CELEX: 62017TJ0650
Дъмпинг
Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1146
Внос на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китай, произведени от Jinan Meide Castings Co., Ltd
Окончателно антидъмпингово мито
Възобновяване на процедурата след частичната отмяна на Регламент за изпълнение (ЕС) № 430/2013
Член 2, параграф 7, буква a) и параграфи 10 и 11 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 (понастоящем член 2, параграф 7, буква a) и параграфи 10 и 11 от Регламент (ЕС) 2016/1036)
Нормална стойност
Обективно сравнение
Видове на продукта, за които няма съответствие
Член 3, параграфи 1
3 и член 9, параграфи 4 и 5 от Регламент № 1225/2009 (понастоящем член 3, параграфи 1
3 и член 9, параграфи 4 и 5 от Регламент 2016/1036)
Установяване на вредата

)
I.

Обстоятелствата по спора
Жалбоподателят, Jinan Meide Casting Co. Ltd, е установено в Китай дружество, което произвежда резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун, предназначени за вътрешния пазар и за износ.
А.

Обстоятелствата по спора по дело T‑424/13
Обстоятелствата по спора, по който Общият съд е постановил решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), както са посочени в точки 1—51 от това решение, могат да се обобщят по следния начин.
На 16 февруари 2012 г. Европейската комисия публикува Известие за започване на антидъмпингова процедура относно вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи (свръзки, колена, муфи) от ковък чугун с произход от Китайската народна република, Тайланд и Индонезия (
ОВ C 44, 2012 г., стр. 33
).
Разследването, свързано с дъмпинга и вредата, обхваща периода от 1 януари до 31 декември 2011 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“). Проверката на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхваща периода от 2008 г. до края на периода на разследване.
По отношение на износа от Китай Комисията подбира извадка от трима производители износители, представляващи 88 % от обема на износа, осъществен от оказалите съдействие дружества. Жалбоподателят е включен в тази извадка.
Комисията отказва да предостави на тези трима производители износители третиране като дружество, което действа в условия на пазарна икономика (наричано по-нататък „ТДПИ“), посочено в разпоредбите на член 2, параграф 7, буква б) от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (
ОВ L 343, 2009 г., стр. 51
) (понастоящем член 2, параграф 7, буква б) от Регламент (ЕС) 2016/1036 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 година за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейския съюз (
ОВ L 176, 2016 г., стр. 21
). Тя обаче им предоставя индивидуално третиране на техния дъмпингов марж съгласно член 9, параграф 5, втора алинея от Регламент № 1225/2009 (понастоящем член 9, параграф 5, втора алинея от Регламент 2016/1036).
Комисията приема, че за определянето на нормалната стойност е целесъобразно да бъде избрана Индия като трета страна с пазарна икономика по смисъла на член 2, параграф 7, буква а) от Регламент № 1225/2009 (понастоящем член 2, параграф 7, буква а) от Регламент 2016/1036). Само един индийски производител (наричан по-нататък „производителят от държавата аналог“) се съгласява да предостави необходимите данни за определяне на нормалната стойност.
На 14 ноември 2012 г. Комисията приема Регламент (ЕС) № 1071/2012 за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи (свръзки, колена, муфи) от ковък чугун с произход от Китайската народна република и Тайланд (
ОВ L 318, 2012 г., стр. 10
, наричан по-нататък „регламентът за временните мерки“.
На 13 май 2013 г. Съветът на Европейския съюз приема Регламент за изпълнение (ЕС) № 430/2013 за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република и Тайланд, и за прекратяване на процедурата по отношение на Индонезия (
ОВ L 129, 2013 г., стр. 1
).
Член 1, параграф 1 от Регламент за изпълнение № 430/2013 гласи:
„Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун, с изключение на пресувани принадлежности с метрична резба по ISO DIN 13 и кръгли разклонителни кутии с резба от ковък чугун без капак, класирани понастоящем в код по КН ex73071910 (код по ТАРИК 7307191010), с произход от Китайската народна република (КНР) и Тайланд“.
Член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение № 430/2013 предвижда по отношение на износа на жалбоподателя, че ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложима към нетната цена франко границата на Европейския съюз преди обмитяване на посочения продукт, е 40,8 %.
Б.

Жалба по дело T‑424/13
На 7 август 2013 г. жалбоподателят подава в секретариата на Общия съд жалба (наричана по-нататък „първоначалната жалба“) с искане за отмяна на Регламент за изпълнение № 430/2013 в частта, която се отнася до него (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
).
Първоначалната жалба съдържа пет основания (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
).
Първото основание е нарушение от страна на институциите на Съюза на правото на защита на жалбоподателя, както и на различни разпоредби на Регламент № 1225/2009, тъй като тези институции са отказали да му предоставят информацията, релевантна за определянето на нормалната стойност. В рамките на първото основание жалбоподателят изтъква три оплаквания. По-специално с първото от тях той упреква институциите на Съюза, че са му отказали достъп до изчисленията на нормалната стойност, след като е получил съгласието на производителя в държавата аналог да се запознае с данните, на които се основават тези изчисления (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
).
Второто основание е, главно, явни грешки в преценката и грешки при прилагане на правото, тъй като институциите са отхвърлили исканията на жалбоподателя за корекции на нормалната стойност във връзка със суровините и производителността, и при условията на евентуалност, липса на мотиви (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
). Третото основание е явни грешки в преценката и грешки при прилагане на правото, както и нарушение на принципа на недопускане на дискриминация, тъй като институциите са използвали необоснован метод за определяне на нормалната стойност на продуктите без съответствие (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
). Четвъртото основание е нарушение на съществени процесуални правила, тъй като Комисията е съобщила със закъснение заключението относно ТДПИ (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
). Петото основание е фактически грешки, явни грешки в преценката и нарушение на Регламент № 1225/2009, тъй като определянето на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е било основано на неточни данни за обема на дъмпинговия внос от Китай (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
).
В решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), Общият съд отхвърля четвъртото основание (т. 59—89 от решението), както и второто и третото оплакване в рамките на първото основание (т. 108—127 от решението).
Общият съд обаче приема първото оплакване в рамките на първото основание (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
—
). Оттук Общият съд стига до заключението, че Регламент за изпълнение № 430/2013 трябва да се отмени, без да е необходимо да се разглеждат второто, третото и петото основание на първоначалната жалба (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
).
В точка 1 от диспозитива на решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), Общият съд постановява:
„Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 430/2013 на Съвета от 13 май 2013 година за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република и Тайланд, и за прекратяване на процедурата по отношение на Индонезия[,] в частта, която се отнася до Jinan Meide Casting Co. Ltd“.
В.

Обстоятелствата по спора след решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (T‑424/13)
На 28 октомври 2016 г. Комисията публикува Известие във връзка с [решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
),] относно Регламент за изпълнение № 430/2013 (
ОВ C 398, 2016 г., стр. 57
, наричано по-нататък „известието от 28 октомври 2016 г.“).
В третото съображение от известието от 28 октомври 2016 г. Комисията посочва, че в съответствие с член 266 от ДФЕС искането на засегнатия производител износител за разгласяване на изчисленията на нормалната стойност, направени въз основа на поверителни данни, предоставени от производителя от държавата аналог, следва да бъде преразгледано в светлината на конкретните обстоятелства, свързани с този производител износител.
В четвъртото съображение от известието от 28 октомври 2016 г. Комисията отбеляза, че отмяната на Регламент за изпълнение № 430/2013 засяга конкретен етап от административното производство, а именно предоставянето на информация на производителя износител. Поради това тя приема, че при изпълнението на решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), тя има възможността да коригира аспектите на процедурата, довели до отмяната, и да запази непроменени частите, които не са засегнати от решението, и че констатациите в Регламент за изпълнение № 430/2013, които не са били оспорени в предвидения за това срок или са били оспорени, но са били отхвърлени от Общия съд в неговото решение, или не са били разгледани от Общия съд, поради което не са довели до отмяната на Регламент за изпълнение № 430/2013, остават в сила.
В петото и шестото съображение от известието от 28 октомври 2016 г. Комисията посочва, че с оглед на гореизложеното с публикуването на посоченото известие в
Официален вестник на Европейския съюз
тя възобновява — по отношение на засегнатия производител износител и от момента на възникване на незаконосъобразността — антидъмпинговото разследване във връзка с вноса на принадлежности от ковък чугун с произход от Китай, довело до приемането на Регламент за изпълнение № 430/2013, и че обхватът на възобновеното разследване е ограничен до изпълнението на решението на Общия съд по отношение на жалбоподателя.
Комисията съобщава на жалбоподателя няколко последователни редакции на изчисленията на дъмпинговия марж, различни документи, отнасящи се до тези изчисления, и данните, изпратени от производителя от държавата аналог (писма от 23 декември 2016 г., 31 януари, 14 февруари и 12 април 2017 г. и електронни съобщения от 21 април и 29 май 2017 г.).
Жалбоподателят представя становища с писма от 19 януари и 2 май 2017 г.
На 8 март 2017 г. Комисията провежда изслушване на жалбоподателя и на двама вносители на разглеждания продукт, а на 15 март и 25 април 2017 г. две други изслушвания на жалбоподателя.
На 28 юни 2017 г. Комисията приема Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1146 за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република, произведени от Jinan Meide Castings Co., Ltd (
ОВ L 166, 2017 г., стр. 23
, наричан по-нататък „обжалваният регламент“.
В съображения 4—6 от обжалвания регламент Комисията обосновава условията и реда за изпълнение на решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), с текст, аналогичен на текста в четвърто—шесто съображение на известието от 28 октомври 2016 г. (вж. т. 20—22 по-горе).
Член 1, параграф 1 от обжалвания регламент предвижда:
„Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун, с изключение на пресувани принадлежности с метрична резба по ISO DIN 13 и кръгли разклонителни кутии с резба от ковък чугун без капак, класирани понастоящем в код по КН ex73071910 (код по ТАРИК 7307191010), с произход от Китайската народна република („КНР“) и произведени от Jinan Meide (допълнителен код по ТАРИК B336)“.
Член 1, параграф 2 от обжалвания регламент предвижда:
„Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, е 39,2 %“.
II.

Производството и исканията на страните
На 25 септември 2017 г. жалбоподателят подава настоящата жалба в секретариата.
Комисията представя писмената си защита на 22 декември 2017 г.
Репликата и дупликата са подадени съответно на 20 февруари и на 3 април 2018 г.
С писмо от 4 април 2018 г. страните са уведомени за приключването на писмената фаза на производството и за възможността им да поискат да бъде проведено съдебно заседание при условията, предвидени в член 106 от Процедурния правилник на Общия съд. С писмо от 6 април 2018 г. жалбоподателят иска организирането на съдебно заседание.
На 1 февруари 2019 г. с процесуално-организационно действие Общият съд поставя редица въпроси на страните с искане за писмен отговор и ги приканва да представят определени документи. Страните отговарят на Общия съд с процесуални документи от 22 февруари 2019 г.
На 1 март 2019 г. Общият съдът приканва с ново процесуално-организационно действие Комисията да представи допълнителен документ. Комисията отговаря на тази покана с процесуален документ от 5 март 2019 г.
Съдебното заседание за изслушване на устните състезания се провежда на 7 март 2019 г. В съдебното заседание жалбоподателят потвърждава, че както е заявил в писмен отговор на въпрос на Общия съд, се отказва от петото основание на жалбата.
Жалбоподателят моли Общия съд:
–
да отмени обжалвания регламент,
–
да осъди Комисията да заплати съдебните разноски.
Комисията моли Общия съд:
–
да отхвърли жалбата,
–
да осъди жалбоподателя да заплати съдебните разноски.
III.

От правна страна
Както е посочено в точка 36 по-горе, жалбоподателят се отказва от петото основание на жалбата. Затова настоящата жалба съдържа само четири основания. Първото основание е нарушение на член 2, параграф 7, буква а) от Регламент № 1225/2009 поради грешки на Комисията при определяне на нормалната стойност. Второто основание е нарушение на член 2, параграф 10 от същия регламент (понастоящем член 2, параграф 10 от Регламент 2016/1036) и на член 2.4 от Споразумението за прилагането на член VI на Общото споразумение по митата и търговията (ГАТТ) (1994) (
ОВ L 336, 1994 г., стр. 103
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 10, стр. 112, наричано по-нататък „Антидъмпинговото споразумение“), съдържащо се в приложение 1А към Споразумението за създаване на Световната търговска организация (СТО) (
ОВ L 336, 1994 г., стр. 3
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 11, том 10, стр. 5), поради неправилното отхвърляне от Комисията на някои искания за корекции, направени от жалбоподателя. Третото основание е нарушение на член 2, параграф 7, буква а), параграф 10, ab initio и буква a) и параграф 11 от посочения регламент (понастоящем член 2, параграф 7, буква a), параграф 10, ab initio и буква a) и параграф 11 от Регламент 2016/1036) поради грешки на Комисията при определяне на нормалната стойност на видовете на продукта, за които няма съответствие. Четвъртото основание е, от една страна, нарушение на член 3, параграфи 1—3 от разглеждания регламент (понастоящем член 3, параграфи 1—3 от Регламент 2016/1036) поради използването от страна на Комисията на неточни данни за вноса, и от друга страна, нарушение на член 3 и член 9, параграфи 4 и 5 от същия регламент (понастоящем член 9, параграф 4 от Регламент 2016/1036), както и липса на мотиви, тъй като Комисията не е приела изрично в обжалвания регламент заключения относно вредата и причинно-следствената връзка.
В самото начало следва да се отбележи, че в съображение 19 от обжалвания регламент Комисията посочва, че приложимият към възобновяването на антидъмпинговото разследване акт е Регламент № 1225/2009, който е материалният нормативен акт към момента на приемане на отменения от Общия съд регламент. Тя добавя, че във всеки случай Регламент 2016/1036, който отменя и заменя Регламент № 1225/2009, считано от 19 юли 2016 г., е кодификация на последния и на неговите изменения. В жалбата си жалбоподателят отбелязва съгласието си с тези съображения, при условие че изразът „основен регламент“, използван в обжалвания регламент, се тълкува като отнасящ се до Регламент № 1225/2009.
В това отношение съгласно установената съдебна практика, макар че правното основание на даден акт и приложимите процесуални норми трябва да са в сила към датата на приемане на този акт, от принципите относно прилагането на закона по време и от изискванията на принципите на правна сигурност и защита на оправданите правни очаквания произтича задължение за прилагане на материалноправните норми, които са действали към момента на настъпване на разглежданите факти, дори тези норми да не са вече в сила към датата на приемането на съответния акт от институцията на Съюза (вж. в този смисъл решение от 14 юни 2016 г., Комисия/McBride и др.,
C‑361/14 P
,
EU:C:2016:434
, т.
и цитираната съдебна практика).
От това следва, че в настоящия случай, макар обжалваният регламент да е трябвало да бъде приет въз основа на Регламент 2016/1036 и в съответствие с установените от него процесуални норми, законосъобразността на този регламент следва да се преценява въз основа на материалноправните норми, които са били приложими към фактите, по отношение на които се е провело антидъмпинговото разследване, а именно нормите, определени с Регламент № 1225/2009. Тъй като основанията на жалбата се отнасят изключително до прилагането на посочените материалноправни норми в контекста на разглеждането на тези основания в точки 44—412 по-долу, позоваването трябва да е само на Регламент № 1225/2009 (наричан по-нататък „основният регламент“).
Общият съд счита за целесъобразно да разгледа на първо място третото основание.
А.

По третото основание, изведено от нарушение на член 2, параграф 7, буква а), параграф 10, ab initio и буква a), и параграф 11 от основния регламент, поради грешки на Комисията във връзка с определянето на нормалната стойност на видовете продукт, за които няма съответствие
Третото основание включва две части — първата е изведена от това, че възприетият от Комисията метод за определяне на нормалната стойност на видовете на продукта, за които няма съответствие (наричан по-нататък „спорният метод“), е необоснован, а втората — от това, че този метод не отчита в пълна степен съществуващия дъмпинг, противно на член 2, параграф 11 от основния регламент.
1.

Предварителни съображения
В самото начало следва, от една страна, да се припомни, че съгласно член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент са възможни два метода за определяне на нормалната стойност, когато страната износител е страна без пазарна икономика.
Както отбелязва Съдът, от текста и от структурата на разпоредбите на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент е видно, че основният метод за определяне на нормалната стойност в такъв случай е методът на „цената или изградената стойност в трета страна с пазарна икономика“ или „цената [при износ] от такава трета страна към други страни, включително [Съюза]“. Когато такъв метод не е приложим, определя се допълнителен метод за определяне на нормалната стойност, съгласно който тази стойност се определя „на всяка друга разумна основа, включително и цената, действително платена или платима в [Съюза] за сходни продукти, подходящо коригирана, ако е необходимо, за да се включи разумен марж на печалба“ (решение от 22 март 2012 г., GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, т.
).
Според Съда целта на отдаденото предимство на предписания от тези разпоредби основен метод е да се получи разумно определяне на нормалната стойност в страната износител чрез избора на трета страна, където цената на подобен продукт е образувана при колкото е възможно по-сравними обстоятелства с тези в страната износител, при условие че става въпрос за страна с пазарна икономика. От това следва, че прилагането на този основен метод може да бъде изключено само когато не е възможно той да се приложи (вж. в този смисъл решение от 22 март 2012 г., GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, т.
и
).
От друга страна, както от текста, така и от структурата на член 2, параграф 10 от основния регламент следва, че корекция на експортната цена или на нормалната стойност може да се извърши само за да се вземат предвид разликите по отношение на факторите, които засягат цените и следователно тяхната сравнимост. Иначе казано, това означава, че корекцията има за цел да се възстанови симетрията между нормалната стойност и експортната цена на даден продукт, поради което, ако корекцията не е била надлежно извършена, това предполага, a contrario, тя да е създала асиметрия между тези две стойности (вж. в този смисъл решение от 16 декември 2011 г., Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Съвет,
T‑423/09
,
EU:T:2011:764
, т.
и цитираната съдебна практика).
По-специално, член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент предвижда, че се правят корекции за разлики във физическите характеристики на разглеждания продукт и че размерът на корекцията следва да съответства на обоснована оценка на пазарната стойност на разликата. В тази разпоредба обаче не се уточнява по какъв начин следва да се извърши тази обоснована оценка. Освен това следва да се отбележи, че тази разпоредба не изисква за възстановяване на симетрията между нормалната стойност на сходния продукт и експортната цена на разглеждания продукт размерът на така оценената корекция да отразява точно подобна пазарна стойност, а само да представлява обоснована оценка на тази стойност.
Както следва от съдебната практика, в границите, определени, от една страна, от член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент, и от друга страна, от член 2, параграф 10 от този регламент, Комисията разполага с широко право на преценка както по отношение на преценката на нормалната стойност на даден продукт, така и по отношение на преценката на фактите, които обосновават обективния характер на приложеното сравнение на нормалната стойност и на експортната цена, като недостатъчно точните понятия за обосновано определяне и обективност, които Комисията трябва да приложи в рамките на тези разпоредби, трябва да бъдат конкретизирани от нея във всеки отделен случай съобразно съответния икономически контекст (вж. в този смисъл решения от 7 май 1987 г., NTN Toyo Bearing и др./Съвет,
240/84
,
EU:C:1987:202
, т.
и от 16 декември 2011 г., Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Съвет,
T‑423/09
,
EU:T:2011:764
, т.
и
и цитираната съдебна практика).
При извършването на тези преценки обаче Комисията трябва да гарантира, че се основава на стойности и параметри, за които може да се провери, че произтичат от нормалното действие на пазарните сили и по-специално от реална конкуренция (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 10 септември 2015 г., Fliesen-Zentrum Deutschland,
C‑687/13
,
EU:C:2015:573
, т.
—
).
Освен това използваните методи трябва да съответстват на крайната цел на изчислението на дъмпинговия марж, която е, видно от член 2, параграф 11 от основния регламент, да се отрази в пълна степен съществуващият дъмпинг (вж. в този смисъл решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
).
По правило съдът на Съюза следва да провери дали при избора на методи за определяне на нормалната стойност и за гарантиране на обективно сравнение между нормалната стойност и експортните цени Комисията не е пропуснала да вземе предвид съществени обстоятелства с оглед установяването дали този избор е подходящ и дали всички материали по преписката са разгледани с цялата дължима грижа (вж. в този смисъл и по аналогия решение от 22 март 2012 г., GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, т.
).
2.

По първата част, в която се твърди, че Комисията е възприела необоснован метод за определяне на нормалната стойност на видовете продукт, за които няма съответствие
Жалбоподателят твърди, че спорният метод се основава на неправилната хипотеза, че пазарната стойност на физическите разлики се отразява в експортните цени, докато съгласно заключенията на самата Комисия същите експортни цени отразяват поне частично дъмпинга. Освен това той твърди, че този метод се основава на неправилната хипотеза, че експортните цени на видовете продукт без съответствие отразяват равнище на дъмпинг, еквивалентно на равнището, установено за видовете продукт, за които съществува пряко сравним вид продукт (наричани по-нататък „пряко сравнимите видове продукт“). Тази хипотеза обаче била неразумна и непроверима. Следователно Комисията нарушила член 2, параграф 7, буква a) и параграф 10, ab initio и буква a) от основния регламент. Освен това в съдебното заседание жалбоподателят подчертава, че са съществували голям брой алтернативни методи, които Комисията е можела да използва в рамките на приложимите разпоредби.
Комисията посочва в отговор, че среднопретеглената нормална стойност е коригирана с пазарната стойност на физическите разлики в съответствие с член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент. Тя твърди, че с оглед на определението за пазарната стойност на International Valuation Standard Council (Съвет за международни стандарти за оценяване, IVSC) трябва да се има предвид, че пазарната стойност се отразява в експортните цени. Всъщност според нея трябва да се презумира, че първият независим клиент плаща пазарната стойност и че експортната цена е платената на пазара на Съюза цена. Освен това Комисията изтъква, че нейният метод е позволил да се намали въздействието на видовете продукт със силен дъмпингов марж и че следователно общият дъмпингов марж е бил намален в полза на жалбоподателя. В рамките на писмените отговори на въпросите на Общия съд и в съдебното заседание Комисията подчертава, че спорният метод е бил приложен, след исканията на жалбоподателя и предвид невъзможността за индивидуално определяне, по вид продукт, на разлики във физическите характеристики. По същество тя твърди, че законосъобразността на този метод трябва да се провери от гледна точка на разпоредбите на член 2, параграф 10 от основния регламент, а не от гледна точка на разпоредбите на член 2, параграф 7, буква а) или на член 2, параграф 11 от същия регламент, които се отнасят до различните етапи при определянето на дъмпинговия марж.
Преди да се разгледат доводите на жалбоподателя, е необходимо отново да се прецени съдържанието на спорния метод и засегнатата от прилагането на този метод пропорция от обема на износа на жалбоподателя.
Както е посочено в съображение 68 от регламента за временните мерки, Комисията първоначално изчислява дъмпинговия марж на жалбоподателя въз основа на сравнение между среднопретеглената нормална стойност на всеки вид на сходния пряко сравним продукт, определена за държавата аналог, и среднопретеглената експортна цена на съответния вид на разглеждания продукт. Тя следователно не включва в това изчисление сделките, отнасящи се до видовете на продукта, за които няма съответствие. Впоследствие Комисията приема искането на жалбоподателя да вземе под внимание тези сделки при изчисляването на дъмпинговия марж, които според неоспорените сведения в жалбата представляват 44 % от общия обем на неговия износ за Съюза. Така в съображение 18 от Регламент за изпълнение № 430/2013 се уточнява, че нормалната стойност за непряко сравнимите видове на продукта е основана на средноаритметичната нормална стойност за пряко сравнимите видове на продукта, коригирана с пазарната стойност на разликите във физическите характеристики съгласно член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент.
Съгласно сведенията в точка 2.2.3 от приложението към съдържащия информация документ на Комисията от 23 декември 2016 г., озаглавен „Изчисляване на дъмпинговия марж на Jinan Meide Casting CO., Ltd „JMCC“ (наричан по-нататък „документът от 23 декември 2016 г.“), Комисията е използвала спорния метод по следния начин.
Комисията установява, че среднолинейната стойност на експортната цена за всички пряко сравними видове на продукта е 16 CNY (китайски юани)/kg (около 2,12 EUR/kg). Среднолинейната нормална стойност за съответните сходни видове на продукта е определена на 20,91 CNY/kg (около 2,77 EUR/kg). По-нататък, с цел да се определи корекция за физическите разлики между пряко сравнимите видове на продукта и видовете на продукта, за които няма съответствие, Комисията изчислява съотношението между средната цена на експортните продажби за всеки вид продукт без съответствие и среднолинейната стойност на експортна цена на пряко сравнимите видове на продукта. След това тя прилага посочените съотношения под формата на процент към среднолинейната нормална стойност и по този начин получава нормалната стойност за всеки вид продукт без съответствие, коригирана с оглед на физическите разлики.
Например средната единична експортна цена на вида продукт без съответствие с контролен номер на продукта 0002FF00BN е 11,83 CNY/kg (около 1,57 EUR/kg), което се равнява на 73,92 % от среднолинейната стойност на експортната цена за пряко сравнимите видове на продукта. Комисията прилага това съотношение от 73,92 % към среднолинейната нормална стойност на посочените видове на продукта и така получава нормалната стойност за разглеждания вид продукт, за който няма съответствие, коригирана с оглед на физическите разлики, в размер на 15,46 CNY/kg (около 2,05 EUR/kg).
Жалбоподателят оспорва валидността на този метод в рамките на административното производство, предхождащо приемането на Регламент за изпълнение № 430/2013, и пред Общия съд, в контекста на третото основание от първоначалната жалба (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
и
). Както бе припомнено в точка 17 по-горе, Общият съд обаче приема първото оплакване в рамките на първото основание, изведено от отказа на Комисията да оповести изчисленията на нормалната стойност, без да разглежда второто, третото и петото основание на жалбата. Въпреки че при възобновяването на производството жалбоподателят повтаря доводите си, Комисията не преразглежда този въпрос, поради което прави ново изчисляване на дъмпинговия марж на жалбоподателя, като отново прилага спорния метод.
Следва да се отбележи обаче, че както е видно от точка 2.2.3 от документа от 23 декември 2016 г. и както потвърждават страните в писмен отговор на въпрос от Общия съд, за целите на изчисляването на нормалната стойност и на дъмпинговия марж Комисията определя, в допълнение към пряко сравнимите видове на продукта и видовете на продукта без съответствие, трета категория видове на продукта, а именно „почти съответстващите“ видове на продукта.
В това отношение, що се отнася до категорията на „почти съответстващите“ видове на продукта, от точка 2.2.3 от документа от 23 декември 2016 г. следва, че тя включва продавани от жалбоподателя видове на продукта, които се различават от пряко сравнимите видове единствено поради факта, че повърхността им не е галванизирана. Видовете на продукта в тази категория са с нормална стойност, коригирана на базата на нормалната стойност на съответния вид сходен галванизиран продукт. Ако се отнася за вид продукт с черна повърхност (В), нормалната стойност е определена на 80 % от нормалната стойност на съответния вид сходен галванизиран продукт. За другите повърхности (A, E и M) е използвана изцяло същата нормална стойност на вида сходен галванизиран продукт.
Съгласно сведенията от страните в писмените им отговори на въпросите на Общия съд, разпределянето на 1 528-те вида продавани за износ продукти между трите категории, посочени в точка 62 по-горе, е следното.
На първо място, 202 вида на продукта, представляващи 55 % от общия обем на износа на жалбоподателя, са приети за пряко сравними видове продукт. Поради това за тези видове продукт дъмпинговият марж е определен чрез изчисляване на нормалната стойност в съответствие с посоченото в съображения 17 и 19 от Регламент за изпълнение № 430/2013, въз основа на продажбите на вътрешния пазар на производителя от държавата аналог, извършени при обичайни търговски условия, или въз основа на конструираната стойност. На второ място, 343 вида на продукта, представляващи 17 % от общия обем, са приети за „почти съответстващи“ видове продукт, за които дъмпинговият марж е определен чрез коригиране на нормалната стойност въз основа на описания в точка 63 по-горе метод. На трето място, останалите видове на продукта, а именно 983 вида на продукта, представляващи 28 % от същия общ обем, са приети за част от категорията видове на продукта, за които няма съответствие, чиято нормалната стойност е изчислена и коригирана в съответствие със спорния метод.
От гореизложеното следва, че спорният метод е бил приложен с цел определяне на дъмпинговия марж за част от износа на жалбоподателя, съставляваща между една четвърт и една трета от общия му обем, а именно немалка част от посочения обем. Следователно е възможно използването на този метод да е оказало значително въздействие върху изчисляването на определения за целия този износ дъмпингов марж.
Най-напред следва да се разгледа доводът на жалбоподателя, че спорният метод се основава на хипотеза — а именно че експортните цени на жалбоподателя отразяват пазарната стойност на разликите във физическите характеристики, която противоречи на заключението на Комисията, че тези експортни цени са поне отчасти дъмпингови.
Следва да се отбележи, че с оглед на сведенията, съдържащи се в точки 57—59 по-горе, спорният метод може да бъде описан като съчетаващ два етапа, а именно, от една страна, определянето на нормалната стойност в съответствие с основния метод, предвиден от член 2, параграф 7, буква a) от основния регламент (вж. т. 46 и 47 по-горе), и от друга страна, прилагането на корекция за физическите разлики при условията, определени от член 2, параграф 10, буква a) от същия регламент. В обобщение, както става ясно от тези сведения, Комисията приема, че разликите между експортните цени на жалбоподателя за видовете на продукта, за които няма съответствие, и същите цени за пряко сравнимите видове на продукта представляват обоснована оценка на стойността на физическите разлики между посочените видове на продукта с цел извършване на корекция на нормалната стойност.
Жалбоподателят не поставя под въпрос законосъобразността на първата стъпка от този метод сама по себе си, а именно посочването на средната единична цена на сходния продукт на индийския пазар за определяне на нормалната стойност, а само законосъобразността на втората стъпка, а именно използването на съотношението между цената на всеки вид продукт без съответствие и средната единична експортна цена на пряко сравнимите видове на продукта за определяне на размера на корекцията на нормалната стойност за целите на обективното сравнение по смисъла на член 2, параграф 10 от основния регламент.
Налага се изводът, че доводът на жалбоподателя почива на правилна констатация. Всъщност цена, която може да бъде засегната от дъмпинг, не може да представлява основа за обоснована оценка на пазарната стойност на разликите във физическите характеристики по смисъла на член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент, тъй като подобна цена може да не произтича от нормалното действие на пазарните сили.
Поради това изглежда парадоксално, че Комисията коригира нормалната стойност за даден вид на сходния продукт чрез потенциално засегната от дъмпинг стойност, въпреки че иска да установи посочената нормална стойност въз основа на стойността на продукта в трета страна с пазарна икономика с цел да определи цена, образувана при обстоятелства, които са възможно най-сравними с тези в страната износител.
Всъщност по принцип не е възможно Комисията да презумира, че подобна стойност, която е потенциално засегната от дъмпинг, е била формирана в условията на пазарна икономика. Така на този етап от производството Комисията не може да изключи, че тази стойност произтича от изкуствено занижаване, водещо до сума, по-ниска от сумата, която би била определена за тази стойност, ако тя произтичаше единствено от свободното действие на пазарните сили.
Освен това трябва да се приеме за установено, че използването, с цел обективно сравнение, на корекция на нормалната стойност, съответстваща на сума, определена въз основа на експортните цени, чието занижаване поради дъмпинга именно цели да прецени Комисията, не почива на последователен подход.
В това отношение следва да се отбележи, че за да се определи дъмпинговият марж по разумен и обективен начин, изчисляването на нормалната стойност за конкретен вид продукт по принцип следва да се основава на независими данни за експортните цени, занижаването на които именно цели да прецени Комисията чрез определяне на посочената нормална стойност.
Всъщност нормалната стойност е референтната стойност, с която се сравнява потенциално засегнатата от дъмпинг експортна цена. Това сравнение се деформира, ако в изчислението на такава референтна стойност се въведе елемент, формиращ експортната цена, която трябва да се сравнява.
Несъмнено Комисията е имала основание да коригира нормалната стойност в настоящия случай, тъй като последната е била определена въз основа на средната единична стойност на пряко сравнимите видове на продукта на индийския пазар. Както впрочем изтъква Комисията в рамките на писмен отговор на въпрос на Общия съд, еднаквото прилагане на тази средна единична стойност за определянето на нормалната стойност за всички видове на продукта, за които няма съответствие, не е било подходящо в настоящия случай, защото тя е установила, че колебанието в средните експортни цени за различните видове на продукта, за които няма съответствие, е значително — от под 10 CNY/kg (около 1,32 EUR/kg) до над 100 CNY/kg (около 13,2 EUR/kg). В този смисъл при липсата на корекция такова еднакво прилагане на средната единична стойност не би позволило да се осигури сравнимост между нормалната стойност и експортната цена на всеки вид продукт без съответствие.
Комисията обаче не е доказала, че използването на елемент, формиращ експортната цена за видовете на продукта без съответствие, за коригирането на нормалната стойност, с която се сравняват тези цени, е можело да възстанови симетрията между посочените цени и споменатата нормална стойност в съответствие с целта на член 2, параграф 10 от основния регламент. По-специално, не е имало никакви признаци, че съотношението между експортната цена на всеки вид продукт без съответствие и средната единична експортна цена на пряко сравнимите видове продукт отразява правилно стойността на физическите разлики между последната категория вид на продукта и съответния вид продукт без съответствие.
Вярно е, че не може да се изключи, че в някои случаи разликата между експортните цени на някои специфични видове на продукта без съответствие и експортните цени на пряко сравнимите видове на продукта отговаря на пазарната стойност на физическите особености на разглежданите видове на продукта без съответствие. Освен това в член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент не се изисква корекцията да отразява напълно тази стойност, а само тя да представлява обоснована оценка на посочената стойност.
С оглед на това в настоящия случай спорният метод се основава на презумпцията, че тази ценова разлика съответства на пазарната стойност на физическите разлики за всички видове на продукта, за които няма съответствие.
Както обаче изтъква жалбоподателят, без този въпрос да е оспорен от Комисията, тази презумпция непременно предполага възприемане на хипотезата, че износът на всички тези видове на продукта е засегнат от дъмпинг в степен, еквивалентна на степента, установена за пряко сравнимите видове на продукта.
Всъщност презумпцията, че ценовата разлика между разглежданите две категории видове продукт съответства на пазарната стойност на разликите във физическите характеристики, означава да се приеме, че ако нямаше такива разлики във физическите характеристики, видовете продукт без съответствие щяха да бъдат изнасяни на същата цена като пряко сравнимите видове продукт.
Подобна презумпция следователно предполага по принцип, че дъмпинговият марж, който може да се отрази върху цените на тези две категории видове продукт, е на същото равнище. Всъщност в противен случай ценовите разлики между разглежданите две категории видове продукт могат да произтичат, поне отчасти, от разликите в дъмпинговия марж и следователно не могат да се разглеждат достатъчно надеждно като отразяващи само разликите във физическите характеристики.
С оглед на изложеното хипотезата за еднакви дъмпингови маржове за разглежданите две категории видове на продукта не може да се разглежда като разумна или подлежаща на проверка, както правилно твърди жалбоподателят в контекста на втория довод, изложен във връзка с тази част от настоящото основание на жалбата.
Всъщност, от една страна, тази хипотеза е трудно съвместима с извършването на изчисляване на дъмпинговия марж по вид продукт, което предполага, напротив, че този дъмпингов марж може да бъде различен според вида на разглеждания продукт и че е необходимо да се пристъпи към това изчисляване, за да се отрази правилно в пълна степен съществуващият дъмпинг в съответствие с член 2, параграф 11 от основния регламент (вж. в този смисъл решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
).
От друга страна, таблицата с подробни изчисления на дъмпинговия марж на жалбоподателя, вид продукт по вид продукт, приложена към документа, който Комисията е съобщила на жалбоподателя на 29 май 2017 г. и е изпратила на Общия съд в рамките на процесуално-организационно действие (наричана по-нататък „таблицата от 29 май 2017 г.“), не позволява да се подкрепи тази хипотеза.
Всъщност тази таблица показва, че дъмпинговите маржове за пряко сравнимите или „почти съответстващи“ видове на продукта варират особено значително между отрицателни стойности под ‑ 50 % и положителни стойности близки до 500 %. Комисията обаче не представя никакви доказателства в подкрепа на хипотезата, че положението би било различно за видовете на продукта, за които няма съответствие.
Освен това, подобно на жалбоподателя, следва да се констатира, че, както показва описанието на спорния метод, което се съдържа в точка 2.2.3 от документа от 23 декември 2016 г. (вж. т. 59 по-горе), и както потвърждава опростеният пример на този метод, който се съдържа в жалбата, прилагането на посочения метод би трябвало по принцип да доведе до еднакъв процент на средния дъмпингов марж за пряко сравнимите видове продукт и за всеки от видовете на продукта, за които няма съответствие.
Всъщност, както изтъква жалбоподателят, въз основа на теоретичната хипотеза, от една страна, че среднопретеглената нормална стойност и средната експортна цена на пряко сравнимите видове на продукта са съответно 13 и 10, и от друга страна, че експортната цена на даден вид продукт без съответствие е 7, прилагането на метода на Комисията води до прилагане на съотношението между тази цена 7 и средната експортна цена 10, тоест ставка от 70 % към среднопретеглената нормална стойност 13, за да се получи нормалната стойност, след корекция, на разглеждания вид продукт без съответствие, тоест 9,1. Впрочем, както отбелязва жалбоподателят, това изчисление води, в опростения вид, който се съдържа в жалбата и който не е оспорен от Комисията, до дъмпингов марж за вида продукт без съответствие, който е идентичен със средния дъмпингов марж за пряко сравнимите видове продукт, а именно, в използвания от жалбоподателя фиктивен пример, 30 %.
Примерът, представен от Комисията в точка 2.2.3 от документа от 23 декември 2016 г., който се основава на реално използваните цифрови данни за установяване на коригираната нормална стойност за продуктите без съответствие, дава подобен резултат.
Всъщност, както е посочено в точка 59 по-горе, Комисията определя средна единична експортна цена на съответния продукт от 16 CNY/kg и средна единична цена на сходния продукт на индийския пазар от 20,91 CNY/kg. Ако средният дъмпингов марж за пряко сравнимите видове на продукта бе изчислен единствено въз основа на сравнението между тези две цени, той би бил 30,7 %.
Както посочва Комисията, прилагането на спорния метод за определяне на коригираната нормална стойност за вида продукт без съответствие с контролен номер на продукта (NCP) 0002FF00BN, за който средната единична експортна цена е 11,83 CNY, води до сума в размер на 15,46 CNY. Следва да се приеме за установено, че това изчисление би довело до дъмпингов марж за разглеждания вид продукт без съответствие в размер на 30,7 %, а именно същият процент като този на средния дъмпингов марж, посочен в точка 90 по-горе.
Вярно е, че както става ясно от писмен отговор на Комисията на въпрос на Общия съд, изчисляването на дъмпинговия марж за всеки вид продукт, както и за съответния продукт като цяло, е по-сложно отколкото в горепосочените примери и включва допълнителни операции.
Всъщност, както изтъква Комисията, за всеки вид на продукта разликата между експортната продажна цена и нормалната стойност се умножава по изнесеното количество, за да се получи общият размер на дъмпинга. Този размер на дъмпинга след това се отнася към общата сума на износа, за да се получи дъмпинговият марж за съответния вид на продукта, който се изразява в процент от цената стойност, застраховка и навло (CIF) на границата на Съюза и преди обмитяване. Както показва таблицата от 29 май 2017 г., същите операции са извършени за определянето на дъмпинговия марж за целия разглеждан продукт, след прибавяне на размера на дъмпинга за всеки вид продукт.
Освен това, както жалбоподателят пояснява в жалбата, на практика за даден вид на продукта експортната цена, използвана в контекста на обективното сравнение между нормалната стойност и тази цена, е цената на този вид продукт франко завода, докато експортната цена, към която е отнесен размерът на дъмпинга, за да се определи дъмпинговият марж за този вид продукт, е цена CIF, т.е. цена, включваща всички транспортни разходи до границата на Съюза.
С оглед на изложеното таблицата от 29 май 2017 г. показва, че тези разлики между опростените примери на жалбоподателя и на Комисията и изчисленията на дъмпинговия марж, направени на практика от последната, не са променили съществено резултата от спорния метод. Всъщност тази таблица показва, че дъмпинговите маржове, изчислени за 983-те вида на продукта, за които няма съответствие, се намират в диапазон от стойности, разположен между 24 % и 28 %. Слабото вариране на тези дъмпингови маржове обаче е несъпоставимо с установеното при дъмпинговите маржове за пряко сравнимите и „почти съответстващите“ видове продукт, които, както е посочено в точка 86 по-горе, варират между отрицателни стойности под ‑ 50 % и положителни стойности близки до 500 %.
От гореизложеното следва, че Комисията не е доказала, че посредством спорния метод е извършила обоснована оценка на пазарната стойност на разликите във физическите характеристики между видовете на продукта, за които няма съответствие, и пряко сравнимите видове на продукта. Следователно тя не е доказала, че прилагането на този метод е довело до обективно сравнение между нормалната стойност и експортните цени. Освен това тя не е доказала, че така направената корекция на нормалната стойност на видовете на продукта, за които няма съответствие, запазва обоснованото определяне на тази нормална стойност, т.е. определяне, основано върху стойности и параметри, които могат да се разглеждат като произтичащи от нормалното действие на пазарните сили. Прилагането на неправилния спорен метод следователно не е в съответствие нито с член 2, параграф 7, буква а), нито с член 2, параграф 10, ab initio и буква а) от основния регламент.
Несъмнено грешка, опорочила съображенията на автора на обжалвания акт или използвания от него метод, не е достатъчно основание за отмяна на този акт, ако с оглед на конкретните обстоятелства по случая тази грешка няма решаващо за резултата значение (вж. в този смисъл и по аналогия решения от 9 юли 2008 г., Alitalia/Комисия,
T‑301/01
,
EU:T:2008:262
, т.
и цитираната съдебна практика и от 15 декември 2010 г., CEAHR/Комисия,
T‑427/08
,
EU:T:2010:517
, т.
и цитираната съдебна практика).
Налага се обаче изводът, че в настоящия случай това не е така.
Всъщност, от една страна, както е видно от точка 66 по-горе, с оглед на значителния дял от обема на износа на жалбоподателя, за който се прилага спорният метод, не може да се изключи, че последният е повлиял значително върху размера на дъмпинговия марж на жалбоподателя, посочен в точка 1 от разпоредителната част на обжалвания регламент.
От друга страна, обосноваността на оценката на стойността на физическите разлики между видовете на продукта, за които няма съответствие, и пряко сравнимите видове на продукта и обективността на сравнението, произтичащо от основаната на тази оценка корекция, не могат да бъдат анализирани с оглед на наличието или липсата на по-подходящи алтернативни методи.
Всъщност, както е установил Съдът, макар от съвместния прочит на член 2, параграфи 10 и 11 от основния регламент да следва, че изчисляването на дъмпинговия марж трябва да се основава на обективно сравнение, понятието „по-обективно сравнение“ не е посочено никъде в тези разпоредби. Във всеки случай, щом даден метод не може да се разглежда като средство за осигуряване на обективно сравнение, не може да се поддържа, че използването на друг метод за изчисление на нормалната стойност не би гарантирало по-обективно сравнение (вж. в този смисъл решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
). Тези съображения се прилагат mutatis mutandis по отношение на понятието за обоснована оценка в член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент.
В настоящия случай, приканена от Общия съд, във връзка с въпрос с искане за писмен отговор, да посочи дали е предвидила други методи освен спорния по отношение на видовете продукт без съответствие, Комисията посочва, че го е избрала, след като е изключила три възможности. Първо, предвид много големия брой видове на продукта, изнасяни от жалбоподателя (около 1500), по-специално видовете на продукта без съответствие (близо 1000), Комисията изключва възможността да извърши индивидуално определяне на нормалната стойност за всеки вид продукт без съответствие. Второ, по същите причини Комисията счита за невъзможно да определи продуктите, които имат тесни сходства. Трето, както е посочено в точка 76 по-горе, Комисията изключва и възможността да приложи еднаква нормална стойност за всички видове на продукта, за които няма съответствие, поради значителното колебание в експортните цени на тези различни видове продукт.
Освен това в рамките на същия писмен отговор и в съдебното заседание Комисията приема, че не е било целесъобразно да се основе на цените на видовете продукти, които производителят от държавата аналог на индийския пазар е разпространявал, но не е произвеждал сам. Всъщност тя потвърждава, че не е имала никаква информация за цените на тези видове продукти, че е било възможно вносът от Китай на тези видове продукт да е бил дъмпингов и че използването им в настоящия случай по същество би означавало да се сравни китайският износ за Съюза с китайския износ за Индия. Освен това тя заявява в съдебното заседание, че член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент не ѝ позволява да прилага за част от разглежданите видове на продукта предвидения в тези разпоредби основен метод за определяне на нормалната стойност, а за другата — допълнителния метод. Поради това според нея не е било възможно да се използват цените на производителите от Съюза за видовете на продукта, за които няма съответствие. Тя добавя, че ако е било възможно да използва посочените цени, при всички случаи е щяло да бъде необходимо да направи корекции поради големия брой видове продукти, продавани за износ от жалбоподателя.
Все пак следва да се изтъкне, че дори ако Комисията е могла с основание да приеме, че всички тези алтернативни методи са били или неподходящи, или невъзможни за прилагане, или е нямало непременно да предотвратят корекции като тези, прилагани по силата на спорния метод, от точка 96 по-горе следва, че Комисията не е доказала, че прилагането на спорния метод е позволявало да се направи обективно сравнение между нормалната стойност и експортните цени и че е запазило основания характер на определянето на тази нормална стойност.
Във всеки случай Комисията не е доказала липсата на всякакъв възможен алтернативен метод.
В това отношение, от една страна, както пояснява Съдът, в случай като разглеждания, в който производителят от държавата аналог не произвежда, нито продава определен вид продукт, институциите на Съюза могат да решат да изключат този вид продукт от определението за „разглеждан продукт“ или да съставят нормалната стойност за посочения вид, така че да могат да вземат предвид експортните сделки за същия вид продукт при изчисляването на дъмпинговия марж (вж. по аналогия решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
).
От друга страна, ако се предположи, че в настоящия случай големият брой видове на продукта без съответствие е затруднил прилагането на едното или другото от тези решения, следва да се отбележи, че Комисията, поканена от Общия съд да изложи становището си по този въпрос в съдебното заседание, не е доказала, че е нямало да бъде в състояние да направи методологичен избор в съответствие с приложимите правила, ако беше разгледала на по-ранен етап от антидъмпинговото разследване въпросите за изчисляването на нормалната стойност на видовете на продукта, за които няма съответствие, и евентуално необходимите корекции.
Всъщност следва да се припомни, както е посочено в точка 57 по-горе, че в регламента за временните мерки Комисията първоначално изключва видовете на продукта, за които няма съответствие, от изчислението на нормалната стойност и едва след като се запознават с коментарите на жалбоподателя в това отношение, в рамките на Регламент за изпълнение № 430/2013, институциите решават да вземат предвид тези видове на продукта при това изчисление.
Впрочем обясненията на Комисията в съдебното заседание не показват, че тя не е можела да вземе под внимание преди приемането на регламента за временните мерки други методи, за да отчете видовете на продукта без съответствие при изчисляването на дъмпинговия марж, щом като е можела още на този етап да установи, предвид сравнението на данните на производителя от държавата аналог и данните на жалбоподателя, че посоченият производител от държавата аналог е произвеждал само ограничен брой от видовете на продукта, продавани за износ от жалбоподателя.
По-специално, Комисията не предоставя никакви конкретни доказателства, които позволяват да се изключи възможността тя да е използвала — за да направи обоснована оценка на пазарната стойност на физическите разлики с оглед извършване на необходимите корекции на нормалната стойност на видове на продукта, за които няма съответствие — данните, с които тогава е разполагала по отношение на цените на производителите в Съюза (вж. съображение 109 от регламента за временните мерки).
Несъмнено, както изтъква Комисията, с оглед на припомнената в точки 46 и 47 по-горе съдебна практика, текстът на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент не допуска тя да използва, за да определи нормалната стойност за част от съответните видове продукт, предвидения в тези разпоредби основен метод, и същевременно — за другата част — допълнителния метод, включващ по-специално възможността да се основе на цените в Съюза. Освен това Комисията основателно поддържа, че е можела да изключи прилагането на основния метод само ако той не е можел да се приложи.
Текстът на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент обаче допуска, след като бъде получена нормалната стойност чрез прилагане на основния метод, предвиден в тези разпоредби, посочената нормална стойност да се коригира съгласно член 2, параграф 10 от този регламент, като се използват цени, различни от цените на вътрешния пазар на държавата аналог или от експортните цени от тази държава, при условие че те произтичат от нормалното действие на пазарните сили, по-специално от конкурентния натиск.
От същите разпоредби впрочем следва, че законодателят не е изключил, че „действително платена[та] или платима в [Съюза цена] за сходни продукти, подходящо коригирана, ако е необходимо, за да се включи разумен марж на печалба“, може да послужи при определени условия като разумна основа за определяне на нормалната стойност. На още по-голямо основание следователно не изглежда изключено за целите на обективното сравнение да може да се направи обоснована оценка на пазарната стойност на физическите разлики, при липсата на други налични данни, въз основа на разликата между цената на разглеждания вид продукт без съответствие и средната цена на пряко сравнимия вид на продукта при един или повече производители от Съюза.
От всичко изложено следва, че първата част на третото основание е обоснована и може да доведе до отмяна на обжалвания регламент.
Доводите на Комисията не поставят под въпрос този извод.
Всъщност, на първо място, противно на твърдението си, Комисията не е спазила разпоредбите на член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент, като е определила пазарната стойност на физическите разлики между разглежданите видове на продукта въз основа на експортната цена на видовете на продукта, за които няма съответствие, която според довода ѝ е платената в Съюза цена за тази стока от първия независим клиент.
В това отношение според Комисията презумпцията, че пазарната стойност на дадена стока се отразява в цената, платена от първия независим клиент, се потвърждава от определението на понятието за пазарна стойност съобразно международните стандарти за оценяване, дефинирани от IVSC. Съгласно това определение пазарната стойност всъщност е „оценената сума, срещу която дадена стока би трябвало да се прехвърли към датата на оценката чрез сделка при пазарни условия между желаещ продавач и желаещ купувач, след подходящ маркетинг, при което всяка от страните е действала съзнателно, благоразумно и без принуда“.
Впрочем, поради причините, изложени в точки 70—75 по-горе, фактът, че експортната цена на видовете продукт без съответствие представлява цената, платена от първия независим клиент в Съюза, не може да бъде достатъчен, за да може тя да се счита за обоснована оценка на пазарната стойност. Всъщност с оглед на целта на член 2, параграф 7, буква а) и параграф 10 от основния регламент това понятие не означава само, че въпросната цена се заплаща от независим клиент в контекста на сделка при пазарни условия, както е определена от IVSC. Трябва също така да е възможно да се гарантира, че тази цена произтича от нормалното действие на пазарните сили. Това обаче не може да е така в настоящия случай, тъй като посочената цена може да е засегната от дъмпинг.
На второ място, доводът на Комисията, че прилагането на спорния метод е довело до намаляване на дъмпинговия марж на жалбоподателя, не е релевантен. Всъщност, ако се предположи, че случаят е такъв, следва да се отбележи, че посоченият метод е бил приложен за 28 % от обема на износа на жалбоподателя, т.е. за значителна част от него. Следователно изобщо не може да се изключи, че ако оценката на пазарната стойност на физическите разлики между вида на сходния продукт и видовете на продукта без съответствие се основаваше на разумен и съответстващ на приложимите разпоредби метод, този дъмпингов марж щеше да бъде намален още по-значително.
На трето място, доводът на Комисията, че по същество законосъобразността на спорния метод трябва да се преценява единствено с оглед на изискванията на член 2, параграф 10, буква а) от основния регламент, а не на изискванията на член 2, параграф 7, буква а) или параграф 11 от посочения регламент, тъй като този метод се отнася само за етапа на обективното сравнение, не може да бъде приет.
Всъщност, от една страна, корекцията на нормалната стойност, извършена в приложение на спорния метод, по принцип има отражение върху равнището, на което е била определена тази нормална стойност, и следователно — върху определянето на дъмпинговия марж. Поради това, ако прилагането на този метод води до определяне на тези два параметъра, което не съответства на целите на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент или на член 2, параграф 11 от същия регламент, съдът на Европейския съюз може и дори трябва да установи нарушение на тези разпоредби.
От друга страна, жалбоподателят във всеки случай изтъква нарушение на член 2, параграф 10, ab initio и буква а) от основния регламент. Както е посочено в точка 77 по-горе, Комисията обаче не е доказала, че с прилагането на спорния метод е възстановила симетрията между нормалната стойност и експортната цена на видовете продукт, за които няма съответствие.
На четвърто място, доводът на Комисията, че в рамките на основния метод, предвиден в член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент, тя не е имала задължението да вземе за база „разумна основа“ по смисъла на допълнителния метод, предвиден в посочения член, е явно ирелевантен. Всъщност, както установява Съдът, посочването в рамките на разпоредбите на този член, отнасящи се до допълнителния метод, на „всяка друга разумна основа“ означава a fortiori, че съгласно основния метод базата, върху която Комисията определя нормалната стойност, трябва да бъде разумна (вж. в този смисъл решение от 22 март 2012 г., GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, т.
). Освен това, както многократно бе отбелязано, в член 2, параграф 10, буква а) се изисква оценката на пазарната стойност на физическите разлики, използвана при обективното сравнение, да е обоснована.
На пето място, Комисията не може да се позовава на обстоятелството, че е приложила спорния метод, след като жалбоподателят е поискал експортните сделки във връзка с видовете на продукта, за които няма съответствие, да бъдат взети предвид в рамките на дъмпинговия марж.
Всъщност, от една страна, както бе припомнено в точки 57 и 108 по-горе, в регламента за временните мерки Комисията просто изключва тези сделки от изчислението на дъмпинговия марж. Както обаче припомня жалбоподателят в рамките на втората част от настоящото основание, според Съда такова изключване противоречи на целта на различните методи за изчисляване на дъмпинговия марж, която е, съобразно целта в член 2, параграф 11 от основния регламент, да се отрази в пълна степен съществуващият дъмпинг. Така според Съда пряка последица от подобно изключване е невъзможността на Комисията да измери отражението, което тези сделки могат да имат върху посоченото изчисляване, поради което тя не може да гарантира, че изчисленият дъмпингов марж отразява дъмпинга в такава степен (решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Parts Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет,
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, т.
).
От друга страна, както жалбоподателят правилно заявява в съдебното заседание, той е поискал от Комисията само да вземе предвид при определянето на нормалната стойност сделките във връзка с видовете на продукта, за които няма съответствие. Той обаче изобщо не е искал от нея да използва спорния метод за изчисляване на нормалната стойност на тези видове продукт. Напротив, както е видно от извършената от Общия съд проверка на третото оплакване в рамките на първото основание на първоначалната жалба, преди приемането на Регламент за изпълнение № 430/2013 жалбоподателят възразява срещу възприемането на този метод и дори предлага да се използва алтернативен метод (решение от 30 юни 2016 г., Jinan Meide Casting/Съвет,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, т.
).
От гореизложеното следва, че първата част на третото основание трябва да се уважи.
3.

По втората част, в която се твърди, че Комисията е нарушила член 2, параграф 11 от основния регламент, като е възприела метод, който води до фактическо изключване на сделките във връзка с видовете продукт, за които няма съответствие
Жалбоподателят твърди, че като е възприет метод, който води до презумпция за дъмпинг за видовете продукт, за които няма съответствие, в същия размер като дъмпинга за пряко сравнимите видове на продукта, полученият накрая дъмпингов марж не отразява в пълна степен съществуващия дъмпинг, противно на член 2, параграф 11 от основния регламент. Той твърди, че този метод води до фактическо изключване на сделките във връзка с тези видове продукт и се основава на погрешната презумпция, че тези сделки не са имали никакво реално отражение върху общия дъмпингов марж. В отговор той твърди, че позицията на Комисията по този въпрос е в противоречие с решение от 5 април 2017 г., Changshu City Standard Factory и Ningbo Jinding Fastener/Съвет (
C‑376/15 P и C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
).
От една страна, Комисията възразява, че не е бил изключен нито един вид продукт. От друга страна, Комисията поддържа, че дори ако се установи, че приложеният метод фактически е изключил видовете на продукта, за които няма съответствие, този метод във всеки случай не представлява нарушение на член 2, параграф 11 от основния регламент, тъй като от съдебната практика и от член 2.4.2 от Антидъмпинговото споразумение следва, че несравнимите експортни сделки могат да бъдат изключени, за да се гарантира обективно сравнение.
В това отношение, от една страна, веднага трябва да се изтъкне, че доколкото настоящата част се основава на хипотезата, че спорният метод е довел Комисията до това фактически да изключи сделките във връзка с видовете на продукта, за които няма съответствие, тя може единствено да бъде отхвърлена.
Всъщност, дори в резултат на спорния метод Комисията да е изчислила за всички тези видове на продукта един и същ или поне много сходен дъмпингов марж, така или иначе отчитането на тези видове на продукта се е отразило върху общия дъмпингов марж. В това отношение следва да се припомни, че както е посочено в точка 93 по-горе, за да получи общия дъмпингов марж Комисията събира получения размер на дъмпинга за всеки вид продукт и така стига до общия размер на дъмпинга за разглеждания продукт в неговата цялост, който след това тя отнася към общата сума на експортните сделки, извършени от жалбоподателя. Следователно, дори те да са съответствали, за всяка една от тях, на същия или на много сходен дъмпингов марж, полученият размер на дъмпинга за видовете продукт без съответствие, който е добавен към размера на дъмпинга за другите видове на продукта, неизбежно е оказал въздействие върху общия дъмпингов марж. Не е изключено, както твърди Комисията, спорният метод дори да е допринесъл за понижаването на равнището на този общ дъмпингов марж.
Все пак, от друга страна, доколкото с настоящата част на основанието всъщност се поддържа, че спорният метод противоречи на целта на член 2, параграф 11 от основния регламент, тъй като резултатът от прилагането на този метод не позволява да се отрази в пълна степен дъмпингът, тя трябва да бъде уважена въз основа на съображенията, изтъкнати в точки 83—86 по-горе.
От гореизложеното следва, че двете части на третото основание трябва да се уважат, поради което обжалваният регламент трябва да бъде отменен. Следователно по принцип не е необходимо да се разглеждат другите основания.
[…]

По изложените съображения
ОБЩИЯТ СЪД (пети състав)
реши:

1)
Отменя Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1146 на Комисията от 28 юни 2017 година за повторно налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на резбовани принадлежности за тръбопроводи от ковък чугун с произход от Китайската народна република, произведени от Jinan Meide Castings Co., Ltd.

2)
Осъжда Европейската комисия да заплати съдебните разноски.

Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Обявено в открито съдебно заседание в Люксембург на 20 септември 2019 година.
Подписи
(
*1
)	Език на производството: английски.
(
)	Възпроизвеждат се само точките от настоящото съдебно решение, които Общият съд счита за уместно да публикува.