CELEX: 62019CJ0771
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Viešojo pirkimo sutarčių sudarymas vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose
Direktyva 92/13/EEB
Peržiūros procedūros
Etapas iki sutarties sudarymo
Pasiūlymų vertinimas
Techninio pasiūlymo atmetimas ir konkurento pasiūlymo priėmimas
Šio akto vykdymo sustabdymas
Konkurso dalyvio, kurio pasiūlymas atmestas, teisėtas suinteresuotumas ginčyti konkurso laimėtojo pasiūlymo tinkamumą

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo (
OL L 76, 1992, p. 14
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 315), iš dalies pakeistos 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/ES (
OL L 94, 2014, p. 1
) (toliau – Direktyva 92/13), 1 straipsnio 3 dalies, 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktų ir 2a straipsnio 2 dalies išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas vykstant įmonių asociacijos ir ją sudarančių bendrovių (toliau – NAMA) pradėtai vykdymo sustabdymo procedūrai prieš
Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon
(Viešųjų pirkimų srities administracinių skundų nagrinėjimo institucija (AEPP), Graikija) ir
Attiko Metro AE
dėl pastarosios, veikiančios kaip perkančioji organizacija, priimto sprendimo dėl techninių pasiūlymų, pateiktų vykstant viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūrai transporto srityje, įvertinimo teisėtumo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Pagal Direktyvos 92/13 antrą konstatuojamąją dalį „esama nacionalinio ir Bendrijos lygio tvarka jos veiksmingam taikymui [veiksmingam sutarčių sudarymo taisyklių taikymui] užtikrinti nėra visuomet tinkama“.
Šios direktyvos 1 straipsnio „Peržiūros procedūrų taikymo sritis ir galimybė jomis pasinaudoti“ 1 ir 3 dalyse numatyta:
„1.   Ši direktyva taikoma [2014 m. vasario 26 d.] Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/25/ES [dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB (
OL L 94, 2014, p. 243
)] nurodytoms sutartims, išskyrus atvejus, kai tokios sutartys neįtrauktos į taikymo sritį pagal tos direktyvos 18–24, 27–30, 34 ar 55 straipsnius
<…>
Valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad su sutartimis, kurioms taikoma Direktyva 2014/25/ES arba Direktyva 2014/23/ES, susiję perkančiųjų subjektų priimti sprendimai galėtų būti veiksmingai ir visų pirma kuo greičiau peržiūrėti laikantis šios direktyvos 2–2f straipsniuose nustatytų sąlygų, remiantis tuo, kad tokiais sprendimais yra pažeisti Sąjungos pirkimų srities teisės aktai arba nacionalinės taisyklės, kuriomis tie teisės aktai perkeliami į nacionalinę teisę.
<…>
3.   Valstybės narės turi užtikrinti, kad būtų peržiūros procedūros, kuriomis pagal išsamias taisykles, kurias gali nustatyti valstybės narės, galėtų pasinaudoti bent bet kuris asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas gauti konkrečią sutartį, ir kuriam dėl tariamo pažeidimo buvo padaryta žala ar kilusi tokios žalos rizika.“
Šios direktyvos 2 straipsnyje „Peržiūros procedūrų reikalavimai“ numatyta:
„1.   Valstybės narės užtikrina, kad priemonės, kurių buvo imtasi dėl 1 straipsnyje nurodytos peržiūros procedūros, apimtų nuostatą dėl įgaliojimų:
arba
a)
kuo anksčiau, taikant laikiną tvarką, imtis tarpinių priemonių siekiant ištaisyti tariamą pažeidimą arba užkirsti kelią toliau pažeidinėti atitinkamus interesus, įskaitant priemones sustabdyti arba užtikrinti, kad būtų sustabdyta sutarčių sudarymo tvarka arba bet kurio sprendimo, kurį priėmė perkančioji organizacija, įgyvendinimas,
ir
b)
panaikinti arba užtikrinti, kad būtų panaikinti neteisėtai priimti sprendimai, įskaitant diskriminacinio pobūdžio techninių, ekonominių ar finansinių specifikacijų skelbimuose apie sutartį, periodiniame išankstiniame skelbime, pranešime apie kvalifikacijos sistemą, kvietime dalyvauti konkurse, sutarties dokumentuose arba bet kuriame kitame dokumente, susijusiame su minėta sutarčių sudarymo tvarka, panaikinimą;
arba
c)
kuo anksčiau, jeigu galima taikant laikiną tvarką, o prireikus taikant galutinę tvarką dėl dalyko, imtis priemonių, išskyrus tas, kurios numatytos a ir b punktuose, siekiant ištaisyti visus nustatytus pažeidimus ir užkirsti kelią atitinkamų interesų pažeidimui; ypač parengiant mokėjimo pavedimą konkrečiai sumai tais atvejais, kai pažeidimas nebuvo ištaisytas arba jam nebuvo užkirstas kelias.
Valstybės narės gali pasirinkti šią alternatyvą taikyti visoms perkančiosioms organizacijoms arba organizacijų kategorijoms, apibrėžtoms pagal objektyvius kriterijus, bet kuriuo atveju išlaikydamos nustatytų priemonių veiksmingumą, kad būtų išvengta atitinkamų interesų pažeidimo;
d)
ir abiem pirmiau minėtais atvejais skirti žalos atlyginimą asmenims, nukentėjusiems dėl pažeidimo.
Jeigu žalos atlyginimo reikalaujama remiantis tuo, kad sprendimas buvo priimtas neteisėtai, valstybės narės gali, jeigu jų vidaus teisės sistema to reikalauja ir numato įstaigas, turinčias tam tikslui suteiktus būtinus įgaliojimus, numatyti, kad ginčijamas sprendimas turi būti pirmiausia panaikintas arba paskelbtas neteisėtu.
2.   1 dalyje ir 2d bei 2e straipsniuose nurodyti įgaliojimai gali būti suteikti atskiroms institucijoms, atsakingoms už skirtingus peržiūros procedūros aspektus.
3.   Jei nuo perkančiosios organizacijos nepriklausoma pirmosios instancijos institucija peržiūri sprendimą dėl sutarties suteikimo, tai valstybės narės turi užtikrinti, kad perkančioji organizacija negalėtų sudaryti sutarties kol peržiūros institucija nepriims sprendimo dėl prašymo taikyti laikinąsias priemones ar dėl peržiūros. Šis sustabdymas turi pasibaigti ne anksčiau kaip atidėjimo laikotarpis, nurodytas 2a straipsnio 2 dalyje ir 2d straipsnio 4 ir 5 dalyse.
<…>
9.   Tais atvejais, kai už peržiūros procedūras atsakingos institucijos nėra teisminio pobūdžio, jos visada turi pateikti raštišką savo sprendimo paaiškinimą. Be to, tokiu atveju turi būti numatytos atitinkamos nuostatos, garantuojančios procedūras, pagal kurias visos tariamai neteisėtos priemonės, kurių ėmėsi peržiūros institucija, arba visi tariami jai suteiktų įgaliojimų panaudojimo trūkumai galėtų būti peržiūrėti teisme arba kitoje institucijoje, kuri laikoma teismu ar tribunolu, kaip tai suprantama pagal [SESV 267] straipsnį, ir kuri nepriklauso nei nuo perkančiosios organizacijos, nei nuo peržiūros institucijos.
<…>“
Minėtos direktyvos 2a straipsnyje „Atidėjimo laikotarpis“ numatyta:
„1.   Patvirtindamos būtinas nuostatas, kuriomis laikomasi šio straipsnio 2 dalyje bei 2c straipsnyje nustatytų minimalių sąlygų, valstybės narės turi užtikrinti, kad 1 straipsnio 3 dalyje nurodyti asmenys turėtų pakankamai laiko, kad būtų atlikta perkančiosios organizacijos priimtų sprendimų dėl sutarties suteikimo veiksminga peržiūra.
2.   Sutartis negali būti sudaryta po sprendimo paskirti sutartį, kuriai taikoma Direktyva 2014/25/ES arba Direktyva 2014/23/ES nepraėjus bent 10 kalendorinių dienų laikotarpiui, skaičiuojamam nuo kitos dienos po to, kai atitinkamiems konkurso dalyviams ir kandidatams faksu arba elektroninėmis priemonėmis išsiunčiamas sprendimas dėl sutarties suteikimo, arba, jei naudojamos kitokios ryšių priemonės, nepraėjus bent 15 kalendorinių dienų laikotarpiui, skaičiuojamam nuo kitos dienos po to, kai atitinkamiems konkurso dalyviams ir kandidatams išsiunčiamas sprendimas dėl sutarties suteikimo, arba bent 10 kalendorinių dienų laikotarpiui, skaičiuojamam nuo kitos dienos po to, kai buvo gautas sprendimas dėl sutarties suteikimo.
Dalyviai laikomi suinteresuotais, jeigu jie nėra galutinai pašalinti. Pašalinimas yra galutinis, jeigu apie jį buvo pranešta suinteresuotiems dalyviams ir arba nepriklausoma peržiūros institucija jį pripažino teisėtu, arba jam jau negali būti taikoma peržiūros procedūra.
Kandidatai laikomi suinteresuotais, jei perkančioji organizacija nepranešė jiems apie jų paraiškos atmetimą prieš atitinkamiems dalyviams pranešdama apie sprendimą dėl sutarties suteikimo.
<…>“
Graikijos teisė
Įstatymu Nr. 4412/2016 dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių (FEK A’ 147/8.8.2016), kuris iš dalies buvo pakeistas (toliau – Įstatymas Nr. 4412/2016), buvo pertvarkyta teisinės apsaugos sistema etape iki viešojo pirkimų sutarčių sudarymo: įsteigta centrinė nepriklausoma administracinė institucija (AEPP), atsakinga už ikiteisminę perkančiųjų organizacijų ir perkančiųjų subjektų aktų kontrolę, ir jame numatyta galimybė pateikti prašymą sustabdyti vykdymą ir prašymą panaikinti šios institucijos priimtus aktus.
Įstatymo Nr. 4412/2016 346 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta:
„1.   Bet kuris suinteresuotasis asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas, kad su juo būtų sudaryta 1 straipsnio 2 dalies a arba b punktuose nurodyta viešojo pirkimo sutartis, ir kuriam dėl vykdytino akto arba dėl perkančiosios organizacijos neveikimo, pažeidžiant nacionalinės ar Sąjungos teisės aktus, buvo padaryta žala ar kilusi tokios žalos rizika, gali kreiptis į [AEPP] 360 straipsnyje nustatytomis specialiomis sąlygomis ir prašyti taikyti laikinąsias apsaugos priemones pagal 366 straipsnį, panaikinti perkančiosios organizacijos neteisėtą aktą ar neveikimą pagal 367 straipsnį arba panaikinti neteisėtai sudarytą viešojo pirkimo sutartį pagal 368 straipsnį.
2.   Bet kuris suinteresuotasis asmuo, kuriam AEPP sprendimu dėl pagal 360 straipsnį pateikto administracinio skundo buvo padaryta arba gali būti padaryta žala, pagal 372 straipsnį gali pateikti kompetentingiems teismams skundą su prašymu sustabdyti minėto sprendimo vykdymą arba panaikinti jį. Perkančioji organizacija turi teisę pasinaudoti tokia pačia teisių gynimo priemone, jei AEPP patenkina administracinį skundą.“
Įstatymo Nr. 4412/2016 347 straipsnyje numatyta:
„1.   Įsteigiamos [AEPP] užduotis – nagrinėti ginčus, kylančius iki viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo, kai jai pateikiamas administracinis skundas pagal šios antraštinės dalies II skirsnio nuostatas. <…>
2.   AEPP turi funkcinį nepriklausomumą, administracinį ir finansinį savarankiškumą ir nėra kontroliuojama ar prižiūrima vyriausybinių organų ar kitų administracinių institucijų. Pagal jos Darbo reglamentą ją kontroliuoja tik Parlamentas.“
Įstatymo Nr. 4412/2016 360 straipsnyje nustatyta:
„1.   Kiekvienas suinteresuotasis asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas, kad su juo būtų sudaryta konkreti šiame įstatyme numatyta sutartis, ir kuriam padaryta ar gali būti padaryta žala dėl perkančiosios organizacijos vykdytino akto ar neveikimo pažeidžiant nacionalinės ar Sąjungos teisės aktus, prieš pateikdamas skundą pagal 3 antraštinę dalį visų pirma dėl šio perkančiosios organizacijos akto ar neveikimo turi pateikti administracinį skundą AEPP.
2.   Administracinio skundo pateikimas yra išankstinė sąlyga, kad būtų galima pagal 3 antraštinę dalį pateikti skundą dėl perkančiosios organizacijos vykdytinų aktų ar neveikimo.
3.   Dėl perkančiosios organizacijos vykdytinų aktų ar neveikimo, susijusių su viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūra, gali būti paduodami tik 1 dalyje nurodyti administraciniai skundai.“
Pagal Įstatymo Nr. 4412/2016 372 straipsnį asmuo, kuris įrodo, kad turi teisėtą suinteresuotumą, gali prašyti
Symvoulio tis Epikrateias
(Valstybės Taryba) sustabdyti AEPP sprendimo vykdymą ir tą sprendimą panaikinti, jeigu jis susijęs su viešojo pirkimo sutartimi, patenkančia į Direktyvos 2014/25 taikymo sritį.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2018 m. sausio 24 d. paskelbtu skelbimu apie pirkimą
Attico Metro
pradėjo atvirą konkursą dėl techninių konsultacijų paslaugų, susijusių su Atėnų (Graikija) metro plėtros projektu; jo vertė – apie 21,5 mln. EUR. Sutarties sudarymo kriterijus buvo ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo kriterijus, remiantis geriausiu kokybės ir kainos santykiu. Skelbime apie pirkimą nurodyta, kad per pirmąjį procedūros etapą bus tikrinami kandidatų patvirtinamieji dokumentai ir techniniai pasiūlymai, o per antrąjį – atplėšiami vokai su ekonominiais pasiūlymais ir atliekamas bendras vertinimas.
Keturi atskiri ekonominės veiklos vykdytojai pateikė savo pasiūlymus. Per pirmąjį procedūros etapą perkančiojo subjekto vertinimo komitetas, pirma, pasiūlė atmesti vieno iš šių kandidatų pasiūlymą po to, kai patikrino patvirtinamuosius dokumentus, ir vieno iš kitų dviejų kandidatų, tarp jų NAMA, kai patikrino techninius pasiūlymus. Antra, jis pasiūlė leisti toliau dalyvauti įmonių asociacijai SALFO ir trims ją sudarančioms bendrovėms (toliau – SALFO) antrajame procedūros etape. Prieš priimdamas galutinį sprendimą šiuo klausimu perkantysis subjektas paprašė NAMA patikslinti siūlomos darbuotojų komandos patirtį.
2019 m. kovo 6 d. perkančiojo subjekto valdybos sprendimu minėti komiteto pasiūlymai buvo patvirtinti. Konkrečiai kalbant, NAMA pasiūlymas atmestas, motyvuojant tuo, kad kai kurių jos komandos darbuotojų patirtis statinių statybos srityje neatitiko skelbime apie pirkimą nustatytų reikalavimų. 2019 m. kovo 26 d. NAMA kreipėsi į AEPP su skundu dėl šio sprendimo, jame ginčijo tiek jos techninio pasiūlymo atmetimą, tiek SALFO pasiūlymo priėmimą.
2019 m. gegužės 21 d. sprendimu AEPP patenkino NAMA skundą tik tiek, kiek jis buvo pareikštas dėl perkančiojo subjekto sprendimo, susijusio su vieno iš pasiūlytos komandos narių patirties įrodymu, motyvų. Likusią šio skundo dalį ji atmetė kaip nepagrįstą.
Iš dalies atmetus NAMA administracinį skundą, ji pateikė skundą
Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon)
[Valstybės Taryba (Sustabdymo komisija)], šioje byloje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui; tame skunde prašė, pirma, sustabdyti 2019 m. gegužės 21 d. AEPP sprendimo vykdymą ir 2019 m. kovo 6 d. perkančiojo subjekto
Attico Metro
valdybos sprendimą ir, antra, nurodyti taikyti bet kokią priemonę, kuri padėtų laikinai apsaugoti jos interesus, kol vyko nagrinėjamos viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūra.
Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon)
[Valstybės Taryba (Sustabdymo komisija)] mano, kad yra nepriimtini arba nepagrįsti NAMA pateikti pagrindai, kuriais remdamasi ši šalis teigė, pirma, kad jos pašalinimas iš šios procedūros yra neteisėtas, nes perkantysis subjektas klaidingai įvertino tam tikrų jos ekspertų patirtį, ir, antra, kad vertinant konkurso dalyvių techninius pasiūlymus buvo pažeistas lygybės principas, nes perkantysis subjektas juos nagrinėjo skirtingai.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad jis paprastai nuspręsdavo, jog iš konkurso pašalintas dalyvis negali pateisinti suinteresuotumo pareikšti ieškinį, kuriuo ginčijamas kito dalyvio dalyvavimo šiame konkurse teisėtumas, išskyrus dėl motyvų, susijusių su lygybės principo pažeidimu vertinant pasiūlymus. Vis dėlto šiam teismui kyla klausimas, kiek 2017 m. gegužės 11 d. Sprendime Archus ir Gama (
C‑131/16
,
EU:C:2017:358
) padaryta išvada taip pat taikoma tuo atveju, kai konkurso dalyvis, kurio pasiūlymas atmestas, pateikia prašymą sustabdyti vykdymą vykstant ne galutiniam, bet ankstesniam viešojo pirkimo sutarties sudarymo etapui, kaip antai patvirtinamųjų dokumentų patikros ar techninių pasiūlymų patikros ir vertinimo etapui. Teisingumo Teismas šio klausimo dar nenagrinėjo, o
Symvoulio tis Epikrateias
(Valstybės Taryba) sustabdymo komisijoje nuomonės dėl šio klausimo aiškinimo išsiskyrė, dėl to pagrindinė byla buvo perduota nagrinėti penkių teisėjų kolegijai.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad ši sustabdymo komisija mano, jog dalyvis, kuris buvo pašalintas iš viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros, laikytinas galutinai pašalintu, jeigu jis neginčijo su juo susijusio sprendimo dėl pašalinimo arba šis sprendimas įgijo
res judicata
galią. Tačiau negalima teigti, kad jis galutinai pašalintas, jeigu jo pateiktas administracinis skundas buvo atmestas AEPP sprendimu, bet terminas pateikti prašymą dėl panaikinimo arba prašymą sustabdyti vykdymą pagal Įstatymą Nr. 4412/2016 dar nesibaigė. Negalima laikyti galutinai pašalintu ir konkurso dalyvio, kurio prašymas sustabdyti AEPP sprendimą atmesti jo administracinį skundą buvo atmestas, kol jis dar turi teisę pateikti prašymą dėl šio sprendimo atmesti prašymą panaikinimo arba kol sprendimas atmesti jo pateiktą skundą dėl panaikinimo dar nėra galutinis. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslina, kad pašalinto dalyvio suinteresuotumo pateikti skundą dėl sprendimo priimti vieno iš jo konkurentų pasiūlymą ir sudaryti su juo sutartį pripažinimas siejamas su tuo, kad dėl ginčo nebūtų galutinai panaikinta atitinkamo viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūra, t. y. būtų neįmanoma ją atnaujinti. Šiomis aplinkybėmis nesvarbu, per kurį viešojo pirkimo procedūros etapą atitinkamas konkurso dalyvis buvo pašalintas, nes suinteresuotumas pateikti skundą egzistuoja visuose šios procedūros etapuose. Taigi NAMA iš principo turi suinteresuotumą pateikti skundą, kad nurodytų kitus prieštaravimus dėl SALFO, susijusius ne vien su lygybės principo pažeidimu atliekant vertinimą.
Galiausiai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad atmetė pagrindinėje byloje nagrinėjamą prašymą sustabdyti vykdymą tiek, kiek NAMA ginčijo jos pašalinimo iš viešojo pirkimo procedūros teisėtumą ir SALFO pasiūlymo priėmimą, remdamasi pagrindu, kad ginčijamais sprendimais buvo pažeistas lygybės principas atliekant vertinimą. Tačiau jam kyla klausimas, ar NAMA, grįsdama savo prašymą sustabdyti vykdymą, gali remtis dėl sprendimo priimti SALFO pasiūlymą pateikiamais pagrindais, grindžiamais skelbime apie pirkimą nustatytų sąlygų, Įstatymo Nr. 4412/2016 nuostatų ir vienodo požiūrio į konkurso dalyvius bei skaidrumo principų nepaisymu.
Šiomis aplinkybėmis
Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon)
[Valstybės Taryba (Sustabdymo komisija)] nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
a)
Ar Direktyvos 92/13 1 straipsnio 3 dalis, 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktai ir 2a straipsnio 2 dalis, siejami su 2013 m. liepos 4 d. Sprendimu Fastweb (
C‑100/12
,
EU:C:2013:448
), 2016 m. balandžio 5 d. Sprendimu PFE (
C‑689/13
,
EU:C:2016:199
), 2017 m. gegužės 11 d. Sprendimu Archus ir Gama (
C‑131/16
,
EU:C:2017:358
) ir 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimu Lombardi (
C‑333/18
,
EU:C:2019:675
), turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinių teismų praktika, pagal kurią, jei ankstesniame viešojo pirkimo procedūros etape (pavyzdžiui, techninių pasiūlymų vertinimo etape) nei galutinis viešojo pirkimo sutarties sudarymo etapas perkantysis subjektas priima sprendimą pašalinti vieną dalyvį ir leidžia dalyvauti kitam suinteresuotajam asmeniui (konkurentui), pašalintas dalyvis, tuo atveju, jeigu kompetentingas teismas atmeta jo prašymą sustabdyti sprendimo pašalinti jį iš pirkimo procedūros vykdymą, išsaugo teisėtą interesą tame pačiame prašyme sustabdyti vykdymą nurodyti vienintelį prieštaravimą, kad dėl leidimo dalyvauti kitam konkurso dalyviui pažeidžiamas lygybės atliekant [atitinkamų pasiūlymų] vertinimą principas?
b)
Jeigu į šio klausimo a dalį būtų atsakyta teigiamai, ar nurodytos nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad pirma nurodytomis sąlygomis pašalintas dalyvis tame prašyme sustabdyti vykdymą gali nurodyti bet kokį prieštaravimą dėl kito konkurento dalyvavimo viešojo pirkimo procedūroje, t. y. jis gali ginčyti ir kitus konkurento pasiūlymo trūkumus nei tie, dėl kurių jo paties pasiūlymas buvo atmestas, tam, kad būtų sustabdyta viešojo pirkimo procedūra ir nebūtų sudaryta sutartis su konkurentu priimant sprendimą vėlesniame procedūros etape, atitinkamai, kad jeigu pagrindinis ieškinys (prašymas panaikinti) vėliau teismine tvarka būtų patenkintas, konkurentas būtų pašalintas iš procedūros, atsisakyta sudaryti viešojo pirkimo sutartį ir galiausiai paskelbta nauja viešojo pirkimo procedūra, kurioje dalyvautų pašalintas ieškovas?
2.
Ar atsakymui į pirmesnį klausimą turi reikšmės aplinkybė, kad pasinaudoti laikinąja (ir galutine) teismine gynyba galima tik tada, kai prieš tai skundą atmetė nacionalinė nepriklausoma administracinių skundų nagrinėjimo institucija, atsižvelgiant į išvadas, pateiktas 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendime Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung und Caverion Österreich (
C‑355/15
,
EU:C:2016:988
)?
3.
Ar atsakymui į pirmąjį klausimą turi reikšmės aplinkybė, kad, jeigu būtų patenkintas pašalinto dalyvio pateiktas skundas dėl konkurento dalyvavimo viešojo pirkimo procedūroje, būtų neįmanoma atnaujinti pirkimo procedūros arba prašymą pateikęs asmuo negalėtų dalyvauti galimoje atnaujintoje procedūroje dėl priežasties, dėl kurios buvo pašalintas?“
2019 m. spalio 19 d. Teisingumo Teismo pirmininko sprendimu
Symvoulio tis Epikrateias (Epitropi Anastolon)
[Valstybės Taryba (Sustabdymo komisija)] prašymas šiai bylai taikyti pagreitintą procedūrą buvo atmestas.
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl klausimų priimtinumo
Komisija mano, kad antrasis ir trečiasis prejudiciniai klausimai visiškai nesusiję su pagrindinės bylos dalyku, dėl to turi būti pripažinti nepriimtinais. NAMA iš esmės pateikia tokį patį prieštaravimą dėl trečiojo prejudicinio klausimo priimtinumo.
Remiantis suformuota jurisprudencija, nors nacionalinio teismo pateiktiems klausimams dėl Sąjungos teisės aiškinimo, atsižvelgiant į jo paties nurodytas faktines aplinkybes ir teisinius pagrindus, kurių tikslumo Teisingumo Teismas neprivalo tikrinti, taikoma svarbos prezumpcija, SESV 267 straipsnyje numatyta procedūra yra Teisingumo Teismo ir nacionalinių teismų bendradarbiavimo priemonė, dėl kurios Teisingumo Teismas pateikia nacionaliniams teismams Sąjungos teisės išaiškinimą, būtiną jiems priimant sprendimą. Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateikiamas ne siekiant gauti konsultacinę nuomonę bendrais arba hipotetiniais klausimais, bet dėl su veiksmingu bylos išsprendimu susijusios būtinybės. Konkrečiai kalbant, kaip matyti iš pačios SESV 267 straipsnio formuluotės, prašymas priimti prejudicinį sprendimą turi būti „reikalingas“, kad jį pateikęs teismas galėtų „priimti sprendimą“ savo nagrinėjamoje byloje. Be to, pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 94 straipsnio c punktą prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi tiksliai išdėstyti priežastis, paskatinusias jį iškelti klausimą dėl Sąjungos teisės išaiškinimo (2020 m. gegužės 14 d. Sprendimo Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóság,
C‑924/19 PPU ir C‑925/19 PPU
,
EU:C:2020:367
,
ir
punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
Nagrinėjamu atveju, priešingai, nei teigia Komisija, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar tai, kad perkančiojo subjekto atliktą NAMA pasiūlymo atmetimą iš dalies patvirtino AEPP, išnagrinėjusi gautą privalomą administracinį skundą, yra aplinkybė, į kurią reikia atsižvelgti siekiant nustatyti, ar šis dalyvis prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme dar gali ginčyti perkančiojo subjekto sprendimą priimti jo konkurento pasiūlymą. Taigi šis klausimas yra priimtinas.
Vis dėlto nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nenurodytos priežastys, dėl kurių būtinas atsakymas į trečiąjį klausimą, siekiant išspręsti pagrindinėje byloje nagrinėjamą ginčą, nes prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nenurodo, kaip pagrindinės bylos aplinkybės atitinka kurį nors iš dviejų trečiajame klausime nurodytų atvejų.
Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad trečiąjį prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimą reikia pripažinti nepriimtinu.
Dėl esmės
Pirmaisiais dviem klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar Direktyvos 92/13 1 straipsnio 3 dalis, 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktai, taip pat 2a straipsnio 2 dalis, siejami su Teisingumo Teismo jurisprudencija, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinė praktika, pagal kurią dalyvis, kuris buvo pašalintas iš viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros per ankstesnį nei šios sutarties sudarymo etapą ir kurio prašymas sustabdyti sprendimą pašalinti jį iš šios procedūros buvo atmestas, negali dėl to, kad neturi suinteresuotumo pareikšti ieškinį, savo kartu pateiktame prašyme sustabdyti sprendimą, kuriuo priimamas kito dalyvio pasiūlymas, remtis pagrindais, nesusijusiais su trūkumais, dėl kurių jo pasiūlymas buvo atmestas, išskyrus pagrindą, kad sprendimu priimti šį pasiūlymą pažeistas lygybės vertinant pasiūlymus principas. Be to, jam kyla klausimas, ar pašalinto dalyvio suinteresuotumui pareikšti ieškinį turi įtakos ta aplinkybė, kad administracinis skundas dėl sprendimo jį pašalinti, kuris pagal nacionalinę teisę turėjo būti pateiktas nepriklausomai nacionalinei institucijai, buvo atmestas.
Direktyvos 92/13 1 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad valstybės narės turi užtikrinti, kad būtų peržiūros procedūros, kuriomis pagal išsamias taisykles, kurias gali nustatyti valstybės narės, galėtų pasinaudoti bet kuris asmuo, kuris yra arba buvo suinteresuotas gauti konkrečią sutartį ir kuriam dėl tariamo pažeidimo buvo padaryta žala ar kilusi tokios žalos rizika.
Šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nustatyti reikalavimai, kuriuos turi atitikti nacionalinės priemonės, kurių turi būti imtasi dėl jos 1 straipsnyje nurodytų peržiūros procedūrų, įskaitant tai, kad šios priemonės turi leisti, pirma, imtis laikinųjų apsaugos priemonių, kurioms leistų ištaisyti tariamą pažeidimą arba užkirsti kelią tam, kad atitinkami interesai dar būtų pažeisti, ir, antra, panaikinti arba nurodyti panaikinti neteisėtus sprendimus.
Minėtos direktyvos 2a straipsnyje nustatytos taisyklės, susijusios su terminais, kuriuos turi turėti tos pačios direktyvos 1 straipsnio 3 dalyje nurodyti asmenys, kad galėtų veiksmingai apskųsti perkančiųjų subjektų priimtus sprendimus sudaryti sutartį. Šio 2a straipsnio 2 dalyje numatyta, kad sutartis negali būti sudaryta po sprendimo sudaryti sutartį nepraėjus terminui, apskaičiuotam atitinkamai atsižvelgiant į sprendimo sudaryti sutartį perdavimo atitinkamiems dalyviams ir kandidatams būdą, ir konkrečiai nurodomos, be kita ko sąlygos, kuriomis dalyvis ar kandidatas laikomi suinteresuotais. Dėl konkurso dalyvių šios nuostatos antroje pastraipoje nurodyta, kad dalyviai laikomi suinteresuotais, jeigu jie nėra galutinai pašalinti, ir kad pašalinimas yra galutinis, jeigu apie jį buvo pranešta suinteresuotiems dalyviams ir arba nepriklausoma peržiūros institucija jį pripažino teisėtu, arba jam jau negali būti taikoma peržiūros procedūra.
Paprašytas išaiškinti 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyvos 89/665/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (
OL L 395, 1989, p. 33
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 1 t., p. 246) 1 straipsnio 3 dalies nuostatas Teisingumo Teismas nusprendė, kad vykstant viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūrai dalyviai, kuriuos prašoma pašalinti, turi lygiavertį teisėtą suinteresuotumą, kad būtų atmestas kitų dalyvių pasiūlymas, siekdami laimėti sutartį (šiuo klausimu žr. 2013 m. liepos 4 d. Sprendimo Fastweb,
C‑100/12
,
EU:C:2013:448
,
punktą). 2016 m. balandžio 5 d. Sprendimo PFE (
C‑689/13
,
EU:C:2016:199
)
punkte Teisingumo Teismas nusprendė, kad, viena vertus, vieno konkurso dalyvio pašalinimas gali lemti, kad kitas konkurso dalyvis sutartį gaus tiesiogiai per tą pačią procedūrą; kita vertus, pašalinus abu konkurso dalyvius ir pradėjus naują viešojo pirkimo procedūrą, kiekvienas iš konkurso dalyvių galėtų joje dalyvauti ir taip netiesiogiai gauti sutartį. Be to, to paties sprendimo 29 punkte Teisingumo Teismas paaiškino, kad taikant jurisprudencijoje, būtent 2013 m. liepos 4 d. Sprendime Fastweb (
C‑100/12
,
EU:C:2013:448
) suformuluotą principą, atitinkamos viešojo pirkimo procedūros dalyvių skaičius, skundus pateikusių dalyvių skaičius ir jų nurodytų pagrindų skirtumai neturi reikšmės.
Ankstesniame punkte nurodytas jurisprudencijos principas, išplėtotas pagal Direktyvoje 89/665 nustatytą tvarką, gali būti taikomas Direktyvoje 92/13 įtvirtintai teisminės apsaugos sistemai (šiuo klausimu žr. 2017 m. gegužės 11 d. Sprendimo Archus ir Gama,
C‑131/16
,
EU:C:2017:358
,
–
punktus).
Vis dėlto reikia išnagrinėti, ar šis jurisprudencijoje įtvirtintas principas taip pat taikytinas, kai sprendimo priimti konkurso dalyvio pasiūlymo teisėtumą konkurso dalyvis, kurio pasiūlymas atmestas, ginčija ankstesniame etape nei tas, per kurį sprendžiama, su kuo sudaryti sutartį.
Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad Direktyvoje 92/13 konkrečiai nenurodyta, kuriame etape dalyvis gali pateikti skundą dėl tokio perkančiojo subjekto sprendimo.
Be to, kaip matyti iš Direktyvos 92/13 antros konstatuojamosios dalies, šia direktyva siekiama sustiprinti tiek nacionaliniu, tiek Sąjungos lygiais esamus mechanizmus, kad būtų užtikrintas veiksmingas direktyvų taikymas viešojo pirkimo sutarčių sudarymo srityje. Šiuo tikslu minėtos direktyvos 1 straipsnio 1 dalies ketvirtoje pastraipoje nustatoma valstybių narių pareiga „užtikrinti veiksmingą ir pirmiausia kuo skubesnę perkančiųjų organizacijų sprendimų peržiūrą“ (pagal analogiją žr. 2017 m. balandžio 5 d. Sprendimo Marina del Mediterráneo ir kt.,
C‑391/15
,
EU:C:2017:268
,
punktą).
Veiksmingos ir greitos teisminės apsaugos, taikant,
inter alia
, laikinąsias priemones, tikslas, kurio siekiama šia direktyva, neleidžia valstybėms narėms naudojimosi teise į peržiūrą sieti su tuo, kad nagrinėjamas viešasis pirkimas formaliai turi būti pasiekęs tam tikrą stadiją (pagal analogiją žr. 2005 m. sausio 11 d. Sprendimo Stadt Halle ir RPL Lochau,
C‑26/03
,
EU:C:2005:5
,
punktą ir 2017 m. balandžio 5 d. Sprendimo Marina del Mediterráneo ir kt.,
C‑391/15
,
EU:C:2017:268
,
punktą).
Konkrečiau kalbant, nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos reikalaujama, kad konkurso dalyvis bet kuriuo atveju prieš skųsdamas sprendimą leisti kitam dalyviui dalyvauti konkurse turi laukti, kol bus priimtas sprendimas sudaryti nagrinėjamą sutartį, pažeidžia Direktyvos 92/13 nuostatas (pagal analogiją žr. 2017 m. balandžio 5 d. Sprendimo Marina del Mediterráneo ir kt.,
C‑391/15
,
EU:C:2017:268
,
punktą).
Tuo remiantis, darytina išvada, pirma, kad pašalintas konkurso dalyvis gali pareikšti ieškinį dėl perkančiojo subjekto sprendimo priimti vieno iš jo konkurentų pasiūlymą, neatsižvelgiant į tai, kuriame viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros etape priimamas šis sprendimas, ir, antra, kad pareiškus tokį ieškinį turi būti taikomas šio sprendimo 31 punkte primintas jurisprudencijos principas.
Kalbant apie pagrindus, kuriuos pašalintas konkurso dalyvis gali nurodyti pareikšdamas tokį ieškinį, reikia pažymėti, kad Direktyvoje 92/13 numatytas tik jos 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas reikalavimas, t. y. kad šis dalyvis gali remtis pagrindais, susijusiais su Sąjungos teisės viešųjų pirkimų srityje arba šią teisę perkeliančių nacionalinių taisyklių pažeidimu.
Be to, 2016 m. balandžio 5 d. Sprendimo PFE (
C‑689/13
,
EU:C:2016:199
)
punkte Teisingumo Teismas pažymėjo, kad konkurso dalyvių, kurie buvo pašalinti iš nagrinėjamos sutarties sudarymo procedūros, pateiktų pagrindų skirtumai neturi reikšmės taikant šio sprendimo 31 punkte primintą jurisprudencijoje suformuotą principą.
Iš to matyti, kad pašalintas konkurso dalyvis turi teisę pateikti bet kokį pagrindą dėl sprendimo leisti kitam dalyviui dalyvauti konkurse, įskaitant tuos, kurie nesusiję su trūkumais, dėl kurių jo pasiūlymas atmestas.
Vis dėlto šio sprendimo 31 punkte primintas jurisprudencijos principas taikomas tik tuo atveju, jei dalyvio pašalinimas nebuvo patvirtintas
res judicata
galią turinčiu sprendimu (šiuo klausimu žr. 2017 m. gegužės 11 d. Sprendimo Archus ir Gama,
C‑131/16
,
EU:C:2017:358
,
ir
punktus ir 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Lombardi,
C‑333/18
,
EU:C:2019:675
,
ir
punktus).
Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar šiuo atveju NAMA pašalinimas turi būti laikomas galutiniu dėl to, kad jis buvo patvirtintas
res judicata
galią turinčiu sprendimu. Vis dėlto, kaip priminta šio sprendimo 18 punkte, iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą nematyti, kad taip yra.
Paisant šios sąlygos, tai, kad pagal nacionalinę teisę pašalintas konkurso dalyvis tam, kad galėtų kreiptis į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą, įpareigojamas visų pirma paduoti administracinį skundą, neturi įtakos šio sprendimo 38 ir 41 punktuose pateiktam aiškinimui. Iš tiesų Direktyvos 92/13 2 straipsnio 9 dalyje valstybėms narėms aiškiai leidžiama pavesti neteisminėms institucijoms pirmąja instancija priimti sprendimą dėl šioje direktyvoje numatytų skundų, jeigu visos tariamai neteisėtos priemonės, kurių ėmėsi tokia institucija, arba visi tariami jai suteiktų įgaliojimų panaudojimo trūkumai gali būti peržiūrėti teisme arba kitoje institucijoje, kuri laikoma teismu, kaip tai suprantama pagal SESV 267 straipsnį, ir kuri nepriklauso nei nuo perkančiosios organizacijos, nei nuo neteisminės peržiūros institucijos, priėmusios sprendimą pirmąja instancija.
Tokio aiškinimo nepaneigia 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimas Bietergemeinschaft Technische Gebäudebetreuung und Caverion Österreich (
C‑355/15
,
EU:C:2016:988
), kurį šiomis aplinkybėmis nurodė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Iš tiesų, nors to sprendimo 13–16, 31 ir 36 punktuose Teisingumo Teismas nusprendė, kad konkurso dalyviui, kurio pasiūlymą perkantysis subjektas pašalino iš viešojo pirkimo konkurso, gali būti atsisakyta suteikti teisę ginčyti sprendimą sudaryti viešojo pirkimo sutartį, reikia pažymėti, kad byloje, kurioje priimtas tas teismo sprendimas ir kuri nebuvo susijusi su skundu, pateiktu nacionalinei institucijai, nagrinėjančiai skundus ne teismine tvarka, sprendimas dėl šio dalyvio pašalinimo buvo patvirtintas sprendimu, įgijusiu
res judicata
galią dar prieš teismui, kuriame užginčytas sprendimas sudaryti sutartį, priimant sprendimą, todėl minėtas dalyvis turėjo būti laikomas galutinai pašalintu iš tos viešojo pirkimo procedūros (šiuo klausimu žr. 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Lombardi,
C‑333/18
,
EU:C:2019:675
,
punktą).
Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti: Direktyvos 92/13 1 straipsnio 1 ir 3 dalys, 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktai ir 2a straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad konkurso dalyvis, kuris buvo pašalintas iš viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros ankstesniame nei šios sutarties sudarymo etape ir kurio prašymas sustabdyti sprendimo, kuriuo jis pašalintas iš šios procedūros, vykdymą buvo atmestas, savo kartu pateiktame prašyme sustabdyti sprendimo priimti kito konkurso dalyvio pasiūlymą vykdymą gali remtis bet kokiu pagrindu, susijusiu su Sąjungos viešųjų pirkimų teisės ar ją perkeliančios nacionalinės teisės pažeidimu, įskaitant pagrindus, nesusijusius su trūkumais, dėl kurių jo pasiūlymas buvo atmestas. Šiai galimybei neturi įtakos tai, kad administracinis skundas, paduotas nepriklausomai nacionalinei institucijai, kurį pagal nacionalinę teisę visų pirma turėjo pateikti šis dalyvis dėl sprendimo jį pašalinti, buvo atmestas, jeigu šis atmetimas neįgijo
res judicata
galios.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų nacionalinio teismo nagrinėjamoje byloje, išlaidų klausimą turi spręsti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (dešimtoji kolegija) nusprendžia:

1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo, iš dalies pakeistos 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/ES, 1 straipsnio 1 ir 3 dalys, 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktai ir 2a straipsnio 2 dalis turi būti aiškinami taip, kad konkurso dalyvis, kuris buvo pašalintas iš viešojo pirkimo sutarties sudarymo procedūros ankstesniame nei šios sutarties sudarymo etape ir kurio prašymas sustabdyti sprendimo, kuriuo jis pašalintas iš šios procedūros, vykdymą buvo atmestas, savo kartu pateiktame prašyme sustabdyti sprendimo priimti kito konkurso dalyvio pasiūlymą vykdymą gali remtis bet kokiu pagrindu, susijusiu su Sąjungos viešųjų pirkimų teisės ar ją perkeliančios nacionalinės teisės pažeidimu, įskaitant pagrindus, nesusijusius su trūkumais, dėl kurių jo pasiūlymas buvo atmestas. Šiai galimybei neturi įtakos tai, kad administracinis skundas, paduotas nepriklausomai nacionalinei institucijai, kurį pagal nacionalinę teisę visų pirma turėjo pateikti šis dalyvis dėl sprendimo jį pašalinti, buvo atmestas, jeigu šis atmetimas neįgijo
res judicata
galios.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: graikų.