CELEX: 62020CJ0271
Преюдициално запитване
Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове
Безплатно разпределяне на квоти
Решение № 2011/278/ЕС
Член 3, буква г)
Подинсталация с горивен показател
Понятия „изгаряне“ и „гориво“
Производство на първична мед чрез топене в летящо състояние
Искане за разпределяне
Поискани и все още неразпределени квоти към датата на изтичане на период на търгуване
Възможност за издаване на такива квоти през следващия период на търгуване въз основа на изпълнение на съдебно решение, постановено след тази дата

Преюдициалното запитване се отнася до тълкуването, от една страна, на член 3, буква г) от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (
OB L 130, 2011 г., стр. 1
) и от друга страна, относно времевия обхват на това решение за третия период на търгуване (2013—2020 г.).
Запитването е отправено в рамките на спор между Aurubis AG и Bundesrepublik Deutschland (Федерална република Германия), представлявана от Umweltbundesamt, Deutsche Emissionshandelsstelle (Федерална агенция за околната среда, Служба за търговия с квоти за емисии, Германия) (наричана по-нататък „DEHSt“), относно безплатното разпределяне на квоти за емисии на парникови газове (наричани по-нататък „квотите за емисии“) на Aurubis за производство на първична мед.
Правна уредба
Правото на Съюза
Директива 2003/87
Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (
ОВ L 275, 2003 г., стр. 32
; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 10, стр. 78), в редакцията, приложима при приемането на Решение 2011/278 и релевантна за разглеждането на първи преюдициален въпрос, съдържа измененията, направени с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за изменение на Директива 2003/87 с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността (
ОВ L 140, 2009 г., стр. 63
) (наричана по-нататък „Директива 2003/87“).
Впоследствие Директива 2003/87 претърпява други изменения, сред които са направените с Решение (ЕС) 2015/1814 на Европейския парламент и на Съвета от 6 октомври 2015 година относно създаването и функционирането на резерв за стабилност на пазара към схемата на Съюза за търговия с емисии на парникови газове и за изменение на Директива 2003/87/ЕО (
ОВ L 264, 2015 г., стр. 1
) и с Директива (ЕС) 2018/410 на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2018 година за изменение на Директива 2003/87 с цел засилване на разходоефективните намаления на емисии и на нисковъглеродните инвестиции, и на Решение (ЕС) 2015/1814 (
ОВ L 76, 2018 г., стр. 3
). Член 10, параграф 1, член 10а, параграфи 5 и 7, както и член 13 от Директива 2003/87, в редакцията им след изменението с Директива 2018/410, са релевантни за разглеждането на втория преюдициален въпрос. Текстът на другите разпоредби на Директива 2003/87, както е цитиран по-долу, вече е бил в сила при приемането на Решение 2011/278 и все още е в сила към настоящия момент.
Член 1 от Директива 2003/87, озаглавен „Предмет“, в алинея първа предвижда:
„С настоящата директива се въвежда система за търговия с квоти за емисии на парникови газове […], за да се стимулира намаляването на емисии на парникови газове по икономичен и икономически ефективен начин“.
Член 2 от тази директива, озаглавен „Обхват“, предвижда в параграф 1:
„Настоящата директива следва да се прилага спрямо емисии от дейностите, изброени в приложение I, и парниковите газове, изброени в приложение II“.
Съгласно член 3 от същата директива, озаглавен „Определения“:
„За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
[…]
у)
„изгаряне“ означава всяко окисление на горива, независимо от начина, по който се използва топлинната, електрическата или механичната енергия, произведена чрез този процес, и всички други пряко свързани с това дейности, включително и пречистване на отпадъчните газове;
[…]“.
Член 10 от същата директива, озаглавен „Търг на квоти“, в редакцията съгласно Директива 2018/410, предвижда в параграф 1:
„От 2019 г. нататък държавите членки провеждат търгове за всички квоти, които не са разпределени безплатно в съответствие с членове 10а и 10в и не са поставени в резерва за стабилност на пазара, създаден с Решение [2015/1814] […] или отменени […]
[…]“.
Член 10а от Директива 2003/87, озаглавен „Преходни правила [на Съюза] за хармонизирано безплатно разпределение на квоти“, предвижда в параграф 1:
„[…]
Доколкото е възможно, [приетите от Европейската комисия хармонизирани мерки за разпределение на безплатни квоти за емисии] определят ex ante параметри, валидни за целия Съюз, за да се осигури провеждането на разпределението по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и енергийноефективните техники, като се вземат предвид най-ефективните техники […].
[…]“.
Освен това член 10а, параграфи 5 и 7, в редакцията съгласно Директива 2018/410, предвижда:
„5.   С цел спазване на дела на подлежащите на продажба чрез търг квоти съгласно член 10, за всяка година, през която сумата на безплатно разпределените квоти не достигне максималното възможно количество при спазен дял на квотите за продажба чрез търг, останалите неразпределени безплатни квоти до това количество се използват за предотвратяване или ограничаване на намалението на безплатното разпределение, с оглед спазване на дела на разпределените чрез търг квоти през следващи години. Когато въпреки това се достигне максималното количество, безплатното разпределение на квоти съответно се коригира. […]
[…]
7.   Квоти от максималното количество по параграф 5 от настоящия член, които до 2020 г. не са безплатно разпределени, се заделят за нови участници, заедно с 200 милиона квоти, поставени в резерва за стабилност на пазара съгласно член 1, параграф 3 от Решение [2015/1814]. До 200 милиона от заделените квоти се връщат обратно в резерва за стабилност на пазара в края периода 2021—2030 г., ако не са разпределени през същия период. От 2021 г. нататък квотите, които съгласно параграфи 19 и 20 не са разпределени на инсталации, се добавят към количеството квоти, заделени в съответствие с първото изречение на първа алинея от настоящия параграф […]“.
Член 13 от Директива 2003/87, озаглавен „Валидност на квотите“, в редакцията си съгласно Директива 2018/410, предвижда:
„Квотите, издадени от 1 януари 2013 г. нататък, са с безсрочна валидност. Квотите, издадени от 1 януари 2021 г. нататък, съдържат указание, показващо през кой десетгодишен период, считано от 1 януари 2021 г., са издадени, и са валидни за емисии от първата година на този период нататък“.
Член 19 от Директива 2003/87, озаглавен „Регистрационни бази данни“, в параграф 1 предвижда:
„Квотите, издадени от 1 януари 2012 г. нататък, се вписват в регистъра на Съюза за изпълнението на процеси, отнасящи се до поддържането на партиди с квоти, открити в държавата членка, както и до разпределянето, връщането и отмяната на квоти […]“.
Член 20 от тази директива, озаглавен „Централен администратор“, предвижда в параграф 1:
„Комисията определя Централен администратор, който да поддържа независим регистър на трансакциите като вписва издаването, прехвърлянето и отмяната на квоти“.
Приложение I към тази директива съдържа таблица, в която са изброени категориите дейности, за които се прилага Директивата. Сред тях е „[п]роизводство или преработка на цветни метали, включително производство на сплави, рафиниране, леене и др., в случай на използване на горивни съоръжения с обща номинална топлинна мощност (включително горива, използвани като редуциращи агенти), превишаваща 20 [мегавати (MW)]“.
В приложение II към същата директива са изброени посочените парникови газове. В нея се споменава по-специално въглеродният диоксид (CO
).
Директива 2009/29
Съгласно съображение 37 от Директива 2009/29:
„С оглед по-голяма яснота относно включването в приложното поле на настоящата директива на всички видове парни котли, пещи, турбини, нагреватели, топилни, инсинератори, калцинатори, пещи за изпичане на тухли, фурни, сушилни, двигатели, горивни елементи, съоръжения за циклично химическо изгаряне, запалителни устройства и термично и каталитично доизгаряне в Директива [2003/87] следва да бъде добавено определение за „изгаряне“.
Решение 2011/278
Съображения 1, 12 и 18 от Директива 2011/278 предвиждат:
„(1)
В член 10а от [Директива 2003/87] е формулирано изискване, че чрез обхващащи [целия Съюз] и напълно хармонизирани приложни мерки по отношение на разпределянето на безплатните квоти за емисии следва, доколкото е възможно, да бъдат определени предварително зададени показатели (ex-ante benchmarks), за да се осигури провеждането на безплатното разпределяне на квотите по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и прилагането на енергийно ефективни начини на работа, като се вземат предвид най-ефективните технологии, заместители и алтернативни производствени процеси, високоефективната когенерация, енергоефективното използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид — когато съществуват съответни съоръжения, и без да се стимулира повишаване на емисиите. Разпределянето на квотите трябва да бъде направено преди началото на съответния период на търгуване, така че да се даде възможност за добро функциониране на пазара.
[…]
(12)
В случаите, при които не е възможно извеждане на продуктов показател, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, тези квоти следва да бъдат разпределяни на базата на непреки видове подход за определяне на емисиите (fallback approaches) за отделни видове производства. Разработена бе йерархична последователност от три вида непряк подход, с оглед да се постигнат максимални намаления на емисиите и енергоспестявания, поне в някои части от съответните производствени процеси. Топлинният показател (heat benchmark) е подходящ за тези съпроводени с консумация на топлинна енергия процеси, при които се използва измерим топлоносител. Горивният показател (fuel benchmark) е подходящ за случаите, когато използваната в процеса топлина не може да се мери. […] За технологичните емисии (process emissions) е подходящо квотите да бъдат разпределяни въз основа на исторически данни за емисиите. […]
[…]
(18)
С оглед да се избегне всякакво изкривяване на конкурентната среда и за да се осигури правилно функциониране на пазара за права на емисии, държавите членки следва да осигурят при определянето на квотите за отделните инсталации отсъствие на каквото и да е двойно отчитане и дублирано разпределяне на квоти. Във връзка с това държавите членки следва да обръщат особено внимание на случаите, когато един продукт (за който има определен показател) се произвежда в повече от една инсталация или когато повече от един продукт (за който има определени показатели) се произвеждат в една и съща инсталация, или когато има подаване на междинни продукти извън границите на съответните инсталации“.
Член 3 от това решение, озаглавен „Определения“, гласи:
„За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
[…]
б)
„подинсталация с продуктов показател“ („product benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I;
в)
„подинсталация с топлинен показател“ („heat benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от друга инсталация или обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии (или и производство, и получаване) на измерима топлинна енергия в границите на инсталацията, ако тази измерима топлинна енергия:
–
се използва за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или
–
се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия;
г)
„подинсталация с горивен показател“ („fuel benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с получаването или производството чрез изгаряне на горива на неизмерима топлинна енергия — ако тази неизмерима топлинна енергия се използва за производството на продукти или за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), като се включва и поддържането на необходимо за безопасността изгаряне във факел;
д)
„измерима топлинна енергия“ („measurable heat“) означава нетен пренос на топлинна енергия по установими тръбопроводи или газоходи, като се използва топлоносител — например (по-специално) пара, горещ въздух, вода, масла, течни метали или соли — на чийто поток е инсталиран или може да бъде инсталиран топломер;
[…]
ж)
„неизмерима топлинна енергия“ („non-measurable heat“) означава всяка топлинна енергия, различна от измеримата топлинна енергия;
з)
„подинсталация с технологични емисии“ се определя от емисиите на различни от [CO
] парникови газове, посочени в приложение I към Директива [2003/87], отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I, или също така от емисиите на [CO
], отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I в резултат на някоя от посочените по-долу дейности, или също така емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод, получен в резултат от тези посочени по-долу дейности, което изгаряне се извършва с цел производство на измерима топлинна енергия, неизмерима топлинна енергия или електроенергия, при условие че бъдат извадени емисиите, които биха се отделили от изгарянето на такова количество природен газ, което е с еквивалентна топлотворна способност на технически използваемото енергийно съдържание на недоокисления въглерод:
i)
химична или електролитна редукция на металните съставки в руди, концентрати или вторични материали;
ii)
отстраняване на примеси от метали и метални съставки;
iii)
разлагане на карбонати, с изключение на карбонатите, използвани в скрубери за димни газове;
iv)
реакции на химичен синтез с участие на въглеродосъдържащ материал, ако основната цел на реакциите не е производство на топлинна енергия;
v)
използване на въглеродосъдържащи добавки или суровини, чиято основна цел не е производство на топлинна енергия;
vi)
химична или електролитна редукция на оксиди на металоидни (т.е. полуметални) и на неметални елементи, като например на силициеви оксиди и на фосфати;
[…]“.
Член 6 от посоченото решение, озаглавен „Разделяне на подинсталации“, предвижда:
„1.   За целите на настоящото решение държавите членки трябва да разделят условно всяка инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти за емисии по член 10а от Директива [2003/87], на една или повече от следните видове подинсталации, както е необходимо в съответния случай:
а)
подинсталация с продуктов показател;
б)
подинсталация с топлинен показател;
в)
подинсталация с горивен показател;
г)
подинсталация с технологични емисии.
Тези подинсталации трябва да отговарят, доколкото е възможно, на реални физически части от инсталацията.
[…]
2.   Сборът от входящите потоци, от изходящите потоци и от емисиите на всички подинсталации не трябва да надхвърля съответно входящите потоци, изходящите потоци и общите емисии на инсталацията“.
Решение 2011/278 е отменено, считано от 1 януари 2021 г., с Делегиран регламент (ЕС) 2019/331 на Комисията от 19 декември 2018 година за определяне на валидни за целия Съюз преходни правила за хармонизирано безплатно разпределяне на квоти за емисии в съответствие с член 10а от Директива 2003/87 (
ОВ L 59, 2019 г., стр. 8
).
Съгласно член 27 от този делегиран регламент обаче това решение продължава да се прилага по отношение на разпределянето на квоти, свързано с периода преди 1 януари 2021 г.
Регламент (ЕС) № 389/2013
Член 4 от Регламент (ЕС) № 389/2013 на Комисията от 2 май 2013 година за създаване на Регистър на ЕС съгласно Директива 2003/87 и решения № 280/2004/ЕО и № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕС) № 920/2010 и (ЕС) № 1193/2011 на Комисията (
ОВ L 122, 2013 г., стр. 1
), озаглавен „Регистър на ЕС“, гласи:
„1.   Установява се Регистър на ЕС за периода на търгуване в рамките на схемата на ЕС за търговия с емисии, започващ на 1 януари 2013 г., и за следващите периоди.
2.   Регистърът на ЕС, включително техническата му инфраструктура, се обслужва и поддържа от централния администратор.
3.   Държавите членки използват Регистъра на ЕС за целите на изпълнение на задълженията си по член 19 от Директива [2003/87] и […] за да осигурят точно отчитане на квотите […]
[…]“.
Член 6 от този регламент е озаглавен „Дневник на ЕС за трансакциите“ и предвижда:
„1.   Съгласно член 20 от Директива [2003/87], се установява Дневник на ЕС за трансакциите (EUTL) под формата на стандартизирана електронна база данни за трансакции, попадащи в обхвата на настоящия регламент. […]
2.   Централният администратор управлява и поддържа Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL) […].
[…]“.
Член 16 от посочения регламент, озаглавен „Откриване в Регистъра на ЕС на партиди за квоти на оператори“, предвижда:
„1.   В срок от 20 работни дни от влизането в сила на разрешително за емисии на парникови газове компетентният орган или операторът предоставя на съответния национален администратор информацията, посочена в приложение VI, и иска от националния администратор да открие в Регистъра на ЕС партида за квота на оператор.
2.   В срок от 20 работни дни след получаването на пълен набор от [тази] информация […], националният администратор открива в Регистъра на ЕС партида за квота на оператор за всяка една инсталация или информира евентуалния титуляр на партида, че отказва да открие партидата […]“.
Член 41 от същия регламент, озаглавен „Създаване на квоти“, предвижда в параграф 1:
„Централният администратор може да създава по целесъобразност партида на ЕС за общото количество квоти, партида на ЕС за общото количество квоти за авиационни емисии, тръжна партида на ЕС, тръжна партида на ЕС за квоти за авиационни емисии, партида на ЕС за замяна на кредити и партида на ЕС за международни кредити и създава или унищожава партиди и квоти съобразно изискваното от правни актове на ЕС […]“.
Член 43 от Регламент № 389/2013 е озаглавен „Прехвърляне на обичайни квоти за безплатно разпределение“ и предвижда:
„Централният администратор своевременно прехвърля обичайни квоти от партидата на ЕС за общото количество към партидата на ЕС за разпределение в количество, отговарящо на сумата на квотите, разпределяни безплатно съгласно националните таблици за разпределение на всяка държава членка“.
Член 51 от същия регламент е озаглавен „Въвеждане в Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL) на националните таблици за разпределение“ и предвижда:
„1.   До 31 декември 2012 г. всяка държава членка уведомява Комисията за своята национална таблица за разпределение за периода 2013—2020 г. […]
2.   Комисията дава указания на централния администратор да въведе в Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL) националната таблица за разпределение, ако счете, че националната таблица за разпределение е в съответствие с Директива [2003/87], Решение [2011/278] и решенията, приети от Комисията съгласно член 10в, параграф 6 от Директива [2003/87] […]“.
Член 52 от Регламента е озаглавен „Изменения в националните таблици за разпределение“ и предвижда:
„1.   Националният администратор внася изменения в националната таблица за разпределение в Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL), когато:
а)
разрешителното за дадена инсталация е отменено или е изтекло;
б)
дадена инсталация е прекратила дейността си;
в)
дадена инсталация е разделена на две или повече инсталации;
г)
две или повече инсталации са слети в една инсталация.
2.   Държавата членка уведомява Комисията за изменения в своята национална таблица за разпределение, отнасящи се до:
а)
разпределения на нови участници или разпределения на нови участници след значителни разширения на капацитета;
б)
частични прекратявания на дейността и значителни намаления на капацитета;
в)
безплатно разпределение съгласно член 10в от Директива [2003/87], което е обосновано с оглед на напредъка на предприетите и докладвани на Комисията инвестиции съгласно член 10в, параграф 1 от същата Директива;
г)
всички други изменения, непосочени в параграф 1.
При получаване на уведомление съгласно първа алинея, Комисията дава указания на централния администратор да направи съответните изменения в националната таблица за разпределение, съхранявана в Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL), ако счете, че измененията в националната таблица за разпределение са в съответствие с Директива [2003/87], Решение [2003/87] и решенията, приети от Комисията в съответствие с член 10в, параграф 6 от Директива [2003/87]. В противен случай тя отхвърля измененията в приемлив срок и информира незабавно за това съответната държава членка, като посочва основанията си и формулира критерии, които трябва да бъдат изпълнени, за да се приеме последваща нотификация“.
Член 53 от Регламент № 389/2013 е озаглавен „Безплатно разпределение на обичайни квоти“ и предвижда:
„1.   Националният администратор посочва в националната таблица за разпределение за всеки оператор за всяка година и за всяко правно основание съгласно приложение Х дали дадена инсталация следва да получи или не квоти за съответната година.
2.   От 1 февруари 2013 г. централният администратор гарантира, че Регистърът на ЕС прехвърля автоматично обичайните квоти от партидата на ЕС за разпределение съгласно съответната национална таблица за разпределение към съответната открита или блокирана партида за квоти на оператор […]
[…]“.
Регламент № 389/2013 е отменен, считано от 1 януари 2021 г., с Делегиран регламент (ЕС) 2019/1122 на Комисията от 12 март 2019 година за допълване на Директива 2003/87 по отношение на функционирането на Регистър на ЕС (
ОВ L 177, 2019 г., стр. 3
).
Съгласно член 88, втора алинея от този делегиран регламент обаче Регламент № 389/2013 продължава да се прилага до 1 януари 2026 г. по отношение на всички необходими операции във връзка с периода на търгуване (2013—2020 г.).
Решение 2015/1814
Съгласно съображение 7 от Решение 2015/1814:
„[…] [З]а да се избегне положение на пазарно неравновесие по отношение на предлагането на квоти в края на даден период на търгуване и началото на следващия с възможни неблагоприятни последици за пазара, следва да се предвиди тръжна продажба на част от всяко голямо нарастване на предлагането в края на дадения период на търгуване през първите две години на следващия период. С цел да се засили допълнително стабилността на европейския пазар на въглеродни емисии и да се избегне изкуственото повишаване на предлагането в края на периода на търгуване, започнал през 2013 г., квотите, които не са разпределени на инсталации съгласно член 10а, параграф 7 от Директива [2003/87], и квотите, които не са разпределени на инсталации в резултат на прилагането на член 10а, параграфи 19 и 20 от посочената директива (наричани по-долу „неразпределените квоти“), следва да бъдат прехвърлени в резерва през 2020 г. […]“.
Член 1 от това решение, озаглавен „Резерв за стабилност на пазара“, гласи:
„1.   През 2018 г. се създава резерв за стабилност на пазара, като прехвърлянето на квоти в резерва започва от 1 януари 2019 г.
[…]
3.   Квотите, които не са разпределени за инсталации съгласно член 10а, параграф 7 от Директива [2003/87], и квотите, които не са разпределени за инсталации в резултат на прилагането на член 10а, параграфи 19 и 20 от посочената директива, се прехвърлят в резерва през 2020 г. […]
[…]“.
Германското право
Член 9 от Treibhausgas-Emissionshandelsgesetz (Закон за търговията с квоти за емисии на парникови газове) от 21 юли 2011 г. (BGBl. 2011 I, p. 1475), в приложимата му към спора по главното производство редакция, в параграф 1 предвижда:
„На операторите на инсталации се разпределят безплатни квоти в съответствие с принципите, съдържащи се в член 10а […] от Директива [2003/87] […], съгласно текста ѝ към релевантния момент, и в […] Решение [2011/278]“.
В член 2, параграфи 27 и 29 от Verordnung über die Zuteilung von Treibhausgas-Emissionsberechtigungen in der Handelsperiode 2013 bis 2020 (Наредба за разпределянето на квоти за емисии на парникови газове през периода 2013—2020 г.) от 26 септември 2011 г. (BGBl. 2011 I, p. 1921), в приложимата му към спора по главното производство редакция (наричана по-нататък „ZuV 2020“), се определят понятията „подинсталация с горивен показател“ и „подинсталация с технологични емисии“ с формулировка, подобна на тази в член 3, букви г) и з) от Решение 2011/278.
Спорът в главното производство и преюдициалните въпроси
Aurubis стопанисва в Хамбург (Германия) инсталация, произвеждаща първична мед. Тъй като тази дейност попада в категорията дейности, посочена в приложение I към Директива 2003/87, „[п]роизводство или преработка на цветни метали […], в случай на използване на горивни съоръжения с обща номинална топлинна мощност […], превишаваща 20 MW“, Aurubis е длъжно да участва в схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове (наричана по-нататък „СТЕ“).
Съответната инсталация се състои от две подинсталации — Rohüttenwerk Nord и Rohüttenwerk Ost. Спорът в главното производство се отнася единствено до дейността на последната.
Rohüttenwerk Ost е леярна, в която се добива първична мед чрез топене на меден концентрат в летящо състояние посредством т.нар. процес „Outokumpu“.
Използваният в тази леярна меден концентрат се състои основно от мед, сяра и желязо. В него се съдържат и следи от въглерод и други вещества. За да се получи първична мед, този меден концентрат първо се смесва с пясък и други дребнозърнести материали. Така получената шихта се поставя в пещ за топене в летящо състояние, заедно със смес от въздух и кислород. Поради химичната реакция между кислорода и по-специално съдържащите сяра вещества в медния концентрат температурата в пещта надвишава 1200 градуса по Целзий, което води до втечняване на медния концентрат. Така получените вещества са щейн (т.е. смес от меден и железен сулфид), железен силикат и серен диоксид (SO
). Впоследствие този щейн се поставя в конвертор, където остатъчните серни и железни фракции се окисляват. Във връзка с това се отделя и топлинна енергия. Продуктът на този етап се поставя в анодна пещ, в която остатъчната сяра се преобразува в SO
. Така се получава крайният продукт — първична мед.
Rohüttenwerk Ost отделя CO
в атмосферата поради наличието на въглерод с приблизително 0,7 % съдържание в използвания меден концентрат. Тази леярна отделя около 29000 тона CO
годишно.
По искане на Aurubis от 20 януари 2012 г. за разпределяне на квоти за посочената леярна, с решение от 17 февруари 2014 г. DEHSt разпределя 2596999 безплатни квоти за емисии за третия период на търгуване (2013—2020 г.).
С решение от 3 април 2018 г., постановено след обжалване по административен ред от Aurubis, DEHSt отменя частично решението си от 17 февруари 2014 г. в частта, в която разпределението надвишава 1784398 квоти за емисии. В мотивите DEHSt посочва, че производството на първична мед от меден концентрат не може да се вземе предвид в контекста на „подинсталация с горивен показател“, а трябва да се приеме за релевантен във връзка с „подинсталация с технологични емисии“.
На 30 април 2018 г. Aurubis подава жалба срещу това решение от 3 април 2018 г. пред запитващата юрисдикция. То поддържа, че безплатното разпределяне на квоти за емисии трябва да се основава на член 2, точка 27 от ZuV 2020 и на член 3, буква г) от Решение 2011/278. Производството на първична мед чрез топене в летящо състояние не попадало в никоя от дейностите, посочени в член 2, точка 29 от ZuV 2020 и в член 3, буква з) от Решение 2011/278.
Според DEHSt „подинсталация с горивен показател“ е налице само когато основната цел на използването на съответния материал е производството на топлинна енергия. Медният концентрат обаче е суровина и основната цел на използването му е производството на първична мед. Освен това този концентрат не изгарял напълно при съответния процес за разлика от това, което се изисква при прилагането на горивния показател. В допълнение „горивата“ по смисъла на член 3, буква г) от Решение 2011/278 били горива, които могат да се заместят с други горива, по-специално с природен газ. Медният концентрат не бил подходящ за такава замяна.
DEHSt отбелязва също, че задоволяването на нуждите на Aurubis от квоти за емисии с размер от около 130 % вече е излишно и че ако броят на квотите, които следва да се разпределят на Aurubis, трябва да се изчисли въз основа на горивния показател, това предприятие би получило покритие от около 220 % на своите нужди и по този начин би могло да продаде голяма част от разпределените квоти.
Запитващата юрисдикция отбелязва, че ако Rohhüttenwerk Ost трябва да се счете за „подинсталация с горивен показател“, това би довело до квалифициране на медния концентрат — или най-малкото на съдържащата се в него сяра — като „гориво“.
Тази юрисдикция припомня, че в точка 53 от решение от 20 юни 2019 г., ExxonMobil Production Deutschland (
C‑682/17
,
EU:C:2019:518
) Съдът е приел, че член 3, буква у) от Директива 2003/87 не ограничава понятието „изгаряне“ само до окислителните реакции, при които се получава парников газ. Това тълкуване на Съда обаче не е непременно от решаващо значение за целите на тълкуването на обхвата на понятието „гориво“ по член 3, буква г) от Решение 2011/278.
С оглед на мотивите, съдържащи се в приетото от DEHSt решение за разпределение, следва да се установи дали разпределянето въз основа на горивния показател предполага, както този орган поддържа, че основната цел на изгарянето е производството на топлинна енергия, като се има предвид, че в случая използваният меден концентрат служи едновременно за суровина и за гориво. Освен това следва да се уточни дали, както твърди DEHSt, член 3, буква г) от Решение 2011/278 се отнася единствено до изгарянето на горива, които са взаимозаменяеми с други горива.
В останалата част посочената юрисдикция иска да се установи какви са последиците от изтичането на третия период на търгуване на 31 декември 2020 г. Тя посочва, че съгласно германската съдебна практика краят на първия и втория период на търгуване е довел до това, че исканията за разпределяне на квоти, които все още не са били удовлетворени към 30 април, следващ края на периода на търгуване, са се погасили поради липсата на изрична преходна разпоредба в националното право. Националното право не съдържа преходна разпоредба и по отношение на третия период на търгуване.
В никой от релевантните актове на Съюза не се съдържа разпоредба относно удовлетворяването на права, засягащи няколко периода. Освен това не са предвидени и конкретни резерви от квоти с оглед на бъдещи съдебни решения. При това положение доводът, че при прехода от третия към четвъртия период не се погасяват правата за разпределяне, които не са били удовлетворени към 31 декември 2020 г., би могъл да се подкрепи от Решение 2015/1814, което изисква някои неразпределени до 31 декември 2020 г. квоти да бъдат прехвърлени в резерв.
При тези обстоятелства Verwaltungsgericht Berlin (Административен съд Берлин, Германия) решава да спре производството и да постави на Съда следните преюдициални въпроси:
„1)
Изпълнени ли са условията по член 3, буква г) от [Решение 2011/278] за безплатно разпределяне на квоти за емисии въз основа на подинсталация с горивен показател, когато в инсталация за производство на цветни метали, посочена в приложение I към Директива 2003/87, в пещ за топене в летящо състояние за производство на първична мед се използва съдържащ сяра меден концентрат и необходимата за топенето на съдържащата се в концентрата медна руда неизмерима топлинна енергия основно се произвежда чрез окисляване на сярата в концентрата, при което медният концентрат се използва както като суровина, така и като запалимо вещество за производството на топлинна енергия?
2)
При утвърдителен отговор на първия въпрос:
Могат ли правата за разпределяне на повече квоти за безплатни емисии за третия период на търгуване след края на третия период на търгуване да бъдат удовлетворени с права от четвъртия период на търгуване, ако съществуването на такива права за разпределяне подлежи на установяване по съдебен ред едва след края на третия период на търгуване, или правата за разпределяне, по които не е постановено решение, се погасяват в края на третия период на търгуване?“.
По преюдициалните въпроси
По първия въпрос
С първия си въпрос запитващата юрисдикция по същество иска да се установи дали член 3, буква г) от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „подинсталация с горивен показател“ обхваща, в рамките на произвеждаща първична мед инсталация, чиято дейност попада в обхвата на приложение I към Директива 2003/87, пещ за топене в летящо състояние, в която се окислява сярата, съдържаща се в използваната суровина, а именно меден концентрат.
Следва да се припомни, че решение 2011/278 установява хармонизирани правила за безплатното разпределяне на квоти и е прието от Комисията на основание член 10а от Директива 2003/87. Тази разпоредба предвижда за инсталациите от определени сектори на дейност разпределяне на безплатни квоти за емисии, чието количество намалява постепенно през третия период на търгуване (2013—2020 г.), с цел до 2027 г. да се постигне пълното премахване на тези безплатни квоти (вж. в този смисъл решение от 3 декември 2020 г., Ingredion Germany,
C‑320/19
,
EU:C:2020:983
, т.
и
).
В случая не се оспорва, че експлоатираната от Aurubis инсталация за производство на първична мед попада в обхвата на този преходен режим за безплатно разпределяне на квоти за емисии.
Що се отнася до третия период на търгуване, който е единственият разглеждан в главното производство период, за да определи броя на безплатните квоти за емисии, които следва да се разпределят на Aurubis, DEHSt е трябвало съгласно член 6 от Решение 2011/278 да раздели тази инсталация на една или повече „подинсталации“, отговарящи, доколкото е възможно, на нейните физически части.
За тази цел решението предвижда четири категории подинсталации, изброени в член 6 и определени в член 3, букви б)—г) и з) от това решение. Тези категории подинсталации, съответно „подинсталация с продуктов показател“, „подинсталация с топлинен показател“, „подинсталация с горивен показател“ и „подинсталация с технологични емисии“, са взаимно изключващи се, като една и съща дейност може да попада само в една от посочените категории (вж. в този смисъл решение от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
и
).
Освен това съгласно съображение 12 от Решение 2011/278 изброяването на категориите подинсталации „с топлинен показател“, „с горивен показател“ и „с технологични емисии“, наречени „непряк подход“, приложим в случаите, при които не е възможно извеждане на „продуктов показател“, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, е с йерархична последователност (в този смисъл решение от 8 септември 2016 г., Borealis и др.,
C‑180/15
,
EU:C:2016:647
, т.
и
). В това отношение категорията „подинсталация с технологични емисии“ е само последно посоченият непряк подход (решение от 18 януари 2018 г., INEOS,
C‑58/17
,
EU:C:2018:19
, т.
).
Ето защо, преди дадена подинсталация да бъде квалифицирана като „подинсталация с технологични емисии“, DEHSt е трябвало предварително да провери дали за нея е съществувал „продуктов показател“ и доколкото това не е така, да провери дали съответните производствени съоръжения на разглежданата инсталация попадат в обхвата на понятието „подинсталация с топлинен показател“ или „подинсталация с горивен показател“.
От акта за преюдициално запитване е видно, че разглежданата в главното производство пещ използва като суровина съдържащ сяра меден концентрат. Сярата, която се съдържа в този концентрат, се окислява последователно в пещ за топене в летящо състояние, в конвертор и в анодна пещ. Така генерираната топлинна енергия е неизмерима и позволява сливането на намиращите се в посочения концентрат медни руди, което води до крайния продукт — първичната мед. Тъй като този концентрат съдържа и въглерод, тази пещ отделя CO
в атмосферата.
От това следва, че пещта генерира топлинна енергия, която не попада в обхвата на понятието „измерима топлинна енергия“ по смисъла на член 3, буква д) от Решение 2011/278, а на понятието „неизмерима топлинна енергия“, посочено в член 3, буква ж) от това решение, и че тази топлинна енергия се използва за производството на продукт, а именно първичната мед, за който не е предвиден никакъв показател в приложение I към Решение 2011/278.
От това следва, че такава пещ не попада в обхвата нито на понятието „подинсталация с продуктов показател“, нито на понятието „подинсталация с топлинен показател“.
Тъй като в случая DEHSt решава, че пещта Rohüttenwerk Ost попада в обхвата на понятието „подинсталация с технологични емисии“ по смисъла на член 3, буква з) от Решение 2011/278, докато Aurubis счита, че тя попада в обхвата на понятието „подинсталация с горивен показател“ по смисъла на член 3, буква г) от това решение, следва да се определи дали тази пещ попада в обхвата на предвиденото в последната разпоредба определение, което, когато е приложимо, има предимство пред това по член 3, буква г).
Що се отнася до въпроса дали в пещ с характеристиките, припомнени в точка 59 от настоящото решение, топлинната енергия се произвежда „от изгарянето на горива“ по смисъла на член 3, буква г) от посоченото решение, запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали DEHSt правилно е приела, че тези термини се отнасят единствено до пълното изгаряне на горива, които не попадат в използваната суровина и които могат да бъдат заменени в разглежданата в главното производство подинсталация с други горива като природния газ.
В това отношение следва да се отбележи, че както посочва генералният адвокат в точки 42—44 от заключението си, нито член 3, буква у) от Директива 2003/87, нито член 3, буква г) от Решение 2011/278 ограничават обхвата на понятията „изгаряне“ и „горива“ по този начин.
След като с определението, дадено в член 3, буква у) от Директива 2003/87, законодателят на Съюза уточнява, че понятието „изгаряне“ се отнася общо до „всяко окисление на горива“, не може да се твърди, че горенето по смисъла на тази директива и на приетите въз основа на нея актове се извършва единствено когато едно гориво е напълно окислено.
Такова ограничително тълкуване не би съответствало на намерението на този законодател, както то е изразено в съображение 37 от Директива 2009/29. Както следва от това съображение включването на член 3, буква у) от Директива 2003/87 има за цел да внесе „по-голяма яснота“, че понятието „изгаряне“ има особено широк обхват, обхващащ дейността на „всички видове парни котли, пещи, турбини, нагреватели, топилни, инсинератори, калцинатори, пещи за изпичане на тухли, фурни, сушилни, двигатели, горивни клетки, съоръжения за циклично химическо изгаряне, запалителни устройства и термично и каталитично доизгаряне“. Нито една разпоредба, приета оттогава от законодателя на Съюза или от Комисията въз основа на делегираните ѝ правомощия, не дава основание да се смята, че терминът „изгаряне“ се отнася единствено до реакциите, които напълно окисляват всеки един компонент на материалите, вложени в дейността на тези промишлени производствени съоръжения.
Тъй като понятието „гориво“ също не е определено ограничително от законодателя или от Комисията въз основа на делегираните ѝ правомощия, правната уредба относно СТЕ не може да се прилага по начин, който би довел до изключване от приложното поле на понятието „изгаряне на горива“ на изгарянето на горими вещества, съдържащи се в дадена суровина, чието съдържание на въглерод е по-ниско от това на други суровини, които по-често се използват и които не могат да бъдат заместени в определен технологичен процес от такива по-високовъглеродни суровини.
Всъщност от Директива 2003/87 или от Решение 2011/278 не следва, че преходният режим за безплатно разпределяне на квоти за емисии трябва да се прилага само за дейностите, при които се използват високовъглеродни суровини, и по този начин се отделят емисии, чиито количества надвишават определен праг. В тези текстове също не се посочва, че горенето трябва да бъде изключено от горивния показател, когато използваните като горива вещества се съдържат в суровината, използвана в съответната промишлена дейност.
Обхватът на определението в член 3, буква г) от Решение 2011/278 не може да бъде ограничен чрез тълкуване, като се добавят изисквания или изключения, които не са посочени в разпоредбата и които също така не могат да бъдат изведени от други разпоредби на това решение или на Директива 2003/87. Такъв подход би бил в противоречие с принципа на правна сигурност, който изисква правната уредба на Съюза да позволява на заинтересованите лица да могат да се запознаят по недвусмислен начин със своите права и задължения и да действат съобразно с тях (в този смисъл решение от 3 юни 2021 г., Jumbocarry Trading,
C‑39/20
,
EU:C:2021:435
, т.
и цитираната съдебна практика).
Както впрочем отбелязва генералният адвокат в точка 48 от заключението си, като се позовава на член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87 и на съображение 1 от Решение 2011/278, схемата за безплатно разпределяне на квоти за емисии цели да насърчи използването на ефективни техники за намаляване на емисиите на парникови газове. Печалбата, която може да се извлече от продажбата на квоти, които са разпределени, но вече не трябва да се връщат, когато съответният оператор е намалил емисиите, като е инвестирал в иновативни техники, е неразделна част от този стимул (в този смисъл решение от 12 април 2018 г., PPC Power,
C‑302/17
,
EU:C:2018:245
, т.
). Ето защо фактът, че поради такива инвестиции този оператор извлича по-голяма полза от получените безплатни квоти въз основа на критериите, установени в приложимата правна уредба, не застрашава постигането на целта на СТЕ.
Следователно при липсата на уточнения в обратен смисъл, съдържащи се в Решение 2011/278, изразът „изгаряне на горива“, използван в член 3, буква г) от него, трябва да се прилага в съответствие със смисъла им, заложен в член 3, буква у) от Директива 2003/87, който обхваща всяко окисление на горими вещества. След като е безспорно, че в пещ като разглежданата в главното производство неизмерима топлинна енергия се произвежда основно чрез окисление на съдържащи сяра вещества, които присъстват в концентрат, въведен в пещ, следва да се приеме, че дейността на тази пещ се състои в „производството чрез изгарянето на горива на неизмерима топлинна енергия — ако тази неизмерима топлинна енергия се използва за производството на продукти“ по смисъла на член 3, буква г).
Накрая, що се отнася до това дали входящите и изходящите потоци и съответните емисии от такава пещ „са свързани с“ това производство на неизмерима топлинна енергия, използвана за производството на продукти, следва да се отбележи, че тези термини също не могат да се тълкуват така, че към формулираното от Комисията определение да се добави материалноправно условие, което то не предвижда.
Така с оглед на използването на посочените изрази член 3, буква г) от Решение 2011/278 не може да се тълкува в смисъл, че за целите на прилагането на горивния показател се изисква производството на неизмерима топлинна енергия да представлява „цел“, дори „основната цел“ на съответната дейност.
Напротив, от текста на тази разпоредба следва, че тя се отнася по-специално до подинсталации, които имат за цел производството на даден продукт или производство на енергия и които за тази цел консумират неизмерима топлинна енергия. Следователно производството на тази топлинна енергия не е целта на посочените подинсталации, а по-скоро абсолютно необходимото средство за постигане на тази цел.
Съдържащото се от своя страна изискване в определението по член 3, буква г) от Решение 2011/278, че входящите и изходящите потоци и съответните емисии трябва да бъдат „свързани с“ производството чрез изгарянето на горива на неизмерима топлинна енергия, която се използва за производството на продукти, предполага, че трябва да съществува оперативна връзка между тези суровини, материали и емисии, от една страна, и това горене, от друга страна. Освен ако не се установи друго при проверките, които запитващата юрисдикция следва да извърши, с оглед на характеристиките на разглежданата в главното производство пещ, описани в преюдициалното запитване, изглежда, че съществува такава връзка между съответния меден концентрат, в качеството му на суровина, и горенето, генериращо неизмерима топлинна енергия, както и между горенето и изходящите материали и емисиите на тази пещ.
Ако запитващата юрисдикция установи, че броят на безплатните квоти за емисии, на които Aurubis има право през третия период на търгуване (2013—2020 г.), трябва да се коригира, при това коригиране е важно да се вземе предвид броят на вече разпределените му квоти, така че в съответствие със съображение 18 и член 6, параграф 2 от Решение 2011/278 да се гарантира, че нито една дейност, упражнявана в разглежданата в главното производство инсталация, не подлежи на двойно отчитане.
С оглед на всички изложени по-горе съображения на първия въпрос следва да се отговори, че член 3, буква г) от Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „подинсталация с горивен показател“ обхваща, в рамките на произвеждаща първична мед инсталация, чиято дейност попада в обхвата на приложение I към Директива 2003/87, пещ за топене в летящо състояние, в която се окислява сярата, съдържаща се в използваната суровина, а именно меден концентрат.
По втория въпрос
С втория си въпрос запитващата юрисдикция иска по същество да се установи дали Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че безплатните квоти, на които операторът на инсталация има право за третия период на търгуване (2013—2020 г.), все още могат да бъдат издадени на този оператор след 31 декември 2020 г. в изпълнение на съдебно решение, постановено след тази дата.
В това отношение следва да се припомни, че всеки, чиито права и свободи, гарантирани от правото на Съюза, са били нарушени, има право на ефективни правни средства за защита пред съд (вж. в този смисъл решение от 20 април 2021 г., Repubblika,
C‑896/19
,
EU:C:2021:311
, т.
и цитираната съдебна практика).
Следователно, когато заявителят за безплатно разпределяне на квоти за емисии за третия период на търгуване (2013—2020 г.) е оспорил своевременно и основателно решението на компетентния национален орган за определяне на броя на тези квоти, които следва да се разпределят, той трябва дори ако едва след изтичането на този период сезираният със спора национален съд установи, че този орган е приложил неправилно правната уредба на Съюза относно СТЕ, да може да ползва правата си. В противен случай този заявител ще бъде лишен от правото си на ефективни правни средства за защита от момента, в който се окаже, че по време на съответния период на търгуване вече не може да бъде постановено съдебно решение.
Що се отнася до въпроса дали при такива обстоятелства правото на разпределение за третия период на търгуване все още може да бъде удовлетворено, като се издадат безплатни квоти в изпълнение на съдебно решение, постановено след изтичането на този период, следва да се отбележи, че правната уредба относно СТЕ не позволява за тази цел да се издават квоти за четвъртия период на търгуване. Съгласно тази разпоредба последните квоти, посочени в член 13, второ изречение от Директива 2003/87, трябва да бъдат издадени въз основа на период на търгуване след 31 декември 2020 г. и са валидни само за емисиите от първата година на този период нататък.
За сметка на това тази правна уредба допуска безплатно разпределение на квоти за третия период на търгуване, които все още по какъвто и да е предвиден в закона начин са на разположение на компетентния орган за изпълнение на съдебно решение, с което се установява правото на разпределяне на такива квоти, по партидата за квоти на оператора на съответната инсталация. Фактът, че при това положение тези квоти са издадени след 31 декември 2020 г., не е пречка те да могат да се квалифицират като „квоти, издадени от 1 януари 2013 г. нататък“ по смисъла на член 13, първо изречение от Директива 2003/87. Тъй като посочените квоти съгласно тази разпоредба са валидни за определен период, тяхното прехвърляне върху тази партида за квоти може да бъде част от предприетите от компетентния орган мерки за изпълнение на съдебно решение.
Това тълкуване се потвърждава от член 27 от Делегиран регламент 2019/331, влязъл в сила на 1 януари 2021 г., който гласи, че Решение 2011/278 продължава да се прилага по отношение на разпределянето на квоти, свързано с периода преди 1 януари 2021 г. Както следва от този член, важно е след изтичането на третия период на търгуване Решение 2011/278 да не престава да поражда правно действие по отношение на този период.
Освен това разпоредбите на правната уредба относно СТЕ, отнасящи се конкретно до партидите, регистъра и Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL), от една страна, и до националните разпределителни таблици, от друга страна, позволяват да се коригира разпределението за третия период на търгуване след 31 декември 2020 г. и да се отпуснат още квоти за този период.
В това отношение, първо, от член 52, параграф 2, буква г) от Регламент № 389/2013 следва, че компетентният национален орган може да направи всяко изменение, което се налага в националната таблица за разпределение за третия период на търговия, посочен в член 51, параграф 1 от този регламент. Тъй като съгласно член 88, втора алинея от Делегиран регламент 2019/1122 Регламент № 389/2013 продължава да се прилага след 31 декември 2020 г. по отношение на всички необходими операции във връзка с този период, следва да се приеме, че тази национална таблица за разпределение все още може да бъде изменена.
Второ, от член 53, параграф 2 от Регламент № 389/2013 следва да се заключи, че централният администратор, определен от Комисията съгласно член 20 от Директива 2003/87 и отговарящ съгласно членове 4 и 6 от Регламент № 389/2013 за управлението и актуализирането на Регистъра на ЕС и на Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL), трябва да следи всяка промяна в националната таблица за разпределение да доведе до издаването на така коригирания брой квоти чрез прехвърлянето им от „партидата на ЕС за разпределение“ към партидата за квоти на заинтересования оператор.
Всъщност член 52, параграф 2 от този регламент, от който следва, от една страна, че Комисията следва да бъде уведомена за изменение на националната таблица за разпределение като това, което би се наложило в случай на благоприятно за заявителя съдебно решение, и от друга страна, че централният администратор трябва да впише това изменение в Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL), би бил лишен от полезно действие, ако член 53, параграф 2 от посочения регламент се тълкува в смисъл, че централният администратор не трябва впоследствие да следи броят на така изменените в националната таблица за разпределение и в Дневника на ЕС за трансакциите (EUTL) квоти да бъде прехвърлен към партидата за квоти на оператора на съответната инсталация.
Трето, от членове 41 и 43 от същия регламент следва, че централният администратор е този, който трябва да създаде квоти в зависимост от нуждите, произтичащи от приложимата правна уредба, и да снабдява „партидата на ЕС за разпределение“ с определено количество квоти, което съответства на броя безплатно разпределените квоти съгласно националната разпределителна таблица на всяка държава членка.
С оглед на това задължение на централния администратор, той следва при постановено след 31 декември 2020 г. съдебно решение, което води до изменение в националните таблици за разпределение в полза на оператор на инсталация, да провери дали квотите, които неправилно не са били разпределени на този оператор през третия период на търгуване, са прехвърлени съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87 в резерва, създаден с Решение 2015/1814, или са продадени на търг съгласно член 10 от Директива 2003/87. След това този администратор трябва да определи дали издаването на съответните квоти на посочения оператор следва да се осъществи, като се използват тези квоти в този резерв или чрез каквито и да е други средства, съвместими с бюджетните правила на Съюза.
С оглед на всички изложени по-горе съображения на втория въпрос следва да се отговори, че Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че безплатните квоти, на които операторът на дадена инсталация има право за третия период на търгуване (2013—2020 г.), все още могат да бъдат издадени на последния след 31 декември 2020 г. в изпълнение на съдебно решение, постановено след тази дата.
По съдебните разноски
С оглед на обстоятелството, че за страните по главното производство настоящото дело представлява отклонение от обичайния ход на производството пред запитващата юрисдикция, последната следва да се произнесе по съдебните разноски. Разходите, направени за представяне на становища пред Съда, различни от тези на посочените страни, не подлежат на възстановяване.

По изложените съображения Съдът (пети състав) реши:

1)
Член 3, буква г) от Решение 2011/278/ЕС на Комисията от 27 април 2011 година за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета трябва да се тълкува в смисъл, че понятието „подинсталация с горивен показател“ обхваща, в рамките на произвеждаща първична мед инсталация, чиято дейност попада в обхвата на приложение I към Директива 2003/87/ЕО на Европейския Парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 година за установяване на система за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Съюза и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета, изменена с Директива 2009/29/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 година за изменение на Директива 2003/87 с оглед подобряване и разширяване на схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове на Общността, пещ за топене в летящо състояние, в която се окислява сярата, съдържаща се в използваната суровина, а именно меден концентрат.

2)
Решение 2011/278 трябва да се тълкува в смисъл, че безплатните квоти, на които операторът на дадена инсталация има право за третия период на търгуване (2013—2020 г.), все още могат да бъдат издадени на последния след 31 декември 2020 г. в изпълнение на съдебно решение, постановено след тази дата.

Подписи
(
*1
)	Език на производството: немски.