CELEX: 62014CJ0409
Eelotsusetaotlus
Ühine tollitariifistik
Kombineeritud nomenklatuur
Kaupade klassifitseerimine
Kombineeritud nomenklatuuri alamrubriigi tõlgendamine
Direktiiv 2008/118/EÜ
Aktsiisikaupade import
Tolli peatamismenetlus või ‑kord
Sellise tollideklaratsiooni tagajärjed, milles on märgitud kombineeritud nomeklatuuri vale alamrubriik
Eeskirjade rikkumine aktsiisikaupade liikumisel

Eelotsusetaotlus käsitleb seda, kuidas tõlgendada nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta (
EÜT 1987, L 256, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02, lk 382) I lisas, mida on muudetud komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 861/2010 (
ELT 2010, L 284, lk 1
) (edaspidi „määrus nr 2658/87“), oleva kombineeritud nomenklatuuri (edaspidi „KN“) alamrubriike 2401 10 35 ja 2403 10 90 ning nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ (
ELT 2009, L 9, lk 12
), artikli 2 punkti b, artikli 4 punkte 6 ja 8 ning artiklit 38.
Taotlus on esitatud Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft. (edaspidi „Schenker “) ja Nemzeti Adó-és Vámhivatal Észak-Alföldi Regionális Vám- és Pénzügyőri Főigazgatósága (riikliku maksu- ja tolliameti Észak-alföldi piirkondlik tolli ja aktsiisi peadirektoraat, Ungari) (edaspidi „tolli peadirektoraat“) vahelises kohtuvaidluses, mis puudutab õhu käes kuivatatud tubaka tariifset klassifitseerimist KN‑is ja selle võimalikku maksustamist aktsiisiga.
Õiguslik raamistik
Rahvusvaheline õigus
Tollikoostöö Nõukogu, nüüd Maailma Tolliorganisatsioon, asutati Brüsselis 15. detsembril 1950 allkirjastatud konventsiooniga nimetatud nõukogu asutamise kohta. Kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (edaspidi „HS“) töötas välja WCO ja see kehtestati 14. juunil 1983 Brüsselis sõlmitud rahvusvahelise kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsiooniga (edaspidi „HS‑i konventsioon“), mis kiideti koos selle 24. juuni 1986. aasta muutmisprotokolliga Euroopa Majandusühenduse nimel heaks nõukogu 7. aprilli 1987. aasta otsusega 87/369/EMÜ (
EÜT 1987, L 198, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/02, lk 288).
HS‑i konventsiooni artikli 3 lõike 1 kohaselt kohustub iga konventsiooniosaline tagama, et tema tollitariifi- ja statistikanomenklatuurid on HS‑iga kooskõlas, kasutama kõiki HS‑i rubriike ja alamrubriike ilma täienduste või muudatusteta ning nende vastavate arvkoodidega ning järgima selle süsteemi numeratsiooni. Iga konventsiooniosaline kohustub ka kasutama HS‑i tõlgendamise üldreegleid ning märkusi HS‑i jaotise, grupi ja alamrubriigi kohta ning hoiduma muutmast jaotiste, gruppide ja alamrubriikide ulatust.
WCO kiidab HS‑i konventsiooni artiklis 8 sätestatud tingimustel heaks HS‑i komitee poolt vastu võetud selgitavad märkused ja klassifitseerimise arvamused.
Selgitavad märkused HS‑i rubriigi 2401 kohta on sõnastatud järgmiselt:
„24.01 – Töötlemata tubakas; tubakajäätmed
2401.10 – eemaldamata leherootsudega tubakas
2401.20 – osaliselt või täielikult eemaldatud leherootsudega tubakas
2401.30 – tubakajäätmed
Sellesse rubriiki kuuluvad:
1)
Töötlemata tubakas, tervete taimedena või naturaalsete lehtedena või kuivatatud või kääritatud lehtedena, mis on terved või eemaldatud leherootsudega, kärbitud või kärpimata, purustatud või lõigutud (kaasa arvatud vormi järgi lõigatud, kuid mitte suitsetamiseks valmis tubakas).
Sellesse rubriiki kuuluvad ka tubakalehed, mis on omavahel segatud, eemaldatud leherootsudega ja „kaetud“ („vürtsitatud“ või „leotatud“) sobiva koostisega vedelikuga peamiselt selleks, et kaitsta hallituse ja kuivamise eest ning et säilitada aroomi.
2)
Tubakajäätmed, näiteks tubakalehtede käsitlemisel või tubakatoodete valmistamisel tekkinud jäätmed (varred, leherootsud, mahakärbitud osad, tolm, jne).
[...]“.
HS‑i selgitavates märkustes KN‑i rubriigi 2403 kohta on kirjas:
Muu töödeldud tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad; „homogeniseeritud“ ja „taastatud“ tubakas; tubakaekstraktid ja ‑essentsid.
2403.10 – Suitsetamistubakas, mis ei sisalda või sisaldab mis tahes vahekorras tubaka asendajaid
—
muud:
2403.91 – – „homogeniseeritud“ või „taastatud“ tubakas
2403.99 – – muud
Sellesse rubriiki kuuluvad:
1)
Suitsetamistubakas, mis sisaldab või ei sisalda mis tahes koguses tubaka aseaineid.
[...]“.
Liidu õigus
Kombineeritud nomenklatuur
Euroopa Liitu imporditud kauba tolliotstarbel klassifitseerimist reguleerib KN.
Määruse nr 2658/87 artikli 12 lõike 1 kohaselt võtab Euroopa Komisjon igal aastal määruse vormis vastu KN‑i täieliku redaktsiooni koos tollimaksumääradega, nagu see tuleneb Euroopa Liidu Nõukogu või komisjoni poolt vastuvõetud meetmetest. Nimetatud määrust kohaldatakse alates järgneva aasta 1. jaanuarist.
Põhikohtuasja asjaolude toimumise ajal, 2011. aastal kehtinud KN tuleneb määrusest nr 861/2010.
KN‑i esimese osa I jao A-osas sisalduvates KN‑i klassifitseerimise üldreeglites on sätestatud:
„Kaupade klassifitseerimine [KN‑i] toimub järgmiste põhimõtete kohaselt.
1.
Jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud suunaval eesmärgil; ametlik klassifitseerimine peab toimuma lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest ning alljärgnevatest sätetest tingimusel, et need rubriigid või märkused ei näe ette muud.
[...]
2.
a)
Iga viidet rubriigis mingile kaubale tuleb vaadelda kehtivana selle kauba kohta ka mittekomplekssel või lõpetamata kujul, tingimusel et sellisel kujul on kaubal komplektse või valmistoote põhiomadused. Samuti kehtib see lahtivõetud või kokkupanemata komplektsete või valmiskujul (või käesoleva reegli põhjal sellisena käsitatavate) toodete kohta.
b)
Iga viidet rubriigis mingile materjalile või ainele tuleb vaadelda kehtivana ka selle materjali või aine segu või ühendi kohta teiste materjalide või ainetega. Mis tahes viidet mingist materjalist või ainest kaubale tuleb vaadelda viitena kaupadele, mis täielikult või osaliselt koosnevad sellest materjalist või ainest. Rohkem kui ühest materjalist või ainest koosnevaid kaupu klassifitseeritakse reegli 3 kohaselt.
3.
Kui reegli 2 punkti b kohaldamisel või mõnel muul põhjusel kaup osutub esmapilgul klassifitseeritavaks kahte või enamasse rubriiki, toimub klassifitseerimine järgmiselt:
a)
Kaupa täpsemalt kirjeldav rubriik on eelistatud üldisemat kirjeldust sisaldavate rubriikide ees. Kui aga kaks või enam rubriiki kirjeldavad vaid osa ainetest või materjalidest, mis sisalduvad segatud või kombineeritud tootes, või ainult osa jaekaubanduse jaoks mõeldud komplekti kuuluvatest üksikesemetest, siis vaadeldakse neid rubriike nende kaupade suhtes kui võrdselt sobivaid, isegi kui üks rubriikidest kirjeldab kaupa täielikumalt või täpsemalt;
b)
segud, erinevatest materjalidest või komponentidest koosnevad kaubad ja jaekaubanduse jaoks mõeldud komplektina esitatud kaubad, mida pole võimalik klassifitseerida reegli 3 punkti a järgi, klassifitseeritakse materjali või komponendi järgi, mis määrab nende põhiomadused, kui selline kriteerium on rakendatav;
c)
kaubad, mida ei saa klassifitseerida reegli 3 punkti a või b järgi, klassifitseeritakse rubriiki, mis on neid võrdsel määral kirjeldavate rubriikide numbrilises järjestuses kõige viimane.
4.
Kaubad, mida ei saa klassifitseerida vastavalt eespool nimetatud reeglitele, klassifitseeritakse rubriiki, milles kirjeldatakse nendega kõige sarnasemaid kaupu.
[...]
6.
Kaupade ametlik klassifitseerimine iga rubriigi alamrubriikidesse toimub nende alamrubriikide kirjelduste ja alamrubriikide kohta käivate märkuste põhjal, kasutades eespool toodud reegleid vajalike muudatustega ning arvestades, et omavahel on võrreldavad vaid sama taseme alamrubriigid. Selle reegli kohaldamisel kasutatakse ka vastavaid märkusi jaotiste ja gruppide kohta, kui kontekst ei nõua teisiti.“
KN‑i teises osas asub IV jaotis, kuhu kuuluvad „Valmistoidukaubad; joogid, alkohol ja äädikas; tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad“. See osa sisaldab muu hulgas gruppi 24 „Tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad“. Sellesse gruppi kuuluvad järgmised tariifirubriigid:
„1.
Sellesse gruppi ei kuulu ravisigaretid (grupp 30).
CN-kood
Toote kirjeldus
Kokkuleppeline tollimaksumäär (%)
Täiendav mõõtühik
Töötlemata tubakas; tubakajäätmed:


2401 10
– eemaldamata leherootsudega tubakas:


2401 10 35
– – õhu käes kuivatatud hele tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 10 60
– – päikese käes kuivatatud idamaine tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 10 70
– – õhu käes kuivatatud hele tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 10 85
– – suitsus kuivatatud tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 10 95
– – muud
10 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 20
– osaliselt või täielikult eemaldatud leherootsudega tubakas


2401 20 35
– – õhu käes kuivatatud hele tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 20 60
– – päikese käes kuivatatud idamaine tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 20 70
– – õhu käes kuivatatud hele tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 20 85
– – suitsus kuivatatud tubakas
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 20 95
– – muud
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
2401 30 00
– tubakajäätmed
11,2 MIN 22 [eurot] MAX 56 [eurot]/100 kg/net
––
Sigarid, manilla sigarid, sigarillod ja sigaretid, tubakast või tubaka aseainetest:


2402 10 00
– Tubakat sisaldavad sigarid, manilla sigarid ja sigarillod
1 000 p/st sada tükki
2402 20
– tubakat sisaldavad sigaretid


2402 20 10
– – Nelgiõli sisaldavad
1 000 p/st sada tükki
2402 20 90
– – muud
57,6
1 000 p/st sada tükki
2402 90 00
– muud
57,6
––
Muu töödeldud tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad; „homogeenitud“ ja „taastatud“ tubakas; tubakaekstraktid ja -essentsid:


2403 10
– suitsetamistubakas, mis ei sisalda või sisaldab mis tahes vahekorras tubaka asendajaid


2403 10 10
kontaktpakendites netomassiga kuni 500 g
74,9
––
2403 10 90
– – muud
74,9
––

– muud


2403 91 00
– – „homogeniseeritud“või „taastatud“ tubakas
16,6
––
2403 99
– – muud


2403 99 10
närimistubakas, nuusktubakas
41,6
––
2403 99 90
– – – muud
16,6
––“
Komisjoni välja töötatud Euroopa ühenduste kombineeritud nomenklatuuri selgitavad märkused (
ELT 2008, C 133, lk 1
), põhikohtuasja asjaolude toimumise kuupäeval kehtinud redaktsioonis, on grupi 2401 osas sõnastatud järgmiselt:
„24.01 – Töötlemata tubakas; tubakajäätmed
Toortubaka või töötlemata tubaka kohta vaata HS‑i selgitavad märkused, rubriik 2401, esimene lõik, punkt 1.
Kasutatakse järgmisi mõisteid:
[...]
b)
„light-air-cured“ burley tubakas (sh burley hübriidtubakad) on kuivatatud looduslikes tingimustes kuumas õhuvoolus. Kui kuivatamisel on kasutatud lisakuumust või ‑õhutsirkulatsiooni, ei ole tubakal suitsu ega auru lõhna. Tubakalehed on tavaliselt värvuselt helepruunid kuni punakaspruunid. Muud värvused ja värvikombinatsioonid on sageli erineva küpsusastme, kasvatamis- või kuivatamisviisi tulemus.
c)
„light air-cured“ marylandi tubakas on kuivatatud looduslikes tingimustes kuumas õhuvoolus. Kui kuivatamisel on kasutatud lisakuumust või -õhutsirkulatsiooni, ei ole tubakal suitsu ega auru lõhna. Tubakalehed on tavaliselt värvuselt helekollased kuni sügavkirsipunased. Muud värvused ja värvikombinatsioonid on sageli erineva küpsusastme, kasvatamis- või kuivatamisviisi tulemus.
[...]“.
KN‑i selgitavates märkustes KN‑i alamrubriigi 24 03 10 90 kohta on kirjas:
„Suitsetamistubakas, mis ei sisalda või sisaldab mis tahes vahekorras tubaka aseaineid
Suitsetamistubakas on lõigatud või muul viisil tükeldatud, kokkukeerutatud või plokkideks pressitud tubakas, mida saab ilma edasise tööstusliku menetluseta suitsetada.
Tubakajäätmeid, mida saab suitsetada ja mis on pakendatud jaemüügiks, loetakse suitsetamistubakaks, kui need ei vasta sigarite, sigarillode või sigarettide kirjeldusele (vaata [KN‑i] alamrubriikide 2402 10 00, 2402 20 10 ja 2402 20 90 selgitavad märkused).
Tooted, mis täielikult või osaliselt koosnevad muudest ainetest kui tubakas, klassifitseeritakse samuti nendesse alamrubriikidesse, juhul kui need vastavad eelpool esitatud määratlusele, v.a tooted, mis koosnevad üleni muudest ainetest kui tubakas ja on mõeldud ravisigarettideks (grupp 30).
Nendesse alamrubriikidesse kuulub ka lõigatud sigaretitubakas („cut cigarette rag“), mis on valmis tubakasegu sigarettide valmistamiseks.“
Tolliseadustik
Nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (
EÜT 1992, L 302, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/04, lk 307), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 1999. aasta määrusega nr 955/1999 (
EÜT 1999, L 119, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/09, lk 221) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2005. aasta määrusega (EÜ) nr 648/2005 (
ELT 2005, L 117, lk 13
) (edaspidi „tolliseadustik“), artikli 4 punkt 19 sätestab:
„Käesolevas seadustikus kasutatakse järgmisi mõisteid:
[...]
19)
kauba esitamine tollile
– ettenähtud korras tollile teatamine kaupade saabumisest tolliasutusse või mis tahes muusse kohta, mille toll on selleks määranud või heaks kiitnud“.
Tolliseadustiku artikkel 37 näeb ette:
„1.   Ühenduse tolliterritooriumile toodud kaup kuulub tollijärelevalve alla selle saabumisest alates. Toll võib seda kontrollida kooskõlas kehtivate õigusaktidega.
2.   Kaup jääb tollijärelevalve alla nii kauaks, kui on vajalik selle tollistaatuse määramiseks, ühendusevälise kauba puhul kuni kauba tollistaatus muutub või kaup paigutatakse vabatsooni või -lattu, reeksporditakse või hävitatakse vastavalt artiklile 182, ilma et see piiraks artikli 82 lõike 1 kohaldamist.“
Tolliseadustiku artikli 38 lõige 1 sätestab:
„Isik, kes kauba ühenduse tolliterritooriumile toob, toimetab selle viivitamata ja tolli määratud trassi mööda kooskõlas tolli juhistega:
a)
tolli määratud tolliasutusse või mis tahes muusse tolli määratud või heakskiidetud kohta või
b)
vabatsooni, kui kaup tuleb tuua otse sellesse vabatsooni:
—
meritsi või õhuteed pidi või
—
maitsi, ilma ühenduse tolliterritooriumi mõnd muud osa läbimata, kui vabatsoon külgneb liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelise maismaapiiriga.“
Tolliseadustiku artikkel 40 sätestab:
„Tolliterritooriumile toodud kauba esitab tollile isik, kes tõi selle kõnealusele territooriumile, või kui see on asjakohane, siis isik, kes võtab vastutuse kauba tolliterritooriumile toomisele järgneva veo eest, välja arvatud ühenduse territoriaalvett või tolliterritooriumi õhuruumi läbivatel sellel territooriumil mittepeatuvatel transpordivahenditel veetavate kaupade korral. Kaupu esitav isik viitab kauba suhtes eelnevalt esitatud üld- või tollideklaratsioonile.“
Tolliseadustiku artikkel 79 sätestab:
„Vabasse ringlusse lubamine annab ühendusevälisele kaubale ühenduse kauba tollistaatuse.
Vabasse ringlusse lubamine hõlmab kaubanduspoliitiliste meetmete rakendamist, muude kauba impordiga seotud formaalsuste täitmist ja seaduse alusel tasumisele kuuluvate maksude sissenõudmist.“
Tolliseadustiku artikli 84 lõige 1 näeb ette:
„Artiklites 85–90 tähendab:
a)
protseduur ühendusevälise kauba puhul järgmisi protseduure:
—
välistransiit,
—
tolliladustamine,
—
seestöötlemine peatamissüsteemi vormis,
—
töötlemine tollikontrolli all
ja
—
ajutine import,
[...]“.
Tolliseadustiku artikkel 91 sätestab:
„1.   Välistransiidiprotseduur võimaldab ühenduse tolliterritooriumil ühest punktist teise liikuda järgmistel kaupadel:
a)
ühenduseväline kaup, ilma et selle suhtes kohaldataks imporditollimaksu ja muid makse või kaubanduspoliitilisi meetmeid;
b)
komiteemenetlusega määratletud juhtudel ja tingimustel ühenduse kaup, mille suhtes kehtivad ekspordimeetmed või mis saavad nendest meetmetest kasu, vältides nendest meetmetest hoidumist või õigustamatult kasusaamist.
[...]“.
Tolliseadustiku artikkel 202 näeb ette:
„1.   Tollivõlg impordil tekib, kui ei täideta:
a)
kaup, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, tuuakse ebaseaduslikult ühenduse tolliterritooriumile
või
b)
vabatsoonis või -laos asuv kaup tuuakse ebaseaduslikult ühenduse tolliterritooriumi muusse ossa.
Käesoleva artikli kohaldamisel tähendab ebaseaduslik tolliterritooriumile toomine sissetoomist, millega rikutakse artiklite 38–41 ja artikli 177 teise alapunkti nõudeid.
2.   Tollivõlg tekib hetkel, kui kaup ebaseaduslikult tolliterritooriumile tuuakse.
[...]“.
Tolliseadustiku artikli 204 lõige 1 näeb ette:
„Tollivõlg impordil tekib, kui ei täideta:
a)
kohustust, mis tuleneb sellise kauba ajutisest ladustamisest, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, või tolliprotseduuri kasutamisest, millele nimetatud kaup on suunatud, või
või
b)
tingimust, mis on seotud kauba suunamisega nimetatud protseduurile või kaubale imporditollimaksu vähendatud või nullmäära kohaldamisega kauba eesmärgipärase kasutuse tõttu,
välja arvatud artiklis 203 nimetatud juhtudel, kui ei tehta kindlaks, et nimetatud kohustuste ja tingimuste eiramine ei avalda ajutise ladustamise või muu kõnealuse tolliprotseduuri nõuetekohasele käigule olulist mõju.“
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Määrus nr 2454/93
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Komisjoni 2. juuli 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2454/93, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele nr 2913/92 (
EÜT 1993, L 253, lk 1
; ELT eriväljaanne 02/06, lk 3), mida on muudetud komisjoni 16. aprilli 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 1063/2010 (
ELT 2009, L 98, lk 3
) (edaspidi „rakendusmäärus“), artikli 186 lõike 1 esimene lõik näeb ette:
„Tollile esitatavate ühenduseväliste kaupade kohta koostatakse ajutise ladustamise ülddeklaratsioon vastavalt tolliasutuse eeskirjadele.“
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Määruse nr 2454/93, mida on muudetud komisjoni 11. märtsi 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 444/2002 (
ELT 2002, L 68, lk 11
; ELT eriväljaanne 02/15, lk 118), artikkel 859 näeb ette:
„Järgmisi eiramisi käsitatakse [tolli]seadustiku artikli 204 lõike 1 tähenduses eiramistena, mis ei mõjuta oluliselt ajutise ladustamise või tolliprotseduuri käiku, kui:
—
nende abil ei üritata kaupa ebaseaduslikult tollijärelevalve alt välja viia,
—
need ei kujuta endast asjaomase isiku poolset ilmset hooletust ja
—
kõik kauba olukorra normaliseerimiseks vajalikud formaalsused täidetakse tagantjärele.
[...]
2)
transiidiprotseduurile suunatud kauba puhul mõne nimetatud protseduuri kasutamisest tuleneva kohustuse täitmatajätmine, kusjuures on täidetud järgmised tingimused:
a)
protseduurile suunatud kaup esitati tegelikult sihttolliasutuses puutumatul kujul;
—
sihttolliasutus on suutnud tõendada, et transiitveo lõpus on kaubale määratud tollikäitlusviis või kaup on ajutiselt ladustatud;
ja
c)
artikli 356 alusel sätestatud tähtajast ei ole kinni peetud ning kõnesoleva artikli lõiget 3 ei kohaldata, kuid kaup on sellest olenemata sihttolliasutuses esitatud mõistliku aja jooksul;
[...]“.
Direktiiv 2008/118
Direktiivi 2008/118 põhjenduse 7 kohaselt:
„Kuna [tolliseadustikus] ette nähtud peatamismenetlustega on sätestatud piisav järelevalve ja kõnealuse määruse sätted kehtivad aktsiisikaupade suhtes, ei ole vaja kohaldada eraldi aktsiisijärelevalve süsteemi ajal, mil aktsiisikaupade suhtes kehtib ühenduse tolli peatamismenetlus või -kord.“
Selle direktiivi artikli 1 lõike 1 punkt c näeb ette:
„Käesoleva direktiiviga kehtestatakse üldine kord aktsiisile, millega maksustatakse otseselt või kaudselt järgmise kauba (edaspidi „aktsiisikaup“) tarbimist:
[...]
c)
direktiivides 95/59/EÜ, 92/79/EMÜ ja 92/80/EMÜ nimetatud tubakatooted.“
Direktiivi 2008/118 artikkel 2 sätestab:
„Aktsiisikaup maksustatakse aktsiisiga:
a)
aktsiisikauba tootmisel, sealhulgas vajaduse korral kaevandamisel, ühenduse territooriumil;
b)
aktsiisikauba impordil ühenduse territooriumile.“
Direktiivi artikli 3 lõige 4 sätestab:
„III ja IV peatükki ei kohaldata aktsiisikauba suhtes, millele kohaldatakse tolli peatamismenetlust või -korda.“
Nimetatud direktiivi artikli 4 lõiked 6 ja 8 sätestavad:
„Käesolevas direktiivis ja selle rakendussätetes kasutatakse järgmisi mõisteid:
[...]
6)
„tolli peatamismenetlus või -kord“ – määruses (EMÜ) nr 2913/92 sätestatud eriprotseduurid, mis on seotud tollijärelevalvega, millele ühenduseväline kaup allutatakse selle sisenemisel ühenduse tolliterritooriumile, ajutine ladustamine, vabatsooni või vabalattu paigutamine, ning mis tahes kõnealuse määruse artikli 84 lõike 1 punktis a nimetatud protseduur;
[...]
8)
„aktsiisikauba import“ – aktsiisikauba ühenduse territooriumile sisenemine, välja arvatud juhul, kui kaubale kohaldatakse ühenduse territooriumile sisenemisel tolli peatamismenetlust või -korda, või aktsiisikauba vabastamine tolli peatamismenetlusest või -korrast“.
Sama direktiivi artikli 7 lõike 2 kohaselt:
„Käesoleva direktiivi tähenduses on „tarbimisse lubamine“:
a)
aktsiisikauba väljumine, sealhulgas eeskirjadevastane väljumine, aktsiisi peatamise korra alt;
[...]
d)
aktsiisikauba import, sealhulgas eeskirjadevastane import, välja arvatud juhul, kui aktsiisikauba suhtes kohaldatakse kohe pärast importi aktsiisi peatamise korda.“
Direktiivi 2008/118 artikli 33 lõike 1 kohaselt:
„Ilma et see piiraks artikli 36 lõike 1 kohaldamist, juhul kui aktsiisikaupa, mis on ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud, vallatakse kaubanduslikel eesmärkidel teises liikmesriigis seal tarnimiseks või kasutamiseks, maksustatakse see kaup aktsiisiga ning aktsiis muutub sissenõutavaks kõnealuses teises liikmesriigis.
[...]“.
Direktiivi artiklis 38 on ette nähtud:
„1.   Kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine vastavalt artikli 33 lõikele 1 või artikli 36 lõikele 1 muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, maksustatakse see aktsiisiga ning aktsiis on sissenõutav liikmesriigis, kus eeskirju rikuti.
2.   Kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine vastavalt artikli 33 lõikele 1 või artikli 36 lõikele 1 muus liikmesriigis kui liikmesriigis, kus see tarbimisse lubati, ja kui ei ole võimalik kindlaks teha, kus eeskirjade rikkumine aset leidis, loetakse eeskirjade rikkumine toimunuks liikmesriigis, kus see avastati, ning aktsiis on sissenõutav selles liikmesriigis.
Kui aga enne kolme aasta möödumist alates aktsiisikauba soetamise kuupäevast tehakse kindlaks liikmesriik, kus eeskirjade rikkumine tegelikult aset leidis, kohaldatakse lõike 1 sätteid.
[...]
4.   Käesolevas artikli tähenduses on „eeskirjade rikkumine“ olukord, mis tekib aktsiisikauba liikumisel artikli 33 lõike 1 või artikli 36 lõike 1 alusel ja mis ei ole hõlmatud artikliga 37 ning mille tõttu aktsiisikauba liikumine või osa liikumisest ei ole nõuetekohaselt lõppenud.“
Ungari õigus
Aktsiise ja aktsiisikaupade turustamise erieeskirju käsitleva 2003. aasta CXXVII seaduse (A jövedéki adóról és jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. törvény; edaspidi: „aktsiisiseadus“) § 1 lõiked 1 ja 2 näevad ette:
„1.   Aktsiisiga maksustatakse riigis toodetud ja imporditud aktsiisikaubad.
2.   Aktsiisikohustuse täitmiseks ja kontrollimiseks on nõutav, et:
a)
aktsiisiga maksustatav aktsiisikaup lubatakse tarbimisse ainult aktsiisilaos, välja arvatud tarbimisse lubamine tollijärelevalve all,
b)
aktsiisikaup, mis on toimetatud Ungarisse aktsiisi tasumata, ladustatakse aktsiisilaos või aktsiisist vabastatud registreeritud kaubasaaja tootmisüksuses või laos, välja arvatud tollijärelevalve all olev või registreeritud kaubasaajale imporditud aktsiisikaup, ning
c)
aktsiisikaupa, millelt ei ole aktsiisi tasutud, hoitakse või ladustatakse ainult aktsiisilaos või aktsiisist vabastatud registreeritud kaubasaaja tootmisüksuses või laos, välja arvatud kui aktsiisikaup on tollijärelevalve all.“
Aktsiisiseaduse artikli 3 lõige 1 sätestab:
„Käesoleva seaduse sätteid kohaldatakse aktsiisikaupadele kohaldatavatele aktsiisidele, tubakatoodetele kohaldatavale käibemaksule, aktsiisikaupade tarbimisse lubamisele ja turustamisele ning aktsiisimenetlustele.“
Aktsiisiseaduse § 3 lõike 2 punkti g kohaselt on tubakatooted aktsiisikaubad.
Seaduse §‑s 7 on määratletud järgmised mõisted:
„2)   Aktsiisikauba import – aktsiisikauba toimetamine kolmandast riigist otse või teise liikmesriigi või teiste liikmesriikide kaudu Ungarisse nii, et kui aktsiisikaup siseneb Ungarisse tolliprotseduuri läbides, loetakse kaup impordituks sel hetkel, kui lõpetatakse vabasse ringlusse lubamise tolliprotseduur.
7/I.   Eeskirjadevastane väljumine aktsiisi peatamise korra alt – selline tegevus või selliste asjaolude esinemine, mille tagajärjel ühendusesisese aktsiisi peatamise korra alusel liikuvat aktsiisikaupa ei vabastata § 21 lõikes 1 ja § 26/B. lõikes 3 nimetatud aktsiisi peatamise korra alt ja aktsiisikohustusest.
22)   Vabasse ringlusse lubamine – aktsiisikauba väljaviimine aktsiisilaost, liikmesriigi aktsiisilaost või aktsiisist vabastatud kaubasaaja tootmisüksusest – välja arvatud siis, kui kaup viiakse välja aktsiisilattu, liikmesriigi aktsiisilattu või teise liikmesriigi registreeritud kaubasaajale, kolmandasse riiki või aktsiisist vabastatud kaubasaajale; aktsiisikauba vastuvõtmine registreeritud kaubasaaja poolt; tollilaos viinamarjaveini kasutamine tootja poolt kohapeal müügi eesmärgil; kolmandast riigist aktsiisikauba toimetamise tollivormistusprotseduur või tolli tegevus, mille tagajärjel tuleb aktsiisikaupa lugeda aktsiisialaste õigusnormide kohaselt vabasse ringlusse lastuks, kui aktsiisikaupa ei ladustata tollivormistusjärgselt tollilaos või registreeritud kaubasaaja juures või registreeritud kaubasaatja ei läheta seda § 18 lõikes 2 viidatud § 18 lõike 1 kohasele aadressile.“
Sama seaduse § 8 lõige 1 sätestab:
„Kui käesolev seadus ei näe ette teisiti, tekib aktsiisi maksmise kohustus:
a)
aktsiisikauba tarbimisse lubamisel;
b)
aktsiisikauba importimisel.“
Aktsiisiseaduse § 15 lõige 2 näeb ette:
„Maksukohustus tekib:
a)
aktsiisikauba väljaspool tolliladu õigusvastaselt tarbimisse lubamisel;
b)
väljaspool tolliladu õigusvastaselt tarbimisse lubatud või kolmandast riigist või liikmesriigist õigusvastaselt Ungarisse toimetatud ja vastu võetud aktsiisikauba vastuvõtmisel, valdusse võtmisel, lähetamisel, kasutusele võtmisel või tarbimisse lubamisel, välja arvatud juhul, kui füüsiline isik, kes ei kasuta aktsiisikaupa oma füüsilisest isikust ettevõtja majandustegevuses, tõendab, et antud olukorras võis ta asjaoludest üheselt tuletada, et aktsiisikaup on saadud õiguspäraselt.“
Nimetatud seaduse § 48 lõige 1 sätestab:
„Kuni kolmandast riigist toimetatud aktsiisikaubal on ühendusevälise kauba staatus või – tollialastes õigusnormides kehtestatud vorminõudeid silmas pidades – § 7 lõike 3 punkti a alapunktis ab nimetatud territooriumilt Ungarisse toimetatud aktsiisikaubale ja Ungarist kolmandasse riiki toimetatavale aktsiisikaubale, millelt ei ole aktsiisi tasutud, tuleb kooskõlas käesoleva seaduse sätetega kohaldada tollialaste õigusnormide sätteid.“
§ 114 lõike 1 kohaselt maksab füüsiline isik vastavalt aktsiisikauba kogusele trahvi – välja arvatud füüsilisest isikust ettevõtja, kes kasutab aktsiisikaupa oma majandustegevuses – „sellise aktsiisikauba valdusse võtmisel, lähetamisel, võõrandamisel või kasutusele võtmisel, mida ei ole tarbimisse lubatud tollilaos või – imporditud aktsiisikauba puhul – mis ei ole läbinud tollikontrolli“.
Aktsiisiseaduse § 114 lõige 2 näeb ette, et selle paragrahvi lõike 1 kohaldamisalasse kuuluvateks loetakse „aktsiisikaupu, mille kohta valdaja, lähetaja, võõrandaja või kasutaja ei suuda arve abil, lihtsustatud arve abil, kauba saatedokumendiga, veini saatelehega, lihtsustatud saatedokumendiga, tollivormistusdokumendiga või muul nõuetekohasel viisil tõendada, et neilt on aktsiis tasutud või et need on lähetatud aktsiisi peatamise korra alusel“.
Nimetatud seaduse § 114 lõike 4 kohaselt on ettevõtja – välja arvatud füüsilisest isikust ettevõtja, kes ei kasuta aktsiisikaupa majandustegevuses –, kui ta tegeleb selle paragrahvi lõike 1 punktides a ja b nimetatud tegevusega, kohustatud maksma trahvi lõikes 3 nimetatud trahvi põhisummast kahekordses summas ja kaubandusliku koguse korral viiekordses summas.
Põhikohtuasi ja eelotsuse küsimused
Schenker on Ungaris asutatud tolli- ja logistiliste teenuste osutamisega tegelev äriühing. Teine Ungari asukohaga äriühing Nyíregyháza Logisztik Centrum Kft. võttis 21. jaanuaril 2011 Schenkeriga ühendust seoses kahe tubakasaadetise „ajutise ladustamisega“ ruumipuuduse tõttu. Pärast seda võttis Schenker „ajutisele ladustamisele“ veel kaks tubakasaadetist.
Tubakasaadetised toodi Euroopa Liidu territooriumile Sloveenias ja nende sihtpunkt oli Ukraina. Saatedokumentide kohaselt saabusid kõik neli saadetist Ungarisse tolliseadustikus ette nähtud välistransiidiprotseduuri „T1“ raames.
„T1“ tollidokumentidel oli märgitud KN‑i alamrubriik 2401 10 35 („lehttubakas – õhu käes kuivatatud hele tubakas“), mis ei ole aktsiisikaup.
Pärast asjaomase kauba mahalaadimist ladustas Schenker tubakasaadetised „ajutiseks ladustamiseks“ ette nähtud laos.
1. veebruaril 2011 saadeti üks konteiner edasi Nyíregyháza Logisztik Centrumile, ülejäänud kolm konteinerit ladustas Schenker 8. märtsil 2011 Debrecenis (Ungari) asuvas loa alusel tegutsevas „A‑liiki“ avalikus tollilaos.
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Hajdú-Bihar Megyei Vám- és Pénzügyőri Igazgatósága (riikliku maksu- ja tolliameti Hajdú-Bihari piirkondlik tolli ja aktsiisi direktoraat, Ungari) (edaspidi „esimese astme haldusorgan“) kontrollis 20. aprillil 2011 pisteliselt kolme konteinerit.
Esimese astme haldusasutuse kontrollijad valisid tollilaos füüsilise kontrolli käigus ühendusevälise kauba seast, mis oli pakendatud pakkelindi ja isekleepuva lindiga suletud kastidesse, suvaliselt kolm kasti ja tegid nende avamisel füüsiliselt kindlaks, et kastides ei olnud dokumentides nimetatud „lehttubakas“, vaid peeneks lõigatud tubakas. Järelikult ei kuulunud see KN‑i alamrubriiki 2401 10 35.
Pärast seda kontrollis esimese astme haldusasutus üksikasjalikult kokku 1260 pappkastist saadetist ja tegi kindlaks, et kõik neist sisaldasid peeneks lõigatud tubakat, ladustamise dokumentide kohaselt kokku netokoguses 37800 kg.
22. aprillil 2011 võeti 37800 kg peeneks lõigatud tubakat tollijärelevalve alla.
5. mail 2011 võeti peeneks lõigatud tubakast proov vastavalt proovi võtmiseks ette nähtud eeskirjadele.
Nemzeti Adó és Vámhivatal Szakértői Intézete (riikliku maksu- ja tolliameti ekspertiisiasutus, Ungari) (edaspidi „ekspertiisiasutus“) jõudis sensoorse taju abil järgmistele järeldustele:
„Proov on hele‑ ja tumepruuni värvi, peene koostisega, tubakatootele omase lõhnaga peeneks lõigatud tubakas. Proov koosneb peamiselt peentest, kuid pikkadest kiududest. Peale selle sisaldab see ka laiemaid/suurema ümbermõõduga osakesi, mille seas on ka leherootsude jääke. Proovi sisaldava kotikese põhjas leidub tubakat pulbri kujul.“
Proovi võtmise protokollis on märgitud järgmist:
„proovi vorm, kuju:
—
„plastikuga kaetud paberist pappkastides sulandatult, kokkusurutuna“;
—
ühe pappkasti netokaal on 30 kg.“
Ekspertiisiasutus kontrollis ka lõikelaiust ja tegi kindlaks, et „kontrollitud proovis oli rohkem kui 25% tubakaosakestest lõigatud kitsamaks kui 1 mm“.
Olles kontrollitud kaupa testinud, järeldas ekspertiisiasutus, et kõnealune proov on „suitsetamiseks valmis tubakas“.
Esimese astme haldusorgan asus pärast ekspertiisiasutuse eksperdiarvamust seisukohale, et konteineris on peenestatud suitsetamistubakas ja seega aktsiisikaup.
Lisaks sellele leidis esimese astme haldusorgan, et kuna aktsiisikauba saatedokumentidele on märgitud KN‑i alamrubriik, mis ei vasta tegeliku kauba KN‑i alamrubriigile, siis ei sobi saatedokumendid aktsiisikauba päritolu tõendamiseks.
Seetõttu tegi esimese astme haldusorgan 21. juuni 2011. aasta otsuses nr 5214‑9/2011 Schenkerile ettekirjutuse tasuda trahv 1485540000 Ungari forintit (ligikaudu 4732052,83 eurot). Selle otsuse põhjenduste kohaselt pani Schenker tõendamata päritolu maksustamata aktsiisikauba ladustamise, hoidmise ja valduses omamisega toime aktsiisiga seotud õigusrikkumise.
Schenkeri vaiet menetlenud tolli peadirektoraat jättis oma 28. märtsi 2012. aasta teise astme otsuses nr 2177‑18/2012 esimese astme haldusotsuse jõusse.
Schenker esitas Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróságile (Debreceni haldus- ja töökohus, Ungari) kaebuse, milles ta palus see otsus kohtulikult läbi vaadata, väites, et see on mitmel põhjusel õigusvastane.
Ta väitis kõigepealt, et tolli peadirektoraat oli klassifitseerinud vaidlusaluse kauba ekslikult KN‑i grupi 24 alamrubriiki 2403 10 90.
Seejärel vaidles Schenker vastu sellele, et vaatlusalune kaup kuulub aktsiisiseaduse reguleerimisalasse, kuna tema arvates ei ole kaupa vabasse ringlusse lastud.
Lõpuks väitis ta, et vaatlusalust aktsiisikaupa tuleb lugeda aktsiisi peatamise korra alla kuuluvaks, sõltumata sellest, et kauba saatedokumentidele märgitud KN‑i rubriik ei vastanud KN‑i selle rubriigi kirjeldusele, kuhu kaup tegelikult kuulus.
Schenkeri esitatud eksperdiarvamuse kohaselt ei hõlma KN‑i rubriik 2401 mitte ainult lehttubakat, vaid sinna on lubatud klassifitseerida ka tubakalehed murtud ja lõigatud kujul, kui neid hiljem tööstuslikult edasi töödeldakse. Selle eksperdiarvamuse kohaselt ei ole KN‑i rubriigi 2401 kasutamine õigusvastane, sõltumata sellest, et kaup on peeneks lõigatud, kuna see vajab edasist töötlemist ning tuleb sellisena klassifitseerida KN‑i alamrubriiki 2401 30 00.
Tolli peadirektoraat palus sisuliselt jätta kaebus rahuldamata. Tema arvates ei saa kaupa lugeda tolliprotseduuri läbinuks, kuna kauba veodokumentidel oli märgitud KN‑i tariifirubriiki 2401 10 3510 kuuluv „lehttubakas“, kuigi vaatlusalune kaup oli tegelikult KN‑i tariifirubriiki 2403 10 9000 kuuluv „suitsetamiseks valmis tubakas“ kontaktpakendis netomassiga üle 500 g ning seega ei vastanud selle kauba veodokumentide sisu tegelikkusele.
Tolli peadirektoraadi sõnul ei olnud saatedokumendid Schenkeri valduses oleva aktsiisikauba päritolu tõendamiseks või kinnitamiseks kohased.
Neil tingimustel otsustas Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Debreceni haldus- ja töökohus) menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused:
„1.
Kas määruse (EL) nr 861/2010 grupis 24 (tubakas ja tööstuslikud tubakaasendajad) KN‑i alamrubriiki2401 10 35 „õhu käes kuivatatud hele tubakas“ alla kuuluva kauba kirjeldust tuleb tõlgendada nii, et sellesse rubriiki kuulub ainult selline õhu käes kuivatatud tubakas,
—
mis sisaldab terveid tubakataime lehtesid,
—
ei ole murtud, kokkupressitud ega graanulitena,
—
mille kohta ei ole KN‑i alamrubriiki 2401 10 35 kuuluva õhu käes kuivatatud heleda tubaka puhul lisaks õhu käes kuivatamisele kui teatavat liiki „töötlemisele“ ette nähtud muud töötlemist (näiteks leherootsude eemaldamine, lehtede murdmine või kokkupressimine), ja
—
mis ei ole suitsetamiseks ette nähtud?
2.
Kas direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 esitatud mõistet „tolli peatamismenetlus või ‑kord“ tuleb tõlgendada nii, et seda kohaldatakse tollimaksuga maksustatavale kaubale (aktsiisikaubale) ka siis, kui see edastatakse välistransiidiprotseduuri käigus, võetakse ajutiselt ladustamisele ja suunatakse tolliladustamisprotseduurile selliste kauba saatedokumentide alusel, millel on märgitud vale tariifirubriik ([KN‑i tariifirubriigi 2403 10 9000] asemel [KN‑i tariifirubriik 2401 10 35]), kuid asjakohane [KN‑i] kaubagrupp (grupp 24 – tubakas) on õige ning kõik muud saatedokumentidel märgitud andmed (konteineri number, kogus, netokaal) on õiged ja pitserid on puutumata?
(Seega, kas teatavale kaubale tolli peatamismenetluse kohaldamise võib vaidlustada, kui selle saatedokumentidel on märgitud õige ühtse tollitariifistiku kohane kaubagrupp, kuid vale konkreetne alamrubriik?)
3.
Kas direktiivi 2008/118 artikli 2 punktis b toodud mõistet „import“ ja artikli 4 punktis 8 esitatud mõistet „aktsiisikauba import“ tuleb tõlgendada selliselt, et sellega on tegemist ka siis, kui välistransiidiprotseduurile suunatud tegeliku kauba tariifirubriik erineb kauba saatedokumentidel märgitud tariifirubriigist, kuid kaubagrupp (käesoleval juhul grupp 24 – tubakas) on sama ja peale selle erinevuse vastab tegeliku kauba kogus ja netokaal kauba saatedokumentide andmetele?
4.
Kas põhikohtuasjas käsitletav asjaolu, et aktsiisikaubal, millele kohaldatakse tolli peatamismenetlust selliselt, et kauba saatedokumendil on määruse nr 2658/87 I lisa kohaselt vale alamrubriik, tähendab direktiivi 2008/118 artiklis 38 nimetatud eeskirjade rikkumist?“
Eelotsuse küsimuste analüüs
Esimene küsimus
Kõigepealt tuleb meenutada, et kui Euroopa Kohus on saanud eelotsusetaotluse tariifse klassifitseerimise küsimuses, on tema ülesanne kõnealuste toodete ise klassifitseerimise asemel pigem siseriiklikule kohtule nende kriteeriumide selgitamine, mille kohaldamine võimaldab viimasel need tooted õigesti KN‑i klassifitseerida, seda enam, et Euroopa Kohtul ei pruugi olla kogu vajalikku asjakohast teavet. Niisiis on eelotsusetaotluse esitanud kohus klassifitseerimiseks igal juhul paremas olukorras (kohtuotsused, 7.11.2002, Lohmann ja Medi Bayreuth,
C‑260/00–C‑263/00
,
EU:C:2002:637
, punkt
, ning 16.2.2006, Proxxon,
C‑500/04
,
EU:C:2006:111
, punkt
).
Seega tuleb põhikohtuasjas kõnealused tooted klassifitseerida eelotsusetaotluse esitanud kohtul, võttes arvesse Euroopa Kohtule esitatud küsimustele antavaid vastuseid.
Teisalt tuleb rõhutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on ELTL artiklis 267 sätestatud siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu vahelises koostöömenetluses Euroopa Kohtu ülesanne anda siseriiklikule kohtule tarvilik vastus, mis võimaldaks viimasel poolelioleva kohtuasja lahendada. Selleks tuleb Euroopa Kohtul temale esitatud küsimused vajaduse korral ümber sõnastada (kohtuotsused, 17.7.1997, Krüger,
C‑334/95
,
EU:C:1997:378
, punktid
ja
, ning 4.10.2012, Byankov,
C‑249/11
,
EU:C:2012:608
, punkt
).
Käesoleval juhul selgub eelotsusetaotlusest, et selle esitanud kohtul tekib sisuliselt küsimus, kuidas tõlgendada KN‑i rubriike 2401 ja 2403 selliste omadustega toodete klassifitseerimise seisukohast, nagu käsitletakse põhikohtuasjas.
Niisiis tuleb esitatud küsimust mõista nii, et sellega tahetakse sisuliselt teada, kas määrust nr 2658/87 tuleb tõlgendada nii, et selline kaup, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, kuulub KN‑i rubriiki 2401 ja täpsemalt KN‑i alamrubriiki 2401 10 35 või alamrubriiki 2401 30 00 või KN‑i rubriiki 2403 ja antud juhul KN‑i alamrubriiki 2403 10 90.
Nimetatud küsimustele vastamiseks on oluline rõhutada, et KN‑i klassifitseerimise üldreeglid näevad ette, et kaupade klassifitseerimine toimub lähtuvalt rubriikide kirjeldustest ja vastavate jaotiste ja gruppide märkustest, ning et jaotiste, kaubagruppide ja alamgruppide nimetused on antud üksnes suunaval eesmärgil (kohtuotsus, 11.6.2015, Baby Dan,
C‑272/14
,
EU:C:2015:388
, punkt
).
Teisalt tuleb meenutada, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt on õiguskindluse ja lihtsa järelkontrolli huvides vajalik, et kaupade tariifse klassifitseerimise otsustavaks kriteeriumiks oleksid üldjuhul kauba objektiivsed tunnused ja omadused selliselt, nagu on kindlaks määratud KN‑i rubriigi sõnastuses ning jaotiste või gruppide kohta antud märkustes (vt eelkõige kohtuotsused, 16.9.2004, DFDS,
C‑396/02
,
EU:C:2004:536
, punkt
; 15.9.2005, Intermodal Transports,
C‑495/03
,
EU:C:2005:552
, punkt
, ja 15.2.2007, RUMA,
C‑183/06
,
EU:C:2007:110
, punkt
).
Mis puutub HS‑i selgitavatesse märkustesse, siis tuleb lisada, et hoolimata sellest, et need ei ole siduvad, on need olulised vahendid tollitariifistiku ühetaolise kohaldamise tagamiseks ja sellisena annavad need asjakohaseid juhiseid selle tõlgendamiseks (kohtuotsused 18.6.2009, Kloosterboer Services,
C‑173/08
,
EU:C:2009:382
, punkt
, ja 20.6.2013, Agroferm,
C‑568/11
,
EU:C:2013:407
, punkt
). Sama kehtib KN‑i selgitavate märkuste kohta (vt kohtuotsused, 16.6.1994, Develop Dr. Eisbein,
C‑35/93
,
EU:C:1994:252
, punkt
, ning 14.4.2011, British Sky Broadcasting Group ja Pace,
C‑288/09 ja C‑289/09
,
EU:C:2011:248
, punkt
).
Kohasesse rubriiki klassifitseerimisel võib toote kasutuseesmärk olla ka objektiivseks klassifitseerimiskriteeriumiks, juhul kui see tuleneb nimetatud toote olemusest, mida omakorda saab hinnata selle toote objektiivsete tunnuste ning omaduste alusel (vt kohtuotsus 4.3.2004, Krings,
C‑130/02
,
EU:C:2004:122
, punkt
ja seal viidatud kohtupraktika).
Eelotsusetaotlusest selgub, et vaidlusalune kaup koosneb peamiselt peentest, kuid pikkadest kiududest, sisaldab olulisel määral ka laiemaid/suurema ümbermõõduga osakesi, mille seas on ka leherootsude jääke, ning lisaks tubakat pulbri kujul. Eelotsusetaotluses on täpsustatud, et tegemist on „suitsetamiseks valmis tubakaga“.
Kuna Schenker väitis, et kaup kuulub KN‑i rubriiki 2401, siis tuleb ära tuua tunnused, millele sellesse rubriiki kuuluv kaup peab vastama.
KN‑i rubriiki 2401 kuuluvad selle rubriigi sõnastuse kohaselt „töötlemata tubakas; tubakajäätmed“.
Mis puutub „töötlemata tubakasse“, siis KN‑i selgitavad märkused KN‑i rubriigi 2401 kohta viitavad HS‑i selgitavatele märkuste punktile 1 selle rubriigi kohta, kus on täpsustatud, et sellesse rubriiki kuulub töötlemata tubakas tervete taimedena või naturaalsete lehtedena või kuivatatud või kääritatud lehtedena, mis on terved või eemaldatud leherootsudega, kärbitud või kärpimata, purustatud või lõigutud, kaasa arvatud vormi järgi lõigatud, kuid mitte suitsetamiseks valmis tubakas.
Mis puutub „tubakajääkidesse“, siis HS‑i selgitavate märkuste punkt 2 KN‑i rubriigi 2401 kohta täpsustab, et see mõiste hõlmab muu hulgas leherootsusid ja tolmu, mis tekivad lehtede töötlemisel või tubakatoodete tootmisel.
Kuna eelotsusetaotlusest selgub, et põhikohtuasjas käsitletav kaup koosneb osakestest, mida võib pidada „tubakajäätmeteks“, kuid see kaup koosneb samas ka „suitsetamiseks valmis tubakast“, siis tuleb KN‑i tõlgendamise üldreeglite punkti 3 alapunkti b kohaselt selleks, et toodet tariifselt klassifitseerida, teha kindlaks, milline selle toote koostisosa määrab toote põhiomadused; seda saab kindlaks teha uurides, kas toode säilitab sellele iseloomulikud omadused, kui üks või teine koostisosa puudub (kohtuotsus, 18.6.2009, Kloosterboer Services,
C‑173/08
,
EU:C:2009:382
, punkt
).
Nagu KN‑i tõlgendamise üldreegli 3 punktiga b seonduva HS‑i selgitavate märkuste punkt 8 ette näeb, võib põhiomadusi määrav tegur sõltuvalt toote liigist tuleneda näiteks materjali või komponendi olemusest, mahust, kogusest, massist või väärtusest ehk lähtuda koostismaterjali osast selle toote kasutamisel.
Käesoleval juhul täpsustab eelotsusetaotluse esitanud kohus, et käsitletava kauba puhul ei ole nimelt tegemist kuivatatud tubakalehtedega nende loomulikus olekus, vaid tervikuna vaadeldes suitsetamiseks valmis tubakaga. Niisiis, kui eelotsusetaotluse esitanud kohus leiab, et tubajääkide olemasolu ei takista tervikuna võttes selle toote pidamist suitsetamiseks valmis tubakaks, siis ei saa see toode kuuluda KN‑i rubriiki 2401.
KN‑i rubriiki 2403 käsitlevate HS‑i selgitavate märkuste kohaselt hõlmab see rubriik suitsetamistubakat.
Konkreetsemalt täpsustavad KN‑i selgitavad märkused KN‑i alamrubriigi 2403 10 90 kohta, et suitsetamistubakas on lõigatud nii, et seda saab ilma edasise tööstusliku menetluseta suitsetada.
Nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 60 rõhutas, on töötlemata tubaka eristamisel töödeldud tubakast tähtis, kas viimane on sellises olekus, mida saab tähistada väljendiga „suitsetamiseks valmis tubakas“.
Järelikult, nagu Ungari valitsus õigesti märgib, põhineb otsustav kriteerium, mis võimaldab klassifitseerida toote pigem KN‑i rubriiki 2403 kui KN‑i rubriiki 2401, sellel, kas tubakalehti on töödeldud nii, et tegemist on tarbimiseks valmis tubakaga, ilma et neid oleks vaja veel tööstuslikult töödelda.
Neil tingimustel – kuna käesoleva kohtuotsuse punktist 78 selgub, et eelotsusetaotluse esitanud kohus on täpsustanud, et põhikohtuasjas käsitletav kaup oli suitsetamiseks valmis tubakas, mis oli plastikuga kaetud paberist pappkastides lahtiselt ning kokkusurutuna ja ühe pappkasti netokaal oli 30 kg – kuulub see kaup KN‑i alamrubriiki 2403 10 90.
KN‑i alamrubriik 2403 10 10 puudutab nimelt „kontaktpakendites netomassiga kuni 500 g“ sisalduvat kaupa.
Seega tuleb esimesele küsimusele vastata, et määrust nr 2658/87 tuleb tõlgendada nii, et KN‑i rubriiki 2401 ei kuulu selline kaup, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, mis vaatamata tubakajääkide olemasolule on suitsetamistubakas, kuna tubakajääkide olemasolu ei takista selle toote eesmärgipärast kasutamist. Selline kaup võib aga kuuluda KN‑i rubriiki 2403, ning täpsemalt KN‑i alamrubriiki 2403 10 90, kui see on pakitud plastikuga kaetud paberist pappkastidesse lahtiselt, kokkusurutuna ja ühe pappkasti netokaal on 30 kg.
Teine ja kolmas küsimus
Eelotsusetaotluse esitanud kohus küsib teise ja kolmanda küsimusega, mida tuleb analüüsida koos, sisuliselt seda, kas direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 toodud mõistet „tolli peatamismenetlus või ‑kord“ tuleb tõlgendada nii, et teatavale kaubale tolli peatamismenetluse kohaldamise võib vaidlustada, kui selle saatedokumentidel on märgitud õige ühtse tollitariifistiku kohane kaubagrupp, kuid vale konkreetne alamrubriik, ning kas direktiivi 2008/118 artikli 2 punkti b ja artikli 4 punkti 8 tuleb tõlgendada nii, et sellisel juhul oli tegemist nimetatud kauba impordiga.
Kõigepealt tuleb meenutada, et direktiivi 2008/118 artikli 2 punkti b kohaselt maksustatakse aktsiisikaup aktsiisiga selle liidu territooriumile importimise kuupäeval.
Esmalt tuleb kontrollida, kas põhikohtuasjas vaadeldav kaup on direktiivi 2008/118 artikli 2 punkti b tähenduses imporditud.
Direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 8 kohaselt on „aktsiisikauba import“ aktsiisikauba liidu territooriumile sisenemine, välja arvatud juhul, kui kaubale kohaldatakse liidu territooriumile sisenemisel tolli peatamismenetlust või ‑korda, või aktsiisikauba vabastamine tolli peatamismenetlusest või ‑korrast.
Direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 esitatud määratluse kohaselt on „tolli peatamismenetlus või ‑kord“ tolliseadustikus sätestatud eriprotseduurid, mis on seotud tollijärelevalvega, millele ühenduseväline kaup allutatakse selle sisenemisel liidu tolliterritooriumile, ajutine ladustamine, vabatsooni või vabalattu paigutamine, ning mis tahes kõnealuse seadustiku artikli 84 lõike 1 punktis a nimetatud protseduur.
Eelotsusetaotlusest selgub, et põhikohtuasjas käsitletav kaup esitati Sloveenia tollile selle sissetoomisel liidu tolliterritooriumile ning et see kaup saabus Ungarisse välistransiidiprotseduuri raames, mil see suunati tolliladustamisprotseduurile ja edasi tollilattu.
Järelikult kohaldati sellele kaubale liidu territooriumile sisenemisel „tolli peatamismenetlust või ‑korda“ direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tähenduses, mis viitab tolliseadustiku artikli 84 lõike 1 punktile a.
Käesoleval juhul tuleb uurida, kas vale tariifirubriigi märkimine ajutise ladustamise ülddeklaratsioonil tõi tagajärjena kaasa selle, et tolli peatamismenetluse või ‑korra kohaldamine selle kauba suhtes lõppes, andes sellega aluse tollivõla tekkeks tolliseadustiku artiklite 202 ja 204 alusel ja aktsiisi sissenõudmiseks.
Mis puutub tolliseadustiku artiklisse 202, siis see määratleb „ebaseadusliku tolliterritooriumile toomise“ kui kaupade, millelt tuleb tasuda imporditollimaksu, seadustiku artikleid 38–41 ja artikli 177 teist taanet rikkudes toimuva sissetoomise kas liidu tolliterritooriumile, või kui kaup on vabatsoonis või vabalaos, siis tolliterritooriumi muusse osasse (kohtuotsus, 3.3.2005, Papismedov jt,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
, punkt
).
Kaupade sissetoomine on seega ebaseaduslik, kui ei järgita tolliseadustikus toodud järgnevaid etappe. Esiteks tuleb nimetatud seadustiku artikli 38 lõike 1 järgi liidu tolliterritooriumile toodud kaup toimetada viivitamata kas tolli määratud tolliasutusse või vabatsooni. Teiseks tuleb nimetatud seadustiku artikli 40 kohaselt tolliasutusse saabunud kaup esitada tollile. Kaupade esitamine tollile on määratletud sama seadustiku artikli 4 punktis 19 kui ette nähtud korras tollile teatamine kaupade saabumisest tolliasutusse või mis tahes muusse tolli määratud või heakskiidetud kohta (kohtuotsus, 3.3.2005, Papismedov jt,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
, punkt
).
Tolliseadustiku artikleid 40 ja 43–45 uuesti tõlgendades leidis Euroopa Kohus, et kauba esitamine tollile vastastikuses seoses olevat kohustust esitada viivitamata ülddeklaratsioon või täita sama tähtaja jooksul vorminõuded selleks, et määrata kõnealusele kaubale tollikäitlusviis, st esitada tollideklaratsioon juhul, kui kaup soovitakse suunata teatud tolliprotseduurile. Seadustiku artikli 43 teise lõigu sõnastusest tuleneb, et üldiselt tehakse need kaks toimingut ühel ajal, kuna tähtaeg, mille toll saab esitamiseks anda, lõpeb hiljemalt esimesel tööpäeval, mis järgneb päevale, mil kaup tollile esitati. Lisaks peab ülddeklaratsioon nimetatud seadustiku artikli 44 lõike 1 kohaselt sisaldama kauba identifitseerimiseks vajalikke andmeid (vt selle kohta kohtuotsus, 3.3.2005, Papismedov jt,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
, punkt
).
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Tõsi on see, et tolliseadustiku artiklid 43–45 tunnistati määrusega nr 648/2005 kehtetuks. Kuid nagu kohtujurist oma ettepaneku punktis 122 märkis, on tolliseadustiku artikli 40 tähenduses nähtud kauba tollile esitamise ja ülddeklaratsiooni vaheline seos nüüd sõnaselgelt sätestatud määruse nr 2454/93, muudetud määrusega nr 312/2009, artikli 186 lõike 1 esimeses lõigus.
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Neil asjaoludel tuleb tõdeda, et kui koos tolliseadustiku artiklis 40 ette nähtud kauba tollile esitamisega esitatakse määruse nr 2454/93, muudetud määrusega nr 312/2009, artikli 186 tähenduses ajutise ladustamise ülddeklaratsioon, milles on kauba liigi kirjeldus, mis ei vasta tegelikkusele, ei ole tollile kaupade saabumisest sama seadustiku artikli 4 punkti 19 mõttes teatatud. Kui see deklaratsioon ei maini märkimisväärset osa tollile esitatud kaupadest, tuleb tõdeda, et kaubad on toodud sisse ebaseaduslikult (vt analoogia alusel kohtuotsus, 3.3.2005, Papismedov jt,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
, punkt
).
Selles osas selgub eelotsusetaotlusest, et põhikohtuasjas, vastupidi 3. märtsi 2005. aasta kohtuotsuses Papismedov jt (
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
) käsitletud asjaoludega, sisaldas ülddeklaratsioon kauba identifitseerimiseks vajalikke andmeid. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu sõnul oli kaup nimelt deklareeritud õige nimetuse all – vaid tariifi alamrubriik oli vale – ning oli ka selle liigi, koguse ja pakendi seisukohalt õigesti määratletud.
Neil tingimustel ei saa põhikohtuasjas käsitletavat kaupa pidada tolliseadustiku artikli 202 tähenduses ebaseaduslikult liidu tolliterritooriumile tooduks. Seega oli alust kohaldada sellele kaubale Sloveeniasse toomisel „tolli peatamismenetlust või -korda“ direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tähenduses, kuna ei olnud toimunud importi direktiivi artikli 2 punkti b tähenduses ning ei olnud tekkinud aktsiisi maksmise kohustust.
Mis puutub tolliseadustiku artiklisse 204, siis tuleb uurida, kas põhikohtuasjas käsitletav kaup suunati pärast nõuetekohaselt välistransiidiprotseduurile ja Ungaris tolliladustamisprotseduurile, et teha kindlaks, kas on tekkinud aktsiisi maksmise kohustus vastavalt direktiivi 2008/118 artikli 4 punktile 8.
Vastavalt tolliseadustiku artikli 59 lõikele 1 tuleb kõigi kaupade kohta, mis soovitakse tolliprotseduurile suunata, esitada kõnealusele tolliprotseduurile vastav tollideklaratsioon.
Euroopa Kohus on sellega seoses tollideklaratsiooni olemuse ja ulatuse analüüsimisel 15. septembri 2011. aasta kohtuotsuse DP grup (
C‑138/10
,
EU:C:2011:587
) punktis 40 leidnud, et deklarandi kohustus esitada täpseid andmeid hõlmab ka õige alamrubriigi kindlaksmääramist kauba tariifsel klassifitseerimisel, kuna deklarant võib kahtluse korral eelnevalt taotleda tolliseadustiku artikli 12 alusel tollilt siduvat tariifiinformatsiooni.
Lõpuks ei ole välistatud see, et tollivõlg võib tekkida tolliseadustiku artikli 204 alusel.
Nimetatud seadustiku artikli 204 artikli 1 punkti a kohaselt tekib tollivõlg, kui ei täideta mõnda neist kohustustest, millelt tuleb tasuda imporditollimaks, või tolliprotseduuri kasutamisest, millele nimetatud kaup on suunatud, kui ei tehta kindlaks, et nimetatud kohustuste ja tingimuste eiramine ei avalda kõnealuse tolliprotseduuri nõuetekohasele käigule olulist mõju.
Põhikohtuasjas käsitletavas olukorras klassifitseeriti kaup õigesse KN‑i gruppi, kuid valesse selle grupi alamrubriiki.
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Siinkohal tuleb meenutada, et määruse nr 2454/93, muudetud määrusega nr 444/2002, artikkel 859 kehtestab korra, mis reguleerib ammendavalt tolliseadustiku artikli 204 tähenduses eiramisi, mis „ei avalda ajutise ladustamise või muu kõnealuse tolliprotseduuri nõuetekohasele käigule olulist mõju“ (kohtuotsus, 6.11.2012, Eurogate Distribution,
C‑28/11
,
EU:C:2012:533
, punkt
).
[Parandatud 6. oktoobri 2016. aasta kohtumäärusega] Sellega seoses tuleb rõhutada, et määruse nr 2454/93, muudetud määrusega nr 444/2002, artikkel 859 võimaldab asuda seisukohale, et transiidiprotseduuri käiku ei mõjuta see, kui üks kohustustest, mille tõttu tuleb seda protseduuri kasutada, on täitmata, kuid on kumulatiivselt täidetud selle artikli punktis 2 loetletud kolm tingimust ja selle artikli esimeses lõigu loetletud kolm tingimust.
Eelotsusetaotluse esitanud kohus peab kontrollima, kas kõik need tingimused on põhikohtuasja vaidluse puhul täidetud.
Jaatava vastuse korral võib kauba klassifitseerimisel tehtud viga pidada selliseks, millel ei ole tegelikku mõju järjestikuste tolliprotseduuride käigule.
Punktis 114 viidatud kontrollimiste tulemusel on eelotsusetaotluse esitanud kohtul võimalik kindlaks teha, kas põhikohtuasjas käsitletava kauba suhtes kohaldati alates selle toomisest liidu territooriumile „tolli peatamismenetlust või ‑korda“ direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tähenduses.
Kõiki eeltoodud kaalutlusi arvestades tuleb teisele ja kolmandale küsimusele vastata, et direktiivi 2008/118 artikli 4 punktis 6 toodud mõistet „tolli peatamismenetlus või ‑kord“ tuleb tõlgendada nii, et teatavale kaubale tolli peatamismenetluse kohaldamist ei saa vaidlustada, kui selle kauba saatedokumentidel on märgitud õige ühtse tollitariifistiku kohane kaubagrupp, kuid vale konkreetne alamrubriik. Sellisel juhul tuleb direktiivi 2008/118 artikli 2 punkti b ja artikli 4 punkti 8 tõlgendada nii, et ei ole toimunud nimetatud kauba importi ja seda kaupa ei maksustata aktsiisiga.
Neljas küsimus
Eelotsusetaotluse esitanud kohus palub oma neljanda küsimusega sisuliselt selgitada, kas niisuguses olukorras, nagu on käsitletud põhikohtuasjas, tuleb mõistet „eeskirjade rikkumine“ direktiivi 2008/118 artikli 38 tähenduses tõlgendada nii, et see hõlmab aktsiisikaupa, millele kohaldatakse „tolli peatamismenetlust või -korda“ selle direktiivi artikli 4 punkti 6 tähenduses ning millele lisatud saatedokumendile on märgitud vale tariifirubriik.
Direktiivi 2008/118 artikli 38 lõige 1 sätestab, et kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine muus liikmesriigis kui liikmesriik, kus see tarbimisse lubati, maksustatakse see aktsiisiga ning aktsiis on sissenõutav liikmesriigis, kus eeskirju rikuti.
Nimetatud direktiivi artikli 38 lõige 2 näeb ette, kui aktsiisikauba liikumise vältel on aset leidnud eeskirjade rikkumine ning kui ei ole võimalik kindlaks teha, kus see rikkumine aset leidis, loetakse eeskirjade rikkumine toimunuks liikmesriigis, kus see avastati, ning aktsiis on sissenõutav selles liikmesriigis.
Direktiivi 2008/118 artikli 38 lõige 1 viitab rikkumistele, mille määratlus on toodud selle artikli lõikes 4. See artikkel näeb ette, et „eeskirjade rikkumisena“ tuleb käsitada olukorda, mis tekib aktsiisikauba liikumisel direktiivi artikli 33 lõike 1 alusel ning mille tõttu aktsiisikauba liikumine või osa liikumisest ei ole nõuetekohaselt lõppenud.
Seega on aktsiisikauba liikumisega nimetatud direktiivi artikli 33 lõike 1 tähenduses tegemist siis, kui aktsiisikaup on ühes liikmesriigis juba tarbimisse lubatud ning teises liikmesriigis vallatakse seda kaubanduslikel eesmärkidel seal tarnimiseks või kasutamiseks.
Sellises olukorras, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, tuleb asuda seisukohale, et direktiivi 2008/118 artikli 38 lõikes 4 sätestatud tingimused, koosmõjus selle direktiivi artikli 33 lõikes 1 sätestatud tingimustega, ei ole täidetud.
Esiteks ei ole põhikohtuasjas käsitletavat kaupa lubatud Sloveenias tarbimisse, kuna selle suhtes kohaldatakse „peatamismenetlust või ‑korda“ direktiivi 2008/118 artikli 4 punkti 6 tähenduses ja teiseks ei vallata seda kaupa Ungaris kaubanduslikel eesmärkidel seal tarnimiseks või kasutamiseks.
Eeltoodut arvestades tuleb neljandale küsimusele vastata, et niisuguses olukorras, nagu on käsitletud põhikohtuasjas, tuleb mõistet „eeskirjade rikkumine“ direktiivi 2008/118 artikli 38 tähenduses tõlgendada nii, et see ei hõlma aktsiisikaupa, millele kohaldatakse tolli peatamismenetlust või ‑korda ning mille saatedokumendile on märgitud vale tariifirubriik.
Kohtukulud
Kuna põhikohtuasja poolte jaoks on käesolev menetlus eelotsusetaotluse esitanud kohtus pooleli oleva asja üks staadium, otsustab kohtukulude jaotuse siseriiklik kohus. Euroopa Kohtule seisukohtade esitamisega seotud kulusid, välja arvatud poolte kohtukulud, ei hüvitata.

Esitatud põhjendustest lähtudes Euroopa Kohus (viies koda) otsustab:

1.
Nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, mida on muudetud komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 861/2010, tuleb tõlgendada nii, et määruse nr 861/2010 I lisas toodud kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2401 ei kuulu selline kaup, nagu käsitletakse põhikohtuasjas, mis vaatamata tubakajääkide olemasolule on suitsetamistubakas, kuna tubakajääkide olemasolu ei takista selle toote eesmärgipärast kasutamist. Selline kaup võib aga kuuluda kombineeritud nomenklatuuri rubriiki 2403, ning täpsemalt kombineeritud nomenklatuuri alamrubriiki 2403 10 90, kui see on pakitud plastikuga kaetud paberist pappkastidesse lahtiselt, kokkusurutuna ja ühe pappkasti netokaal on 30 kg.

2.
Nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ, artikli 4 punktis 6 toodud mõistet „tolli peatamismenetlus või ‑kord“ tuleb tõlgendada nii, et teatavale kaubale tolli peatamismenetluse kohaldamist ei saa vaidlustada, kui selle kauba saatedokumentidel on märgitud õige ühtse tollitariifistiku kohane kaubagrupp, kuid vale konkreetne alamrubriik. Sellisel juhul tuleb direktiivi 2008/118 artikli 2 punkti b ja artikli 4 punkti 8 tõlgendada nii, et ei ole toimunud nimetatud kauba importi ja seda kaupa ei maksustata aktsiisiga.

3.
Niisuguses olukorras, nagu on käsitletud põhikohtuasjas, tuleb mõistet „eeskirjade rikkumine“ direktiivi 2008/118 artikli 38 tähenduses tõlgendada nii, et see ei hõlma aktsiisikaupa, millele kohaldatakse tolli peatamismenetlust või ‑korda ning mille saatedokumendile on märgitud vale tariifirubriik.

Allkirjad
(
*1
)	Kohtumenetluse keel: ungari.