CELEX: 62019CJ0117
Predhodno odločanje
Carinska unija
Izvedbena uredba (EU) št. 999/2014
Protidampinška dajatev na uvoz trdnih gnojil z deležem amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %
Opredelitev
Uredba (ES) št. 945/2005
Določitev deleža amonijevega nitrata
Domneva, da je v izdelku z deležem dušika nad 28 mas. % delež amonijevega nitrata nad 80 mas. %

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago Uredbe Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (
UL 2005, L 160, str. 1
).
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med družbo „Linas Agro“ AB in Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (carinski oddelek pri ministrstvu za finance, Litva; v nadaljevanju: centralna davčna uprava) zaradi plačila dokončnih protidampinških dajatev za uvoz gnojila na osnovi amonijevega nitrata.
Pravni okvir
Osnovni uredbi
Uvozi iz postopka v glavni stvari so potekali v obdobju od 1. januarja 2016 do 31. decembra 2017, zato je zanje sprva veljala Uredba Sveta (ES) št. 1225/2009 z dne 30. novembra 2009 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (
UL 2009, L 343, str. 51
), nato pa Uredba (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (
UL 2016, L 176, str. 21
) (v nadaljevanju: osnovni uredbi). Ker pa upoštevne določbe teh uredb niso bile bistveno spremenjene, bodo navedene le upoštevne določbe Uredbe 2016/1036.
Člen 11 Uredbe 2016/1036, naslovljen „Trajanje, pregledi in vračila“, v odstavkih od 1 do 3 določa:
„1.   Protidampinški ukrep ostane v veljavi samo tako dolgo in samo v takem obsegu, kot je treba, da se prepreči damping, ki povzroča škodo.
2.   Dokončni protidampinški ukrep preneha veljati pet let po njegovi uvedbi ali pet let od datuma zaključka zadnjega pregleda, ki je obravnaval tako damping kot tudi škodo, razen če je v tem pregledu določeno, da bo po izteku ukrepov verjetno prišlo do nadaljevanja ali do ponovnega pojava dampinga in škode. Tak pregled zaradi izteka ukrepa se začne na pobudo Komisije ali pa na zahtevo, ki jo vložijo proizvajalci v Uniji ali pa se vloži v njihovem imenu, in ukrep ostane v veljavi, dokler ni znan rezultat tega pregleda.
Pregled ob izteku ukrepa se začne, kadar zahtevek zanj vsebuje dovolj dokazov, da bi konec ukrepov verjetno imel za posledico nadaljevanje ali ponovno pojavljanje dampinga ali škode. Na tako verjetnost lahko na primer kažejo dokazi o nadaljevanju dampinga in škode ali dokazi, da je odstranitev škode deloma ali v celoti posledica obstoja ukrepov, ali dokazi, da so okoliščine, v katerih se nahajajo izvozniki, ali pa okoliščine na trgu take, da kažejo na verjetnost nadaljevanja škodljivega dampinga.
Pri izvajanju preiskav, po tem odstavku, se izvoznikom, uvoznikom, predstavnikom države izvoznice in proizvajalcem v Uniji da možnost, da podrobneje razložijo, spodbijajo ali komentirajo zadeve, opisane v zahtevku po pregledu, in sklepi se sprejmejo ob primernem upoštevanju vseh relevantnih in ustrezno dokumentiranih dokazov, predloženih v zvezi z vprašanjem, ali je verjetno oziroma ni verjetno, da bi konec ukrepov povzročil nadaljevanje ali ponovno pojavljanje dampinga in škode.
Obvestilo o bližajočem se koncu ukrepov se objavi v
Uradnem listu Evropske unije
ob primernem času v zadnjem letu obdobja uporabe ukrepov, kot je opredeljeno v tem odstavku. Po tem imajo proizvajalci v Uniji najpozneje tri mesece pred koncem petletnega obdobja pravico vložiti zahtevek za pregled v skladu z drugim pododstavkom. Prav tako se objavi obvestilo, ki naznani dejansko prenehanje ukrepov na podlagi tega odstavka.
3.   Potrebo po nadaljevanju izvajanja ukrepov je mogoče pregledati, kadar je to upravičeno, na pobudo Komisije ali na zahtevo države članice ali, pod pogojem, da je minilo smiselno dolgo obdobje vsaj enega leta od uvedbe dokončnega ukrepa, na zahtevo katerega koli izvoznika ali uvoznika ali proizvajalcev v Uniji, če ta zahteva vsebuje dovolj dokazov, ki utemeljujejo potrebo po takem vmesnem pregledu.
Vmesni pregled se začne, kadar zahteva vsebuje dovolj dokazov, da nadaljnje izvajanje ukrepa ni več potrebno za preprečevanje dampinga in/ali da bi se škoda verjetno ne nadaljevala oziroma se ne bi spet pojavljala, če se ukrep odstrani ali spremeni, ali pa, da obstoječi ukrep ni ali pa ni več zadosten, da prepreči damping, ki povzroča škodo.
Pri izvajanju preiskav na podlagi tega odstavka, Komisija med drugim oceni, ali so se okoliščine glede dampinga in škode znatno spremenile, ali če obstoječi ukrepi dosegajo želene rezultate pri odstranjevanju škode, ki je bila prej ugotovljena v zvezi s členom 3. V tem pogledu se pri končnem odločanju upoštevajo vsi relevantni in ustrezno dokumentirani dokazi.“
Člen 13(1) te uredbe, naslovljen „Izogibanje“, v prvem, drugem in tretjem pododstavku določa:
„Protidampinške dajatve, ki se uvedejo na podlagi te uredbe, se lahko razširijo na uvoz podobnih izdelkov, bodisi rahlo spremenjenih ali nespremenjenih, iz tretjih držav; ali na uvoz rahlo spremenjenih podobnih izdelkov iz države, za katero veljajo ukrepi; ali njihovih delov, kadar pride do izogibanja veljavnim ukrepom.
Protidampinške dajatve, ki ne presegajo preostalih protidampinških dajatev, uvedenih v skladu s členom 9(5), se lahko razširijo na uvoz iz družb, ki uporabljajo individualne dajatve v državah, za katere veljajo ukrepi, kadar pride do izogibanja veljavnim ukrepom.
Izogibanje se opredeli kot sprememba v trgovinskih vzorcih med tretjimi državami in Unijo ali med posameznimi družbami v državi, kjer veljajo ukrepi, in Unijo, do katere pride zaradi prakse, postopka ali dejavnosti, za katero ni zadostnega vzroka ali ni gospodarsko upravičena, z izjemo uvedbe dajatve, ter kadar obstajajo dokazi o škodi ali o tem, da se popravljalni učinki dajatve spodkopavajo s cenami in/ali količinami podobnega izdelka, ter kadar obstajajo dokazi o dampingu v zvezi z normalnimi vrednostmi, predhodno ugotovljenimi za podoben izdelek, če je potrebno v skladu z določbami člena 2.“
Člen 14(1) Uredbe 2016/1036, naslovljen „Splošne določbe“, v prvem stavku prvega pododstavka določa:
„Začasne ali dokončne protidampinške dajatve se uvedejo z uredbo, pobirajo pa jih države članice v obliki, po določeni stopnji in v skladu z drugimi kriteriji, določenimi v uredbi, ki uvaja take dajatve.“
Izvedbena uredba (EU) št. 999/2014
V uvodnih izjavah 1, 2 in od 44 do 48 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 999/2014 z dne 23. septembra 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe št. 1225/2009 (
UL 2014, L 280, str. 19
) je navedeno:
„(1)
Svet je z Uredbo [Sveta] (ES) št. 2022/95 [z dne 16. avgusta 1995 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije (
UL 1995, L 198, str. 1
)] uvedel dokončno protidampinško dajatev na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije, trenutno uvrščenega pod oznaki KN 31023090 in 31024090. Na podlagi nadaljnje preiskave, v kateri je bilo ugotovljeno, da se dajatev absorbira, so bili ukrepi spremenjeni z Uredbo Sveta (ES) št. 663/98 [z dne 23. marca 1998 o spremembi Uredbe št. 2022/95 (
UL 1995, L 93, str. 1
)]. Svet je po prvem pregledu zaradi izteka ukrepa in prvem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(2) in (3) [Uredbe št. 1225/2009] z Uredbo (ES) št. 658/2002 [z dne 15. aprila 2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 41, str. 67)] uvedel dokončno protidampinško dajatev v višini 47,07 EUR na tono na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije, ki spada pod oznaki KN 31023090 in 31024090. Zato je bil opravljen vmesni pregled obsega izdelka v skladu s členom 11(3) [Uredbe št. 1225/2009], z Uredbo [št. 945/2005] pa je bila uvedena dokončna protidampinška dajatev v višini med 41,42 EUR na tono in 47,07 EUR na tono za uvoz trdnih gnojil z vsebnostjo amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, trenutno uvrščenih pod oznake KN 31023090, 31024090, ex31022900, ex31026000, ex31029000, ex31051000, ex31052010, ex31055100, ex31055900 in ex31059020 ter s poreklom iz Rusije.
(2)
Svet je po drugem pregledu zaradi izteka ukrepa in drugem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(2) in (3) [Uredbe št. 1225/2009] z Uredbo (ES) št. 661/2008 [z dne z dne 8. julija 2008 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) in delnem vmesnem pregledu v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 (
UL 2008, L 185, str. 1
)] ohranil veljavne ukrepe. […]
[…]
(44)
Zadevni izdelek, ki se obravnava v tem pregledu, je enak izdelku, opredeljenem v Uredbi [št. 661/2008], in sicer so to trdna gnojila z vsebnostjo amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, trenutno uvrščena pod oznake KN 31023090, 31024090, ex31022900, ex31026000, ex31029000, ex31051000, ex31052010, ex31055100, ex31055900 in ex31059020 ter s poreklom iz Rusije (v nadaljnjem besedilu: ‚AN‘ ali ‚zadevni izdelek‘). […]
(45)
Glavna surovina, ki se uporablja pri proizvodnji AN, je plin, ki predstavlja 70 % do 80 % celotnih proizvodnih stroškov. Cilj razširitve obsega izdelka leta 2005 je bil vključiti tudi amonijev nitrat, ki so mu bila dodana fosforjeva in/ali kalijeva hranila, saj je bilo ugotovljeno, da so imele te mešanice praktično enake osnovne fizične in kemične lastnosti ter agronomske značilnosti.
(46)
Treba je upoštevati, da oznaki KN 31023090 in 31024090 (‚amonijev nitrat razen v vodni raztopini‘ oziroma ‚mešanice amonijevega nitrata s kalcijevim karbonatom ali drugimi negnojilnimi anorganskimi snovmi z vsebnostjo dušika, ki presega 28 mas. %‘) lahko vključujeta AN, ki se uporablja za industrijske namene (kot je proizvodnja eksploziva), in AN, ki se uporablja za kmetijske namene. Obe vrsti imata enake tehnične in kemijske lastnosti, sta brez težav zamenljivi in se štejeta za zadevni izdelek.
(47)
Po razkritju so predstavniki ruskih organov trdili, da je razširitev obsega izdelka iz leta 2005 neskladna s protidampinškim sporazumom [Svetovne trgovinske organizacije (STO)], saj v zvezi z dodatnimi izdelki, ki so zajeti z razširitvijo iz leta 2005, damping, škoda in vzročna povezava ne bi bili ugotovljeni
(48)
Trditev je neutemeljena iz razlogov, ki so bili že navedeni v uvodni izjavi 22, in zato zavrnjena.“
V skladu s členom 1(1) te izvedbene uredbe se „[u]vede […] dokončna protidampinška dajatev za uvoz trdnih gnojil z vsebnostjo amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, trenutno uvrščenih pod oznake KN […] ex31052010 […] ter s poreklom iz Rusije“.
V skladu s členom 1(2)(c) navedene izvedbene uredbe znaša določen znesek dajatve (EUR na tono) za vse blago, ki ga proizvedejo druge družbe, ki niso navedene v členu 1(2)(a) in (b) (dodatna oznaka TARIC A999), 42,83 EUR na tono za trdna gnojila z vsebnostjo amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, in z vsebnostjo fosforja, izraženega kot P
O
, in vsebnostjo kalija, izraženega kot K
O, s 6 mas. % ali več, vendar manj kot 9 mas. % (oznaka KN 31052010, oznaka TARIC 50).
Uredba št. 945/2005
V uvodnih izjavah 4, 6, 7, 16, od 20 do 23, 28, 35 in 37 Uredbe št. 945/2005 je navedeno:
„(4)
Komisija je 15. marca 2004 prejela zahtevek na podlagi člena 11(3) [Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dumpinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 11, zvezek 10, str. 45)] za pregled področja uporabe obstoječih ukrepov z namenom vključitve novih vrst izdelkov.
[…]
(6)
Zahtevek se je nanašal na nove vrste izdelkov, opredeljene kot gnojila na podlagi amonijevega nitrata in z deležem dušika (‚N‘) nad 28 % po masi do vključno 33 % po masi, ki sta mu bila z mešanjem ali s kemično obdelavo dodana ekvivalent P
O
(fosforjevo hranilo ‚P‘) do vključno 5 % in/ali ekvivalent K
O (kalijevo hranilo ‚K‘) do vključno 5 %. Ti izdelki se v nadaljnjem besedilu navajajo kot ‚nove vrste izdelkov, navedene v zahtevku‘.
(7)
Zahtevek je dokazoval, da imajo nove vrste izdelkov, navedene v zahtevku, v bistvu enake osnovne fizikalne in kemijske značilnosti kot zadevni izdelek in da se prodajajo po istih prodajnih poteh istim končnim uporabnikom in za isti namen. Poleg tega je bilo navedeno, da so nove vrste izdelkov ob uvozu v Skupnost uvrščene v naslednje oznake KN: 31051000, 31052010, 31052090, 31055100, 31055900 in 31059091.
[…]
B. ZADEVNI IZDELEK PO PRVOTNIH UREDBAH
(16)
Zadevni izdelek je amonijev nitrat s poreklom iz Rusije in Ukrajine, ki se uvršča v oznaki KN 31023090 (amonijev nitrat, razen v vodnih raztopinah) in 31024090 (mešanice amonijevega nitrata s kalcijevim karbonatom ali drugimi anorganskimi negnojilnimi snovmi, pri katerih delež N presega 28 mas. %). Amonijev nitrat je trdno dušikovo gnojilo, ki se ga v kmetijstvu pogosto uporablja. Pridobiva se iz amonijaka in dušikove kisline, delež N pa presega 28 mas. % v obliki kristalov in granul.
[…]
C. REZULTATI PREISKAVE
[…]
1. Kemijske in fizikalne značilnosti ter končna uporaba zadevnega izdelka in novih vrst izdelkov, navedenih v zahtevku
(20)
Zadevni izdelek se pridobiva iz amonijaka (NH
) in dušikove kisline (HNO
), ki se spojita v amonijev nitrat (NH
NO
, v nadaljnjem besedilu ‚AN‘). Delež N v zadevnem izdelku presega 28 mas. % (običajno se giblje med 33 % in 34 %). Razmerje med deležem AN in deležem N je odvisno od atomske teže elementov in znaša 2,86. Ker zadevni izdelek vsebuje delež N nad 28 mas. %, torej avtomatično vsebuje tudi delež AN nad 80 mas. % (običajno med 94 % in 97 %) […]. Kot je navedeno v uvodni izjavi 17, zadevni izdelek vsebuje tudi nepomembne snovi in/ali hranila, katerih skupni delež nikoli ne presega 20 mas. %, pri čemer AN predstavlja najmanj 80 % zadevnega izdelka.
(21)
Za kemijsko sestavo zadevnega izdelka sta značilni dve ključni lastnosti: izražena vsebnost N in skupna raven deleža N in AN. N se izraža kot dušik v obliki nitratnih ionov (NO
-) in kot dušik v obliki amonijevih ionov (NH
+), in sicer je razmerje med obema 1:1. Delež N vedno presega 28 mas. %, posledično torej delež AN vedno presega 80 mas. %, kot je prikazano zgoraj.
(22)
V zvezi z novimi vrstami izdelkov, navedenimi v zahtevku, je bilo ugotovljeno, da se tudi pridobivajo iz amonijaka in dušikove kisline, da delež N presega 28 mas. % in da torej delež AN presega 80 mas. %. Poleg AN so lahko te nove vrste izdelkov vsebovale tudi nepomembne snovi in/ali hranila. Tudi v teh izdelkih se je N izrazil kot dušik v obliki nitratnih in kot dušik v obliki amonijevih ionov, razmerje med obema pa je bilo tudi približno 1:1.
(23)
Vendar so bile nove vrste izdelkov, navedene v zahtevku, še dodatno obdelane, da bi se jim dodalo druga primarna hranila […] poleg N, tj. P in/ali K, zaradi njihove navzočnosti pa se je izdelek spremenil v sestavljeno gnojilo […]. To sestavljeno gnojilo se je lahko pridobilo s kemijsko obdelavo ali z mešanjem. Kljub dodatku drugih primarnih hranil in ne glede na vrsto pretvorbe (kemično ali z mešanjem) je bilo ugotovljeno, da ta postopek ne vpliva na nobeno od ključnih kemičnih lastnosti vsebovanega AN, to je na izraž[eno] vsebnost N in na skupno raven N in AN, ki je presegala 28 % oziroma 80 mas. %.
[…]
(28)
Tako je bilo sklenjeno, da, gledano s kemijskega in fizikalnega/agronomskega stališča, nove vrste izdelkov, navedene v zahtevku, zaradi navzočnosti drugih primarnih hranil poleg N, in sicer P in/ali K, ne morejo veljati za zadevni izdelek. Vendar so si bili zadevni izdelek in nove vrste izdelkov, navedene v zahtevku, enaki po svojem deležu AN – kolikor je ta presegal 80 mas. % – nepomembnih snoveh in hranilih, ki so jih morebiti vsebovali, in po svoji končni uporabi. Zato je treba tudi AN in nepomembne snovi in hranila v novih vrstah izdelkov, navedenih v zahtevku, šteti za zadevni izdelek.
[…]
3. Sklepi
(35)
Glede na zgornje ugotovitve je bilo sklenjeno, da je treba vse nove vrste izdelkov šteti za zadevni izdelek izključno glede na njihov delež AN – kolikor ta presega 80 mas. % – skupaj z nepomembnimi snovmi in hranili, ne pa glede na primarna hranila P in K. Da bi se obstoječi ukrepi uporabili samo za zadevni izdelek, ki ga vsebujejo vse nove vrste izdelkov, se torej zdi utemeljena sorazmerna uporaba obstoječih ukrepov.
[…]
(37)
Sklenjeno je bilo tudi, da je treba pojasniti poimenovanje zadevnega izdelka iz operativnega dela prvotnih uredb: besedno zvezo ‚amonijev nitrat‘ je treba nadomestiti s ‚trdna gnojila z deležem amonijevega nitrata nad 80 mas. %‘ ter tako priznati, da je več gnojil z deležem AN, ki presega 80 mas. %, in deležem N, izraženim v obliki nitratnih ionov in amonijevih ionov, ki presega 28 mas. %, in preprečiti zamenjevanje zadevnega izdelka z njegovo glavno sestavino (AN).“
Opomba k uvodni izjavi 20 te uredbe se glasi:
„Atomska teža N je 14,0067, H – vodika – je 1,00794 in O – kisika – je 15,9994. Skupna teža AN je torej 80,04, od tega N predstavlja 28,01. Razmerje med AN in N ustreza 2,86.“
Člen 1(1) navedene uredbe določa:
„Člen 1(1) Uredbe (ES) št. 658/2002 se nadomesti z naslednjim:
,1.   Uvede se dokončna protidampinška dajatev za uvoz trdnih gnojil z deležem amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, iz oznak KN […] ex31052010 […] ter s poreklom iz Rusije.‘“
Kombinirana nomenklatura
Kombinirana nomenklatura (v nadaljevanju: KN) je v Prilogi I k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 2, zvezek 2, str. 382), kakor je bila, kar zadeva upoštevno obdobje iz postopka v glavni stvari, spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/1754 z dne 6. oktobra 2015 (
UL 2015, L 285, str. 1
) in nato z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2016/1821 z dne 6. oktobra 2016 (
UL 2016, L 294, str. 1
).
V oddelku VI, naslovljenem „Proizvodi kemijske industrije ali podobnih industrij“, drugega dela KN, ki se nanaša na „[s]eznam carin“, je tudi poglavje 31 KN, naslovljeno „Gnojila“, v katerem je tabela, v kateri je v zvezi s tarifno številko 3105 in njenimi tarifnimi podštevilkami navedeno:
Mineralna ali kemična gnojila, ki vsebujejo dva ali tri gnojilne elemente – dušik, fosfor in kalij; druga gnojila; proizvodi iz tega poglavja v tabletah ali podobnih oblikah ali pakiranjih do vključno 10 kg bruto mase:
[…]
[…]
3105 20
‐ Mineralna ali kemična gnojila, ki vsebujejo tri gnojilne elemente – dušik, fosfor in kalij
3105 20 10
‐ ‐ v katerih delež dušika presega 10 mas. % v suhem brezvodnem proizvodu
3105 20 90
‐ ‐ druga
[…]
[…]
Integrirana tarifa Evropskih skupnosti
Člen 2 Uredbe št. 2658/87, kakor je bila spremenjena in ki je navedena v točki 13 te sodbe, določa:
„Integrirano tarifo [Evropske unije], v nadaljnjem besedilu ,Taric‘, ki izpolnjuje zahteve Skupne carinske tarife, zunanjetrgovinske statistike, trgovinske, kmetijske in drugih politik [Unije] v zvezi z uvozom ali izvozom blaga, določi Komisija.
Integrirana tarifa temelji na [KN] in vključuje:
(a)
ukrepe, ki jih vsebuje ta uredba;
(b)
dodatne pododdelke [Unije], imenovane ,podštevilke Tarica‘, potrebne za izvajanje posebnih ukrepov [Unije], navedenih v Prilogi II;
[…]“
Oznaka TARIC 3105201050 se glasi tako: „Trdna gnojila z deležem amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, in z deležem fosforja, vrednotenega kot P
O
, in kalija, vrednotenega kot K
O, ki znaša 6 mas. % ali več, vendar manj od 9 mas. %“.
Oznaka TARIC 3105201090 se glasi tako: „Drugo“.
Spor o glavni stvari in vprašanja za predhodno odločanje
Družba Linas Agro s sedežem v Litvi je v obdobju od 1. januarja 2016 do 31. decembra 2017 na litovsko ozemlje uvozila gnojilo NPK 30-4-4 na osnovi amonijevega nitrata z deležem dušika 30 mas. %, deležem fosforja 4 mas. % in deležem kalija 4 mas. %, ki ga je proizvedla ruska družba PAO „Dorogobuzh“. Družba Linas Agro je uvoženo blago v uvoznih deklaracijah priglasila pod oznako TARIC 3105209000 („druga mineralna ali kemična gnojila, ki vsebujejo tri gnojilne elemente – dušik, fosfor in kalij“) ali pod oznako TARIC 3105201090 („druga mineralna ali kemična gnojila, v katerih delež dušika presega 10 mas. % v suhem brezvodnem proizvodu“).
Kauno teritorinė muitinė (carinski urad v Kaunasu, Litva) (v nadaljevanju: carinski urad) je pri nadzoru na podlagi potrdil o kakovosti proizvajalca ugotovil, da je bil v gnojilu iz postopka v glavni stvari delež dušika 30 mas. %, to je več kot 28 %, delež fosforja in kalija pa več kot 4 mas. % za vsakega od teh elementov. Carinski urad je poleg tega opravil laboratorijske preiskave, s katerimi je bilo potrjeno, da delež dušika v gnojilu presega 28 mas. %.
Carinski urad je na podlagi tega sklenil – pri čemer se je oprl na domnevo iz uvodnih izjav 21, 22 in 23 Uredbe št. 945/2005 – da delež amonijevega nitrata v gnojilu iz postopka v glavni stvari gotovo presega 80 mas. % in da ob upoštevanju vsebnosti primarnih hranil (fosfor in kalij) to gnojilo spada pod oznako TARIC 3105201050 z dodatno oznako TARIC A 999.
Carinski urad v Kaunasu je torej za navedeno gnojilo uporabil ustrezno stopnjo uvozne dajatve v višini 6,5 % in dokončno protidampinško dajatev v višini 42,83 EUR na tono ter ugotovil, da je družba Linas Agro dolžna plačati znesek v višini 496.302 EUR iz naslova dokončnih protidampinških dajatev ter zneske iz naslova davka na dodano vrednost (DDV), zamudnih obresti in globe.
Pritožba, ki jo je družba Linas Agro vložila pri centralni davčni upravi, je bila z odločbo z dne 16. novembra 2018 zavrnjena.
Centralna davčna uprava je v tej odločbi podprla stališče carinskega urada. Poudarila je, da ob upoštevanju domneve iz uvodnih izjav 21, 22 in 23 Uredbe št. 945/2005 natančnega deleža amonijevega nitrata ni bilo treba ugotoviti z laboratorijskimi preiskavami, saj se je ta domneval. Dokumentacija, ki jo je predložil proizvajalec gnojila iz postopka v glavni stvari, v kateri so bila navedena primarna hranila, ki jih vsebuje gnojilo, in njihov delež, je zadoščala za tarifno uvrstitev tega gnojila in za uporabo ustrezne protidampinške dajatve.
Družba Linas Agro je 12. decembra 2018 zoper to odločbo vložila pritožbo pri Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (komisija vlade Republike Litve za reševanje davčnih sporov). Družba Linas Agro v utemeljitvi svoje pritožbe sicer ne izpodbija tega, da je delež primarnega hranila, in sicer dušika, v gnojilu iz postopka v glavni stvari znašal 30 mas. %, vendar pa trdi, da samo na podlagi dejstva, da delež dušika presega 28 %, še ni mogoče skleniti, da delež amonijevega nitrata v gnojilu presega 80 mas. % in da je bilo to gnojilo pravilno uvrščeno pod oznako TARIC 3105201050. Deleža amonijevega nitrata v gnojilu naj ne bi bilo mogoče določiti le na podlagi razmerja med deležem amonijevega nitrata in deležem dušika, kot je navedeno v uvodnih izjavah Uredbe št. 945/2005. Družba Linas Agro poudarja, da uvodne izjave niso pravno zavezujoče in da je zato centralna davčna uprava s tem, da se ni oprla na dejanske podatke iz laboratorijskih preiskav, ampak na domneve, navedene v omenjenih uvodnih izjavah glede deleža amonijevega nitrata v sestavljenem gnojilu, kakršno je to iz postopka v glavni stvari, odločila brez pravne podlage.
Družba Linas Agro izpodbija tudi razlago uvodnih izjav Uredbe št. 945/2005, ki jo je podala centralna davčna uprava, pri čemer navaja, da se pojem „zadevni izdelek“ iz uvodne izjave 17 ne nanaša na sestavljeno gnojilo, kot je to iz postopka v glavni stvari, ampak na amonijev nitrat. Iz tega naj bi sledilo, da naj se količina dušika ne bi smela meriti glede na skupno maso sestavljenega gnojila, ampak le glede na maso amonijevega nitrata, ki ga to gnojilo vsebuje.
V teh okoliščinah je Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės (komisija vlade Republike Litve za reševanje davčnih sporov) prekinila odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložila ta vprašanja:
„1.
Ali je treba navedbe iz preambule Uredbe št. 945/2005, zlasti v uvodnih izjavah od 20 do 23, in sicer da v primeru, če ‚zadevni izdelek vsebuje delež N nad 28 mas. %, torej avtomatično vsebuje tudi delež AN nad 80 mas. %‘, razlagati tako, da je z njimi določena domneva, na podlagi katere je mogoče sklepati, da je delež amonijevega nitrata (AN) vedno večji od 80 %, če zadevni izdelek (gnojilo iz amonijevega nitrata) vsebuje 28 % dušika (N) ali več?
2.
Ali se ta domneva uporablja za nove vrste zadevnih izdelkov, specificiranih v Uredbi št. 945/2005, tj. za gnojila NPK, katerih delež dušika (N) je enak ali presega 28 mas. %, katerih razmerje med amonijevim in nitratnim dušikom znaša približno 1 : 1 ter katerih delež fosforja (P) in/ali kalija (K) ne presega 12 mas. %, denimo v gnojilu NPK 30-4-4, obravnavanem v tem sporu?
3.
Če je odgovor na zgornji vprašanji pritrdilen, ali je zgoraj omenjena domneva v Uredbi št. 945/2005 pravno zavezujoča, tj. se je nanjo mogoče sklicevati pri uvrščanju gnojil NPK, navedenih [v drugem vprašanju], pod oznake TARIC in v skladu s tem za namene uporabe veljavnih ukrepov (protidampinške dajatve), čeprav člen 1(1) in (3) Uredbe št. 945/2005 [ter tudi člen 1(1) in člen 1(2)(c) Izvedbene uredbe št. 999/2014, ki je veljala v času spornih uvozov], naložitve dokončne protidampinške dajatve ne vežejo na delež kemijskega elementa dušika (N) v izdelku, temveč na delež kemijske spojine amonijevega nitrata (AN) ter delež fosforja in kalija v izdelku?
4.
Ali se je za namene uvrstitve gnojil NPK [iz drugega vprašanja] pod oznake TARIC in v skladu s tem za namene uporabe veljavnih ukrepov (protidampinške dajatve) – ob upoštevanju ciljev, določenih v uvodnih izjavah 35 in 36 Uredbe št. 945/2005, da se veljavni ukrepi uporabijo za nove vrste izdelkov na podlagi načela sorazmernosti, da se carinski postopek poenostavi in da se uporabijo ustrezne stopnje dajatev glede na delež izdelka, ki ga vsebuje sestavljeno gnojilo – pri izračunu (določitvi) deleža amonijevega nitrata v takih gnojilih mogoče sklicevati na domnevo, navedeno v [prvem vprašanju]? Z drugimi besedami, ali se po določitvi deleža dušika (N) v gnojilih NPK [iz drugega vprašanja] (na podlagi dokumentacije, ki jo je predložil uvoznik v času carinjenja ali v okviru laboratorijskih preiskav) delež amonijevega nitrata izračuna (določi) ob upoštevanju razmerja med deležem amonijevega nitrata (AN) in deležem dušika (N), ki je opredeljen v uvodni izjavi 20 Uredbe št. 945/2005 in ki je odvisen od atomske mase elementov ter znaša 2,86, ne da bi bile opravljene kakršne koli dodatne laboratorijske preiskave za določitev točnega deleža amonijevega nitrata?“
Vprašanja za predhodno odločanje
Najprej je treba ugotoviti, prvič, da je bila z Uredbo št. 945/2005, za razlago katere je predložitveno sodišče prosilo Sodišče, spremenjena Uredba št. 658/2002 (v nadaljevanju: prvotna uredba) in so bila vanjo vnesena pojasnila glede opredelitve izdelka, na katerega se nanašajo ukrepi, uvedeni s prvotno uredbo. Ti ukrepi so nato ostali v veljavi z Uredbo št. 661/2008 in Izvedbeno uredbo št. 999/2014, v katerih je bila brez sprememb prevzeta opredelitev zadevnega izdelka, kot je bila določena v Uredbi št. 945/2005. Iz tega sledi, da čeprav je Izvedbena uredba št. 999/2014 protidampinška uredba, ki se
ratione temporis
uporablja za spor o glavni stvari, je za njeno razlago še vedno upoštevna Uredba št. 945/2005.
Drugič, Splošno sodišče je s sodbo z dne 10. septembra 2008, JSC Kirovo‑Chepetsky Khimichesky Kombinat/Svet (
T‑348/05
, neobjavljena,
EU:T:2008:327
), kot jo je Splošno sodišče razložilo v sodbi z dne 9. julija 2009, JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat/Svet (
T‑348/05 INTP
, neobjavljena,
EU:T:2009:261
), Uredbo št. 945/2005 razglasilo za nično v delu, v katerem se nanaša na družbo JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat zaradi kršitve člena 11(3) Uredbe št. 384/96. Ta uredba je za preostale proizvajalce in izvoznike zadevnega proizvoda, kot je družba Dorogobuzh, postala pravnomočna, ker v roku iz člena 230(5) ES niso zahtevali razglasitve njene ničnosti.
Vprašanja za predhodno odločanje je treba obravnavati ob upoštevanju teh ugotovitev.
Predložitveno sodišče s temi vprašanji, ki jih je treba obravnavati skupaj, v bistvu sprašuje, ali je treba člen 1 Izvedbene uredbe št. 999/2014 v povezavi z uvodnimi izjavami od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005 razlagati tako, da se za namene naložitve dokončne protidampinške dajatve, uvedene s to uredbo, za gnojilo na osnovi amonijevega nitrata, katerega delež dušika presega 28 mas. %, katerega razmerje med nitratnim in amonijevim dušikom je približno 1 : 1 ter katerega skupni delež fosforja in kalija ne presega 12 mas. %, domneva, da delež amonijevega nitrata v njem presega 80 mas. %, ne da bi bilo treba za določitev točnega deleža amonijevega nitrata opraviti laboratorijske preiskave.
S členom 1 Izvedbene uredbe št. 999/2014 je bila uvedena dokončna protidampinška dajatev na uvoz trdnih gnojil s poreklom iz Rusije, katerih delež amonijevega nitrata presega 80 mas. % in so uvrščena pod različne oznake KN, na katere se ta člen nanaša.
Družba Linas Agro v bistvu trdi, da se ta uredba za gnojilo iz postopka v glavni stvari ne uporablja, ker delež amonijevega nitrata – kljub deležu dušika v tem gnojilu, ki presega 28 mas. % – ne presega 80 mas. %.
V zvezi s tem je treba na prvem mestu preučiti, ali je mogoče za delež amonijevega nitrata v gnojilu, kot je to iz postopka v glavni stvari, domnevati, da presega 80 mas. %, če delež dušika v njem presega 28 mas. %.
Kot je razvidno iz uvodne izjave 1 Izvedbene uredbe št. 999/2014, opredelitev izdelkov, za katere se uporablja ta uredba, izhaja zlasti iz pojasnil, ki so v zvezi s tem navedena v Uredbi št. 945/2005. Kot namreč izhaja iz uvodne izjave 16 zadnjenavedene uredbe, je bil zadevni izdelek iz prvotne uredbe amonijev nitrat, trdno dušikovo gnojilo, ki se v kmetijstvu pogosto uporablja ter ki se pridobiva iz amonijaka in dušikove kisline, delež dušika v njem pa presega 28 mas. %. V uvodnih izjavah 4 in 6 navedene uredbe je navedeno tudi, da je Komisija prejela zahtevek na podlagi člena 11(3) Uredbe št. 384/96 za pregled področja uporabe obstoječih ukrepov z namenom vključitve novih vrst izdelkov. Te nove vrste izdelkov so bile opredeljene kot gnojila na osnovi amonijevega nitrata in z deležem dušika nad 28 mas. % do vključno 33 mas. %, ki sta jim bila z mešanjem ali s kemično obdelavo dodana ekvivalent P
O
do vključno 5 % in/ali ekvivalent K
O do vključno 5 %.
Tako so bila v uvodnih izjavah od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005 dodana nekatera pojasnila o kemičnih in fizikalnih značilnostih ter končni uporabi zadevnega izdelka v smislu prvotne uredbe in novih vrst izdelkov, za katere veljajo protidampinški ukrepi.
V teh uvodnih izjavah je bilo navedeno, da se zadevni izdelek v smislu prvotne uredbe pridobiva iz amonijaka in dušikove kisline, ki se spojita v amonijev nitrat. Za kemijsko sestavo zadevnega izdelka sta značilni dve ključni lastnosti: izražena vsebnost dušika ter skupna raven deleža dušika in amonijevega nitrata. Prvič, dušik se izraža kot nitratni dušik (nitratni ioni NO
–) in kot amonijev dušik (amonijevi ioni NH
+), razmerje med obema pa je 1 : 1. Drugič, delež dušika vedno presega 28 mas. %. Razmerje med deležem amonijevega nitrata in deležem dušika je 2,86 ter je odvisno od atomske mase elementov. Atomska masa dušika je 14,0067, atomska masa vodika je 1,00794 in atomska masa kisika je 15,9994. Skupna masa amonijevega nitrata je torej 80,04, od tega dušik predstavlja 28,01. Ker delež dušika v zadevnem izdelku vedno presega 28 mas. %, torej tudi delež amonijevega nitrata vedno presega 80 mas. %. V zadevnem izdelku v smislu prvotne uredbe so tudi nepomembne snovi in/ali hranila, katerih skupna raven ne sme nikoli presegati 20 mas. %, saj amonijev nitrat predstavlja najmanj 80 mas. % zadevnega izdelka.
Z drugimi besedami, prvotna uredba je temeljila na premisi, da če delež dušika v zadevnem izdelku v smislu te uredbe presega 28 mas. %, je mogoče domnevati, da delež amonijevega nitrata presega 80 mas. %, saj dušik v tovrstnem izdelku nastaja iz amonijevega nitrata.
Kot je razvidno iz uvodne izjave 6 Uredbe št. 945/2005, se je zahtevek za pregled nanašal na nove vrste izdelkov, opredeljene kot gnojila na osnovi amonijevega nitrata in z deležem dušika nad 28 mas. % do vključno 33 mas. %, ki sta jim bila z mešanjem ali s kemično obdelavo dodana ekvivalent P
O
(fosforjevo hranilo „P“) do vključno 5 % in/ali ekvivalent K
O (kalijevo hranilo „K“) do vključno 5 %.
Domneva, navedena v točki 37 te sodbe, pa velja tudi za te nove vrste izdelkov. Ugotovljeno je bilo namreč, da je delež dušika v navedenih novih vrstah izdelkov višji od 28 mas. % in da je zato delež amonijevega nitrata višji od 80 mas. %. Tudi v teh izdelkih se je dušik izrazil kot nitratni dušik in kot amonijev dušik, razmerje med obema pa je bilo prav tako približno 1 : 1.
Kljub dodatku drugih primarnih hranil in ne glede na vrsto pretvorbe (kemična ali z mešanjem) je bilo ugotovljeno, da postopek, katerega predmet so bile nove vrste izdelkov, ne vpliva na nobeno od ključnih kemičnih lastnosti amonijevega nitrata, vsebovanega v teh izdelkih, to je na izražen delež dušika ter na skupno raven dušika in amonijevega nitrata, ki sta presegala 28 % oziroma 80 mas. %.
Zato je bilo v uvodni izjavi 35 Uredbe št. 945/2005 ugotovljeno, da je treba za vse nove vrste izdelkov šteti, da spadajo pod opredelitev zadevnega izdelka v smislu prvotne uredbe izključno glede na njihov delež amonijevega nitrata, če ta presega 80 mas. %, v uvodni izjavi 37 te uredbe pa, da je treba pojasniti poimenovanje zadevnega izdelka iz operativnega dela prvotne uredbe ter tako priznati, da je več gnojil z deležem amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %, in deležem dušika, izraženim v obliki nitratnega in amonijevega dušika, ki presega 28 mas. %, in preprečiti zamenjevanje zadevnega izdelka z njegovo glavno sestavino, amonijevim nitratom. Zato je bil v skladu s členom 1 Uredbe št. 945/2005 izraz „amonijev nitrat“ iz člena 1(1) prvotne uredbe nadomeščen z izrazom „trdna gnojila z deležem amonijevega nitrata, ki presega 80 mas. %“, ta opredelitev zadevnega izdelka pa je bila nato dobesedno prevzeta v poznejših uredbah, s katerimi je bila uvedena protidampinška dajatev, zlasti v Izvedbeni uredbi št. 999/2014.
Iz tega izhaja, da se domneva, določena v uvodnih izjavah od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005, v nasprotju s trditvami družbe Linas Agro ne uporablja le za zadevni izdelek v smislu prvotne uredbe, ampak tudi za nove vrste izdelka, zato člena 1 Izvedbene uredbe št. 999/2014 v povezavi z uvodnimi izjavami od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005 ni mogoče razlagati tako, da nasprotuje temu, da se za namene tarifne uvrstitve gnojila iz amonijevega nitrata in naložitve protidampinške dajatve zanj na podlagi te izvedbene uredbe za delež amonijevega nitrata v tem gnojilu domneva, da presega 80 mas. %, kadar delež dušika v njem presega 28 mas. %.
Na drugem mestu je treba vseeno pojasniti, da je taka domneva izpodbojna.
V zvezi s tem je treba spomniti, da se protidampinške dajatve na podlagi člena 14(1) osnovnih uredb uvedejo z uredbo, pobirajo pa jih države članice v obliki, po določeni stopnji in v skladu z drugimi merili, določenimi v uredbi, ki uvaja take dajatve. Za nek izdelek se lahko naloži protidampinška dajatev samo, če je uvrščen pod tarifno podštevilko KN, navedeno v protidampinški uredbi, in ima hkrati značilnosti zadevnega izdelka (glej v tem smislu sodbo z dne 18. aprila 2013, Steinel Vertrieb,
C‑595/11
,
EU:C:2013:251
, točki
in
).
Iz jasnega besedila člena 1 Izvedbene uredbe št. 999/2014 in v njej navedenih oznak TARIC izhaja, da je odločilno merilo za tarifno uvrstitev in naložitev protidampinške dajatve dejanski delež amonijevega nitrata v uvoženem gnojilu, ne pa delež amonijevega nitrata, ki se domneva na podlagi deleža dušika. Zato domneve, navedene v uvodnih izjavah od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005, ni mogoče sprejeti, če je predložen dokaz, da dejanski delež amonijevega nitrata v zadevnem gnojilu – čeprav delež dušika presega 28 mas. % – ne presega 80 mas. %.
Vsaka drugačna razlaga Izvedbene uredbe št. 999/2014 v povezavi z Uredbo št. 945/2005 bi pomenila razširitev uporabe protidampinških ukrepov na gnojila, ki niso zajeta z opredelitvijo izdelkov, na katere se nanaša prvonavedena uredba. V zvezi s tem je treba namreč spomniti, da bi bila razširitev uporabe protidampinških dajatev na izdelke, ki so drugačni od izdelka, na katerega se nanaša protidampinška uredba, nezdružljiva s ciljem in sistematiko osnovnih uredb (glej po analogiji sodbo z dne 18. aprila 2013, Steinel Vertrieb,
C‑595/11
,
EU:C:2013:251
, točka
).
Na tretjem mestu, za odgovor na vprašanja predložitvenega sodišča glede različnih dokazov za ovrženje te domneve, kot je laboratorijska preiskava, je treba spomniti, da iz ustaljene sodne prakse izhaja, da če zadevno področje na ravni Unije ni urejeno, se morajo v nacionalnem pravnem redu vsake države članice določiti postopkovna pravila za pravna sredstva, ki zagotavljajo varovanje pravic, ki jih pravnim subjektom daje pravo Unije, pri čemer se morata spoštovati načeli enakovrednosti in učinkovitosti (glej v tem smislu sodbo z dne 13. marca 2007, Unibet,
C‑432/05
,
EU:C:2007:163
, točki
in
).
Predložitveno sodišče mora torej na podlagi nacionalnih postopkovnih pravil presoditi, ali je mogoče z dokazi, ki jih je predložila družba Linas Agro, ovreči domnevo iz uvodnih izjav od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005 in – glede na okoliščine primera – ali je treba dejanski delež amonijevega nitrata v gnojilu iz postopka v glavni stvari določiti z laboratorijsko preiskavo.
Iz navedenega izhaja, da je treba člen 1 Izvedbene uredbe št. 999/2014 v povezavi z uvodnimi izjavami od 20 do 23 Uredbe št. 945/2005 razlagati tako, da je mogoče za namene naložitve dokončne protidampinške dajatve iz prvonavedene uredbe za gnojilo na osnovi amonijevega nitrata, katerega delež dušika presega 28 mas. %, katerega razmerje med nitratnim in amonijevim dušikom je približno 1 : 1 ter katerega skupni delež fosforja in kalija ne presega 12 mas. %, domnevati – če se ne dokaže nasprotno – da delež amonijevega nitrata v njem presega 80 mas. %, ne da bi bilo treba za določitev točnega deleža amonijevega nitrata opraviti laboratorijske preiskave.
Stroški
Ker je ta postopek za stranki v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (deveti senat) razsodilo:

Člen 1 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 999/2014 z dne 23. septembra 2014 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1225/2009 v povezavi z uvodnimi izjavami od 20 do 23 Uredbe Sveta (ES) št. 945/2005 z dne 21. junija 2005 o spremembi Uredbe (ES) št. 658/2002 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom iz Rusije in Uredbe (ES) št. 132/2001 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve za uvoz amonijevega nitrata s poreklom med drugim iz Ukrajine na podlagi opravljenega delnega vmesnega pregleda v skladu s členom 11(3) Uredbe (ES) št. 384/96 je treba razlagati tako, da je mogoče za namene naložitve dokončne protidampinške dajatve iz prvonavedene uredbe za gnojilo na osnovi amonijevega nitrata (AN), katerega delež dušika (N) presega 28 mas. %, katerega razmerje med nitratnim in amonijevim dušikom je približno 1 : 1 ter katerega skupni delež fosforja in kalija ne presega 12 mas. %, domnevati – če se ne dokaže nasprotno – da delež amonijevega nitrata (AN) v njem presega 80 mas. %, ne da bi bilo treba za določitev točnega deleža amonijevega nitrata opraviti laboratorijske preiskave.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: litovščina.