CELEX: 62016CJ0383
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Bendras rinkų organizavimas
Vežamų gyvūnų apsauga
Eksporto grąžinamosios išmokos
Reglamentas (ES) Nr. 817/2010
Reglamentas (EB) Nr. 1/2005
Pareiga pildyti kelionės žurnalo kopiją iki gyvūnų atgabenimo į pirmojo iškrovimo vietą galutinės paskirties trečiojoje šalyje
Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas ir iš dalies keičiančio direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97 (
OL L 3, 2005, p. 1
; klaidų ištaisymas
OL L 226, 2017, p. 31
) 5 straipsnio 4 dalies, 8 straipsnio 2 dalies ir II priedo 3 ir 7 punktų ir 2010 m. rugsėjo 16 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 817/2010, nustatančio išsamias taisykles, laikantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 dėl reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant (
OL L 245, 2010, p. 16
), 3 straipsnio 1 dalies ir 4, 5 ir 7 straipsnių išaiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Vion Livestock BV
(toliau –
Vion
) ir
Staatssecretaris van Economische Zaken
(ekonomikos reikalų valstybės sekretorius, Nyderlandai) (toliau – valstybės sekretorius) ginčą dėl
Vion
gautų eksporto gražinamųjų išmokų už gyvų galvijų eksportą į Libaną susigrąžinimo.
Teisinis pagrindas
Sąjungos teisė
Reglamentas Nr. 1/2005
Pagal Reglamento Nr. 1/2005 11 konstatuojamąją dalį tam, kad šis reglamentas būtų nuosekliai ir veiksmingai taikomas visoje Europos Sąjungoje, laikantis pagrindinio principo, pagal kurį gyvūnai neturi būti vežami taip, kad jie galėtų susižaloti ar smarkiai kentėti, būtina priimti išsamias nuostatas, atitinkančias ypatingus dėl įvairių vežimo būdų atsirandančius poreikius.
Reglamento Nr. 1/2005 1 straipsnyje, kuriame apibrėžta šio reglamento taikymo sritis, nustatyta:
„Šis reglamentas taikomas gyvų stuburinių gyvūnų vežimui [Sąjungoje], taip pat ir į [Sąjungos] muitų teritoriją įvežamų arba iš jos išvežamų siuntų konkretiems tikrinimams, kuriuos atlieka pareigūnai.“
Šio reglamento 5 straipsnio „Numatomi įsipareigojimai vežant gyvūnus“ 4 dalyje numatyta:
„Veždami naminius arklinių šeimos gyvūnus, išskyrus registruotus naminius arklinių šeimos gyvūnus, ir naminius galvijus, avis, ožkas ir kiaules tolimais nuotoliais tarp valstybių narių bei trečiosiose šalyse, vežėjai ir organizatoriai privalo laikytis II priede nurodytų kelionės žurnalo nuostatų.“
Šio reglamento 8 straipsnyje „Laikytojai“ 2 dalyje nustatyta:
„Laikytojai patikrina visus gyvūnus atvykimo arba paskirties vietoje ir nustato, ar gyvūnai buvo ar yra vežami tolimais atstumais tarp valstybių narių bei trečiosiose šalyse. Jei naminiai arklinių šeimos gyvūnai, išskyrus registruotus arklinių šeimos gyvūnus, ir naminiai galvijai, avys, ožkos ir kiaulės keliauja ilgai, laikytojai privalo laikytis II priedo nuostatų, taikomų kelionės žurnalui.“
To paties reglamento 14 straipsnio „Tikrinimai ir kitos su kelionės žurnalu susijusios priemonės, kurių imasi kompetentinga institucija prieš ilgas keliones“ 1 dalyje nustatyta:
„Tais atvejais, kai ilgų kelionių tarp valstybių narių bei trečiosiose šalyse [ir į trečiąsias šalis bei iš jų] metu vežami [atitinkami gyvūnai], išvykimo vietos kompetentinga institucija privalo:
a)
atlikti atitinkamus tikrinimus, norėdama įsitikinti, kad:
i)
kelionės žurnale nurodyti vežėjai turi atitinkamas galiojančius vežėjo leidimus, ilgoms kelionėms naudojamų transporto priemonių galiojančius patvirtinimo pažymėjimus ir galiojančius vairuotojų bei palydovų kompetencijos pažymėjimus;
ii)
organizatoriaus pateiktas kelionės žurnalas atitinka tikrovę ir šio reglamento nuostatas;
b)
jei a punkte minimo tikrinimo rezultatai yra nepatenkinami, pareikalauti, kad organizatorius pakeistų planuojamą ilgą kelionę, kad ji atitiktų šio reglamento nuostatas;
c)
jei a punkte minimos patikros rezultatai yra patenkinami, kompetentinga institucija užantspauduoja kelionės žurnalą;
<…>“
Reglamento Nr. 1/2005 II priedo „Kelionės žurnalas“ 1–3, 7 ir 8 punktuose nustatyta:
„1.
Ilgą kelionę planuojantis asmuo parengia, antspauduoja ir pasirašo visus kelionės žurnalo puslapius pagal šio priedo nuostatas.
2.
Kelionės žurnalą sudaro šie skirsniai:
1 skirsnis – Planavimas;
2 skirsnis – Išvykimo vieta;
3 skirsnis – Paskirties vieta;
4 skirsnis – Vežėjo deklaracija;
5 skirsnis – Pranešimas apie reikalavimų neatitikimus.
<…>
3.
Organizatorius privalo:
a)
kiekvienam kelionės žurnalui suteikti skiriamąjį numerį;
b)
užtikrinti, kad išvykimo vietos kompetentingai institucijai, likus dviem dienoms iki išvykimo, bus pateikta kelionės žurnalo 1 skirsnio tinkamai užpildyta, išskyrus veterinarijos pažymėjimo numerį, pasirašyta kopija, kaip numatyta tokios institucijos;
<…>
e)
užtikrinti, kad kelionės žurnalas vežamas kartu su gyvūnais iki paskirties vietos arba eksportuojant gyvūnus į trečiąją šalį, bent iki išvykimo punkto.
<…>
7.
Jei gyvūnai eksportuojami į trečiąją šalį, vežėjai išvykimo punkte atiduoda kelionės žurnalą įgaliotajam veterinarijos gydytojui.
Tuo atveju, kai eksportuojami gyvi galvijai gaunant grąžinamąsias išmokas, pildyti 3 skirsnį neprivaloma, jei pagal žemės ūkio teisės aktus reikalaujama pateikti ataskaitą.
8.
3 kelionės žurnalo skirsnyje nurodytas vežėjas privalo saugoti:
a)
užpildyto kelionės žurnalo kopiją;
<…>
Dokumentai, nurodyti a ir b punktuose, per mėnesį nuo jų užpildymo pateikiami vežėjo leidimą išdavusiai kompetentingai institucijai ir išvykimo vietos kompetentingai institucijai, šiai pareikalavus, o vežėjas saugo šiuos dokumentus ne trumpiau kaip trejus metus nuo patikrinimo dienos.
Ne vėliau kaip per mėnesį nuo kelionės pabaigos a punkte minimi dokumentai grąžinami išvykimo vietos kompetentingai institucijai <…>“
Reglamento Nr. 1/2005 II priedo priedėlį sudaro įvairūs skirsniai, kiekviename iš jų pateikta standartinė forma. Šio priedėlio 3 skirsnyje pateikta forma „Paskirties vieta“. Šios formos 4 punkte nurodyti „tikrinimai, [kuriuos atlieka]“ šios formos 1 punkte nurodytas „paskirties vietos gyvūnų laikytojas / įgaliotasis veterinarijos gydytojas“. Vienas iš šių tikrinimų, nurodytas šios formos 4.5 punkte, susijęs su „kelionės žurnalo įrašais ir kelionės laiko apribojimais“. Be to, to paties priedėlio 4 skirsnyje pateikta vežėjo deklaracijos forma, kurią per kelionę turi pildyti vairuotojas. Šioje deklaracijoje, kiek tai susiję su faktiniu maršrutu (poilsis, perkrovimas arba išvykimo punktai), turi būti nurodytos įvairios vietos ir adresai, atvykimo ir išvykimo data ir laikas, stovėjimo trukmė ir priežastys, skirtumo tarp faktinio ir siūlyto maršrutų priežastys ir kitos pastabos, taip pat gyvūnų sužalojimo ir (arba) mirties atvejų kelionės metu skaičius ir priežastis. Šią deklaraciją turi pasirašyti vairuotojas (-ai) ir vežėjas.
Reglamentas Nr. 817/2010
Pagal Reglamento Nr. 817/2010 3 konstatuojamąją dalį „[s]iekiant užtikrinti, kad būtų išlaikyti gyvūnų gerovės standartai, reikėtų įvesti stebėjimo sistemą, pagal kurią būtų atliekami privalomi patikrinimai išvežimo iš [Sąjungos] muitų teritorijos punkte ir išvažiavus iš [Sąjungos] muitų teritorijos, jeigu keičiamos transporto priemonės, ir taip pat pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje“.
Reglamento Nr. 817/2010 1 straipsnio „Taikymo sritis“ pirmoje pastraipoje nustatyta:
„Eksporto grąžinamosios išmokos už gyvus galvijus, kurių klasifikacinis KN kodas yra 0102 (toliau – „galvijai“), laikantis [2007 m. spalio 22 d. Tarybos] [r]eglamento (EB) Nr. 1234/2007 [nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (BRO reglamentas) (
OL L 299, 2007, p. 1
)] 168 straipsnio, skiriamos, jeigu transportuojant galvijus į pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietą laikomasi [Reglamento Nr. 1/2005] 3–9 straipsnių ir tame reglamente nurodytų priedų nuostatų bei šio reglamento.“
Reglamento Nr. 817/2010 2 straipsnio „Patikrinimai [Sąjungos] muitų teritorijoje“ 2 dalyje nurodyta:
„Išvežimo punkte oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas <…> dėl tų galvijų, už kuriuos priimama eksporto deklaracija, patikrina, ar:
a)
buvo laikomasi [Reglamentu Nr. 1/2005] nustatytų reikalavimų nuo išsiuntimo vietos <…> iki išvežimo punkto;
ir
b)
transporto sąlygos likusiai kelionės daliai atitinka [Reglamentą Nr. 1/2005] ir kad buvo imtasi reikalingų priemonių užtikrinti jo laikymąsi iki pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietos.
Patikrinimus atlikęs oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas parengia ataskaitą laikydamasis šio reglamento I priede nurodyto modelio ir pažymėdamas, ar laikantis pirmosios pastraipos atliktų patikrinimų rezultatai yra patenkinami, ar nepatenkinami.
Už išvežimo punktą atsakinga veterinarijos institucija saugo tą ataskaitą mažiausiai trejus metus. Ataskaitos kopija siunčiama mokėjimo agentūrai.“
Reglamento Nr. 817/2010 3 straipsnyje „Patikrinimai trečiosiose šalyse“ numatyta:
„1.   Išvažiavus iš [Sąjungos] muitų teritorijos, eksportuotojas užtikrina, kad galvijai būtų patikrinti:
a)
bet kokioje vietoje, kur keičiamos transporto priemonės, išskyrus atvejus, kai toks pakeitimas yra neplanuotas ir atliekamas ypatingomis ar nenumatytomis aplinkybėmis;
b)
pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje.
2.   Tarptautinė kontrolės ir priežiūros agentūra, valstybės narės šiam tikslui patvirtinta ir kontroliuojama <…>, arba oficiali valstybės narės agentūra yra atsakinga už patikrinimų atlikimą, kaip numatyta 1 dalyje.
<…>
Kiekvieno laikantis 1 dalies atlikto patikrinimo ataskaitą pagal šio reglamento III ir IV prieduose nustatytus pavyzdžius parengia patikrinimą atlikęs veterinarijos gydytojas.“
Šio reglamento 4 straipsnyje „Eksporto grąžinamųjų išmokų mokėjimo tvarka“ nurodyta:
„1.   Jeigu eksporto deklaracija yra priimama, eksportuotojas pateikia valstybės narės kompetentingai institucijai visą reikalingą informaciją apie kelionę vėliausiai iki tada, kai yra pateikiama eksporto deklaracija.
<…>
2.   <…> parengtas paraiškas eksporto grąžinamosioms išmokoms gauti <…> privalo papildyti:
a)
tinkamai užpildytas šio reglamento 2 straipsnio 3 dalyje nurodytas dokumentas;
ir
b)
šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje numatytos ataskaitos.
3.   Jeigu 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų patikrinimų atlikti nepavyksta dėl aplinkybių, kurių eksportuotojas kontroliuoti negali, kompetentinga institucija pagrįstu eksportuotojo pageidavimu gali priimti kitus dokumentus, kurie patenkinamai įrodo, kad buvo laikytasi [Reglamento Nr. 1/2005].“
Šio reglamento 5 straipsnio „Eksporto grąžinamųjų išmokų neišmokėjimas“ 1 dalyje nustatyta:
„Visa eksporto grąžinamosios išmokos suma už galviją, apskaičiuota pagal antrą pastraipą, neskiriama už:
a)
transportavimo metu kritusius gyvūnus, išskyrus 2 dalyje numatytus atvejus;
<…>
c)
galvijus, kurių atžvilgiu, remdamasi 4 straipsnio 2 dalyje nurodytais dokumentais ir (arba) visais kitais jai pateiktais elementais dėl šio reglamento nuostatų laikymosi, kompetentinga valdžios institucija mano, kad nesilaikyta [Reglamento Nr. 1/2005] 3–9 straipsnių bei tame reglamente nurodytų priedų.
<…>“
Reglamento Nr. 817/2010 7 straipsnyje „Permokėtų sumų atgavimas [Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas]“ nustatyta:
„Jeigu išmokėjus grąžinamąją išmoką nustatoma, kad [Reglamento Nr. 1/2005] buvo nesilaikyta, atitinkama išmokos suma, tam tikrais atvejais įskaitant pagal šio reglamento 6 straipsnį skiriamą nuobaudą, laikoma išmokėta nepagrįstai ir yra išieškoma laikantis [2009 m. liepos 7 d. Komisijos] [r]eglamento (EB) Nr. 612/2009 [nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles (
OL L 186, 2009, p. 1
)] 49 straipsnio.“
Reglamento Nr. 817/2010 IV priede pateikta pavyzdinė patikrinimų ataskaita pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietoje. Vienas iš „atliktiems patikrinimams“ skirtų laukelių skirtas „maršruto planui“.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
2010 m. pabaigoje
Vion
eksportavo į Libaną 36 gyvus galvijus. Iš pradžių galvijai gabenti sunkvežimiu iš Vurdeno (Nyderlandai) į Koperį (Slovėnija), o ten pakrauti į laivą, skirtą gyvuliams transportuoti. Paskui šie galvijai jūra išgabenti iš Sąjungos teritorijos į Beirutą (Libanas).
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad vežėjas kelionės žurnalą atidavė įgaliotajam veterinarijos gydytojui išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkte Koperyje, todėl šio žurnalo originalo negalėjo pildyti iki Beiruto.
Pagal Reglamentą Nr. 1/2005
Vion
prieš kelionę pateikė Nyderlandų kompetentingai institucijai kelionės žurnalą ir jo 1 skirsnyje „Planavimas“ nurodė, kad bendra kelionės trukmė bus septynios dienos, išvykimo vieta yra Vurdenas, o paskirties vieta – Beirutas. Kelionė turėjo prasidėti 2010 m. rugsėjo 9 d. (tikslus išvykimo laikas nenurodytas) ir baigtis 2010 m. rugsėjo 16 d. Galiausiai nurodyta, kad gyvūnai ilsėsis Miunchene (Vokietija) ir bus perkrauti į laivą Koperyje.
Be to, nors galvijai turėjo būti gabenami į Libaną, pagrindinėje byloje aptariamo kelionės žurnalo 3 skirsnyje „Paskirties vieta“ kaip paskirties vieta ir paskirties valstybė narė atitinkamai nurodytas Koperis ir Slovėnija. Šio kelionės žurnalo 4 skirsnyje „Vežėjo deklaracija“ buvo nurodyta, kad gyvūnai atvyko į Koperį 2010 m. rugsėjo 10 d. 10.50 val. ir kad ši atvykimo data ir laikas atitinka atvykimo į paskirties vietą datą ir laiką. Tačiau kelionės žurnale nėra informacijos apie kelionės eigą nuo laivo išvykimo iš Koperio iki atvykimo į Beirutą.
Gyvūnai buvo iškrauti 2010 m. rugsėjo 22 d. nuo 11.15 iki 13.30 val., juos patikrino Beirute įsisteigęs nepriklausomas veterinarijos gydytojas, kaip numatyta Reglamento Nr. 817/2010 3 straipsnio 2 dalyje.
Remdamasi tos pačios dienos ataskaita, pasirašyta šio veterinarijos gydytojo,
Vion
vardu veikianti bendrovė
Control Union Nederland
2010 m. spalio 12 d. patvirtino, kad laikytasi reglamentų Nr. 1/2005 ir Nr. 817/2010 nuostatų.
2014 m. vasario 4 d. sprendimu valstybės sekretorius pareikalavo
Vion
grąžinti jai sumokėtas 5292,92 EUR dydžio eksporto grąžinamąsias išmokas ir prie šios sumos priskaičiuotą 10 % padidinimą ir palūkanas, t. y. dar 577,40 EUR. Valstybės sekretorius kaltina
Vion
vežėją, kad šis pildė kelionės žurnalo 4 skirsnį tik iki išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkto, o ne iki galutinės gyvūnų paskirties vietos. Taigi pagal vežėjo deklaraciją kelionė turėjo baigtis Koperyje, o ne tęstis iki Beiruto.
Po to, kai 2014 m. birželio 18 d. sprendimu valstybės sekretorius atmetė
Vion
skundą, ji pareiškė ieškinį
College van Beroep voor het bedrijfsleven
(Administracinis apeliacinis komercinių bylų teismas, Nyderlandai).
Vion
ir valstybės sekretorius nesutaria dėl to, ar pareiga saugoti ir pildyti kelionės žurnalą, kai gyvūnai gabenami ilgą atstumą, taikoma tik iki išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkto, ar ilgiau, t. y. iki galutinės paskirties vietos, taigi, kol gyvūnai atvyksta į atitinkamą trečiąją šalį.
Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas susidūrė su dideliais sunkumais aiškindamas Sąjungos teisę, nes, kaip jis mano, Reglamento Nr. 817/2010 4, 5 bei 7 straipsnių ir Reglamento Nr. 1/2005 5 straipsnio 4 dalies bei šio reglamento II priedo 3 punkto nuostatos skiriasi. To teismo nuomone, ir
Vion
, ir valstybės sekretoriaus pozicija yra reikšminga.
Atsižvelgdamas į Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 3 ir 7 punktų tekstą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kaip ir
Vion
, abejoja, kad organizatorius arba vežėjas gali saugoti kelionės žurnalą iki galutinės paskirties vietos, t. y. iki atitinkamos trečiosios šalies. Tačiau jis įsitikinęs, kad tik remdamasis kelionės žurnalu veterinarijos gydytojas pirmojo iškrovimo vietoje galutinės paskirties trečiojoje šalyje gali įsitikinti, kad laikytasi Reglamento Nr. 1/2005.
Taigi pareiga atiduoti kelionės žurnalą įgaliotajam veterinarijos gydytojui išvykimo iš Sąjungos teritorijos punkte, įtvirtinta Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 7 punkte, neleidžia vežėjui pateikti veterinarijos gydytojui pirmojo iškrovimo vietoje galutinės paskirties trečiojoje šalyje įrodymų, kad jis iš tiesų laikėsi šio reglamento 3–9 straipsnių ir jo priedų.
Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą patikęs teismas pažymi, kad valstybės sekretoriaus pozicija taip pat pagrįsta svariais argumentais. Konkrečiai kalbant, Reglamento Nr. 1/2005 11 konstatuojamoji dalis, pagal kurią gyvūnai neturi būti vežami taip, kad jie galėtų susižaloti ar smarkiai kentėti, galėtų būti taikoma visai kelionei į trečiąją šalį.
Be to, keliose Reglamento Nr. 817/2010 nuostatose eksporto grąžinamųjų išmokų mokėjimas siejamas su Reglamento Nr. 1/2005 laikymusi, o tai, ar jo laikomasi, turi patikrinti veterinarijos gydytojas pirmojo iškrovimo vietoje galutinės paskirties trečiojoje šalyje. Taigi tam, kad tokia kontrolė būtų veiksminga, kelionės žurnalas turėtų būti pildomas iki atvykimo į tą trečiąją šalį. Anot prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo, bet koks kitoks sprendimas reikštų, kad kelionės dalis trečiosios šalies teritorijoje negali būti patikrinta pagal kelionės žurnalą.
Šiomis aplinkybėmis
College van Beroep voor het bedrijfsleven
(Administracinis apeliacinis komercinių bylų teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:
„1.
Ar reglamento [Nr. 1/2005] 5 straipsnio 4 dalį ir 8 straipsnio 2 dalį, siejamas su šio reglamento II priedo nuostatomis dėl kelionės žurnalo, reikia aiškinti taip, kad pagal jas vežimo organizatoriui ir (arba) gyvūnų laikytojui taikoma pareiga vežant gyvūnus į trečiąją šalį saugoti ir pildyti kelionės žurnalą iki paskirties vietos šioje trečiojoje šalyje?
2.
Ar reglamento [Nr. 817/2010] 5 ir 7 straipsnius, siejamus su šio reglamento 4 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad eksporto grąžinamosios išmokos turi būti susigrąžinamos, kai kelionės žurnalas nebuvo saugomas ir pildomas iki paskirties vietos trečiojoje šalyje, nes vežėjas įvykdė Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 7 punkte nustatytą pareigą atiduoti kelionės žurnalą įgaliotajam veterinarijos gydytojui išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkte?
3.
Ar Reglamento Nr. 817/2010 5 ir 7 straipsnius, siejamus su šio reglamento 4 straipsniu, reikia aiškinti taip, kad eksporto grąžinamosios išmokos turi būti susigrąžinamos, kai eksportuotojas negali įrodyti, kad laikėsi Reglamento Nr. 1/2005 nuostatų esant tokiai situacijai, kai veterinarijos gydytojas, atlikdamas Reglamento Nr. 817/2010 3 straipsnio 1 dalyje nurodytus patikrinimus trečiojoje šalyje, negali patikrinti, ar maršruto planas (kelionės žurnalas) yra patenkinamas, ar ne, t. y. ar laikytasi Reglamento Nr. 1/2005 nuostatų (ir todėl negali patvirtinti, kad šių patikrinimų rezultatas yra patenkinamas), nes vežėjas perdavė kelionės žurnalą įgaliotajam veterinarijos gydytojui išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkte?“
Dėl prejudicinių klausimų
Savo klausimais, kuriuos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 817/2010 7 straipsnis, siejamas su šio reglamento 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis, 2 straipsnio 2 dalimi ir Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 3, 7 ir 8 punktais, turi būti aiškinamas taip, kad galima reikalauti grąžinti pagal Reglamentą Nr. 817/2010 išmokėtas eksporto grąžinamąsias išmokas, jei galvijų vežėjas nepildė Reglamento Nr. 1/2005 II priede numatyto kelionės žurnalo iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje.
Visų pirma pažymėtina, kad nei Reglamente Nr. 817/2010, nei Reglamente Nr. 1/2005 aiškiai nenumatyti dokumentai, kuriuos turi pateikti vežėjas, eksportuojantis galvijus į trečiąją šalį, kad gautų eksporto grąžinamąsias išmokas.
Vis dėlto pagal suformuotą jurisprudenciją aiškinant Sąjungos teisės nuostatą reikia atsižvelgti ne tik į jos tekstą, bet ir į kontekstą ir teisės akto, kurios dalis ji yra, struktūrą ir juo siekiamus tikslus (šiuo klausimu žr. 1983 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Merck,
292/82
,
EU:C:1983:335
,
punktą; 1990 m. birželio 26 d. Sprendimo Velker International Oil Company,
C‑185/89
,
EU:C:1990:262
,
punktą ir 2007 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Teleos ir kt.,
C‑409/04
,
EU:C:2007:548
,
punktą).
Šiuo klausimu pažymėtina, kad, pirma, kaip nurodyta Reglamento Nr. 817/2010 7 straipsnyje, jeigu išmokėjus grąžinamąją išmoką nustatoma, kad Reglamento Nr. 1/2005 nebuvo laikytasi, atitinkama išmokos suma laikoma išmokėta nepagrįstai. Taigi ji turi būti išieškoma, o tam tikrais atvejais eksportuotojui ar vežėjui skiriama nuobauda. Taigi eksporto grąžinamųjų išmokų grąžinimas siejamas su tuo, kad eksportuotojas ar vežėjas pažeidė Reglamente Nr. 1/2005 įtvirtintas pareigas.
Pagal Reglamento Nr. 817/2010 1 straipsnį eksporto grąžinamosios išmokos skiriamos, jeigu transportuojant galvijus į pirmojo iškrovimo galutinės paskirties trečiojoje šalyje vietą laikomasi Reglamento Nr. 1/2005 3–9 straipsnių, tame reglamente nurodytų priedų nuostatų ir paties Reglamento Nr. 817/2010 nuostatų. Taigi šių išmokų grąžinimas turi būti grindžiamas Reglamento Nr. 1/2005 3–9 straipsnių pažeidimu.
Antra, pagal Reglamento Nr. 817/2010 3 konstatuojamąją dalį, siekiant užtikrinti, kad būtų išlaikyti gyvūnų gerovės standartai, reikia įvesti stebėjimo sistemą, pagal kurią būtų atliekami privalomi patikrinimai ne tik išvežimo iš Sąjungos muitų teritorijos punkte, bet ir iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje. Iš tiesų pagal šio reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punktą patikrinimas turi būti atliktas pirmojo iškrovimo vietoje galutinės paskirties trečiojoje šalyje, o pagal šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies paskutinę pastraipą atlikus tokį patikrinimą turi būti surašoma ataskaita pagal šio sprendimo 17 punkte nurodytą pavyzdį. Kaip matyti iš to pavyzdžio, tokio patikrinimo tikslas iš esmės yra nustatyti, ar laikytasi Reglamento Nr. 1/2005 nuostatų, įskaitant kelionės atkarpą nuo išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkto iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje.
Kadangi vienas iš elementų, tikrinamų atliekant tokį patikrinimą, yra „maršruto planas“, atitinkantis kelionės žurnalą, kaip savo išvados 47 punkte pažymėjo generalinis advokatas, tam, kad bendrovė, kuriai pavesta atlikti šio sprendimo ankstesniame punkte nurodytą patikrinimą, galėtų jį atlikti, jai turi būti perduota tam reikalinga informacija.
„Vežėjo deklaraciją“, esančią kelionės žurnalo 4 skirsnyje, turi užpildyti vairuotojas ir pasirašyti vairuotojas ir vežėjas. Šioje deklaracijoje, kiek tai susiję su faktiniu maršrutu (poilsis, perkrovimas arba išvykimo punktai), turi būti nurodytos įvairios vietos ir adresai; atvykimo ir išvykimo data ir laikas, stovėjimo trukmė ir priežastys, skirtumo tarp faktinio ir siūlyto maršrutų priežastys ir kitos pastabos; taip pat gyvūnų sužalojimo ir (arba) mirties atvejų kelionės metu skaičius ir priežastis.
Toks aiškinimas užtikrina Reglamento Nr. 1/2005 14 straipsnio 1 dalies veiksmingumą; ši nuostata aiškintina taip, jog tam, kad išvykimo vietos kompetentinga institucija leistų vežimą, apimantį ilgą atitinkamų gyvūnų kelionę, kuri prasideda Sąjungos teritorijoje ir tęsiasi už šios teritorijos ribų, kelionės organizatorius turi pateikti kelionės žurnalą, kuris atitinka tikrovę ir leidžia manyti, kad šio reglamento nuostatų bus laikomasi ir trečiųjų šalių teritorijoje esančioje kelionės dalyje (2015 m. balandžio 23 d. Sprendimo Zuchtvieh-Export,
C‑424/13
,
EU:C:2015:259
,
punktas).
Taigi, siekiant užtikrinti išvykimo vietos kompetentingos institucijos
ex ante
atliekamo patikrinimo veiksmingumą ir gyvūnų gerovę, būtina reikalauti, kad kelionės žurnalas būtų pildomas per visą kelionę, įskaitant kelionės atkarpą nuo išvežimo iš Sąjungos teritorijos punkto iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje.
Trečia, iš Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 7 punkto matyti, kad jei gyvūnai, kuriems taikomas šis reglamentas, eksportuojami į trečiąją šalį, vežėjas išvykimo iš Sąjungos teritorijos punkte turi atiduoti kelionės žurnalą įgaliotajam veterinarijos gydytojui.
Vis dėlto iš Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 8 punkto matyti, kad šiame reglamente numatyta naudoti kelionės žurnalo kopijas. Tai numatyta ir Reglamento Nr. 817/2010 2 straipsnio 2 dalies trečios pastraipos antrame sakinyje.
Be to, nors Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 3 punkto e papunktyje numatyta, kad tuo atveju, kai eksportuojama į trečiąją šalį, organizatorius privalo užtikrinti, kad kelionės žurnalas būtų vežamas kartu su gyvūnais bent iki išvykimo iš Sąjungos teritorijos punkto, tai reiškia, kad organizatorius turi pildyti šio žurnalo kopiją iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje.
Taigi Reglamento Nr. 817/2010 sąsaja su Reglamentu Nr. 1/2005 leidžia manyti, kad vežant iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje kelionės žurnalo kopija turi atlikti tą pačią funkciją kaip šio žurnalo originalas vežant iki išvykimo iš Sąjungos teritorijos punkto.
Kadangi pareiga įrodyti, kad laikytasi Reglamento Nr. 1/2005 3–9 straipsnių, tame reglamente nurodytų priedų nuostatų ir Reglamento Nr. 817/2010 nuostatų, tenka asmeniui, norinčiam gauti eksporto grąžinamąsias išmokas, iš pirma pateiktų svarstymų matyti, kad jis turi pildyti kelionės žurnalo kopiją iki tol, kol gyvūnus patikrins veterinarijos gydytojas pirmojo iškrovimo vietoje galutinės paskirties trečiojoje šalyje, ir suteikti šiam gydytojui galimybę patikrinti, ar laikytasi pareigų, susijusių su kelionės žurnalo pildymu.
Darytina išvada, kad pagal Reglamento Nr. 817/2010 3 straipsnio 1 dalį vežėjas turi pildyti kelionės žurnalo kopiją, kol atitinkami gyvūnai atvyksta į pirmojo iškrovimo vietą galutinės paskirties trečiojoje šalyje.
Tokiomis aplinkybėmis į pateiktus klausimus reikia atsakyti, kad Reglamento Nr. 817/2010 7 straipsnis, siejamas su šio reglamento 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis, 2 straipsnio 2 dalimi ir Reglamento Nr. 1/2005 II priedo 3, 7 ir 8 punktais, turi būti aiškinamas taip, kad galima reikalauti grąžinti pagal Reglamentą Nr. 817/2010 išmokėtas eksporto grąžinamąsias išmokas, jei galvijų vežėjas nepildė Reglamento Nr. 1/2005 II priede numatyto kelionės žurnalo kopijos iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (trečioji kolegija) nusprendžia:

2010 m. rugsėjo 16 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 817/2010, nustatančio išsamias taisykles, laikantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 dėl reikalavimų skiriant eksporto grąžinamąsias išmokas, susijusias su gyvų galvijų gerove juos transportuojant, 7 straipsnis, siejamas su Reglamento Nr. 817/2010 3 straipsnio 1 ir 2 dalimis, 2 straipsnio 2 dalimi ir 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2005 dėl gyvūnų apsaugos juos vežant ir atliekant susijusias operacijas ir iš dalies keičiančio direktyvas 64/432/EEB ir 93/119/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 1255/97 II priedo 3, 7 ir 8 punktais, turi būti aiškinamas taip, kad galima reikalauti grąžinti pagal Reglamentą Nr. 817/2010 išmokėtas eksporto grąžinamąsias išmokas, jei galvijų vežėjas nepildė Reglamento Nr. 1/2005 II priede numatyto kelionės žurnalo kopijos iki pirmojo iškrovimo vietos galutinės paskirties trečiojoje šalyje.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: nyderlandų.