CELEX: 62017TJ0650
Dumping
Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/1146
Dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, vyrábané spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd
Konečné antidumpingové clo
Pokračovanie v konaní po čiastočnom zrušení vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 430/2013
Článok 2 ods. 7 písm. a) a článok 2 ods. 10 a 11 nariadenia (ES) č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 7 písm. a) a článok 2 ods. 10 a 11 nariadenia (EÚ) 2016/1036]
Normálna hodnota
Spravodlivé porovnanie
Nezodpovedajúce druhy výrobku
Článok 3 ods. 1 až 3 a článok 9 ods. 4 a 5 nariadenia č. 1225/2009 (teraz článok 3 ods. 1 až 3 a článok 9 ods. 4 a 5 nariadenia 2016/1036)
Určenie ujmy

)
I.

Okolnosti predchádzajúce sporu
Žalobkyňa, Jinan Meide Casting Co. Ltd, je spoločnosť so sídlom v Číne, ktorá vyrába liate príslušenstvo so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny určené pre domáci trh a na vývoz.
A.

Okolnosti predchádzajúce sporu vo veci T‑424/13
Okolnosti predchádzajúce sporu, o ktorom Všeobecný súd rozhodol v rozsudku z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), ako sú uvedené v bodoch 1 až 51 daného rozsudku, možno zhrnúť takto.
Dňa 16. februára 2012 Európska komisia zverejnila oznámenie o začatí antidumpingového konania týkajúceho sa dovozu liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, Thajsku a Indonézii (
Ú. v. EÚ C 44, 2012, s. 33
).
Prešetrovanie dumpingu a ujmy sa týkalo obdobia od 1. januára do 31. decembra 2011 (ďalej len „obdobie prešetrovania“). Preskúmanie vývoja relevantného z hľadiska posúdenia ujmy sa vzťahovalo na obdobie od roku 2008 do konca obdobia prešetrovania.
Pokiaľ ide o vývoz z Číny, Komisia vybrala vzorku troch vyvážajúcich výrobcov, ktorá predstavovala 88 % objemu vývozov uskutočnených spoločnosťami, ktoré spolupracovali. Žalobkyňa bola súčasťou tejto vzorky.
Komisia odmietla týmto trom vývozcom priznať trhovohospodárske zaobchádzanie (ďalej len „THZ“), na ktoré sa vzťahujú ustanovenia článku 2 ods. 7 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (
Ú. v. EÚ L 343, 2009, s. 51
), [teraz článok 2 ods. 7 písm. b) nariadenia (EÚ) 2016/1036 Európskeho parlamentu a Rady z 8. júna 2016 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (
Ú. v. EÚ L 176, 2016, s. 21
)]. Priznala im však individuálne zaobchádzanie s ich dumpingovým rozpätím na základe článku 9 ods. 5 druhého pododseku nariadenia č. 1225/2009 (teraz článok 9 ods. 5 druhý pododsek nariadenia 2016/1036).
Komisia sa domnievala, že na účely stanovenia normálnej hodnoty bolo vhodné vybrať Indiu za tretiu krajinu s trhovým hospodárstvom v zmysle článku 2 ods. 7 písm. a) nariadenia č. 1225/2009 [teraz článok 2 ods. 7 písm. a) nariadenia 2016/1036]. Jeden indický výrobca (ďalej len „výrobca z analogickej krajiny“) súhlasil s poskytnutím údajov potrebných na určenie normálnej hodnoty.
Dňa 14. novembra 2012 Komisia prijala nariadenie (EÚ) č. 1071/2012, ktorým sa ukladá dočasné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Thajsku (
Ú. v. EÚ L 318, 2012, s. 10
, ďalej len „dočasné nariadenie“).
Dňa 13. mája 2013 Rada Európskej únie prijala vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 430/2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Thajsku a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa Indonézie (
Ú. v. EÚ L 129, 2013, s. 1
).
V článku 1 ods. 1 vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 sa uvádzalo:
„Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s výnimkou prvkov svorných spojok s metrickým závitom podľa normy ISO DIN 13 a okrúhlych káblových spojok so závitom z kujného železa bez príklopky, ktoré v súčasnosti patrí pod číselný znak KN ex73071910 (kód TARIC 7307191010) a pochádza z Čínskej ľudovej republiky… a Thajska.“
Článok 1 ods. 2 vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 stanovoval, pokiaľ ide o vývoz žalobkyne, že sadzba konečného antidumpingového cla uplatniteľná na čistú frankocenu na hranici Európskej únie pred preclením výrobku je stanovená na 40,8 %.
B.

Žaloba vo veci T‑424/13
Žalobkyňa návrhom podaným do kancelárie Všeobecného súdu 7. augusta 2013 podala žalobu (ďalej len „pôvodná žaloba“), ktorou sa domáhala zrušenia vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 v rozsahu, v akom sa na ňu uplatňovalo (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
).
Pôvodná žaloba sa zakladala na piatich žalobných dôvodoch (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
).
Prvý žalobný dôvod bol založený na tom, že inštitúcie Únie porušili právo žalobkyne na obhajobu, ako aj rôzne ustanovenia nariadenia č. 1225/2009, keďže tieto inštitúcie jej odmietli sprístupniť informácie relevantné pre stanovenie normálnej hodnoty. V rámci prvého žalobného dôvodu žalobkyňa uviedla tri výhrady. Konkrétne, prvým z nich vytýkala inštitúciám Únie, že jej odmietli prístup k výpočtom normálnej hodnoty po tom, ako získala povolenie od výrobcu z analogickej krajiny oboznámiť sa s údajmi, ktoré boli základom pre tieto výpočty (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
).
Druhý žalobný dôvod bol založený na zjavne nesprávnom posúdení a nesprávnom právnom posúdení z dôvodu, že inštitúcie zamietli žiadosti o úpravy normálnej hodnoty z dôvodu surovín a produktivity predložené žalobkyňou a subsidiárne na nedostatku odôvodnenia (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
). Tretí žalobný dôvod bol založený na zjavne nesprávnom posúdení a nesprávnom právnom posúdení, ako aj na porušení zásady zákazu diskriminácie z dôvodu, že inštitúcie využili neprimeranú metodológiu na stanovenie normálnej hodnoty nezodpovedajúcich výrobkov (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
). Štvrtý žalobný dôvod bol založený na porušení podstatných formálnych náležitostí, pretože Komisia oneskorene oznámila závery týkajúce sa THZ (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
). Piaty žalobný dôvod bol založený na skutkových omyloch a zjavne nesprávnom posúdení, ako aj na porušení nariadenia č. 1225/2009 z dôvodu, že určenie ujmy spôsobenej výrobnému odvetviu Únie bolo založené na nepresných údajoch týkajúcich sa objemu dumpingového dovozu z Číny (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
).
V rozsudku z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), Všeobecný súd zamietol štvrtý žalobný dôvod (body 59 až 89 rozsudku), ako aj druhú a tretiu výhradu vznesenú v rámci prvého žalobného dôvodu (body 108 až 127 rozsudku).
Všeobecný súd však vyhovel prvej výhrade vznesenej v rámci prvého žalobného dôvodu (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, body
až
). Všeobecný súd z toho vyvodil, že vykonávacie nariadenie č. 430/2013 treba zrušiť bez toho, aby bolo potrebné skúmať druhý, tretí a piaty žalobný dôvod pôvodnej žaloby (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
).
V bode 1 výroku rozsudku z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), Všeobecný súd rozhodol:
„Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 430/2013 z 13. mája 2013, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo a s konečnou platnosťou sa vyberá dočasné clo uložené na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike a Thajsku a ktorým sa ukončuje konanie týkajúce sa Indonézie, sa zrušuje v rozsahu, v akom sa uplatňuje na spoločnosť Jinan Meide Casting Co. Ltd.“
C.

Okolnosti predchádzajúce sporu, ku ktorému došlo po vydaní rozsudku z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (T‑424/13)
Dňa 28. októbra 2016 Komisia uverejnila oznámenie týkajúce sa [rozsudku z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
)], týkajúceho sa vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 (
Ú. v. EÚ C 398, 2016, s. 57
, ďalej len „oznámenie z 28. októbra 2016“).
V treťom odôvodnení oznámenia z 28. októbra 2016 Komisia uviedla, že v súlade s článkom 266 ZFEÚ žiadosť dotknutého vyvážajúceho výrobcu o sprístupnenie výpočtov normálnej hodnoty na základe dôverných údajov pochádzajúcich od výrobcu z analogickej krajiny by teda mala byť opätovne preskúmaná s ohľadom na osobitné okolnosti vlastné tomuto vyvážajúcemu výrobcovi.
Vo štvrtom odôvodnení oznámenia z 28. októbra 2016 Komisia poukázala na to, že zrušenie vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 sa týkalo jednej fázy správneho konania, konkrétne poskytnutia informácií vyvážajúcemu výrobcovi. Preto sa domnievala, že na to, aby sa dosiahol súlad s rozsudkom z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), mala možnosť napraviť aspekty konania, ktoré viedli k zrušeniu rozsudku, bez toho, aby zmenila časti konania, ktoré neboli uvedené v rozsudku, a že závery uvedené vo vykonávacom nariadení č. 430/2013, ktoré neboli napadnuté v lehote stanovenej na tento účel, alebo ktoré boli napadnuté, ale Všeobecný súd so zreteľom na ne žalobkyni nevyhovel, prípadne ich nepreskúmal, takže neviedli k zrušeniu vykonávacieho nariadenia č. 430/2013, zostali platné.
V piatom a šiestom odôvodnení oznámenia z 28. októbra 2016 Komisia uviedla, že vzhľadom na to, čo predchádzalo, opätovne otvára antidumpingové prešetrovanie týkajúce sa dovozov temperovaných rúrok s pôvodom v Číne, ktoré viedlo k prijatiu vykonávacieho nariadenia č. 430/2013, v rozsahu, v akom sa toto nariadenie vzťahuje na dotknutého vyvážajúceho výrobcu, a pokračuje v prešetrovaní v bode, v ktorom došlo k nezrovnalosti, pričom uvedené oznámenie uverejní v
Úradnom vestníku Európskej únie
, a toto opätovné otvorenie sa týka len výkonu rozsudku Všeobecného súdu v rozsahu, v akom sa vzťahuje na žalobkyňu.
Komisia oznámila žalobkyni viaceré po sebe nasledujúce verzie dumpingového rozpätia, ako aj rôzne dokumenty týkajúce sa týchto výpočtov a údaje predložené výrobcom z analogickej krajiny (listy z 23. decembra 2016, 31. januára, 14. februára a 12. apríla 2017, a e‑maily z 21. apríla a 29. mája 2017).
Žalobkyňa predložila pripomienky v listoch z 19. januára a 2. mája 2017.
Dňa 8. marca 2017 Komisia vypočula žalobkyňu a dvoch dovozcov dotknutého výrobku a 15. marca a 25. apríla 2017 uskutočnila ďalšie dve vypočutia žalobkyne.
Dňa 28. júna 2017 Komisia prijala vykonávacie nariadenie (EÚ) 2017/1146, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, vyrábané spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd. (
Ú. v. EÚ L 166, 2017, s. 23
, ďalej len „napadnuté nariadenie“).
V odôvodneniach 4 až 6 napadnutého nariadenia Komisia odôvodnila spôsob vykonania rozsudku z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada (
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
), podobne ako vo štvrtom až šiestom odôvodnení oznámenia z 28. októbra 2016 (pozri body 20 až 22 vyššie).
Článok 1 napadnutého nariadenia v odseku 1 stanovuje:
„Týmto sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s výnimkou prvkov svorných spojok s metrickým závitom podľa normy ISO DIN 13 a okrúhlych káblových spojok so závitom z kujného železa bez príklopky, ktoré v súčasnosti patrí pod číselný znak KN ex73071910 (kód TARIC 7307191010) a pochádza z Čínskej ľudovej republiky, a vyrába ho spoločnosť Jinan Meide (doplnkový kód TARIC B336).“
Článok 1 ods. 2 napadnutého nariadenia stanovuje:
„Sadzba konečného antidumpingového cla uplatniteľného na čistú frankocenu na hranici Únie pred preclením je 39,2 %.“
II.

Konanie a návrhy účastníkov konania
Návrhom podaným do kancelárie 25. septembra 2017 žalobkyňa podala žalobu, na základe ktorej sa začalo toto konanie.
Komisia predložila svoje vyjadrenie k žalobe 22. decembra 2017.
Replika bola podaná 20. februára 2018 a duplika 3. apríla 2018.
Listom zo 4. apríla 2018 boli účastníci konania informovaní o ukončení písomnej časti konania a o možnosti, aby požiadali o nariadenie pojednávania za podmienok stanovených v článku 106 Rokovacieho poriadku Všeobecného súdu. Listom zo 6. apríla 2018 žalobkyňa požiadala o nariadenie pojednávania.
Dňa 1. februára 2019 opatrením na zabezpečenie priebehu konania Všeobecný súd položil účastníkom konania niekoľko otázok, na ktoré mali odpovedať písomne, a vyzval ich na predloženie určitých dokumentov. Účastníci konania odpovedali Všeobecnému súdu procesnými úkonmi z 22. februára 2019.
Dňa 1. marca 2019 Všeobecný súd novým opatrením na zabezpečenie priebehu konania vyzval Komisiu, aby predložila doplňujúci dokument. Komisia na túto výzvu odpovedala procesným úkonom z 5. marca 2019.
Pojednávanie sa konalo 7. marca 2019. Na pojednávaní žalobkyňa potvrdila, ako uviedla v rámci písomnej odpovede na otázku Všeobecného súdu, že sa vzdáva uplatnenia piateho žalobného dôvodu žaloby.
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zrušil napadnuté nariadenie,
–
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania.
Komisia navrhuje, aby Všeobecný súd:
–
zamietol žalobu,
–
uložiť žalobkyni povinnosť nahradiť trovy konania.
III.

Právny rámec
Ako bolo uvedené v bode 36 vyššie, žalobkyňa sa vzdala uplatnenia piateho žalobného dôvodu žaloby. Prejednávaná žaloba teda obsahuje len štyri žalobné dôvody. Prvý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 7 písm. a) nariadenia č. 1225/2009 z dôvodu pochybenia Komisie pri stanovení normálnej hodnoty. Druhý žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 10 tohto nariadenia (teraz článok 2 ods. 10 nariadenia 2016/1036) a článku 2.4 Dohody o uplatňovaní článku VI Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 (GATT) (
Ú. v. ES L 336, 1994, s. 103
; Mim. vyd. 11/021, s. 91, ďalej len „antidumpingová dohoda“), ktorý sa nachádza v prílohe 1 A Dohody o založení Svetovej obchodnej organizácie (WTO) (
Ú. v. ES L 336, 1994, s. 3
; Mim. vyd. 11/021, s. 82), a to z dôvodu, že Komisia nesprávne odmietla niektoré žiadosti žalobkyne o úpravy. Tretí žalobný dôvod je založený na porušení článku 2 ods. 7 písm. a), článku 2 ods. 10
ab initio
a písm. a), a článku 2 ods. 11 uvedeného nariadenia [teraz článok 2 ods. 7 písm. a), článok 2 ods. 10
ab initio
a písm. a), a článok 2 ods. 11 nariadenia 2016/1036] z dôvodu chýb Komisie pri stanovení normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku. Štvrtý odvolací dôvod sa zakladá na jednej strane na porušení článku 3 ods. 1 až 3 sporného nariadenia (teraz článok 3 ods. 1 až 3 nariadenia 2016/1036) z dôvodu, že Komisia vychádzala z nepresných údajov o dovoze, a na druhej strane na porušení článku 3 a článku 9 ods. 4 a 5 toho nariadenia (teraz článok 9 ods. 4 nariadenia 2016/1036), ako aj na nedostatku odôvodnenia z dôvodu, že Komisia v napadnutom nariadení výslovne neprijala závery týkajúce sa ujmy a príčinnej súvislosti.
Na úvod treba uviesť, že v odôvodnení 19 napadnutého nariadenia Komisia uviedla, že aktom uplatniteľným na opätovné začatie antidumpingového prešetrovania bolo nariadenie č. 1225/2009, ktoré bolo hmotným právom v čase prijatia nariadenia zrušeného Všeobecným súdom. Dodala, že v každom prípade nariadenie 2016/1036, ktoré zrušilo a nahradilo nariadenie č. 1225/2009 s účinnosťou od 19. júla 2016, bolo kodifikáciou tohto nariadenia a jeho neskorších zmien. V žalobe žalobkyňa s týmito úvahami vyjadrila súhlas s tým, že výraz „základné nariadenie“ použitý v napadnutom nariadení sa má vykladať tak, že odkazuje na nariadenie č. 1225/2009.
V tejto súvislosti podľa ustálenej judikatúry platí, že ak právny základ aktu a uplatniteľné procesné pravidlá musia byť v platnosti k dátumu prijatia tohto aktu, dodržiavanie zásad upravujúcich uplatnenie právnej úpravy v čase, ako aj požiadavky týkajúce sa zásad právnej istoty a ochrany legitímnej dôvery ukladajú uplatnenie hmotnoprávnych pravidiel účinných v čase skutkových okolností veci samej, aj keď tieto pravidlá už nie sú účinné ku dňu prijatia predmetného aktu inštitúciou Únie (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 14. júna 2016, Komisia/McBride a i.,
C‑361/14 P
,
EU:C:2016:434
, bod
a citovanú judikatúru).
Z toho vyplýva, že ak by napadnuté nariadenie malo byť prijaté na základe nariadenia 2016/1036, a v súlade s postupmi stanovenými týmto nariadením, je nutné zákonnosť tohto nariadenia posúdiť so zreteľom na pravidlá hmotného práva, ktoré boli uplatniteľné na skutočnosti, ktorých sa týkalo antidumpingové prešetrovanie, teda pravidlá definované nariadením č. 1225/2009. V rozsahu, v akom sa žalobné dôvody týkajú výlučne uplatnenia hmotného práva v rámci preskúmania týchto dôvodov v bodoch 44 až 412 nižšie, sa treba odvolávať len na nariadenie č. 1225/2009 (ďalej len „základné nariadenie“).
V prvom rade Všeobecný súd považuje za vhodné preskúmať tretí žalobný dôvod.
A.

O treťom žalobnom dôvode založenom na porušení článku 2 ods. 7 písm. a), článku 2 ods. 10 ab initio a písm. a), a článku 2 ods. 11 základného nariadenia z dôvodu pochybenia Komisie pri stanovení normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku
Tretí žalobný dôvod sa skladá z dvoch častí, z ktorých prvá je založená na tom, že metóda prijatá Komisiou na určenie normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku (ďalej len „sporná metóda“) je neprimeraná, a druhá je založená na tom, že táto metóda neodráža skutočný rozsah praktizovaného dumpingu v rozpore s článkom 2 ods. 11 základného nariadenia.
1.

Úvodné poznámky
Na úvod treba na jednej strane pripomenúť, že podľa článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia v prípade, že vyvážajúca krajina je krajinou bez trhového hospodárstva, existujú dve metódy určenia normálnej hodnoty.
Ako uviedol Súdny dvor, zo znenia a štruktúry ustanovení článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia vyplýva, že hlavná metóda určenia normálnej hodnoty v takom prípade je metóda „ceny alebo vytvorenej hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom“ alebo „ceny z takejto tretej krajiny voči iným krajinám vrátane [Únie]“. V opačnom prípade je definovaná subsidiárna metóda určenia normálnej hodnoty, podľa ktorej sa táto hodnota určuje na „inom odôvodnenom [primeranom –
neoficiálny preklad
] základe, vrátane ceny skutočne zaplatenej alebo bežne platenej v [Únii] za podobný výrobok, ktorá sa v prípade potreby riadne upraví tak, aby zahŕňala primerané ziskové rozpätie“ (rozsudok z 22. marca 2012, GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, bod
).
Podľa Súdneho dvora je cieľom uprednostnenia hlavnej metódy stanovenej týmito ustanoveniami dosiahnuť primerané určenie normálnej hodnoty v krajine vývozu výberom tretej krajiny, kde sa cena podobného výrobku vytvára za podmienok čo najviac porovnateľných s podmienkami krajiny vývozu, pokiaľ ide o krajinu s trhovým hospodárstvom. Z toho vyplýva, že uplatnenie tejto hlavnej metódy možno vylúčiť len v prípade, v ktorom jej uplatnenie nie je možné (pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. marca 2012, GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, body
a
).
Na druhej strane tak zo znenia, ako aj zo štruktúry článku 2 ods. 10 základného nariadenia vyplýva, že úprava vývoznej ceny alebo normálnej hodnoty sa môže uskutočniť výlučne na účely zohľadnenia rozdielov vo faktoroch, ktoré ovplyvňujú ceny, a teda ich porovnateľnosť. Inými slovami to znamená, že cieľom úpravy je obnoviť symetriu medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou výrobku, takže ak nedošlo platne k úprave, znamená to
a contrario
, že sa ňou vytvorila asymetria medzi týmito dvoma hodnotami (pozri v tomto zmysle rozsudok zo 16. decembra 2011, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Rada,
T‑423/09
,
EU:T:2011:764
, bod
a citovanú judikatúru).
Konkrétne článok 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia stanovuje, že úprava sa vykoná z dôvodu rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach dotknutého výrobku a že výška úpravy zodpovedá primeranému odhadu hodnoty rozdielu na trhu. Toto ustanovenie však neupresňuje, akým spôsobom treba pristúpiť k takémuto primeranému odhadu. Okrem toho treba uviesť, že toto ustanovenie nevyžaduje na opätovné nastolenie symetrie medzi normálnou hodnotou podobného výrobku a vývoznou cenou dotknutého výrobku, aby výška takto hodnotenej úpravy presne odrážala takúto hodnotu na trhu, ale len to, aby predstavovala primeraný odhad.
Ako vyplýva z judikatúry, v medziach stanovených na jednej strane článkom 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia a na druhej strane článkom 2 ods. 10 tohto nariadenia Komisia disponuje širokou mierou voľnej úvahy, pokiaľ ide o posúdenie normálnej hodnoty výrobku, ako aj pokiaľ ide o posúdenie skutkových okolností odôvodňujúcich spravodlivosť porovnania normálnej hodnoty a uplatnenej vývoznej ceny, pričom nejasné pojmy primeraného stanovenia a spravodlivosti, ktoré Komisia musí uplatniť v rámci týchto ustanovení, má táto inštitúcia konkretizovať v každom jednotlivom prípade podľa relevantného hospodárskeho kontextu (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 7. mája 1987, NTN Toyo Bearing a i./Rada,
240/84
,
EU:C:1987:202
, bod
, a zo 16. decembra 2011, Dashiqiao Sanqiang Refractory Materials/Rada,
T‑423/09
,
EU:T:2011:764
, body
a
a citovanú judikatúru).
Pri týchto posúdeniach však Komisia musí dbať na to, aby vychádzala z hodnôt a parametrov, o ktorých je možné sa ubezpečiť, že sú normálnym výsledkom síl pôsobiacich na trhu, a najmä skutočnej hospodárskej súťaže (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudok z 10. septembra 2015, Fliesen‑Zentrum Deutschland,
C‑687/13
,
EU:C:2015:573
, body
až
).
Okrem toho použité metódy musia byť v súlade s konečným cieľom výpočtu dumpingového rozpätia, ktorým je, ako vyplýva z článku 2 ods. 11 základného nariadenia, skutočný rozsah praktizovaného dumpingu (pozri v tomto zmysle rozsudok z 5. apríla 2017, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener/Rada,
C‑376/15 P a C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, bod
).
Vo všeobecnosti prináleží súdu Únie, aby overil, či pri výbere metód stanovenia normálnej hodnoty a zabezpečení spravodlivého porovnania medzi normálnou hodnotou a vývoznými cenami Komisia neopomenula zohľadniť podstatné skutočnosti s cieľom preukázať vhodnosť týchto rozhodnutí a či všetky skutočnosti uvedené v spise boli preskúmané so všetkou požadovanou starostlivosťou (pozri v tomto zmysle analogicky rozsudok z 22. marca 2012, GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, bod
).
2.

O prvej časti založenej na tom, že Komisia prijala neprimeranú metódu na stanovenie normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku
Žalobkyňa tvrdí, že sporná metóda sa zakladá na nesprávnom predpoklade, že trhová hodnota fyzikálnych rozdielov sa odráža vo vývozných cenách, zatiaľ čo podľa záverov samotnej Komisie tieto rovnaké vývozné ceny aspoň čiastočne odrážajú dumping. Okrem toho tvrdí, že táto metóda sa zakladá na nesprávnom predpoklade, že ceny vývozu nezodpovedajúcich druhov výrobku odrážajú rovnakú úroveň dumpingu, ako je úroveň určená pre druhy výrobku, pre ktoré existuje priamo porovnateľný druh výrobku (ďalej len „priamo porovnateľné druhy výrobkov“). Tento predpoklad je však podľa nej neprimeraný a neoveriteľný. Komisia teda porušila článok 2 ods. 7 písm. a) a článok 2 ods. 10
ab initio
a písm. a) základného nariadenia. Okrem toho na pojednávaní žalobkyňa zdôraznila, že existuje veľký počet alternatívnych metód, ktoré Komisia mohla použiť v rámci uplatniteľných ustanovení.
Komisia namieta, že priemerná normálna hodnota bola v súlade s článkom 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia opravená trhovou hodnotou fyzikálnych rozdielov. Tvrdí, že vzhľadom na definíciu trhovej hodnoty International Valuation Standard Council (Medzinárodný výbor pre pravidlá hodnotenia, IVSC) sa treba domnievať, že trhová hodnota sa odráža vo vývozných cenách. Podľa nej totiž treba vychádzať z toho, že prvý nezávislý zákazník zaplatí trhovú hodnotu a že vývozná cena je cena zaplatená na trhu Únie. Komisia okrem toho tvrdí, že jej metóda umožnila znížiť dopad druhov výrobku s vysokým dumpingovým rozpätím a že v dôsledku toho bolo celkové dumpingové rozpätie v prospech žalobkyne znížené. V rámci písomných odpovedí na otázky Všeobecného súdu a na pojednávaní Komisia trvala na skutočnosti, že sporná metóda sa uplatnila v nadväznosti na žiadosti žalobkyne a vzhľadom na nemožnosť individuálneho určenia rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach podľa jednotlivých druhov výrobku. V podstate tvrdí, že zákonnosť tejto metódy sa musí preskúmať vzhľadom na ustanovenia článku 2 ods. 10 základného nariadenia, a nie vzhľadom na ustanovenia článku 2 ods. 7 písm. a) alebo článku 2 ods. 11 tohto nariadenia, ktoré sa týkajú rôznych štádií stanovenia dumpingového rozpätia.
Pred preskúmaním tvrdení žalobkyne je potrebné vrátiť sa k obsahu spornej metódy, ako aj k podielu objemu vývozu žalobkyne, ktorého sa týka uplatnenie tejto metódy.
Ako vyplýva z odôvodnenia 68 dočasného nariadenia, Komisia pôvodne vypočítala dumpingové rozpätie žalobkyne na základe porovnania váženého priemeru normálnej hodnoty každého druhu podobného priamo porovnateľného výrobku stanoveného pre analogickú krajinu s váženým priemerom vývozných cien zodpovedajúceho druhu príslušného výrobku. Do tohto výpočtu teda nezahrnula transakcie týkajúce sa nezodpovedajúcich druhov výrobku. Následne vyhovela žiadosti žalobkyne o zohľadnenie týchto transakcií v rámci výpočtu dumpingového rozpätia, ktoré podľa nespochybnených údajov žaloby predstavovali 44 % celkového objemu svojich vývozov do Únie. Odôvodnenie 18 vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 spresňuje, že pre druhy výrobku, ktoré nie sú priamo porovnateľné, bola normálna hodnota vypočítaná na základe aritmetického priemeru normálnej hodnoty priamo porovnateľných druhov výrobku upraveného o trhovú hodnotu rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach podľa článku 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia.
Podľa údajov v bode 2.2.3 prílohy k informačnému dokumentu Komisie z 23. decembra 2016 s názvom „Výpočet dumpingového rozpätia Jinan Meide Casting CO., Ltd ‚JMCC‘“ (ďalej len „dokument z 23. decembra 2016“) Komisia uplatnila spornú metódu nasledujúcim spôsobom.
Komisia určila, že lineárny priemer vývoznej ceny všetkých priamo porovnateľných druhov výrobku predstavuje 16 čínskych jüanov (CNY)/kg (približne 2,12 eura/kg). Lineárny priemer normálnej hodnoty pre zodpovedajúce druhy výrobku bol stanovený na 20,91 CNY/kg (približne 2,77 eura/kg). Ďalej s cieľom stanoviť úpravu z dôvodu fyzikálnych rozdielov medzi priamo porovnateľnými druhmi výrobku a nezodpovedajúcimi druhmi výrobku Komisia vypočítala pomer medzi priemernou cenou predajov pri vývoze každého nezodpovedajúceho druhu výrobku a lineárnym priemerom vývoznej ceny priamo porovnateľných druhov výrobku. Následne uplatnila uvedené pomery vo forme percentuálneho podielu na lineárny priemer normálnej hodnoty a získala tak normálnu hodnotu každého nezodpovedajúceho druhu výrobku, ktorá bola upravená na základe fyzikálnych rozdielov.
Napríklad priemerná jednotková cena pri vývoze nezodpovedajúceho druhu výrobku s kontrolným číslom 0002FF00BN bola 11,83 CNY/kg (približne 1,57 eura/kg), čo zodpovedá 73,92 % lineárneho priemeru vývoznej ceny priamo porovnateľných druhov výrobku. Komisia uplatnila tento pomer 73,92 % na lineárny priemer normálnej hodnoty uvedených druhov výrobku a získala tak pre nezodpovedajúci druh daného výrobku normálnu hodnotu, ktorá bola upravená na základe fyzikálnych rozdielov, vo výške 15,46 CNY/kg (približne 2,05 eura/kg).
Žalobkyňa spochybnila platnosť tejto metódy v rámci správneho konania, ktoré predchádzalo prijatiu vykonávacieho nariadenia č. 430/2013, ako aj pred Všeobecným súdom v rámci tretieho žalobného dôvodu svojej pôvodnej žaloby (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, body
a
). Ako však bolo pripomenuté v bode 17 vyššie, Všeobecný súd vyhovel prvej výhrade uvedenej v rámci prvého žalobného dôvodu založenej na tom, že Komisia odmietla sprístupniť výpočty normálnej hodnoty bez toho, aby preskúmala druhý, tretí a piaty žalobný dôvod. Hoci v rámci opätovného otvorenia konania žalobkyňa zopakovala svoje pripomienky, Komisia túto otázku opätovne nepreskúmala, takže vykonala nový výpočet dumpingového rozpätia žalobkyne tým, že opätovne uplatnila spornú metódu.
Treba však uviesť, že ako možno vyvodiť z bodu 2.2.3 dokumentu z 23. decembra 2016 a ako účastníci konania potvrdili v rámci písomnej odpovede na otázku Všeobecného súdu, na účely výpočtu normálnej hodnoty a dumpingového rozpätia Komisia okrem priamo porovnateľných druhov výrobku a nezodpovedajúcich druhov výrobku identifikovala tretiu kategóriu druhov výrobku, konkrétne „kvázi zodpovedajúce“ druhy výrobku.
V tejto súvislosti, pokiaľ ide o kategóriu „kvázi zodpovedajúcich“ druhov výrobku, z bodu 2.2.3 dokumentu z 23. decembra 2016 vyplýva, že zahŕňa druhy výrobku predávané žalobkyňou, ktoré sa odlišujú od priamo porovnateľných druhov výroku len tým, že ich povrch nie je galvanizovaný. Normálna hodnota druhov výrobku patriacich do tejto kategórie bola upravená na základe normálnej hodnoty zodpovedajúceho podobného druhu výrobku, ktorý je galvanizovaný. Pokiaľ ide o druh výrobku s čiernym povrchom (B), normálna hodnota bola stanovená na 80 % normálnej hodnoty zodpovedajúceho podobného druhu výrobku, ktorý je galvanizovaný. V prípade ostatných plôch (A, E a M) bola v celom rozsahu použitá tá istá normálna hodnota podobného galvanizovaného druhu výrobku.
Podľa údajov, ktoré uviedli účastníci konania vo svojich písomných odpovediach na otázky Všeobecného súdu, rozdelenie 1528 druhov výrobku predávaných na vývoz do troch kategórií uvedených v bode 62 vyššie je takéto.
V prvom rade 202 druhov výrobku, ktoré predstavujú 55 % celkového objemu vývozu žalobkyne, boli považované za priamo porovnateľné druhy výrobku. Pre tieto druhy výrobku bolo teda dumpingové rozpätie stanovené určením normálnej hodnoty v súlade s údajmi uvedenými v odôvodneniach 17 a 19 vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 na základe domáceho predaja výrobcu z analogickej krajiny, ku ktorému došlo v bežnom obchodnom styku, alebo na základe vytvorenej hodnoty. V druhom rade 343 druhov výrobku, ktoré predstavujú 17 % uvedeného celkového objemu, bolo považovaných za „kvázi zodpovedajúce“ druhy výrobku, pri ktorých bolo dumpingové rozpätie určené úpravou normálnej hodnoty na základe metodológie opísanej v bode 63 vyššie. V treťom rade zostávajúca časť druhov výrobku, a to 983 druhov výrobku predstavujúcich 28 % celkového objemu, bola považovaná za patriacu do kategórie nezodpovedajúcich druhov výrobku, pri ktorých bola normálna hodnota vypočítaná a upravená v súlade so spornou metódou.
Z uvedeného teda vyplýva, že sporná metóda sa uplatnila na účely stanovenia dumpingového rozpätia časti vývozu žalobkyne, ktorá predstavovala minimálne štvrtinu a maximálne tretinu z jeho celkového objemu, teda nezanedbateľnú časť uvedeného objemu. Použitie tejto metódy teda môže mať podstatný vplyv na výpočet dumpingového rozpätia stanoveného pre všetky tieto vývozy.
V prvom rade treba preskúmať tvrdenie žalobkyne, podľa ktorého sa sporná metóda zakladá na predpoklade, že vývozné ceny žalobkyne odrážajú trhovú hodnotu rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach, ktoré je v rozpore so záverom Komisie, podľa ktorého sú tieto vývozné ceny aspoň čiastočne predmetom dumpingu.
Treba uviesť, že vzhľadom na údaje uvedené v bodoch 57 až 59 vyššie možno spornú metódu opísať ako kombinujúcu dve fázy, a to na jednej strane určenie normálnej hodnoty podľa hlavnej metódy stanovenej v článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia (pozri body 46 a 47 vyššie) a na druhej strane uplatnenie úpravy z titulu fyzikálnych rozdielov za podmienok stanovených v článku 2 ods. 10 písm. a) toho istého nariadenia. Ako vyplýva z týchto údajov, Komisia sa domnievala, že rozdiely medzi vývoznými cenami uplatňovanými žalobkyňou v súvislosti s nezodpovedajúcimi druhmi výrobku a tými istými cenami, pokiaľ ide o priamo porovnateľné druhy výrobku, predstavujú primeraný odhad hodnoty fyzikálnych rozdielov medzi uvedenými druhmi výrobku na účely úpravy normálnej hodnoty.
Žalobkyňa nespochybňuje zákonnosť prvej fázy tejto metódy ako takú, teda odkaz na priemernú jednotkovú cenu podobného výrobku na indickom trhu na účely stanovenia normálnej hodnoty, ale len zákonnosť druhej fázy tohto postupu, a to využitie pomeru medzi cenou každého nezodpovedajúceho druhu výrobku a priemernou jednotkovou vývoznou cenou priamo porovnateľných druhov výrobku na účely stanovenia výšky úpravy normálnej hodnoty s cieľom spravodlivého porovnania v zmysle článku 2 ods. 10 základného nariadenia.
Treba konštatovať, že tvrdenie žalobkyne je založené na správnom predpoklade. Cena, ktorá by mohla byť ovplyvnená dumpingom, totiž nemôže predstavovať základ primeraného odhadu trhovej hodnoty rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach v zmysle článku 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia, keďže táto cena nemusí byť výsledkom síl, ktoré bežne pôsobia na trhu.
Preto sa zdá paradoxné, že Komisia určuje normálnu hodnotu podobného druhu daného výrobku prostredníctvom hodnoty, ktorá je potenciálne ovplyvnená dumpingom, hoci sa snaží stanoviť uvedenú normálnu hodnotu na základe jeho hodnoty v tretej krajine s trhovým hospodárstvom, s cieľom identifikovať cenu tvorenú za čo najviac porovnateľných okolností s okolnosťami v krajine vývozu.
Nie je totiž možné, aby Komisia predpokladala, že takáto hodnota, ktorá je potenciálne ovplyvnená dumpingom, bola vytvorená v podmienkach trhovej ekonomiky. V tomto štádiu konania teda Komisia nemôže vylúčiť, že táto hodnota je výsledkom umelého podhodnotenia, ktoré vedie k nižšej sume, ako je tá, na ktorej by bola táto hodnota stanovená, ak by bola len výsledkom síl, ktoré voľne pôsobia na trhu.
Okrem toho treba konštatovať, že využitie na účely spravodlivého porovnania úpravy normálnej hodnoty zodpovedajúcej sume stanovenej na základe vývozných cien, ktorej podhodnotenie spôsobené dumpingom sa Komisia snaží posúdiť, nie je koherentným krokom.
V tejto súvislosti treba uviesť, že na to, aby bolo možné primerane a objektívne stanoviť dumpingové rozpätie, musí byť výpočet normálnej hodnoty určitého druhu výrobku v zásade založený na údajoch, ktoré sú nezávislé od vývozných cien, ktorých podhodnotenie sa Komisia snaží posúdiť prostredníctvom stanovenia uvedenej normálnej hodnoty.
Normálna hodnota totiž predstavuje referenčnú hodnotu, s ktorou sa porovnáva vývozná cena potenciálne ovplyvnená dumpingom. Toto porovnanie je skreslené, ak sa pri výpočte takejto referenčnej hodnoty uplatní konštitutívny prvok vývoznej ceny, ktorá sa má porovnať.
Je pravda, že Komisia bola oprávnená v prejednávanej veci vykonať úpravu normálnej hodnoty, keďže táto hodnota bola určená na základe priemernej jednotkovej hodnoty priamo porovnateľných druhov výrobku na indickom trhu. Ako však Komisia uviedla v rámci písomnej odpovede na otázku Všeobecného súdu, jednotné uplatňovanie tejto jednotnej priemernej hodnoty pri určovaní normálnej hodnoty všetkých nezodpovedajúcich druhov výrobku nebolo v prejednávanej veci primerané, pretože konštatovala, že rozdiel medzi priemernými vývoznými cenami jednotlivých nezodpovedajúcich druhov výrobku bol významný, a to od 10 CNY/kg (približne 1,32 eura/kg) do vyše 100 CNY/kg (približne 13,2 eura/kg). Pokiaľ teda nedôjde k úprave, takéto jednotné uplatnenie priemernej jednotkovej hodnoty neumožňuje zabezpečiť porovnateľnosť medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou každého nezodpovedajúceho druhu výrobku.
Komisia však nepreukázala, že použitie základného prvku vývozných cien nezodpovedajúcich druhov výrobku na účely opravy normálnej hodnoty, s ktorou sú tieto ceny porovnávané, mohlo nastoliť symetriu medzi uvedenými cenami a uvedenou normálnou hodnotou v súlade s cieľom článku 2 ods. 10 základného nariadenia. Predovšetkým neexistovala nijaká zmienka o tom, že pomer medzi vývoznou cenou každého nezodpovedajúceho druhu výrobku a priemernou jednotkovou cenou pri vývoze priamo porovnateľných druhov výrobku odráža správne hodnotu fyzikálnych rozdielov medzi touto poslednou kategóriou druhu výrobku a dotknutým nezodpovedajúcim druhom výrobku.
Je pravda, že nemožno vylúčiť, že v určitých prípadoch rozdiel medzi vývoznými cenami určitých osobitných nezodpovedajúcich druhov výrobku a vývoznými cenami priamo porovnateľných druhov výrobku zodpovedá trhovej hodnote osobitných fyzikálnych vlastností, ktoré majú nezodpovedajúce druhy výrobku. Okrem toho článok 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia nevyžaduje, aby úprava dokonale odrážala túto hodnotu, ale len to, aby predstavovala primeraný odhad.
V prejednávanej veci však sporná metóda vychádza z domnienky, že tento rozdiel v cene zodpovedá trhovej hodnote fyzikálnych rozdielov pre všetky nezodpovedajúce druhy výrobku.
Ako však uviedla žalobkyňa bez toho, aby to Komisia spochybnila, táto domnienka nevyhnutne predpokladá, že vývoz všetkých týchto druhov výrobku postihuje dumping na rovnakej úrovni, ako je úroveň, ktorá bola konštatovaná pre priamo porovnateľné druhy výrobku.
Domnienka, že cenový rozdiel medzi týmito dvoma kategóriami predmetných druhov výrobku zodpovedá trhovej hodnote rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach, totiž znamená, že ak by neexistovali tieto rozdiely vo fyzikálnych vlastnostiach, nezodpovedajúce druhy výrobku by sa predávali na vývoz za rovnakú cenu ako priamo porovnateľné druhy výrobku.
Takáto domnienka zo svojej podstaty znamená, že dumpingové rozpätie, ktoré môže mať vplyv na ceny týchto dvoch kategórií druhov výrobku, je na rovnakej úrovni. V opačnom prípade by totiž cenové rozdiely medzi oboma kategóriami predmetných druhov výrobku mohli aspoň sčasti vyplývať z odchýlok dumpingového rozpätia, a preto sa nemožno domnievať, že odzrkadľujú len rozdiely vo fyzikálnych vlastnostiach.
Vzhľadom na to, ako žalobkyňa správne uvádza v druhom tvrdení uvedenom v rámci tejto časti žalobného dôvodu, nemožno predpoklad dumpingových rozpätí, ktoré sú rovnocenné pre obe kategórie dotknutých druhov výrobku, považovať ani za primeraný, ani za overiteľný.
Na jednej strane je totiž tento predpoklad ťažko zlučiteľný s využitím výpočtu dumpingového rozpätia podľa druhu výrobku, ktoré naopak vyžaduje, aby toto dumpingové rozpätie mohlo byť odlišné podľa posudzovaného druhu výrobku a aby sa tento výpočet uskutočnil tak, že správne zohľadní skutočný rozsah uplatneného dumpingu v súlade s článkom 2 ods. 11 základného nariadenia (pozri v tomto zmysle rozsudok z 5. apríla 2017, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener/Rada,
C‑376/15 P a C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, bod
).
Na druhej strane tabuľka podrobných výpočtov dumpingového rozpätia žalobkyne podľa jednotlivých druhov výrobku, ktorá tvorí prílohu dokumentu, ktorý Komisia zaslala žalobkyni 29. mája 2017 a predložila Všeobecnému súdu v rámci opatrenia na zabezpečenie priebehu konania (ďalej len „tabuľka z 29. mája 2017“), neumožňuje potvrdiť tento predpoklad.
Z tejto tabuľky totiž vyplýva, že pokiaľ ide o priamo porovnateľné alebo „takmer zodpovedajúce“ druhy výrobku, existuje mimoriadne významný rozsah dumpingových rozpätí, ktorý sa pohybuje od záporných hodnôt nižších ako ‑50 % až po kladné hodnoty približujúce sa k 500 %. Komisia však nepredložila nijaký dôkaz, ktorý by podporoval predpoklad, že je to inak, pokiaľ ide o nezodpovedajúce druhy výrobku.
Navyše treba podobne ako žalobkyňa konštatovať, ako to ilustruje opis spornej metódy uvedený v bode 2.2.3 dokumentu z 23. decembra 2016 (pozri bod 59 vyššie) a ako to potvrdzuje zjednodušený príklad tejto metódy, ktorý je uvedený v žalobe, že uplatnenie uvedenej metódy by malo v zásade viesť k rovnakej výške pre priemerné dumpingové rozpätie týkajúce sa priamo porovnateľných druhov výrobku a pre každý nezodpovedajúci druh výrobku.
Ako totiž uviedla žalobkyňa, pokiaľ ide o teoretický predpoklad, na jednej strane, že priemerná normálna hodnota a priemerná vývozná cena priamo porovnateľných druhov výrobku sú v uvedenom poradí 13 a 10, a na druhej strane, že vývozná cena určitého priamo porovnateľného druhu výrobku je 7, uplatnenie metódy Komisie vedie k uplatneniu pomeru medzi touto cenou 7 a priemernou vývoznou cenou 10, teda k hodnote 70 %, na priemernú normálnu hodnotu 13 na účely získania, po úprave, normálnej hodnoty dotknutého nezodpovedajúceho druhu výrobku, t. j. 9,1. Ako však uvádza žalobkyňa, tento výpočet vedie v zjednodušenej forme uvedenej v žalobe, ktorú Komisia nespochybňuje, k dumpingovému rozpätiu pre nezodpovedajúci druh výrobku, ktoré je zhodné s priemerným dumpingovým rozpätím priamo porovnateľných druhov výrobku, teda vo fiktívnom príklade použitom žalobkyňou, 30 %.
Príklad predložený Komisiou v bode 2.2.3 dokumentu z 23. decembra 2016, ktorý vychádza z číselných údajov skutočne použitých na stanovenie upravenej normálnej hodnoty nezodpovedajúcich výrobkov, vedie k podobnému výsledku.
Ako totiž bolo uvedené v bode 59 vyššie, Komisia určila priemernú jednotkovú cenu pri vývoze predmetného výrobku na 16 CNY za kilo a priemernú jednotkovú cenu podobného výrobku na indickom trhu na 20,91 CNY za kilo. Ak by sa priemerné dumpingové rozpätie priamo porovnateľných druhov výrobku počítalo výlučne na základe porovnania medzi týmito dvoma cenami, bolo by 30,7 %.
Ako uvádza Komisia, uplatnenie spornej metódy na stanovenie upravenej normálnej hodnoty nezodpovedajúceho druhu výrobku s číslom kontroly výrobku (KČV) 0002FF00BN, ktorého jednotková cena pri vývoze bola 11,83 CNY, vedie k sume 15,46 CNY. Treba však konštatovať, že tento výpočet by viedol, pokiaľ ide o dotknutý nezodpovedajúci druh výrobku, k dumpingovému rozpätiu v miere 30,7 %, teda v rovnakej výške, ako je miera priemerného dumpingového rozpätia uvedeného v bode 90 vyššie.
Je pravda, ako vyplýva aj z písomnej odpovede Komisie na otázku Všeobecného súdu, že výpočet dumpingového rozpätia pre každý druh výrobku, ako aj pre dotknutý výrobok ako celok, je zložitejší ako vo vyššie uvedených príkladoch a zahŕňa dodatočné operácie.
Ako totiž uvádza Komisia, rozdiel medzi predajnou cenou pri vývoze a normálnou hodnotou sa pre každý druh výrobku vynásobí vyvážaným množstvom na účely získania celkovej výšky dumpingu. Táto suma dumpingu sa tak vzťahuje na celkovú výšku vývozu s cieľom získať dumpingové rozpätie vzťahujúce sa na predmetný druh výrobku, ktoré je vyjadrené percentom z ceny nákladu, poistenia, prepravy (anglická skratka CIF) na hranici Únie a pred preclením. Ako preukazuje tabuľka z 29. mája 2017, rovnaké postupy sa uskutočňujú, pokiaľ ide o stanovenie dumpingového rozpätia pre celý dotknutý výrobok, po sčítaní dumpingových súm každého druhu výrobku.
Okrem toho, ako žalobkyňa spresnila v žalobe, v praxi je pre určitý druh výrobku vývoznou cenou, ktorá sa používa pri spravodlivom porovnaní medzi normálnou hodnotou a touto cenou, cena tohto výrobku pri výstupe z továrne, zatiaľ čo vývozná cena, na ktorú sa vzťahuje výška dumpingu na účely určenia dumpingového rozpätia tohto druhu výrobku, je cena CIF, t. j. cena zahŕňajúca všetky náklady na dopravu až na hranicu Únie.
Tabuľka z 29. mája 2017 teda ukazuje, že tieto rozdiely medzi zjednodušenými príkladmi žalobkyne a Komisie a výpočtami dumpingového rozpätia, ktoré Komisia vykonala v praxi, významne nezmenili výsledok spornej metodológie. Z tejto tabuľky totiž vyplýva, že dumpingové rozpätia vypočítané pre 983 nezodpovedajúcich druhov výrobku sú v rozpätí hodnôt nachádzajúcich sa medzi 24 a 28 %. Pritom malý rozsah týchto dumpingových rozpätí nie je porovnateľný s rozsahom dumpingových rozpätí priamo porovnateľných a „kvázi zodpovedajúcich“ druhov výrobku, ktorý sa pohybuje, ako bolo uvedené v bode 86 vyššie, medzi zápornými hodnotami nižšími ako –50 % a kladnými hodnotami približujúcimi sa k 500 %.
Zo všetkého, čo bolo uvedené vyššie, vyplýva, že Komisia nepreukázala, že prostredníctvom spornej metódy vykonala primeraný odhad trhovej hodnoty rozdielov vo fyzikálnych vlastnostiach medzi nezodpovedajúcimi druhmi výrobku a priamo porovnateľnými druhmi výrobku. Nepreukázala teda, že uplatnenie tejto metódy by viedlo k spravodlivému porovnaniu medzi normálnou hodnotou a vývoznými cenami. Okrem toho nepreukázala, že úprava normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku, ku ktorej sa pristúpilo, slúži na primerané určenie tejto normálnej hodnoty, teda na určenie, ktoré je založené na hodnotách a parametroch, ktoré možno považovať za bežný výsledok síl pôsobiacich na trhu. Uplatnenie spornej metódy, ktorá je nesprávna, teda nie je ani v súlade s článkom 2 ods. 7 písm. a), ani s článkom 2 ods. 10
ab initio
a písm. a) základného nariadenia.
Je pravda, že pochybenie v myšlienkovom postupe autora napadnutého aktu alebo v metóde, ktorú použil, nemôže postačovať na odôvodnenie zrušenia tohto aktu, ak za osobitných okolností prejednávanej veci toto pochybenie nemohlo mať rozhodujúci vplyv na výsledok (pozri v tomto zmysle a analogicky rozsudky z 9. júla 2008, Alitalia/Komisia,
T‑301/01
,
EU:T:2008:262
, bod
a citovanú judikatúru, a z 15. decembra 2010, CEAHR/Komisia,
T‑427/08
,
EU:T:2010:517
, bod
a citovanú judikatúru).
Je však potrebné konštatovať, že v prejednávanej veci to tak nie je.
Na jednej strane, ako totiž vyplýva z bodu 66 vyššie, vzhľadom na nezanedbateľnú časť objemu vývozu žalobkyne, ktorej sa týka uplatnenie spornej metódy, nemožno vylúčiť, že by táto skutočnosť mala významný dopad na mieru dumpingového rozpätia žalobkyne, ktorá bola stanovená v bode 1 výroku napadnutého nariadenia.
Na druhej strane primeranosť odhadu hodnoty fyzikálnych rozdielov medzi nezodpovedajúcimi druhmi výrobku a priamo porovnateľnými druhmi výrobku a spravodlivosť porovnania, ku ktorému úprava založená na tomto odhade viedla, nemožno posúdiť s ohľadom na existenciu alebo neexistenciu vhodnejších alternatívnych metód.
Ako totiž Súdny dvor konštatoval, hoci zo znenia odsekov 10 a 11 článku 2 základného nariadenia vyplýva, že výpočet dumpingového rozpätia musí byť založený na spravodlivom porovnaní, pojem „spravodlivejšie porovnanie“ sa v týchto ustanoveniach nenachádza. V každom prípade, keďže určitú metódu nemožno považovať za prostriedok na zabezpečenie spravodlivého porovnania, nemožno tvrdiť, že použitie inej metódy výpočtu normálnej hodnoty by nezabezpečilo spravodlivejšie porovnanie (pozri v tomto zmysle rozsudok z 5. apríla 2017, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener/Rada,
C‑376/15 P a C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, bod
). Tieto úvahy sa uplatňujú
mutatis mutandis
na pojem primeraný odhad uvedený v článku 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia.
V prejednávanej veci Komisia, ktorú Všeobecný súd vyzval v rámci otázky vyžadujúcej písomnú odpoveď, aby uviedla, či so zreteľom na nezodpovedajúce druhy výrobku uvažovala o iných metódach, než je sporná metóda, uviedla, že vybrala túto metódu po vylúčení troch možností. Po prvé, vzhľadom na veľmi veľký počet druhov výrobku vyvezených žalobkyňou (asi 1500), predovšetkým nezodpovedajúcich druhov výrobku (približne 1000), Komisia vylúčila možnosť individuálneho určenia normálnej hodnoty každého nezodpovedajúceho druhu výrobku. Po druhé, z rovnakých dôvodov sa Komisia tiež domnievala, že nie je možné identifikovať výrobky, ktoré sú si veľmi podobné. Po tretie, ako bolo uvedené v bode 76 vyššie, Komisia tiež vylúčila možnosť uplatniť jednotnú normálnu hodnotu na všetky nezodpovedajúce druhy výrobku z dôvodu výrazných rozdielov vo vývozných cenách týchto rôznych druhov výrobku.
Okrem toho v rámci tej istej písomnej odpovede a na pojednávaní Komisia vyjadrila názor, že nie je vhodné považovať za základ ceny druhov výrobkov, ktoré výrobca z analogickej krajiny na indickom trhu distribuoval, ale sám nevyrábal. Tvrdila totiž, že nemala žiadnu informáciu o cenách týchto druhov výrobkov, že je možné, že tieto druhy výrobku dovezené z Číny boli dumpingové a že ich použitie v prejednávanej veci by v podstate viedlo k porovnaniu čínskych vývozov do Únie s čínskymi vývozmi do Indie. Okrem toho na pojednávaní tvrdila, že článok 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia jej neumožňuje uplatniť v prípade jednej časti dotknutých druhov výrobku hlavnú metódu určenia normálnej hodnoty uvedenú v týchto ustanoveniach a pre druhú časť subsidiárnu metódu. Podľa nej teda nebolo možné použiť pre nezodpovedajúce druhy výrobku ceny výrobcov v Únii. Dodala, že za predpokladu, že by sa mohla odvolať na uvedené ceny, bola by v každom prípade potrebná úprava vzhľadom na veľký počet druhov výrobkov predávaných žalobkyňou na vývoz.
Treba však uviesť, že aj za predpokladu, že by sa Komisia mohla dôvodne domnievať, že všetky tieto alternatívne metódy boli buď neprimerané či neuskutočniteľné, alebo by neviedli k tomu, že nebude nutné pristúpiť k úpravám, ako sú úpravy uplatnené na základe spornej metódy, z bodu 96 vyššie vyplýva, že Komisia nepreukázala, že uplatnenie spornej metódy by umožňovalo dospieť k spravodlivému porovnaniu medzi normálnou hodnotou a vývoznými cenami a že by predpokladalo primeranú povahu stanovenia tejto normálnej hodnoty.
V každom prípade Komisia nepreukázala, že neexistovala akákoľvek alternatívna metóda.
V tejto súvislosti na jednej strane, ako už spresnil Súdny dvor, v prípade, o aký ide v prejednávanej veci, keď výrobca z analogickej krajiny nevyrába ani nepredáva určitý druh výrobku, môžu inštitúcie Únie rozhodnúť, že buď vylúčia tento druh výrobku z vymedzenia „posudzovaného výrobku“ alebo vytvoria normálnu hodnotu pre uvedený druh, aby sa v rámci výpočtu dumpingového rozpätia mohli zohľadniť vývozné transakcie tohto druhu výrobku (pozri analogicky rozsudok z 5. apríla 2017, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener/Rada,
C‑376/15 P a C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, bod
).
Na druhej strane aj za predpokladu, že v prejednávanej veci by veľký počet nezodpovedajúcich druhov výrobku sťažoval uplatnenie jedného z týchto riešení, treba uviesť, že Komisia, ktorú Všeobecný súd vyzval, aby sa v tejto súvislosti vyjadrila na pojednávaní, nepreukázala, že by nebola schopná vykonať metodologické voľby v súlade s uplatniteľnými pravidlami, ak by v skoršom štádiu antidumpingového prešetrovania preskúmala otázky výpočtu normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku a prípadných potrebných úprav.
Treba totiž pripomenúť, ako bolo uvedené v bode 57 vyššie, že Komisia v dočasnom nariadení pôvodne vylúčila nezodpovedajúce druhy výrobku z výpočtu normálnej hodnoty a až po oboznámení sa s pripomienkami žalobkyne v tejto súvislosti sa inštitúcie v rámci vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 rozhodli zohľadniť tieto druhy výrobku v rámci tohto výpočtu.
Vysvetlenia Komisie na pojednávaní nepreukazujú, že pred prijatím dočasného nariadenia nemohla uvažovať o iných metódach na účely zohľadnenia nezodpovedajúcich druhov výrobku pri výpočte dumpingového rozpätia, keďže mala možnosť si od tohto štádia všimnúť, vzhľadom na porovnanie údajov výrobcu z analogickej krajiny a údajov žalobkyne, že uvedený výrobca z analogickej krajiny vyrábal len obmedzený počet druhov výrobku, ktoré predávala žalobkyňa na vývoz.
Komisia najmä neuviedla nijakú konkrétnu skutočnosť, ktorá by umožnila vylúčiť možnosť, že s cieľom vykonať primeraný odhad trhovej hodnoty fyzikálnych rozdielov na účely úprav, ktoré sú potrebné na určenie normálnej hodnoty nezodpovedajúcich druhov výrobku, používa údaje, ktorými disponovala so zreteľom na ceny výrobcov v Únii (pozri odôvodnenie 109 dočasného nariadenia).
Ako Komisia uviedla, pokiaľ ide o judikatúru pripomenutú v bodoch 46 a 47 vyššie, znenie článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia bráni tomu, aby na účely stanovenia normálnej hodnoty jednej časti dotknutých druhov výrobku bola použitá hlavná metóda stanovená v týchto ustanoveniach a zároveň pre druhú časť subsidiárna metóda, ktorá zahŕňa najmä možnosť využiť ceny v Únii. Rovnako Komisia správne tvrdí, že použitie hlavnej metódy môže vylúčiť len vtedy, ak túto metódu nemožno uplatniť.
Znenie článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia však nebráni tomu, aby sa po dosiahnutí normálnej hodnoty na základe hlavnej metódy uvedenej v týchto ustanoveniach uskutočnila v rámci článku 2 ods. 10 tohto nariadenia úprava tejto normálnej hodnoty s použitím iných cien ako domáce ceny analogickej krajiny alebo vývozné ceny z analogickej krajiny, ak sú tieto ceny výsledkom síl, ktoré zvyčajne pôsobia na trhu, najmä z hľadiska tlaku hospodárskej súťaže.
Z tých istých ustanovení však vyplýva, že normotvorca nevylúčil, že „cena skutočne zaplatená alebo bežne platená v [Únii] za podobný výrobok, ktorá sa v prípade potreby riadne upraví tak, aby zahŕňala primerané ziskové rozpätie“, môže za určitých podmienok slúžiť ako primeraný základ na stanovenie normálnej hodnoty. O to viac sa teda nezdá byť vylúčené, že na účely spravodlivého porovnania nemožno uskutočniť primeraný odhad trhovej hodnoty fyzikálnych rozdielov, keď nie sú k dispozícii iné dostupné údaje, určením rozdielu medzi cenou dotknutého nezodpovedajúceho druhu výrobku a priemernou cenou priamo porovnateľného druhu výrobku od jedného alebo viacerých výrobcov Únie.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že prvá časť tretieho žalobného dôvodu je dôvodná, a môže viesť k zrušeniu napadnutého nariadenia.
Tvrdenia Komisie nespochybňujú tento záver.
Po prvé na rozdiel od toho, čo tvrdí, Komisia totiž nekonala v súlade s ustanoveniami článku 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia, keď stanovila trhovú hodnotu fyzikálnych rozdielov medzi posudzovanými druhmi výrobku na základe vývoznej ceny nezodpovedajúcich druhov výrobku, čo je podľa jej tvrdenia cena zaplatená za tento tovar v Únii prvým nezávislým zákazníkom.
V tejto súvislosti podľa Komisie domnienku, že trhová hodnota tovaru sa odráža v cene zaplatenej prvým nezávislým zákazníkom, potvrdzuje definícia pojmu trhová hodnota podľa medzinárodných noriem hodnotenia definovaných IVSC. Podľa tejto definície je totiž trhová hodnota „odhadovanou hodnotou, za ktorú by sa tovar mal v deň hodnotenia vymieňať medzi predávajúcim a kupujúcim, ktorí sa dohodnú v rámci bežnej transakcie, dostatočne dlho po uvedení na trh, keď strany konali vedome, opatrne a bez nátlaku“.
Z dôvodov uvedených v bodoch 70 až 75 vyššie však skutočnosť, že vývozná cena nezodpovedajúcich druhov výrobku predstavuje cenu zaplatenú prvým nezávislým zákazníkom v Únii, zjavne nemôže stačiť na to, aby ju bolo možné považovať za primeraný odhad hodnoty na trhu. Vzhľadom na cieľ článku 2 ods. 7 písm. a) a článku 2 ods. 10 základného nariadenia totiž tento pojem neznamená len to, že predmetná cena je zaplatená nezávislým zákazníkom v rámci pravidelnej transakcie, ako ju definuje IVSC. Okrem toho musí byť možné sa ubezpečiť, že táto cena je normálnym výsledkom síl pôsobiacich na trhu. V prejednávanej veci však nejde o takýto prípad, keďže uvedená cena môže byť ovplyvnená dumpingom.
Po druhé tvrdenie Komisie, podľa ktorého uplatnenie spornej metódy malo za následok zníženie dumpingového rozpätia žalobkyne, nie je relevantné. Za predpokladu, že by išlo o taký prípad, totiž treba uviesť, že uvedená metóda sa uplatňovala na 28 % objemu vývozu žalobkyne, teda na jeho podstatnú časť. Nič teda neumožňuje vylúčiť, že za predpokladu, že odhad trhovej hodnoty fyzikálnych rozdielov medzi podobným druhom výrobku a nezodpovedajúcimi druhmi výrobku sa zakladal na primeranej metóde a bol v súlade s uplatniteľnými ustanoveniami, bolo zníženie tohto dumpingového rozpätia ešte významnejšie.
Po tretie tvrdenie Komisie, podľa ktorého sa zákonnosť spornej metódy v podstate musí posudzovať iba s ohľadom na požiadavky článku 2 ods. 10 písm. a) základného nariadenia, a nie na požiadavky článku 2 ods. 7 písm. a) alebo článku 2 ods. 11 tohto nariadenia, z dôvodu, že táto metóda sa týka iba štádia spravodlivého porovnania, nemožno prijať.
Na jednej strane totiž úprava normálnej hodnoty podľa spornej metódy má zo svojej podstaty vplyv na úroveň, na ktorej bola táto normálna hodnota stanovená, a tým aj na stanovenie dumpingového rozpätia. V dôsledku toho, ak uplatnenie tejto metódy vedie k určeniu týchto dvoch parametrov, ktoré nie je v súlade buď s cieľmi článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia, alebo s cieľmi článku 2 ods. 11 toho istého nariadenia, porušenie týchto ustanovení môže, či dokonca musí byť konštatované súdom Únie.
Na druhej strane sa žalobkyňa v každom prípade odvolávala na porušenie článku 2 ods. 10
ab initio
a písm. a) základného nariadenia. Ako však bolo uvedené v bode 77 vyššie, Komisia nepreukázala, že uplatnením spornej metódy obnovila symetriu medzi normálnou hodnotou a vývoznou cenou nezodpovedajúcich druhov výrobku.
Po štvrté tvrdenie Komisie, podľa ktorého v rámci hlavnej metódy stanovenej v článku 2 ods. 7 písm. a) základného nariadenia nebola povinná vychádzať z „primeraného základu“ v zmysle subsidiárnej metódy stanovenej v tomto článku, je zjavne irelevantné. Ako totiž Súdny dvor konštatoval, odkaz v rámci ustanovení tohto článku týkajúcich sa subsidiárnej metódy na „iný [primeraný] základ“
a fortiori
znamená, že v rámci hlavnej metódy musí byť základ, na ktorom Komisia určuje normálnu hodnotu, primeraný (pozri v tomto zmysle rozsudok z 22. marca 2012, GLS,
C‑338/10
,
EU:C:2012:158
, bod
). Okrem toho, ako už bolo opakovane uvedené, článok 2 ods. 10 písm. a) vyžaduje, aby odhad trhovej hodnoty fyzikálnych rozdielov, ktorý sa používa na účely spravodlivého porovnania, bol primeraný.
Po piate Komisia sa nemôže odvolávať na to, že uplatnila spornú metódu v nadväznosti na žiadosť žalobkyne týkajúcu sa zohľadnenia, v rámci dumpingového rozpätia, vývozných transakcií týkajúcich sa nezodpovedajúcich druhov výrobku.
Na jednej strane totiž, ako bolo pripomenuté v bodoch 57 a 108 vyššie, Komisia v dočasnom nariadení jednoducho vylúčila možnosť týchto transakcií z výpočtu dumpingového rozpätia. Ako však žalobkyňa pripomína v rámci druhej časti tohto žalobného dôvodu, takéto vylúčenie je podľa Súdneho dvora v rozpore s cieľom rôznych metód výpočtu dumpingového rozpätia, ktorým je v súlade s cieľom článku 2 ods. 11 základného nariadenia zohľadniť skutočný rozsah praktizovaného dumpingu. Podľa Súdneho dvora je dôsledkom takéhoto vylúčenia nemožnosť Komisie zmerať možný dosah týchto transakcií na uvedený výpočet, takže sa nemôže ubezpečiť, že vypočítané dumpingové rozpätie odráža tento rozsah (rozsudok z 5. apríla 2017, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener/Rada,
C‑376/15 P a C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
, bod
).
Na druhej strane, ako žalobkyňa správne uviedla na pojednávaní, len požiadala Komisiu, aby pri stanovení normálnej hodnoty zohľadnila transakcie týkajúce sa nezodpovedajúcich druhov výrobku. Vôbec ju však nepožiadala o použitie spornej metódy na výpočet normálnej hodnoty týchto druhov výrobku. Naopak, ako vyplýva z preskúmania tretej výhrady vznesenej v rámci prvého žalobného dôvodu pôvodnej žaloby, ktoré uskutočnil Všeobecný súd, pred prijatím vykonávacieho nariadenia č. 430/2013 žalobkyňa nesúhlasila s prijatím tejto metódy, a dokonca navrhla použiť alternatívnu metódu (rozsudok z 30. júna 2016, Jinan Meide Casting/Rada,
T‑424/13
,
EU:T:2016:378
, bod
).
Zo všetkých vyššie uvedených skutočností vyplýva, že prvej časti tretieho žalobného dôvodu treba vyhovieť.
3.

O druhej časti založenej na tom, že Komisia porušila článok 2 ods. 11 základného nariadenia tým, že prijala metódu, ktorá de facto viedla k vylúčeniu transakcií týkajúcich sa nezodpovedajúcich druhov výrobku
Žalobkyňa tvrdí, že tým, že bola prijatá metóda, ktorá viedla k predpokladu dumpingu v prípade nezodpovedajúcich druhov výrobku na rovnakej úrovni ako úroveň stanovená pre priamo porovnateľné druhy výrobku, napokon dosiahnuté dumpingové rozpätie v rozpore s článkom 2 ods. 11 základného nariadenia neodráža skutočný rozsah praktizovaného dumpingu. Podľa nej táto metóda
de facto
vedie k vylúčeniu transakcií týkajúcich sa týchto druhov výrobku a vychádza z nesprávnej domnienky, že tieto transakcie nemali nijaký skutočný dopad na celkové dumpingové rozpätie. V replike tvrdí, že stanovisko Komisie, pokiaľ ide o túto otázku, je v rozpore s rozsudkom z 5. apríla 2017, Changshu City Standard Parts Factory a Ningbo Jinding Fastener/Rada (
C‑376/15 P a C‑377/15 P
,
EU:C:2017:269
).
Komisia na jednej strane namieta, že žiaden druh výrobku nebol vylúčený. Na druhej strane tvrdí, že v každom prípade, aj keby sa konštatovalo, že uplatnená metóda
de facto
vylúčila nezodpovedajúce druhy výrobku, táto metóda nepredstavuje porušenie článku 2 ods. 11 základného nariadenia, keďže z judikatúry a článku 2.4.2 antidumpingovej dohody vyplýva, že neporovnateľné vývozné transakcie možno vylúčiť s cieľom zabezpečiť spravodlivé porovnanie.
Na jednej strane v tejto súvislosti treba na úvod uviesť, že táto časť, ktorá vychádza z predpokladu, že sporná metóda viedla Komisiu k tomu, aby
de facto
vylúčila transakcie týkajúce sa nezodpovedajúcich druhov výrobku, musí byť zamietnutá.
Aj keď totiž sporná metóda viedla Komisiu k výpočtu zhodného alebo aspoň veľmi podobného dumpingového rozpätia pre všetky tieto druhy výrobku, nič to nemení na skutočnosti, že zohľadnenie týchto druhov výrobku malo vplyv na celkové dumpingové rozpätie. V tejto súvislosti treba pripomenúť, ako bolo uvedené v bode 93 vyššie, že Komisia na to, aby získala celkové dumpingové rozpätie, sčítala sumy dumpingu získané pre každý druh výrobku, a tým dospela k celkovej sume dumpingu pre dotknutý výrobok ako celok, ktorú následne uplatnila na celkovú výšku vývozných transakcií, ktoré uskutočnila žalobkyňa. V dôsledku toho, aj keď všetky dumpingové sumy zodpovedajú zhodnému alebo veľmi podobnému dumpingovému rozpätiu, tieto sumy získané pre nezodpovedajúce druhy výrobku, ktoré boli pripočítané k dumpingových sumám ostatných druhov výrobku, mali nevyhnutne vplyv na celkové dumpingové rozpätie. Nie je vylúčené, ako tvrdí Komisia, že sporná metóda dokonca prispela k zníženiu úrovne tohto celkového dumpingového rozpätia.
Na druhej strane však treba na základe úvah uvedených v bodoch 83 až 86 vyššie vyhovieť tejto časti, ktorá sa zakladá na tvrdení, že sporná metóda je v rozpore s cieľom článku 2 ods. 11 základného nariadenia, keďže výsledok uplatnenia tejto metódy neumožňuje zohľadniť skutočný rozsah dumpingu.
Z vyššie uvedeného vyplýva, že tretiemu žalobnému dôvodu treba vyhovieť v oboch jeho častiach, a preto musí byť napadnuté nariadenie zrušené. V zásade teda nie je potrebné preskúmať ostatné žalobné dôvody.
[
omissis
]

Z týchto dôvodov
VŠEOBECNÝ SÚD (piata komora)
rozhodol takto:

1.
Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/1146 z 28. júna 2017, ktorým sa opätovne ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz liateho príslušenstva so závitom na rúry alebo rúrky z kujnej liatiny s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, vyrábané spoločnosťou Jinan Meide Castings Co., Ltd., sa zrušuje.

2.
Európska komisia je povinná nahradiť trovy konania.

Gratsias
Labucka
Ulloa Rubio
Rozsudok bol vyhlásený na verejnom pojednávaní v Luxemburgu 20. septembra 2019.
Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: angličtina.
(
)	Uvádzajú sa iba tie body rozsudku, ktorých uverejnenie považuje Všeobecný súd za užitočné.