CELEX: 62018TJ0716
EU-varumärke
Invändningsförfarande
Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket Idealogistic Compass Greatest care in getting it there
Det äldre internationella figurmärket IDÉA
Relativt registreringshinder
Risk för förväxling
Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001

)
[
utelämnas
]
Rättslig bedömning
Klaganden har till stöd för sitt överklagande åberopat en enda grund, nämligen åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning 2017/1001. Klaganden har bestritt överklagandenämndens bedömning vad gäller omsättningskretsen, tjänsteslagsjämförelsen, känneteckensjämförelsen och risken för förväxling.
[
utelämnas
]
Omsättningskretsen
Enligt rättspraxis ska en normalt informerad samt skäligen uppmärksam och medveten genomsnittskonsument av det ifrågavarande tjänste- eller varuslaget beaktas vid helhetsbedömningen av risken för förväxling. Det ska även beaktas att genomsnittskonsumentens uppmärksamhet kan variera beroende på vilket varu- eller tjänsteslag det är fråga om (se dom av den 13 februari 2007, Mundipharma/harmoniseringskontoret – Altana Pharma (RESPICUR),
T-256/04
,
EU:T:2007:46
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Mot bakgrund av att det äldre varumärket är en internationell registrering som designerar unionen, fokuserade överklagandenämnden sin bedömning av risken för förväxling på hur den engelskspråkiga allmänheten i unionen uppfattar varumärket. Överklagandenämnden fann att omsättningskretsen bestod av såväl ”genomsnittskonsumenter” som av fackmän samt att den breda allmänheten generellt var uppmärksam i medelhög utsträckning medan fackmän var uppmärksamma i hög utsträckning.
Enligt klaganden gjorde överklagandenämnden fel då den fann att det var fråga om en ”blandad” omsättningskrets bestående av såväl den breda allmänheten som fackmän, och inte definierade omsättningskretsen för varje tjänst för sig, utan endast lämnade några exempel. Vad närmare bestämt gäller de tjänster som omfattas av det sökta varumärket har klaganden gjort gällande följande. Tjänsterna ”omlastning av lastpallsemballerade varor, inklusive multimedier; tjänster för gruppering av varor, lastpallsemballerade eller ej, antingen inom ramen för dedikerade tjänster eller inom ramen för globaliserade tjänster; tjänster avseende transport av varor av specialstorlek och ej i bulkform (t.ex. maskiner eller utrustning)” riktar sig uteslutande till fackmän. Tjänsterna ”bevakad transport; expressleverans för specifika destinationer; anordnande av sändning för retur av varor samt rådgivning inom det transportlogistiska området” riktar sig däremot både till den breda allmänheten och till fackmän.
Vad gäller de tjänster som omfattas av det äldre varumärket riktar sig tjänsterna ”varulossning från järnvägsvagnar, flygplan, fartyg och lastbilar; bogsering; fordonsuthyrning; lagring av hjälpmedel eller elektroniskt lagrade dokument; industri- och hamnlogistik; flödeshantering, godshantering och transporthantering avseende varor; befraktning av fordon, fartyg och flygplan; tillhandahållande av monteringslinjer och hantering av flygplansdelar” endast till fackmän, medan tjänsterna ”transport; förpackning, lagring och hantering av varor, information i transport- och förpackningsfrågor, transiteringstjänster; väg- och järnvägstransport av varor; bogsering; fordonsuthyrning” riktar sig både till fackmän och till den breda allmänheten.
EUIPO har gjort gällande att klagandens argument saknar verkan eftersom överklagandenämnden fann att det förelåg risk för förväxling såväl med avseende på de tjänster som riktar sig till den breda allmänheten som med avseende på de tjänster som riktar sig till fackmän med hög uppmärksamhetsnivå. Intervenienten har delat denna bedömning.
Tribunalen erinrar om att den uppfattning som genomsnittskonsumenten av det ifrågavarande varu- eller tjänsteslaget har av varumärkena är av avgörande betydelse vid helhetsbedömningen av risken för förväxling (se dom av den 26 april 2007, Alcon/harmoniseringskontoret,
C‑412/05 P
,
EU:C:2007:252
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Enligt rättspraxis (se punkt 18 ovan) kan omsättningskretsens uppmärksamhet variera beroende på vilket varu- eller tjänsteslag det är fråga om. Uppmärksamhetsnivån påverkar bland annat hur kännetecknen uppfattas.
Det är således vid bedömningen av risken för förväxling av avgörande betydelse att definiera omsättningskretsen och omsättningskretsens uppmärksamhetsnivå för varje tjänst eller tjänsteslag.
Tribunalen finner – i likhet med vad som gjorts gällande av klaganden – att överklagandenämnden fann att de aktuella tjänsterna riktade sig till den breda allmänheten och till fackmän, och nämnden lämnade endast några exempel på de tjänster som riktar sig till den breda allmänheten, nämligen ”expressleverans för specifika destinationer” eller ”anordnande av sändning för retur av varor”. Därigenom lämnade överklagandenämnden en allmän definition av omsättningskretsen för de aktuella tjänsterna. Överklagandenämnden underlät emellertid att identifiera vilka tjänster som endast riktar sig till fackmän med en hög uppmärksamhetsnivå och vilka tjänster som riktade sig både till fackmän och till den breda allmänheten, varvid den breda allmänheten visar prov på en medelhög uppmärksamhetsnivå.
Såsom framförts av EUIPO fann överklagandenämnden visserligen i punkterna 56 och 57 i det överklagade beslutet att det fanns en risk för förväxling såväl med avseende på de tjänster som riktar sig till både fackmän och den breda allmänheten som med avseende på de tjänster som endast riktar sig till fackmän, och att nämnden därför av processekonomiska skäl fick avstå från att identifiera genomsnittskonsumenten för varje tjänst.
Ett sådant tillvägagångssätt är emellertid förenligt med de principer som lagts fast i rättspraxis (se punkterna 18 och 23 ovan) endast om överklagandenämnden gjort en felfri bedömning då den fann att det förelåg risk för förväxling med avseende på de tjänster som riktar sig både till den breda allmänheten med medelhög uppmärksamhetsnivå och till fackmän med hög uppmärksamhetsnivå, och med avseende på de tjänster som endast riktar sig till fackmän.
Om det däremot är så att överklagandenämndens bedömning enligt punkt 28 visar sig vara felaktig på så sätt att risk för förväxling endast föreligger med avseende på en av omsättningskretsarna, ska klaganden vinna framgång med sina argument och det överklagade beslutet ogiltigförklaras. Frågan om klagandens argument i denna del är relevanta beror således på om överklagandenämndens bedömning i punkterna 56 och 57 i det överklagade beslutet är korrekt, vilket tribunalen kommer att pröva nedan.
Tjänsteslagsjämförelsen
I punkterna 25–32 i det överklagade beslutet fann överklagandenämnden att de aktuella tjänsterna var av samma slag. Klaganden har bestritt denna bedömning. I detta skede finns det emellertid av processekonomiska skäl anledning att utgå från att de tjänster som omfattas av de motstående varumärkena är av samma slag. Det är vid bedömningen av risken för förväxling som det finns anledning att pröva om överklagandenämndens bedömning av förväxlingsrisken utifrån denna premiss är korrekt (se punkterna 65–70 nedan).
[
utelämnas
]
Risken för förväxling
[
utelämnas
]
Överklagandenämnden fann att de aktuella tjänsterna är av samma slag och att de aktuella kännetecknen – även om de uppvisar olikheter – ändå liknar varandra svagt i visuellt, fonetiskt och begreppsmässigt hänseende med anledning av den för kännetecknen gemensamma beståndsdelen ”idea”. Nämnden fann att det förelåg risk för förväxling i den mening som avses i artikel 8.1 b i förordning 2017/1001 såväl med avseende på de tjänster som riktar sig till den breda allmänheten som med avseende på de tjänster som riktar sig till fackmän. I likhet med den breda allmänheten har fackmän nämligen enligt överklagandenämndens uppfattning endast sällan möjlighet att göra en direkt jämförelse av de olika varumärkena utan måste förlita sig på en oklar minnesbild av dessa.
Vad gäller det äldre varumärkets särskiljningsförmåga fann överklagandenämnden – inom ramen för sin helhetsbedömning av risken för förväxling – att särskiljningsförmågan var normalhög. Nämnden underlät därvid att pröva intervenientens argument om att särskiljningsförmågan var förhöjd med anledning av att det äldre varumärket varit föremål för intensiv användning på marknaden. Överklagandenämnden ansåg nämligen att det var tillräckligt att det äldre varumärket har medelhög särskiljningsförmåga för att det skulle föreligga risk för förväxling.
Tribunalen finner att de aktuella kännetecknen liknar varandra svagt i visuellt, fonetiskt och begreppsmässigt hänseende (se punkterna 49, 56 och 61 ovan). Bland de omständigheter som ska beaktas vid bedömningen av förväxlingsrisken återfinns bland annat hur uppmärksam omsättningskretsen är i förhållande till de aktuella tjänsterna. Överklagandenämnden fann i målet att en del av tjänsterna endast riktar sig till fackmän som är mycket uppmärksamma och som tar sig tid att studera de motstående varumärkena.
Även om det antas att de aktuella tjänsterna är av samma slag – vilket överklagandenämnden ansåg (se punkt 30 ovan) – och om man utgår från att det äldre varumärket har normal särskiljningsförmåga (se punkt 64 ovan), borde överklagandenämnden ha funnit att det inte fanns någon risk för förväxling åtminstone såvitt avser de tjänster som endast riktar sig till fackmän med hög uppmärksamhetsnivå. I och med att fackmän är mycket uppmärksamma då de väljer de aktuella tjänsterna och i och med att de aktuella kännetecknen liknar varandra svagt, särskilt på grund av att de har olika struktur vilket inte undgår en omsättningskrets som är särskilt uppmärksam och medveten, så kan det inte föreligga någon risk för förväxling med avseende på de aktuella tjänsternas kommersiella ursprung.
Till skillnad från vad som angetts av överklagandenämnden i punkt 57 i det överklagade beslutet finner tribunalen att den omständigheten att fackmän endast sällan har tillfälle att göra en direkt jämförelse av olika varumärken utan måste förlita sig på en oklar minnesbild av dessa, inte kan föranleda slutsatsen att bilden av de aktuella varumärkena till stor del bestäms av den för varumärkena gemensamma beståndsdelen ”idea”.
Trots att beståndsdelen ”idea” ingår i en av de dominerande beståndsdelarna i det sökta varumärket, och trots att den beståndsdelen är den särskiljande beståndsdelen i det äldre varumärket, kommer fackmän inte endast att utgå från denna beståndsdel för att identifiera de aktuella varumärkena.
Klaganden ska således vinna framgång med sin grund såvitt avser de tjänster beträffande det sökta varumärket som endast riktar sig till fackmän.
Överklagandenämnden har emellertid inte på ett uttömmande sätt identifierat vilka tjänster som endast riktar sig till fackmän med hög uppmärksamhetsnivå och vilka tjänster som riktar sig både till fackmän och till den breda allmänheten med medelhög uppmärksamhetsnivå (se punkt 26 ovan), varför klaganden ska vinna framgång med sin grund i dess helhet. Det överklagade beslutet ska därför ogiltigförklaras i sin helhet.
[
utelämnas
]

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (femte avdelningen)
följande:

1)
Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 21 september 2018 (ärende R 2062/2017–4) ogiltigförklaras.

2)
EUIPO och Idea Groupe ska bära sina rättegångskostnader samt vardera ersätta hälften av de rättegångskostnader som uppkommit för The Logistical Approach BV.

Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 20 september 2019.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.
(
)	Nedan återges endast de punkter i denna dom som tribunalen anser bör publiceras