CELEX: 62015CJ0632
Predhodno odločanje
Promet
Cestni promet
Vozniško dovoljenje
Direktiva 2006/126/ES
Člen 13(2)
Pojem ,pravica do vožnje, podeljena pred 19. januarjem 2013‘
Nacionalni predpisi, s katerimi je bila prenesena ta direktiva
Obveznost pridobitve vozniškega dovoljenja za osebe, ki jim je bilo pred začetkom veljavnosti teh predpisov dovoljeno voziti mopede brez dovoljenja

Predlog za sprejetje predhodne odločbe se nanaša na razlago določb Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (
UL 2006, L 403, str. 18
), natančneje na razlago člena 13(2) v povezavi z uvodno izjavo 5 te direktive.
Ta predlog je bil vložen v okviru spora med C. Popescujem na eni strani ter Guvernul României (romunska vlada), ki jo zastopa Secretariatul General al Guvernului (generalni sekretariat vlade), Ministerul Afacerilor Interne (ministrstvo za notranje zadeve), Direcția Regim Permise de Conducere și Înmatriculare a Vehiculelor (direkcija za izdajo vozniških dovoljenj in registracijo motornih vozil), Direcția Rutieră (direkcija za ceste) in Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere şi înmatriculare a Vehiculelor (lokalna javna služba za izdajo vozniških dovoljenj in registracijo motornih vozil) na drugi glede obveznosti pridobitve vozniškega dovoljenja za osebe, ki jim je bilo pred začetkom veljavnosti romunskih predpisov, s katerimi je bila Direktiva 2006/126 prenesena v nacionalno pravo, dovoljeno voziti mopede brez dovoljenja.
Pravni okvir
Pravo Unije
V uvodni izjavi 2 Direktive 2006/126 je navedeno:
„Pravila o vozniških dovoljenjih so bistveni sestavni del skupne prometne politike, prispevajo k izboljšanju prometne varnosti in pospešujejo prosto gibanje oseb, ki nameravajo bivati v državi članici, ki ni država, v kateri se dovoljenje izda […]“
V skladu z uvodno izjavo 5 te direktive ta ne bi smela vplivati na pravice do vožnje, ki so bile priznane ali pridobljene pred dnevom začetka uporabe te direktive.
V uvodni izjavi 8 omenjene direktive je navedeno:
„Zaradi prometne varnosti bi bilo treba določiti minimalne zahteve za izdajo vozniškega dovoljenja. Treba bi bilo uskladiti standarde v zvezi z vozniškimi izpiti in podelitvijo vozniškega dovoljenja. S tem v zvezi bi bilo treba opredeliti znanja, spretnosti in ravnanje, povezana z vožnjo motornih vozil, in na teh elementih zasnovati vozniški izpit ter ponovno opredeliti minimalne standarde v zvezi s psihofizično sposobnostjo za vožnjo teh vozil.“
V skladu z uvodno izjavo 13 iste direktive se bo „[z] uvedbo kategorije vozniških dovoljenj za mopede […] povečala prometna varnost za najmlajše voznike, ki jih prometne nesreče po statističnih podatkih najbolj prizadenejo“.
V uvodni izjavi 16 Direktive 2006/126 je navedeno:
„Vzorec vozniškega dovoljenja, kakor je določen v [Direktivi Sveta z dne 29. julija 1991 o vozniških dovoljenjih (91/439/EGS) (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 7, zvezek 1, str. 317)], bi bilo treba nadomestiti z enotnim vzorcem v obliki plastične kartice. Hkrati bi bilo treba ta vzorec vozniškega dovoljenja prilagoditi zaradi uvedbe nove kategorije vozniških dovoljenj za mopede in nove kategorije vozniških dovoljenj za motorna kolesa.“
Člen 4 te direktive, naslovljen „Kategorije, opredelitve in najnižje starosti“, določa:
„1.   Z vozniškim dovoljenjem iz člena 1 se dovoli vožnja vozil na motorni pogon, ki spadajo v kategorije, opredeljene v nadaljevanju. Dovoljenje se lahko izda po dopolnitvi najnižjih starosti, ki so določene za vsako kategorijo. Pojem „vozilo na motorni pogon“ pomeni vsako vozilo na lastni pogon, ki vozi po cesti in ni tirno vozilo.
2.   Mopedi:
Kategorija AM:
—
dvo‑ ali trikolesna vozila z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, ki ne presega 45 km/h, kot so opredeljena v členu 1(2)(a) Direktive 2002/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. marca 2002 o homologaciji dvo‑ in trikolesnih motornih vozil [in razveljavitvi Direktive Sveta 92/61/EGS (
UL 2002, L 124, str. 1
)] (razen vozil, katerih največja konstrukcijsko določena hitrost je manjša ali enaka 25 km/h), ter lahka štirikolesa, kot so opredeljena v členu 1(3)(a) Direktive 2002/24/ES;
—
najnižja starost za kategorijo AM je 16 let.
[…]“
Člen 7 Direktive 2006/126, naslovljen „Izdaja, veljavnost in podaljšanje“, določa:
„1.   Vozniška dovoljenja se izdajo samo tistim kandidatom:
(a)
ki so opravili preizkus spretnosti in ravnanja ter teoretični preizkus in ki izpolnjujejo zdravniške standarde v skladu z določbami prilog II in III;
(b)
ki so opravili teoretični preizkus samo za kategorijo AM; države članice lahko od kandidatov zahtevajo, da opravijo preizkus spretnosti in ravnanja ter zdravniški pregled za to kategorijo[.]
Za trikolesa in štirikolesa v tej kategoriji lahko države članice uvedejo poseben preizkus spretnosti in ravnanja. Za razlikovanje vozil znotraj kategorije AM se lahko v vozniško dovoljenje vpiše nacionalna koda.
[…]“
Člen 13 direktive 2006/126, naslovljen „Ekvivalence neskupnostnih vzorcev dovoljenj“, določa:
„1.   S soglasjem Komisije države članice vzpostavijo ekvivalence med pravicami, pridobljenimi pred začetkom izvajanja te direktive, in kategorijami, opredeljenimi v členu 4.
Po posvetovanju s Komisijo lahko države članice svojo nacionalno zakonodajo prilagodijo tako, kot je potrebno za izvajanje določb člena 11(4), (5) in (6).
2.   Z določbami te direktive se ne odvzema ali kakor koli omejuje nobene pravice do vožnje, podeljene pred 19. januarjem 2013.“
V skladu s členom 16(1) in (2) Direktive 2006/126, naslovljenim „Prenos“, so morale države članice po eni strani sprejeti in objaviti zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev z določbami navedene direktive, ki jih našteva, torej člen 4(1) in (2), člen 7(1)(b) in člen 13 najpozneje do 19. januarja 2011 in po drugi uporabljati prenesene določbe od 19. januarja 2013.
Romunsko pravo
Legea nr. 203/2012 pentru modificarea şi completarea Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 195/2002 privind circulaţia pe drumurile publice (zakon št. 203/2012 o spremembah in dopolnitvah nujne uredbe vlade št. 195/2002 o cestnem prometu,
Monitorul Oficial al României
, št. 760 z dne 12. novembra 2012), s katerim so bile nekatere določbe Direktive 2006/126 prenesene v romunsko pravo, se uporablja od 19. januarja 2013. S tem zakonom sta bili spremenjeni Ordonanța de urgență a Guvernului n
o
195/2002 privind circulația pe drumurile publice (nujna uredba vlade št. 195/2002 o cestnem prometu,
Monitorul Oficial al României
, del I, št. 670 z dne 3. avgusta 2006, v nadaljevanju: nujna uredba št. 195/2002) in izvedbena uredba te nujne uredbe, ki je bila odobrena s Hotărârea Guvernului nr. 1391/2006 (sklep vlade št. 1391/2006,
Monitorul Oficial al României
, del I, št. 876 z dne 26. oktobra 2006).
Za zagotovitev prenosa omenjene direktive so bile določbe členov 160 in 161 izvedbene uredbe nujne uredbe št. 195/2002, ki so se nanašale na mopede, razveljavljene.
Pred začetkom veljavnosti zakona št. 203/2012 je izvedbena uredba nujne uredbe št. 195/2002 v členu 160(2) določala, da lahko „[o]sebe, ki nimajo vozniškega dovoljenja, na javnih cestah vozijo mopede le, če predložijo dokaz, da so končale tečaj cestnoprometnih predpisov v okviru institucije, pooblaščene za usposabljanje voznikov motornih vozil“.
Člen 161(2) te izvedbene uredbe je pred začetkom veljavnosti zakona št. 203/2012 podrobno določal, da morajo imeti „kolesarji med vožnjo na javnih cestah pri sebi osebno izkaznico, vozniki mopedov pa tudi potrdilo o opravljenem usposabljanju iz cestnoprometnih predpisov in potrdilo o registraciji vozila“.
V členu 6, točki 6 in 21 nujne uredbe št. 195/2002 sta opredeljena pojma „motorno vozilo“ in „moped“. Ta člen določa, da se „mopedi […] štejejo za motorna vozila“ in da se lahki štirikolesniki „štejejo za mopede“.
Člen 20, od (1) do (3), nujne uredbe št. 195/2002 določa:
„1.   Vozniki motornih vozil, tramvajev, traktorjev, ki se uporabljajo izključno v kmetijskih in gozdarskih gospodarstvih, ali strojev na lastni pogon morajo za vožnjo na javni cesti imeti ustrezno vozniško dovoljenje.
2.   Vozniška dovoljenja se izdajajo za naslednje kategorije vozil: AM […]
3.   Opis kategorij vozil iz odstavka (2), za katera se izdajajo vozniška dovoljenja, je v Prilogi 1“.
Priloga 1 k nujni uredbi št. 195/2002 našteva kategorije vozil, za katera se izda vozniško dovoljenje v skladu s členom 20(2) te uredbe. V točki (a) navedene priloge je „kategorija AM“ opredeljena tako, da se nanaša na „mopede“.
Člen 23(1) in (9) nujne uredbe št. 195/2002 določa:
„1.   Pravico do vožnje motornega vozila na javnih cestah ima izključno imetnik veljavnega vozniškega dovoljenja, ki ustreza kategoriji, v katero spada vozilo, ali vsak, ki lahko predloži nadomestni dokument, s katerim se mu dovoljuje vožnja na javnih cestah.
[…]
9.   Izpit za pridobitev vozniškega dovoljenja je sestavljen iz teoretičnega preizkusa znanja in praktičnega preizkusa spretnosti in ravnanja glede na zahtevano kategorijo dovoljenja. Praktični preizkus za kategorijo AM je sestavljen le iz preverjanja spretnosti na vadbenih progah, pripravljenih za to. Pogoji za pridobitev vozniškega dovoljenja so določeni v uredbi“.
Dejansko stanje in vprašanje za predhodno odločanje
C. Popescu ima potrdilo o registraciji štirikolesnika znamke Aixam, ki spada v kategorijo vozil L6
e
in se šteje za moped, poleg tega ima tudi potrdilo o opravljenem tečaju cestnoprometnih predpisov za vožnjo mopedov na javnih cestah. Navedena dokumenta, ki sta mu bila izdana leta 2010, sta mu omogočala vožnjo vozila, kot je njegovo, v skladu s členoma 160 in 161 izvedbene uredbe nujne uredbe št. 195/2002 v različici, ki je veljala pred 19. januarjem 2013.
Od 19. januarja 2013 je bilo treba za vožnjo mopedov ali podobnih vozil na javnih cestah v Romuniji pridobiti vozniško dovoljenje v skladu z zakonom št. 203/2012, s katerim je bila spremenjena nujna uredba št. 195/2002, da bi se v nacionalno pravo prenesle nekatere določbe Direktive 2006/126.
C. Popescu je proti več nacionalnim organom vložil tožbo pri Curtea de Apel București (pritožbeno sodišče v Bukarešti, Romunija), s katero je predlagal, naj se mu pravica do vožnje mopedov na javnih cestah, pridobljena pred 19. januarjem 2013, prizna tudi po navedenem datumu, ne da bi moral za to opraviti dodatne formalnosti, ter naj mu pristojni organ izda pisno potrdilo o tej pravici. V utemeljitev tožbe je zatrjeval, da so novi predpisi, izdani na podlagi zakona št. 203/2012, v nasprotju z določbami navedene direktive.
Ker je C. Popescu vložil tudi ugovor protiustavnosti nekaterih določb nujne uredbe št. 195/2002, kakor je bila spremenjena z zakonom št. 203/2012, se je Curtea de Apel București (pritožbeno sodišče v Bukarešti) obrnilo na Curtea Constituțională (ustavno sodišče, Romunija).
To sodišče je z odločbo z dne 5. decembra 2013 ugovor protiustavnosti zavrnilo kot neutemeljen z obrazložitvijo, da razlaga pravil prava Unije presega njegovo pristojnost, saj je to izključna pravica Sodišča Evropske unije, in da so določbe nacionalnega prava, na katere se sklicuje C. Popescu, v skladu z romunsko ustavo.
Curtea de Apel București (pritožbeno sodišče v Bukarešti) je na podlagi navedene odločbe ugotovilo, da pritožba ni dopustna.
C. Popescu je vložil pritožbo pri Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija), pri čemer je trdil, da določbe zakona št. 203/2012 niso v skladu z uvodno izjavo 5 in členom 13(2) Direktive 2006/126, ki določa, da se z določbami te direktive ne odvzema ali kakor koli omejuje katera koli pravica do vožnje, podeljena pred 19. januarjem 2013.
Inspectoratul General al Poliției Române (generalni inšpektorat romunske policije) je v odgovor na pritožbo navedel, da je bil cilj sprememb nujne uredbe št. 195/2002 z zakonom št. 203/2012, s katerimi se za vožnjo mopeda zahteva pridobitev dovoljenja, izboljšati varnost v cestnem prometu z zmanjšanjem števila in posledic prometnih nesreč, v katerih so udeleženi vozniki mopedov, tako da se zahteva, da vozniki med ustreznim usposabljanjem pridobijo potrebna teoretična znanja in praktične sposobnosti.
V teh okoliščinah je Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče) prekinilo odločanje in Sodišču v predhodno odločanje predložilo to vprašanje:
„Ali določbe Direktive 2006/126 Romuniji dopuščajo, da od voznikov mopedov, ki imajo uradni dokument, s katerim jim je bila podeljena pravica do vožnje na javnih cestah pred 19. januarjem 2013, zahteva, da za to, da bi lahko moped vozili tudi po tem datumu, pridobijo vozniško dovoljenje z opravljanjem preizkusov oziroma izpitov, podobnih tistim, ki so določeni za ostala motorna vozila?“
Vprašanje za predhodno odločanje
Predložitveno sodišče v bistvu sprašuje, ali je treba določbe Direktive 2006/126, zlasti člen 13(2) te direktive, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, ki je bila sprejeta zaradi prenosa te direktive v nacionalno pravo in s katero preneha dovoljenje vožnje mopedov brez vozniškega dovoljenja, katerega izdaja je pogojena z opravljenimi izpiti ali preizkusi, ki so podobni tistim, ki se zahtevajo za vožnjo drugih motornih vozil.
Člen 13(2) te direktive določa, da se katera koli pravica do vožnje, podeljena pred 19. januarjem 2013, ne sme niti odvzeti niti na kakršen koli način omejiti z določbami iste direktive, v njeni uvodni izjavi 5 pa je navedeno, da ta ne bi smela vplivati na pravice do vožnje, ki so bile priznane ali pridobljene pred dnevom začetka uporabe te direktive.
V zvezi s tem C. Popescu navaja, da s sprejetjem zakona št. 203/2012, s katerim je bila v romunsko pravo prenesena Direktiva št. 2006/126, ni bilo mogoče vplivati na obstoječe pravice do vožnje, pridobljene pred začetkom veljavnosti tega zakona. Po njegovem mnenju bi bilo treba člen 13(2) te direktive razlagati tako, da se nanaša na vsako pravico do vožnje, ki jo je država članica priznala, tudi če ni bil v zvezi z njo izdan uradni akt, in ne samo na pravice do vožnje, ki so bile udejanjene z izdajo vozniškega dovoljenja ali enakovrednega dokumenta.
C. Popescu je svoje ugotovitve oprl zlasti na vsebino romunske različice te določbe, v kateri je uporabljen izraz „drept de conducere acordat“, ki vsebuje izraz „drept“, ki običajno pomeni pravico kot tako in ne uradni dokument, s katerim je potrjena dodeljena pravica, in besedo „acordat“, ki dobesedno ustreza francoskima besedama „accordé“ ali „octroyé“, ki se lahko nanašata na pravico ali na dokument, ki potrjuje to pravico.
Vendar pa bi se na podlagi jezikovne razlage izraza „droit de conduire délivré“ iz francoske različice, zlasti glede na splošni pomen pojma „délivré“, lahko sklepalo, kot je generalni pravobranilec ugotovil v točki 42 sklepnih predlogov, da formulacija iz člena 13(2) Direktive 2006/126 pomeni, da samo izrecno dovoljenje za vožnjo, ki izhaja iz akta, uradno izdanega – navadno v obliki posamičnega upravnega akta – pred 19. januarjem 2013, na podlagi te določbe ne bo ogroženo z zahtevami iz te direktive.
Obstajajo torej razhajanja med različnimi jezikovnimi različicami člena 13(2) Direktive 2006/126.
V zvezi s tem je treba opozoriti, da se v skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča formulacija določbe prava Unije, ki se uporablja v eni od jezikovnih različic, ne sme uporabiti kot edina podlaga za razlago te določbe oziroma ne sme imeti prednosti pred drugimi jezikovnimi različicami. Določbe prava Unije je treba namreč razlagati in uporabljati enotno ob upoštevanju različic v vseh jezikih Evropske unije. Če se med jezikovnimi različicami pravnega besedila Unije pojavijo razlike, je treba zadevno določbo razlagati glede na splošno sistematiko in namen ureditve, katere del je (sodba z dne 28. julija 2016, Edilizia Mastrodonato,
C‑147/15
,
EU:C:2016:606
, točka
; in z dne 22. septembra 2016, Breitsamer und Ulrich,
C‑113/15
,
EU:C:2016:718
, točka
).
Prvič, v zvezi s splošno sistematiko Direktive št. 2006/126 je treba spomniti, da ta vzpostavlja enoten vzorec Skupnosti za vozniška dovoljenja, ki bo nadomestil različna vozniška dovoljenja, ki obstajajo v državah članicah in uvaja novo kategorijo vozniških dovoljenj za mopede. V členu 4 tudi določa različne kategorije vozniških dovoljenj, s katerimi morajo države članice, ki so opredelile svoje kategorije vozniških dovoljenj, vzpostaviti ekvivalence (glej v tem smislu sodbo z dne 26. aprila 2012, Hofmann,
C‑419/10
,
EU:C:2012:240
, točka
).
Vendar je v tem okviru Sodišče že razsodilo, da je člen 13 te direktive, naslovljen „Ekvivalence neskupnostnih vzorcev dovoljenj“ in ki vsebuje zadevni izraz „podeljena pravica do vožnje“, namenjen zgolj urejanju vprašanja ekvivalenc med pravicami, pridobljenimi pred začetkom izvajanja te direktive in različnimi kategorijami vozniških dovoljenj, ki so z njo opredeljene (glej v tem smislu sodbo z dne 26. aprila 2012, Hofmann,
C‑419/10
,
EU:C:2012:240
, točka
), to je med različnimi kategorijami vozniških dovoljenj, ki so jih določile države članice, in kategorijami, ki izhajajo iz Direktive št. 2006/126.
Iz te sodne prakse izhaja, da se zadevna določba nanaša samo na ekvivalence med starimi vozniškimi dovoljenji in enotnim vzorcem Skupnosti.
To navedbo potrjuje preučitev pripravljalnega gradiva v zvezi z Direktivo 2006/126, iz katerega je razvidno, da je bil člen 13(2) te direktive dodan na pobudo Evropskega parlamenta, ki je to dopolnilo utemeljil z navedbo, da „zamenjava starih vozniških dovoljenj“ nikakor ne sme pripeljati do izgube ali omejevanja pridobljenih pravic v zvezi z vozniškim dovoljenjem za različne kategorije vozil (glej v tem smislu sodbo z dne 26. aprila 2012, Hofmann,
C‑419/10
,
EU:C:2012:240
, točka
).
Drugič, v zvezi z namenom Direktive 2006/126 je treba spomniti, da je je njen cilj zlasti izboljšati varnost v cestnem prometu, kot to potrjujejo uvodne izjave 2, 8 in 13.
Iz uvodne izjave 2 te direktive je namreč razvidno, da pravila, ki se nanašajo na vozniško dovoljenje, pripomorejo k izboljšanju prometne varnosti. V uvodni izjavi 8 navedene direktive je navedeno, „[da bi bilo treba] [z]aradi prometne varnosti […] določiti minimalne zahteve za izdajo vozniškega dovoljenja“. V skladu z uvodno izjavo 13 te direktive se bo „[z] uvedbo kategorije vozniških dovoljenj za mopede […] povečala prometna varnost za najmlajše voznike, ki jih prometne nesreče po statističnih podatkih najbolj prizadenejo“.
Ker mopedi ne spadajo na področje uporabe Direktive št. 91/439, je Direktiva št. 2006/126, ki jo je nadomestila, razširila to področje uporabe ter uvedla zahtevo vozniškega dovoljenja za ta tip vozila.
Od 19. januarja 2013 so bile države članice zavezane vzpostaviti novo kategorijo vozniških dovoljenj za mopede na podlagi člena 16(1) in (2) te direktive, ki določa, da uporabljajo ureditev, sprejeto za prenos teh določb navedene direktive. Taka dovoljenja so v skladu s členom 7(1)(b) Direktive 2006/126 izdana kandidatom, ki so opravili teoretični preizkus in, če se je nacionalni zakonodajalec odločil tako, tudi uspešno opravili praktični preizkus in/ali zdravniški pregled.
Ni sporno, da se lahko z zahtevo, da vozniki mopedov pridobijo teoretična znanja in po možnosti praktične sposobnosti, zagotovi večja stopnja varnosti v cestnem prometu. Poleg tega, kot je generalni pravobranilec navedel v točki 54 sklepnih predlogov, nujnost predhodne pridobitve vozniškega dovoljenja omogoča, da se za te voznike v primeru kršitve cestnoprometnih predpisov uporabijo nacionalni predpisi o odvzemu, začasnem odvzemu, podaljšanju in razveljavitvi vozniških dovoljenj.
Z razlago člena 13(2) Direktive št. 2006/126, ki bi državam članicam prepovedala določitev strožjih pogojev za pooblastilo za vožnjo mopedov na javnih cestah, ki so obstajali pred 19. januarjem 2013, bi se zato, kot sta pravilno navedli romunska in slovaška vlada v svojih stališčih, ovirala dosega cilja izboljšati prometno varnost, kar je namen zakonodajalca Unije.
Zato je treba ugotoviti, da je tako iz sistematične kot teleološke razlage Direktive št. 2006/126 razvidno, da se člen 13(2) te direktive nanaša samo na posedovanje vozniškega dovoljenja in enakovrednih uradnih dokumentov, ki imetniku izrecno dajejo dovoljenje za vožnjo.
Natančneje, glede dejstev iz postopka v glavni stvari je iz spisa, ki ga ima na voljo Sodišče, razvidno, da je C. Popescu pred 19. januarjem 2013 imel dovoljenje za vožnjo v Romuniji z vozilom, ki spada v kategorijo mopedov, in da je imel potrdilo o registraciji štirikolesnika, ki se šteje za moped, poleg tega pa je imel tudi potrdilo o opravljenem tečaju cestnoprometnih predpisov za vožnjo mopedov na javnih cestah. Ker ni bil imetnik vozniškega dovoljenja ali enakovrednega dovoljenja, se zato ni mogel sklicevati na varstvo, ki ga določa člen 13(2) te Direktive, da bi mu pristojni romunski organ priznal pravico do nadaljnje uporabe mopedov v javnem cestnem prometu, ne da bi moral za to opraviti dodatne formalnosti in pridobiti uradno potrdilo o tej pravici.
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba na vprašanje odgovoriti, da je treba določbe Direktive št. 2006/126, zlasti njen člen 13(2), razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim predpisom, ki so bili sprejeti zaradi prenosa te direktive v nacionalno pravo in s katero preneha dovoljenje vožnje mopedov brez vozniškega dovoljenja, katerega izdaja je pogojena z opravljenimi izpiti ali preizkusi, ki so podobni tistim, ki se zahtevajo za vožnjo drugih motornih vozil.
Stroški
Ker je ta postopek za stranke v postopku v glavni stvari ena od stopenj v postopku pred predložitvenim sodiščem, to odloči o stroških. Stroški za predložitev stališč Sodišču, ki niso stroški omenjenih strank, se ne povrnejo.

Iz teh razlogov je Sodišče (četrti senat) razsodilo:

Določbe Direktive 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih, zlasti njen člen 13(2), je treba razlagati tako, da ne nasprotujejo nacionalnim predpisom, ki so bili sprejeti zaradi prenosa te direktive v nacionalno pravo in s katero preneha dovoljenje vožnje mopedov brez vozniškega dovoljenja, katerega izdaja je pogojena z opravljenimi izpiti ali preizkusi, ki so podobni tistim, ki se zahtevajo za vožnjo drugih motornih vozil.

Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: romunščina.