CELEX: 62019CJ0427
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Smernica 2009/138/ES
Článok 274
Právo uplatniteľné na likvidáciu poisťovní
Odňatie povolenia poisťovni
Ustanovenie predbežného likvidátora
Pojem ‚rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne‘
Neexistencia súdneho rozhodnutia o začatí likvidácie v domovskom členskom štáte
Prerušenie súdnych konaní voči dotknutej poisťovni v iných členských štátoch, než je jej domovský členský štát

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článku 274 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) (
Ú. v. EÚ L 335, 2009, s. 1
), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/58/EÚ z 11. decembra 2013 (
Ú. v. EÚ L 341, 2013, s. 1
) (ďalej len „smernica 2009/138“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi poisťovňou Bulstrad Vienna Insurance Group AD (ďalej len „Bulstrad“) a poisťovňou Olympic Insurance Company Ltd (ďalej len „Olympic“) vo veci vyplatenia poistného plnenia.
Právny rámec
Právo Únie
Odôvodnenia 117 až 119, 123, 125, 126 a 130 smernice 2009/138 znejú:
„(117)
Keďže vnútroštátne právne predpisy týkajúce sa reorganizačných opatrení a likvidačného konania nie sú zosúladené, je vhodné v rámci vnútorného trhu zabezpečiť vzájomné uznávanie reorganizačných opatrení a právnych predpisov členských štátov upravujúcich likvidáciu, ktoré sa týkajú poisťovní, ako aj potrebnú spoluprácu, zohľadňujúc potrebu jednotnosti, univerzálnosti, koordinácie a publicity týchto opatrení, a rovnocenné zaobchádzanie s poistnými veriteľmi a ich ochranu.
(118)
Malo by sa zabezpečiť, aby reorganizačné opatrenia, ktoré prijal príslušný orgán členského štátu s cieľom zachovať alebo obnoviť dobrý finančný stav poisťovne a v čo najväčšej miere zabrániť situácii vedúcej k likvidácii, mali úplné účinky na úrovni [Európskej únie]. Účinky akýchkoľvek takýchto reorganizačných opatrení, ako aj likvidačného konania vo vzťahu k tretím krajinám by však nemali byť dotknuté.
(119)
Je potrebné rozlišovať medzi príslušnými orgánmi na účely reorganizačných opatrení a likvidačného konania a orgánmi dohľadu nad poisťovňami.
…
(123)
Prijímať rozhodnutia o likvidačných konaniach týkajúcich sa poisťovní by mali byť splnomocnené jedine príslušné orgány domovského členského štátu. Tieto rozhodnutia by mali mať účinky na úrovni [Únie] a mali by ich uznávať všetky členské štáty. Mali by byť uverejnené v súlade s postupmi domovského členského štátu a v
Úradnom vestníku Európskej únie
. Informácie by mali byť sprístupnené aj známym veriteľom so sídlom v [Únii], ktorí by mali mať právo prihlásiť pohľadávky a predkladať pripomienky.
…
(125)
Všetky podmienky začatia, vedenia a ukončenia likvidačného konania by mali byť upravené právnymi predpismi domovského členského štátu.
(126)
S cieľom zabezpečiť koordinovanú činnosť medzi členskými štátmi by orgány dohľadu domovského členského štátu a orgány dohľadu všetkých ostatných členských štátov mali byť bezodkladne informované o začatí likvidačného konania.
…
(130)
V záujme ochrany legitímnej dôvery a istoty niektorých transakcií v iných členských štátoch ako domovský členský štát je potrebné určiť právo, ktorým sa spravuje dopad reorganizačných opatrení a likvidácie na nerozhodnuté súdne spory a jednotlivé činnosti v rámci presadzovania vyplývajúce zo súdnych sporov.“
Článok 13 tejto smernice, nazvaný „Vymedzenie pojmov“, uvádza:
„Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
…
8.
‚domovský členský štát‘ je:
a)
pokiaľ ide o neživotné poistenie, členský štát, v ktorom je umiestnené ústredie poisťovne kryjúcej riziko;
b)
pokiaľ ide o životné poistenie, členský štát, v ktorom sa nachádza ústredie poisťovne kryjúcej záväzok; alebo
c)
pokiaľ ide o zaistenie, členský štát, v ktorom sa nachádza ústredie zaisťovne;
…“
Článok 144 uvedenej smernice, nazvaný „Odňatie povolenia“, znie:
„1.   Orgán dohľadu domovského členského štátu môže odobrať povolenie udelené poisťovni alebo zaisťovni v týchto prípadoch:
a)
dotknutý podnik nepoužije povolenie do 12 mesiacov, výslovne sa ho vzdá alebo prestane vykonávať činnosť po dobu dlhšiu ako šesť mesiacov, ak dotknutý členský štát nestanovil, že v týchto prípadoch toto povolenie zaniká;
b)
dotknutý podnik prestal spĺňať podmienky pre povolenie;
c)
dotknutý podnik závažným spôsobom porušuje svoje povinnosti podľa právnych predpisov, ktoré sa na neho vzťahujú.
Orgán dohľadu domovského členského štátu odoberie povolenie vydané poisťovni alebo zaisťovni v prípade, ak podnik nespĺňa minimálnu kapitálovú požiadavku a orgán dohľadu usudzuje, že predložená finančná schéma zjavne nie je primeraná, alebo sa príslušnému podniku nepodarí splniť schválenú schému v lehote troch mesiacov od zistenia nesúladu s minimálnou kapitálovou požiadavkou.
2.   V prípade odňatia alebo zániku povolenia orgán dohľadu domovského členského štátu to oznámi orgánom dohľadu ostatných členských štátov, a tieto orgány prijmú primerané opatrenia, aby zabránili poisťovni alebo zaisťovni so začatím nových činností na svojich územiach.
Orgány dohľadu domovského členského štátu spolu s týmito orgánmi prijmú všetky opatrenia potrebné na ochranu záujmov poistených osôb, a najmä obmedzia voľné nakladanie s aktívami poisťovne v súlade s článkom 140.
3.   Každé rozhodnutie o odňatí povolenia musí obsahovať úplné zdôvodnenie a musí byť oznámené dotknutej poisťovni alebo zaisťovni.“
Článok 268, nazvaný „Vymedzenie pojmov“, ktorý sa nachádza v hlave IV tej istej smernice, nazvanej „Reorganizácia a likvidácia poisťovní“, stanovuje:
„1.   Na účely tejto hlavy sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)
‚príslušné orgány‘ sú správne alebo súdne orgány členských štátov oprávnené prijímať rozhodnutia na účely reorganizačných opatrení alebo likvidácie;
…
d)
‚likvidácia‘ je súhrnný proces [kolektívny postup –
neoficiálny preklad
], ktorý pozostáva zo speňaženia aktív poisťovne a rozdelenia výnosu medzi veriteľov, vlastníkov podielov, prípadne členov, ktorý nevyhnutne zahŕňa zásah príslušných orgánov, vrátane prípadov, keď je súhrnný proces [kolektívny postup –
neoficiálny preklad
] ukončený vyrovnaním alebo iným obdobným spôsobom, či už z dôvodu platobnej neschopnosti, alebo bez tohto dôvodu, dobrovoľným alebo núteným;
…“
Článok 273 smernice 2009/138, nazvaný „Začiatok likvidácie [a] [i]nformácie pre orgány dohľadu“, stanovuje:
„1.   Len príslušné orgány domovského členského štátu sú oprávnené prijať rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne, vrátane jej pobočiek v ostatných členských štátoch. Toto rozhodnutie možno prijať, bez schválenia reorganizačných opatrení, alebo po ich schválení.
2.   Rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne, vrátane jej pobočiek v iných členských štátoch, prijaté podľa právnych predpisov domovského členského štátu sa uznáva bez dodatočných formálnych požiadaviek v cel[ej] [Únii] a je v týchto štátoch účinné od nadobudnutia účinnosti v členskom štáte, kde konanie začalo.
3.   Príslušné orgány domovského členského štátu bezodkladne informujú orgány dohľadu tohto členského štátu o rozhodnutí o začatí likvidácie, ak je to možné ešte pred začatím tohto procesu alebo hneď po jeho začatí.
Orgány dohľadu domovského členského štátu bezodkladne oznámia orgánom dohľadu všetkých ostatných členských štátov rozhodnutie o začatí likvidácie vrátane praktických účinkov tohto konania.“
Článok 274 tejto smernice, nazvaný „Rozhodné právo“, stanovuje:
„1.   Rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne, likvidácia a jej účinky sú ustanovené príslušnými právnymi predpismi platnými v domovskom členskom štáte, pokiaľ v článkoch 285 až 292 nie je upravené inak.
2.   Právne predpisy domovského členského štátu určia predovšetkým:
a)
aktíva, ktoré tvoria súčasť majetku, a nakladanie s aktívami nadobudnutými poisťovňou alebo prevedenými poisťovni po začatí likvidácie;
b)
príslušné oprávnenia poisťovne a likvidátora;
c)
podmienky, na základe ktorých môže dôjsť k vyrovnaniu;
d)
účinky likvidácie na súčasné zmluvy, ktorých zmluvnou stranou je poisťovňa;
e)
účinky likvidácie na konanie začaté na podnet jednotlivých veriteľov, okrem neukončených súdnych sporov uvedených v článku 292;
f)
pohľadávky, ktoré treba uplatniť voči majetku poisťovne, a nakladanie s pohľadávkami uplatnenými po začatí likvidácie;
g)
pravidlá upravujúce uplatnenie, overenie platnosti a uznanie pohľadávok;
h)
pravidlá upravujúce rozdelenie výťažku zo speňaženia aktív, poradie pohľadávok a práva veriteľov, ktorí boli čiastočne uspokojení po začatí likvidácie na základe vecného práva alebo prostredníctvom započítania pohľadávok;
i)
podmienky ukončenia likvidácie, najmä vyrovnaním, a jeho účinky;
j)
práva veriteľov po ukončení likvidácie;
k)
osobu, ktorá bude znášať náklady a výdavky, ktoré vznikli počas likvidácie; a
l)
pravidlá týkajúce sa neplatnosti, relatívnej neplatnosti alebo odporovateľnosti právnych úkonov, ktoré poškodzujú všetkých veriteľov.“
Podľa článku 292 uvedenej smernice:
„Účinky reorganizačných opatrení alebo likvidácie na neukončený súdny spor týkajúci sa aktív alebo práv, ktorých bola poisťovňa zbavená, sa spravujú výlučne právom členského štátu, v ktorom prebieha neukončený súdny spor.“
Bulharské právo
Kodeks za zastrachovaneto (Zákonník poisťovníctva) (ďalej len „KZ“) vo svojom § 624 stanovuje:
„1.   Rozhodnutie o začatí likvidácie alebo konania vo veci platobnej neschopnosti voči poisťovni, ktorej bolo udelené povolenie v inom členskom štáte, je v Bulharskej republike účinné od nadobudnutia účinnosti v dotknutom členskom štáte.
2.   Ak príslušný orgán iného členského štátu upovedomí [Komisiu pre finančný dohľad] o začatí likvidácie alebo konania vo veci platobnej neschopnosti, prijme opatrenia na informovanie verejnosti.
3.   Upovedomenie podľa odseku 2 zahŕňa informácie o správnom alebo súdnom orgáne, ktorý je v dotknutom členskom štáte príslušný na likvidáciu alebo konanie vo veci platobnej neschopnosti, o uplatniteľných právnych predpisoch a o vymenovanom predbežnom likvidátorovi alebo správcovi konkurznej podstaty.“
§ 630 KZ znie takto:
1.   Na likvidáciu alebo konanie vo veci platobnej neschopnosti voči poisťovni sa uplatní bulharské právo, ak v tomto oddiele nie je upravené inak.
2.   Na pracovné zmluvy a pracovné pomery sa uplatnia ustanovenia právnych predpisov členského štátu, ktoré sa uplatňujú na tieto pracovné zmluvy a pracovné pomery.
3.   Na zmluvy, ktoré priznávajú užívacie právo alebo prevádzajú vlastnícke právo k nehnuteľnosti nachádzajúcej sa na území členského štátu, sa uplatnia právne predpisy tohto členského štátu.
4.   Na práva poisťovne k nehnuteľnému majetku, plavidlu alebo lietadlu, ktoré sú zapísané vo verejnom registri v členskom štáte, sa uplatňujú právne predpisy tohto členského štátu.“
§ 43 Kodeks na meždunarodnoto častno pravo (Zákonník medzinárodného práva súkromného) stanovuje:
„1.   Súd alebo iný súdny orgán zisťuje
ex offo
obsah zahraničného práva. Môže použiť prostriedky stanovené v medzinárodných zmluvách, požiadať ministerstvo spravodlivosti alebo iný orgán o informácie a vyžiadať si posudok súdnych znalcov a špecializovaných subjektov.
2.   Účastníci konania môžu predložiť dokumenty preukazujúce obsah ustanovení zahraničného práva, na ktorých zakladajú svoje návrhy alebo námietky, alebo iným spôsobom spolupracovať so súdom alebo iným súdnym orgánom.
3.   Pri zvolení uplatniteľného práva môže súd alebo iný súdny orgán nariadiť účastníkom konania, aby prispeli k zisteniu jeho obsahu.“
Cyperské právo
Podľa § 220 O peri Etairion Nomos (zákon o obchodných spoločnostiach), ak bolo vydané rozhodnutie o začatí likvidácie alebo konania vo veci platobnej neschopnosti a bol ustanovený predbežný likvidátor, podať žalobu, začať konanie alebo pokračovať v začatom konaní je možné iba so súhlasom príslušného súdu a v takom prípade sa uplatnia ním stanovené podmienky.
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Na Sofijski rajonen săd (Okresný súd Sofia, Bulharsko) sa Bulstrad, poisťovňa registrovaná v Bulharsku, domáha, aby bola Olympic, poisťovni registrovanej na Cypre, uložená povinnosť zaplatiť jej sumu 7603,63 bulharských levov (BGN) (približne 3887 eur) spolu s nákladmi na vymáhanie vo výške 25 BGN (približne 13 eur) ako poistnú náhradu, ktorú vyplatila v súlade s „havarijným poistením“, ktoré uzavrela s CD, vodičom motorového vozidla poškodeného pri dopravnej nehode. Bulstrad tvrdí, že AB 5. januára 2018 v meste Bansko (Bulharsko) tým, že náhle otvoril ľavé predné dvere svojho na ulici odstaveného osobného motorového vozidla, poškodil svojím zavinením motorové vozidlo CD, ktoré popri ňom práve prechádzalo v tesnej blízkosti.
Podľa Bulstrad bola zodpovednosť AB v čase poistnej udalosti krytá poistením „občianskoprávnej zodpovednosti“ uzavretým v poisťovni Olympic.
Bulstrad, ktorá sa domnievala, že po vyplatení poistného plnenia CD na ňu prešli nároky jej poistenca voči AB a jeho poisťovni, uplatnila voči poisťovni Olympic regresný nárok a táto poisťovňa, hoci jej žiadosť o poistnú náhradu bola doručená 6. júla 2018, však vymáhané sumy stále neuhradila.
Olympic totiž nárok poisťovne Bulstrad popiera tak po formálnej, ako aj vecnej stránke.
V priebehu konania bol vnútroštátny súd informovaný o tom, že príslušné cyperské orgány odňali poisťovni Olympic povolenie z dôvodu nedodržania prudenciálnych požiadaviek, ako aj o tom, že jej bol ustanovený predbežný likvidátor, ktorý preberá a kontroluje všetky skutočné alebo zdanlivé majetkové a zákonné práva, na ktoré má táto poisťovňa nárok alebo sa zdá, že má nárok.
Tento súd rozhodol, že tieto akty cyperských orgánov predstavujú „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle článku 624 KZ, a uznesením z 26. septembra 2018 prerušil konanie vo veci samej. V súlade s ustanoveniami KZ, ktorými bola do bulharského práva prebratá smernica 2009/138, rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne, samotné konanie o likvidácii a jeho účinky sú totiž ustanovené príslušnými právnymi predpismi platnými v domovskom členskom štáte poisťovne kryjúcej riziko, v prejednávanej veci cyperským právom. Toto stanovuje, že konania proti každej poisťovni, pre ktorú príslušné cyperské orgány ustanovili predbežného likvidátora, sa prerušujú.
Bulstrad však požiadala o pokračovanie konania vo veci samej s odôvodnením, že vzhľadom na výklad príslušných ustanovení zo strany Vărchoven kasacionen săd (Najvyšší kasačný súd, Bulharsko) bolo toto konanie prerušené nesprávne. Podľa tohto výkladu dva vyššie uvedené akty cyperských orgánov nie je možné považovať za „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ zo strany domovského členského štátu v zmysle právneho predpisu, ktorým bol do bulharského práva prebratý článok 274 smernice 2009/138. V prípade neexistencie takéhoto rozhodnutia tak vnútroštátny súd nesprávne dospel k záveru o uplatniteľnosti cyperského práva, a nie bulharského práva, ktoré nestanovuje analogické ustanovenia vyžadujúce prerušenie konania.
Vnútroštátny súd reagoval na žiadosť o pokračovanie v konaní tak, že požiadal bulharskú Komisiu pre finančný dohľad o oznámenie, či má informácie o začatí likvidácie alebo konania vo veci platobnej neschopnosti proti poisťovni Olympic na príslušnom cyperskom súde, ako aj, pokiaľ sa také konanie začalo, aby spresnila, v akom štádiu sa nachádza a či bol ustanovený likvidátor alebo správca konkurznej podstaty. Listom z 19. marca 2019 táto Komisia pre finančný dohľad odpovedala, že k tomuto dátumu jej neboli doručené žiadne informácie týkajúce sa začatia likvidácie poisťovne Olympic príslušnými cyperskými orgánmi.
Podľa vnútroštátneho súdu sa má § 630 KZ vykladať s prihliadnutím na článok 274 smernice 2009/138, ako aj na jej odôvodnenia 117 až 121 a 125. Z toho vyplýva, že následky začatia konania vo veci platobnej neschopnosti sa majú ustanoviť cyperským právom.
Pri výkone svojich právomocí podľa § 43 Zákonníka medzinárodného práva súkromného tento súd
ex offo
určil za uplatniteľné cyperské právo a dospel k záveru, že priebeh ďalších konaní je podmienený povolením súdu príslušného vo veci platobnej neschopnosti.
Uvedený súd sa preto domnieva, že musí prerušiť konanie vo veci samej, vyzvať poisťovňu Bulstrad, aby prihlásila svoje pohľadávky v súlade s postupmi stanovenými cyperským právom, a spresnil, že prípadné uznanie týchto pohľadávok by viedlo k ukončeniu tohto konania. Toto konanie by mohlo pokračovať len v prípade, ak by súd príslušný vo veci platobnej neschopnosti udelil takéto povolenie alebo ak by boli predložené dôkazy o tom, že pohľadávky neboli podľa postupov stanovených cyperským právom uznané.
Za týchto podmienok Sofijski rajonen săd (Okresný súd Sofia) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru tieto prejudiciálne otázky:
„1.
V rámci výkladu § 630 KZ sa má s prihliadnutím na článok 274 [smernice 2009/138] vychádzať z toho, že rozhodnutie orgánu členského štátu o tom, že poisťovni odníma povolenie a ustanovuje jej predbežného likvidátora, pričom nebola začatá súdna likvidácia poisťovne, predstavuje ‚rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne‘?
2.
Ak právo členského štátu, v ktorom má svoje sídlo poisťovňa, ktorej bolo odňaté povolenie a ktorej bol ustanovený predbežný likvidátor, stanovuje, že v prípade ustanovenia predbežného likvidátora sa musia prerušiť všetky súdne konania proti tejto spoločnosti, musia podľa článku 274 [smernice 2009/138] súdy iných členských štátov uplatniť tieto právne predpisy aj v prípade, ak to ich vnútroštátne právo výslovne nestanovuje?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej prejudiciálnej otázke
Prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 274 smernice 2009/138 vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie orgánu domovského členského štátu poisťovne odňať jej povolenie a ustanoviť jej predbežného likvidátora bez formálneho prijatia súdneho rozhodnutia o začatí likvidácie predstavuje „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle tohto článku.
Odpoveď na túto otázku umožní určiť, či sa na rozhodnutie, o ktoré ide vo veci samej, vzťahuje vzájomné uznávanie stanovené v článku 273 ods. 2 smernice 2009/138.
Na účely odpovede na prvú položenú otázku treba uviesť, že hoci rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne, samotné likvidačné konanie a jeho účinky sú podľa článku 274 tejto smernice ustanovené príslušnými právnymi predpismi platnými v domovskom členskom štáte, otázku, čo predstavuje takéto rozhodnutie a takéto konanie, treba vyjasniť v súlade s článkom 268 uvedenej smernice, ktorý vymedzuje viacero pojmov na účely hlavy IV tej istej smernice.
V tejto súvislosti článok 268 ods. 1 písm. d) smernice 2009/138 stanovuje, že pojem „likvidácia“ je kolektívny postup, ktorý pozostáva zo speňaženia aktív poisťovne a rozdelenia výnosu medzi veriteľov, vlastníkov podielov, prípadne členov, ktorý nevyhnutne zahŕňa zásah príslušných orgánov, a to v súlade s článkom 268 ods. 1 písm. a) tejto smernice, správne alebo súdne orgány členských štátov oprávnené prijímať rozhodnutia na účely reorganizačných opatrení alebo likvidácie.
Z toho vyplýva, že na to, aby bolo rozhodnutie kvalifikované ako „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle článku 274 smernice 2009/138, musí dotknuté konanie spĺňať dve podmienky.
Predmetom tohto konania musí byť po prvé speňaženie aktív poisťovne a rozdelenie výnosu medzi veriteľov, vlastníkov podielov, prípadne členov tejto poisťovne, ako aj po druhé, musí toto konanie nevyhnutne zahŕňať zásah správnych alebo súdnych orgánov členských štátov oprávnených prijímať rozhodnutia na účely reorganizačných opatrení alebo likvidácie.
Keďže tieto dve podmienky sú kumulatívne, skutočnosť, že predbežný likvidátor nie je oprávnený speňažiť aktíva dotknutej poisťovne alebo vyplatiť jej veriteľom dividendy, vylučuje, že by rozhodnutie ustanoviť takéhoto likvidátora mohlo znamenať začiatok alebo existenciu likvidácie v zmysle článku 268 ods. 1 písm. d) tejto smernice.
V prejednávanej veci preto prináleží vnútroštátnemu súdu overiť, či vzhľadom na cyperské právo má ustanovený predbežný likvidátor takéto právomoci.
V tejto súvislosti treba spresniť, že hoci – ako v podstate uviedol generálny advokát v bode 50 svojich návrhov – rozlišovanie, ktoré zavádza smernica 2009/138 medzi rozhodnutím o odňatí povolenia dotknutej poisťovni a rozhodnutím o začatí likvidácie voči tejto poisťovni, nasvedčuje tomu, že druhé rozhodnutie sa nezhoduje s prvým, mohlo by sa rozhodnutie o odňatí povolenia považovať za rovnocenné s rozhodnutím o začatí likvidácie, ak by boli splnené obe podmienky uvedené v bode 31 tohto rozsudku.
Prvá z týchto podmienok by však bola splnená len vtedy, ak by podľa práva domovského členského štátu dotknutej poisťovne viedlo odňatie povolenia tejto poisťovni k automatickému začatiu likvidácie umožňujúcej speňažiť aktíva uvedenej poisťovne alebo vyplatiť jej veriteľom dividendy bez toho, aby na tento účel musel iný orgán prijať formálne rozhodnutie.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že na prvú položenú otázku treba odpovedať tak, že článok 274 smernice 2009/138 sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie príslušného orgánu odňať dotknutej poisťovni povolenie a ustanoviť jej predbežného likvidátora môže predstavovať „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle tohto článku len vtedy, ak právo domovského členského štátu tejto poisťovne stanovuje, buď že tento predbežný likvidátor je oprávnený speňažiť aktíva uvedenej poisťovne a vyplatiť jej veriteľom dividendy, alebo že odňatie povolenia tej istej poisťovni vedie k automatickému začatiu likvidácie bez toho, aby na tento účel musel iný orgán prijať formálne rozhodnutie.
O druhej otázke
Svojou druhou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa má článok 274 smernice 2009/138 vykladať v tom zmysle, že súdy iných členských štátov musia uplatniť právo domovského členského štátu poisťovne, podľa ktorého sa všetky súdne konania proti tejto poisťovni prerušia v prípade, že jej je odňaté povolenie a ustanovený predbežný likvidátor, hoci ich vnútroštátne právne predpisy také ustanovenie neobsahujú.
Z odpovede na prvú položenú otázku vyplýva, že iba v prípade, že prijatie rozhodnutia o odňatí povolenia a o vymenovaní predbežného likvidátora domovským členským štátom poisťovne možno kvalifikovať ako „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle hlavy IV smernice 2009/138, musí sa toto rozhodnutie v súlade s jej článkom 273 ods. 2 uznať bez dodatočných formálnych požiadaviek v celej Únii a je tam účinné od nadobudnutia účinnosti v členskom štáte, kde konanie začalo.
Podľa článku 274 ods. 2 písm. e) smernice 2009/138 sa toto vzájomné uznávanie vzťahuje na účinky začatia likvidácie na konanie začaté na podnet jednotlivých veriteľov, okrem neukončených súdnych sporov uvedených v článku 292 tejto smernice, ktoré sa naďalej spravujú výlučne právom členského štátu, v ktorom konanie prebieha.
Z toho vyplýva, že ak sa rozhodnutie prijaté domovským členským štátom musí kvalifikovať ako „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle hlavy IV smernice 2009/138 a právne predpisy tohto členského štátu stanovujú, že toto rozhodnutie zahŕňa prerušenie všetkých súdnych konaní začatých voči dotknutému podniku, musia byť z tohto dôvodu tiež prerušené súdne konania prebiehajúce v iných členských štátoch, s výnimkou konaní, na ktoré sa vzťahuje výnimka uvedená v predchádzajúcom bode.
Naproti tomu článok 273 ods. 2 smernice 2009/138 v žiadnom prípade nevyžaduje, aby došlo k vzájomnému uznaniu účinkov rozhodnutia o odňatí povolenia alebo o vymenovaní predbežného likvidátora, o aké ide vo veci samej, pokiaľ toto rozhodnutie nemá povahu rozhodnutia o začatí likvidácie. Z toho vyplýva, že odpoveď na otázku, či vnútroštátny súd v takom prípade musí, alebo môže prerušiť prebiehajúce konanie v súlade s tým, čo stanovuje právo domovského členského štátu, pričom tak nestanovuje jeho vnútroštátne právo, nezávisí ani od tohto ustanovenia, ani od článku 274 tejto smernice.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že na druhú položenú otázku treba odpovedať tak, že článok 274 smernice 2009/138 sa má vykladať v tom zmysle, že ak nie sú splnené podmienky vyžadované na to, aby rozhodnutie o odňatí povolenia poisťovni a o vymenovaní predbežného likvidátora tejto poisťovni predstavovalo „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle tohto článku, uvedený článok neobsahuje povinnosť súdov iných členských štátov uplatniť právo domovského členského štátu dotknutej poisťovne, podľa ktorého treba prerušiť všetky konania začaté proti takému podniku.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

1.
Článok 274 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II), zmenenej smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2013/58/EÚ z 11. decembra 2013, sa má vykladať v tom zmysle, že rozhodnutie príslušného orgánu odňať dotknutej poisťovni povolenie a ustanoviť jej predbežného likvidátora môže predstavovať „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle tohto článku len vtedy, ak právo domovského členského štátu tejto poisťovne stanovuje, buď že tento predbežný likvidátor je oprávnený speňažiť aktíva uvedenej poisťovne a vyplatiť jej veriteľom dividendy, alebo že odňatie povolenia tej istej poisťovni vedie k automatickému začatiu likvidácie bez toho, aby na tento účel musel iný orgán prijať formálne rozhodnutie.

2.
Článok 274 smernice 2009/138, zmenenej smernicou 2013/58, sa má vykladať v tom zmysle, že ak nie sú splnené podmienky vyžadované na to, aby rozhodnutie o odňatí povolenia poisťovni a o vymenovaní predbežného likvidátora tejto poisťovni predstavovalo „rozhodnutie o začatí likvidácie poisťovne“ v zmysle tohto článku, uvedený článok neobsahuje povinnosť súdov iných členských štátov uplatniť právo domovského členského štátu dotknutej poisťovne, podľa ktorého treba prerušiť všetky konania začaté proti takému podniku.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: bulharčina.