CELEX: 62018TJ0716
Znamka Evropske unije
Postopek z ugovorom
Prijava figurativne znamke Evropske unije Idealogistic Compass Greatest care in getting it there
Prejšnja mednarodna figurativna znamka IDÉA
Relativni razlog za zavrnitev
Verjetnost zmede
Člen 8(1)(b) Uredbe (EU) 2017/1001

)
[…]
Pravo
Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja samo en tožbeni razlog, ki se nanaša na kršitev člena 8(1)(b) Uredbe 2017/1001. Izpodbija ugotovitve odbora za pritožbe glede upoštevne javnosti, primerjave storitev, primerjave znakov in obstoja verjetnosti zmede.
[…]
Upoštevna javnost
V skladu s sodno prakso je treba v okviru celovite presoje verjetnosti zmede upoštevati povprečnega potrošnika zadevne kategorije proizvodov, ki je normalno obveščen ter razumno pozoren in preudaren. Upoštevati je treba tudi dejstvo, da se lahko stopnja pozornosti povprečnega potrošnika spreminja glede na kategorijo zadevnih proizvodov ali storitev (glej sodbo z dne 13. februarja 2007, Mundipharma/UUNT – Altana Pharma (RESPICUR),
T‑256/04
,
EU:T:2007:46
, točka
in navedena sodna praksa).
V obravnavanem primeru – in ker gre pri prejšnji znamki za mednarodno registracijo, v kateri je imenovana Unija – je odbor za pritožbe svojo analizo verjetnosti zmede osredotočil na zaznavanje angleško govoreče javnosti v Uniji. Menil je, da je upoštevna javnost sestavljena tako iz „povprečnih potrošnikov“ kot poklicnih strokovnjakov in da širša javnost na splošno izkazuje povprečno stopnjo pozornosti, strokovna javnost pa bi lahko izkazovala visoko stopnjo pozornosti.
Tožeča stranka odboru za pritožbe očita ugotovitev, da je upoštevna javnost „mešana“ in zajema tako širšo kot strokovno javnost, ter to, da ni opredelil upoštevne javnosti za vsako od storitev, pri čemer je navedel le nekaj primerov. Natančneje, glede storitev, na katere se nanaša prijavljena znamka, trdi, da so storitve „pretovarjanje paletiziranega blaga, tudi multimedijskega; storitve združevanja paletiziranega in nepaletiziranega blaga v okviru namenskih ali splošnih storitev; storitve prevoza blaga posebne velikosti v nerazsutem stanju (na primer strojev ali opreme)“ namenjene izključno strokovni javnosti, medtem ko storitve „varnostni prevozi, storitve hitre dostave na posebne destinacije, organiziranje pošiljk za vračilo blaga in svetovanje o logistiki na področju prevoza“ zadevajo tako širšo kot strokovno javnost.
Glede storitev, na katere se nanaša prejšnja znamka, pa naj bi bile storitve „razkladanje tovora z vagonov, letal, ladij in tovornjakov; vleka; najem vozil; začasno shranjevanje podatkovnih nosilcev ali elektronsko shranjenih podatkov; industrijska in pristaniška logistika; upravljanje pretoka, manipuliranje z blagom in naročilo prevoza blaga; najem in izposoja vozil, plovil in letal; oskrba montažnih linij in manipuliranje z letalskimi komponentami“ namenjene le strokovni javnosti, storitve„prevozništvo; pakiranje, skladiščenje in začasno skladiščenje blaga, informacije o prevozništvu, pakiranju in začasnem skladiščenju blaga, špedicija; cestni in železniški prevoz blaga; vleka, najem vozil“ pa tako strokovni kot splošni javnosti.
EUIPO navaja, da je trditev tožeče stranke brezpredmetna, ker je odbor za pritožbe menil, da obstaja verjetnost zmede tako pri storitvah za širšo javnost kot storitvah, namenjenih strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti. Tak pristop podpira tudi intervenientka.
V zvezi s tem je treba spomniti, da ima zaznava znamk, ki jo ima povprečni potrošnik razreda zadevnih proizvodov in storitev, odločilno vlogo pri splošni presoji verjetnosti zmede (glej sodbo z dne 26. aprila 2007, Alcon/UUNT,
C‑412/05 P
,
EU:C:2007:252
, točka
in navedena sodna praksa).
Prav tako se lahko v skladu s sodno prakso, navedeno v točki 18 zgoraj, stopnja pozornosti upoštevne javnosti spreminja glede na zadevne proizvode ali storitve. Ta stopnja pozornosti vpliva zlasti na zaznavanje znakov.
Zato je opredelitev upoštevne javnosti in njene stopnje pozornosti za vsako vrsto storitev pri presoji verjetnosti zmede zelo pomembna.
Vendar je odbor za pritožbe, kot trdi tožeča stranka, v obravnavanem primeru menil, da so zadevne storitve namenjene širši in strokovni javnosti, pri čemer je zgolj navedel nekaj primerov storitev, namenjenih širši javnosti, in sicer „storitve hitre dostave na posebne destinacije“ ali „organizacija prevoza za vračilo blaga“. S tem je na splošno opredelil upoštevno javnost za zadevne storitve. Ni pa opredelil, katere storitve so namenjene izključno strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti, in katere storitve so namenjene tako strokovni kot širši javnosti, pri čemer zadnjenavedena izkazuje povprečno stopnjo pozornosti.
Ker je odbor za pritožbe – kot trdi EUIPO – v točkah 56 in 57 obrazložitve izpodbijane odločbe menil, da verjetnost zmede obstaja tako pri storitvah, ki so namenjene strokovni in širši javnosti, kot pri tistih, ki so namenjene izključno strokovni javnosti, je bilo sicer res možno, da zaradi ekonomičnosti postopka ne identificira povprečnega potrošnika za vsako zadevno storitev.
Vendar je ta pristop z načeli, ki izhajajo med drugim iz sodne prakse, navedene v točkah 18 in 23 zgoraj, skladen samo, če ugotovitev odbora za pritožbe, da verjetnost zmede obstaja tako pri storitvah, ki so namenjene javnosti, sestavljeni iz širše javnosti, ki izkazuje povprečno stopnjo pozornosti, in strokovne javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti, kot pri storitvah, ki so namenjene izključno strokovni javnosti, ni napačna.
Če pa bi bila ugotovitev odbora za pritožbe iz točke 28 zgoraj napačna, ker bi verjetnost zmede obstajala le pri eni od zadevnih javnosti, bi bilo treba temu očitku tožeče stranke ugoditi in na tej podlagi izpodbijano odločbo razveljaviti. Upoštevnost tega očitka je torej odvisna od utemeljenosti ugotovitve odbora za pritožbe iz točk 56 in 57 obrazložitve izpodbijane odločbe, ki bo preučena v nadaljevanju.
Primerjava storitev
V obravnavani zadevi je odbor za pritožbe v točkah od 25 do 32 obrazložitve izpodbijane odločbe menil, da so zadevne storitve enake. Tožeča stranka te ugotovitve izpodbija. Kljub temu pa je treba v tej fazi zaradi ekonomičnosti postopka izhajati iz premise, da so storitve, na katere se nanašata nasprotujoči si znamki, enake. V okviru presoje obstoja verjetnosti zmede bo treba preveriti, ali je ugotovitev odbora za pritožbe o obstoju tega tveganja na podlagi te premise pravilna (glej točke od 65 do 70 spodaj).
[…]
Obstoj verjetnosti zmede
[…]
V obravnavani zadevi je odbor za pritožbe navedel, da so zadevne storitve enake in da med zadevnima znakoma kljub razlikam obstaja šibka vizualna, fonetična in pomenska podobnost zaradi elementa „idea“, ki jima je skupen. Ugotovil je, da v obravnavanem primeru obstaja verjetnost zmede v smislu člena 8(1)(b) Uredbe 2017/1001, in sicer tako pri storitvah, ki so namenjene širši javnosti, kot pri storitvah, ki so namenjene strokovni javnosti, ker je imela zadnjenavedena – tako kot splošna javnost – le redko priložnost neposredno primerjati različne znamke, ampak se je morala zanesti na njihovo nepopolno podobo, kakršno je ohranila v spominu.
Odbor za pritožbe je glede razlikovalnega učinka prejšnje znamke pri celoviti presoji verjetnosti zmede ugotovil, da je ta učinek običajen, ne da bi preučil trditve intervenientke v zvezi z večjim razlikovalnim učinkom zaradi intenzivne uporabe na trgu. Odbor za pritožbe je namreč menil, da v obravnavanem primeru za ugotovitev obstoja zmede zadostuje povprečen razlikovalni učinek.
V obravnavanem primeru si zadevna znaka vizualno, fonetično in pomensko nista preveč podobna (glej točke 49, 56 in 61 zgoraj). Med dejavniki, ki jih je treba upoštevati pri presoji verjetnosti zmede, je zlasti stopnja pozornosti, ki jo v zvezi z zadevnimi storitvami izkazuje upoštevna javnost. V obravnavani zadevi pa je odbor za pritožbe menil, da je del storitev namenjen izključno strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti in si vzame čas za analizo nasprotujočih si znamk.
Če bi bile zadevne storitve enake – tako kot meni odbor za pritožbe (glej točko 30 zgoraj) – in ob upoštevanju običajnega razlikovalnega učinka prejšnje znamke (glej točko 64 zgoraj), bi moral odbor za pritožbe izključiti obstoj verjetnosti zmede vsaj pri storitvah, namenjenih izključno strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti. Zaradi visoke stopnje pozornosti pri izbiri zadevnih storitev in glede na šibko stopnjo podobnosti zadevnih znakov, zlasti zaradi njune različne strukture, kar posebej pozorni in preudarni javnosti ne bi ušlo, namreč ne more obstajati verjetnost zmede glede trgovskega porekla teh storitev.
V zvezi s tem je treba poudariti, da – v nasprotju z navedbami odbora za pritožbe v točki 57 obrazložitve izpodbijane odločbe – na podlagi okoliščine, da imajo strokovnjaki le redko priložnost neposredno primerjati različne znamke, ampak se morajo zanesti na njihovo nepopolno podobo v svojem spominu, ni mogoče sklepati, da je v obravnavani zadevi za podobo zadevnih znamk odločilen v veliki meri njun skupni element „idea“.
Čeprav je namreč element „idea“ eden od prevladujočih elementov prijavljene znamke in razlikovalni element prejšnje znamke, pa ga strokovnjaki ne bodo zaznali kot edini element, na podlagi katerega je mogoče identificirati zadevni znamki.
Zato je treba temu tožbenemu razlogu ugoditi v delu, v katerem se nanaša na to, da so storitve prijavljene znamke namenjene izključno strokovni javnosti.
Ker pa v obravnavani zadevi odbor za pritožbe ni izčrpno identificiral storitev, ki so namenjene izključno strokovni javnosti, ki izkazuje visoko stopnjo pozornosti, in tistih, ki so namenjene tako strokovni kot povprečno pozorni širši javnosti (glej točko 26 zgoraj), je treba temu tožbenemu razlogu v celoti ugoditi in izpodbijano odločbo v celoti razveljaviti.
[…]

Iz teh razlogov je
SPLOŠNO SODIŠČE (peti senat)
razsodilo:

1.
Odločba četrtega odbora za pritožbe pri Uradu Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO) z dne 21. septembra 2018 (zadeva R 2062/2017–4) se razveljavi.

2.
EUIPO in družba Idea Groupe nosita svoje stroške in vsak po polovico stroškov, ki jih je priglasila družba The Logistical Approach BV.

Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Razglašeno na javni obravnavi v Luxembourgu, 20. septembra 2019.
Podpisi
(
*1
)	Jezik postopka: francoščina.
(
)	Navedene so le točke zadevne sodbe, za katere Splošno sodišče meni, da je njihova objava koristna.