 8991 MW, 8791 MW ir 8962 MW. Be to, tam, kad tų katilų šiluminis našumas neviršytų 20 MW, vienas katilas nuolat būna išjungtas, todėl maksimalus galimas našumas yra lygus 17953 MW (8991 MW + 8962 MW). Tai galima įrodyti pasitelkus dujų suvartojimo registracijos sistemą, kasdienius katilų įrašus ir kitus dujų naudojimą fiksuojančius dokumentus.
Apollo Tyres
išduotame ir, kiek tai susiję su oro kokybės apsauga, atnaujintame eksploatacijos leidime taip pat nurodyta, kad vienu metu gali būti eksploatuojami daugiausia du katilai, kurių bendras nominalus šiluminis našumas yra 17953 MW.
2020 m. kovo 20 d. Inovacijų ministras skyrė
Apollo Tyres
29000000 Vengrijos forintų (HUF) (maždaug 81200 EUR) dydžio baudą už šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą be leidimo, motyvuodamas tuo, kad, priešingai, nei teigia ši bendrovė, atsižvelgiant į jos įrenginį sudarančių trijų šildymo katilų nominalų šiluminį našumą, šio įrenginio bendras nominalus šiluminis našumas yra didesnis kaip 20 MW ir nėra reikalo atsižvelgti į šiems katilams nustatytą nominalaus šiluminio našumo ribojimą.
Apollo Tyres
ginčija šio sprendimo teisėtumą
Fővárosi Törvényszék
(Sostinės Budapešto apygardos teismas, Vengrija).
Tam teismui kyla klausimas, ar siekiant nustatyti, ar įrenginys turi būti įtrauktas į Sąjungos ATLPS, svarbu, kad šį įrenginį sudarantis techninis mazgas turėtų tiesioginį poveikį išmetamųjų dujų kiekiams. Kitaip tariant, reikia išsiaiškinti, ar šiame techniniame mazge turi būti vykdoma veikla, kurios metu deginamas kuras, arba su tokia veikla tiesiogiai ar techniškai tiesiogiai susijusi veikla.
Šiomis aplinkybėmis
Fővárosi Törvényszék
(Sostinės Budapešto apygardos teismas, Vengrija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:
„Ar Direktyvą 2003/87, visų pirma jos I priedo 3 dalį, galima aiškinti taip, kad, sprendžiant dėl [kuro deginimo] įrenginyje įtraukimo į ATLPS, bendram nominaliam šiluminiam įrenginio našumui turi įtakos įrodyta aplinkybė, kad tą įrenginį sudaranti įranga veikia ribotai?“
Dėl prejudicinio klausimo
Savo prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Direktyvos 2003/87 I priedo 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad įrenginio bendras nominalus šiluminis našumas turi būti apskaičiuojamas atsižvelgiant į jo operatoriaus šio deginimo įrenginio didžiausiam nominaliam šiluminiam našumui nustatytus ribojimus.
Iš pradžių reikia priminti, kad Direktyvos 2003/87 tikslas – sukurti apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą, kuria siekiama sumažinti į atmosferą išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį tiek, kad jis būtų tokio lygio, kad pavojingas antropogeninis poveikis nesutrikdytų klimato sistemos, ir kurios galutinis tikslas yra aplinkos apsauga (2021 m. lapkričio 11 d. Sprendimo Energieversorgungscenter Dresden-Wilschdorf,
C‑938/19
,
EU:C:2021:908
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Direktyvos 2003/87 2 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad ši direktyva taikoma I priede nurodytai veiklai, kurią vykdant išmetamos šiltnamio efektą sukeliančios dujos, ir II priede išvardytoms šiltnamio efektą sukeliančioms dujoms, prie kurių, be kita ko, priskirtas anglies dioksidas (2016 m. liepos 28 d. Sprendimo Vattenfall Europe Generation,
C‑457/15
,
EU:C:2016:613
,
punktas).
Šios direktyvos 3 straipsnio e punkte „įrenginys“ apibrėžiamas kaip stacionarusis techninis įrenginys, kuriame vykdoma vienos arba daugiau iš I priede išvardytų rūšių veikla ir bet kokia tiesiogiai ar techniniu požiūriu su ja susijusi kita veikla, kuri galėtų turėti įtakos išmetamųjų dujų kiekiams ir teršimui.
Viena iš šios direktyvos I priede nurodytų veiklos kategorijų yra kuro deginimas įrenginiuose, kurių bendras nominalus šiluminis našumas didesnis kaip 20 MW, išskyrus įrenginius, skirtus pavojingoms arba komunalinėms atliekoms deginti (2016 m. liepos 28 d. Sprendimo Vattenfall Europe Generation,
C‑457/15
,
EU:C:2016:613
,
punktas).
Šio I priedo 3 dalyje nustatyta jungimo taisyklė, kurioje paaiškintos sąlygos, kada reikia įvertinti, ar kurą deginančio įrenginio bendras šiluminis našumas yra didesnis kaip 20 MW (šiuo klausimu žr. 2021 m. balandžio 29 d. Sprendimo Granarolo,
C‑617/19
,
EU:C:2021:338
,
punktą).
Pagal šią jungimo taisyklę įrenginio bendras nominalus šiluminis našumas apskaičiuojamas sudedant visų jo techninių mazgų, kuriuose deginamas kuras, nominalų šiluminį našumą, išskyrus mazgus, kurių nominalus šiluminis našumas mažesnis kaip 3 MW, ir mazgus, kurie naudoja tik biomasę.
Nagrinėjamu atveju iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje aptariamą įrenginį, kuriame deginamas kuras, pagaminant šiltnamio efektą sukeliančių dujų, sudaro trys katilai. Nors kiekvieno iš jų deginimo didžiausias nominalus šiluminis našumas yra didesnis kaip 12 MW, techninės priemonės leidžia jį apriboti atitinkamai iki 8,991 MW, 8,791 MW ir 8,962 MW. Be to, šių katilų operatoriaus įdiegtu mechanizmu siekiama, kad vienu metu galėtų veikti tik du iš šių trijų katilų.
Siekiant atsakyti į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimą, pirmiausia reikia pažymėti, kad Direktyvos 2003/87 I priedo 3 dalyje įtvirtinta jungimo taisyklė turi būti aiškinama taip, kad pagal ją iš principo reikalaujama sudėti visų atitinkamo įrenginio mazgų didžiausią nominalų šiluminį našumą, net jeigu jie neveikia visu pajėgumu.
Pirma, toks aiškinimas atitinka Direktyva 2003/87 siekiamą tikslą, kuris, kaip matyti iš jos 1 straipsnio, yra skatinti taupų ir ekonomiškai efektyvų išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekių mažinimą (2019 m. birželio 20 d. Sprendimo ExxonMobil Production Deutschland,
C‑682/17
,
EU:C:2019:518
,
punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
Taigi, viena vertus, atsižvelgimas į atitinkamo įrenginio techninių mazgų didžiausią nominalų šiluminį našumą apskaičiuojant įrenginio bendrą nominalų šiluminį našumą leidžia įpareigojimus, kurie nustatyti šioje direktyvoje siekiant apsaugoti aplinką, taikyti didesniam šiltnamio efektą sukeliančias dujas išmetančių įrenginių skaičiui.
Kita vertus, toks atsižvelgimas leidžia tiek kompetentingai leidimus suteikti nacionalinei institucijai (toliau – kompetentinga nacionalinė institucija), tiek operatoriams patikimai nustatyti į šios direktyvos taikymo sritį patenkančius įrenginius.
Kompetentingai nacionalinei institucijai būtų labai sunku priversti laikytis pareigų, pagal Direktyvą 2003/87 tenkančių įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos ATLPS, operatoriams (konkrečiai – jos 4 straipsnyje numatytos pareigos gauti šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinį taršos leidimą, jos 14 straipsnio 3 dalyje numatytos pareigos stebėti dėl jų veiklos išmestus šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekius ir apie juos pranešti bei jos 12 straipsnio 3 dalyje nustatytos pareigos iš principo atsisakyti tokio leidimų skaičiaus, kuris atitiktų bendrą iš jų įrenginių išmestų šiltnamio efektą skatinančių dujų kiekį), jeigu įrenginys galėtų teisėtai būti įtrauktas arba atsisakyta jį įtraukti į ATLPS, atsižvelgiant vien į laikinus jo kuro deginimo veiklos apimties pakeitimus.
Be to, atsižvelgimas į įrenginio mazgų didžiausią nominalų šiluminį našumą leidžia užtikrinti įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos ATLPS, operatoriams keliamų apribojimų nuspėjamumą, taip pat padeda laikytis teisinio saugumo principo, pagal kurį reikalaujama, kad Sąjungos teisės norma leistų suinteresuotiesiems asmenims aiškiai žinoti savo teises ir pareigas ir imtis atitinkamų veiksmų (šiuo klausimu žr. 2021 m. lapkričio 25 d. Sprendimo Aurubis,
C‑271/20
,
EU:C:2021:959
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Antra, tokį aiškinimą patvirtina Direktyvos 2003/87 27a straipsnio 3 dalis. Pagal šią nuostatą valstybės narės į Sąjungos ATLPS gali neįtraukti rezervą teikiančių ir atsarginių mazgų, jeigu jie nebuvo eksploatuojami daugiau kaip 300 valandų per metus kiekvienais iš trejų metų prieš atitinkamos valstybės narės pranešimą apie šiuos mazgus Europos Komisijai. Vadinasi, vien tai, kad įrenginio techninis mazgas tam tikrą laikotarpį neveikia, savaime nereiškia, kad į jį nereikia atsižvelgti siekiant nustatyti, ar įrenginiui, kuriam jis priklauso, taikoma Sąjungos ATLPS.
Be to, 2010 m. kovo 18 d. Komisijos gairių dėl Direktyvos 2003/87 I priedo aiškinimo („Guidance on Interpretation of Annex I of the ES ETS Directive“), kurios, nors ir nėra privalomos, bet gali padėti paaiškinti bendrą šios direktyvos struktūrą (šiuo klausimu žr. 2018 m. sausio 18 d. Sprendimo INEOS,
C‑58/17
,
EU:C:2018:19
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), 3.3.1 punkte nurodyta, kad bendrą šiluminį našumą paprastai nustato gamintojas ir jį nurodo ant techninės įrangos, prieš tai gavęs patikrinimą atliekančios įstaigos sutikimą.
Trečia, būtinybę apskaičiuojant įrenginio bendrą šiluminį našumą atsižvelgti į jį sudarančių mazgų didžiausią nominalų šiluminį našumą dar kartą patvirtina aplinkybė, kad keliose Direktyvos 2003/87 I priedo 3 dalies kalbinėse versijose (konkrečiai – ispanų, graikų, italų, vengrų, nyderlandų ar portugalų kalbomis) aiškiai nurodomas bendras „nominalus“ įrenginio šiluminis našumas, apskaičiuotas sudėjus jį sudarančių techninių mazgų „nominalius“ įrenginio šiluminius našumus (pagal analogiją žr. 2021 m. birželio 22 d. Sprendimo Latvijas Republikas Saeima (Baudos taškai),
C‑439/19
,
EU:C:2021:504
,
punktą).
Taigi, kai būdvardis „nominalus“ vartojamas, kaip šiuo atveju, technikos ir energetikos kontekste, jis paprastai reiškia įrangos ar įrenginio gamintojo paskelbtas charakteristikas, eksploatacines savybes arba nuolatinį didžiausią nominalų našumą normaliomis eksploatavimo sąlygomis šios įrangos ar įrenginio gavimo metu, nesvarbu, ar minėta įranga ar įrenginys tam tikrais momentais, nelygu atvejis, gali būti eksploatuojami mažesniu, nei numatytas didžiausias nominalus, našumu.
Šiomis aplinkybėmis, antra, negalima atmesti galimybės, kad tam tikromis sąlygomis į įrenginio arba jo techninio mazgo našumo ribojimą arba jo sustabdymą galima atsižvelgti, siekiant nustatyti, ar įrenginio bendras šiluminis našumas išlieka didesnis kaip 20 MW.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, siekiant užtikrinti duomenų ir aplinkybių, į kuriuos turi būti atsižvelgta Sąjungos ATLPS sistemoje, tikslumą, Direktyvos 2003/87 7 straipsnyje operatoriams nustatyta pareiga informuoti kompetentingas nacionalines institucijas apie kiekvieną numatomą įrenginio pajėgumų didinimą arba žymų jų sumažinimą, dėl ko gali tekti atnaujinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinį taršos leidimą (šiuo klausimu žr. 2017 m. kovo 8 d. Sprendimą ArcelorMittal Rodange et Schifflange,
C‑321/15
,
EU:C:2017:179
,
ir
punktus). Iš to matyti, kad, kai įrenginio deginimo pajėgumai sumažinami iki mažesnio negu 20 MW lygio, šis operatorius kompetentingai nacionalinei institucijai turi turėti galimybę teigti, kad jo įrenginiui nebetaikomas įpareigojimas gauti apyvartinį taršos leidimą.
Be to, jeigu nuolatiniai ir kontroliuojami ribojimai būtų taikomi įrenginio arba vieno iš jo mazgų didžiausiam nominaliam šiluminiam našumui, tai prieštarautų šio sprendimo 31 punkte nurodytam Direktyvos 2003/87 tikslui neatsižvelgti į tokius ribojimus, siekiant nustatyti, ar šis įrenginys vis dar patenka į Sąjungos ATLPS taikymo sritį.
Šio sprendimo 37 punkte minėtų gairių 4.3 punkte taip pat nurodyta, kad galima atsižvelgti į teisinius ar fizinius ribojimus, kurie iš tikrųjų neleidžia visapusiškai naudotis didžiausiu nominaliu deginimo našumu, jeigu, pirma, kompetentinga nacionalinė institucija aiškiai identifikavo šiuos ribojimus vykdomajame dokumente ir, antra, juos reguliariai tikrina.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir, be kita ko, į neprivalomas gaires, kurios pateiktos minėtame gairių dokumente, reikia konstatuoti, kad taikant Direktyvos 2003/87 I priedo 3 dalyje numatytą jungimo taisyklę į bendrą didžiausią nominalų įrenginio mazgų šiluminį našumą nereikia atsižvelgti, kai, pirma, operatorius šį našumą sumažina visam laikui, tai yra taip, kad šis sumažinimas be reikšmingo techninio įsikišimo arba be kompetentingos nacionalinės institucijos sutikimo negali būti pakeistas, ir, antra, ši institucija gali realiai patikrinti tiek šį sumažinimą, tiek jo nuolatinį pobūdį. Šis operatorius minėtai institucijai turi pateikti šiuo klausimu reikalingus įrodymus.
Su sąlyga, kad laikomasi ankstesniame šio sprendimo punkte nurodytų sąlygų, sustabdžius įrenginio techninio mazgo veiklą, į šio mazgo didžiausią nominalų šiluminį našumą nereikia atsižvelgti šios jungimo taisyklės taikymo tikslais.
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimą reikia atsakyti: Direktyvos 2003/87 I priedo 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad įrenginio bendras nominalus šiluminis našumas turi būti apskaičiuojamas sudedant įrenginį sudarančių techninių mazgų didžiausius nominalius šiluminius našumus, išskyrus atvejus, kai operatoriaus atlikti šio didžiausio nominalaus šiluminio našumo ribojimai yra nuolatiniai ir kompetentinga apyvartinius taršos leidimus suteikianti nacionalinė institucija gali realiai patikrinti šių ribojimų buvimą ir jų nuolatinį pobūdį.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendžia:

2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87/EB, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Sąjungoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 96/61/EB, iš dalies pakeistos 2018 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2018/410, I priedo 3 dalis turi būti aiškinama taip, kad įrenginio bendras nominalus šiluminis našumas turi būti apskaičiuojamas sudedant įrenginį sudarančių techninių mazgų didžiausius nominalius šiluminius našumus, išskyrus atvejus, kai operatoriaus atlikti šio didžiausio nominalaus šiluminio našumo ribojimai yra nuolatiniai ir kompetentinga apyvartinius taršos leidimus suteikianti nacionalinė institucija gali realiai patikrinti šių ribojimų buvimą ir jų nuolatinį pobūdį.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vengrų.