CELEX: 62019TJ0021
Ochranná známka Evropské unie
Námitkové řízení
Přihláška obrazové ochranné známky Evropské unie mediFLEX easySTEP
Starší obrazová ochranná známka Evropské unie Stepeasy
Relativní důvody pro zamítnutí zápisu
Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001

)
Skutečnosti předcházející sporu
Dne 3. srpna 2016 podala vedlejší účastnice, společnost docPrice GmbH, u Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) přihlášku ochranné známky Evropské unie na základě nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Evropské unie (
Úř. věst. 2009, L 78, s. 1
), ve znění pozdějších předpisů [nahrazeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (
Úř. věst. 2017, L 154, s. 1
)].
Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je následující obrazové označení:
Výrobky, pro něž byl zápis přihlášené ochranné známky požadován, náležejí do tříd 10 a 25 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků a pro každou z těchto tříd odpovídají následujícímu popisu:
–
třída 10: „Ortopedická obuv, ortopedické podešve a vložky do bot, klenky obuvi; boty pro lékařské účely; ortopedické obvazy a dlahy“;
–
třída 25: „Oděvy; pokrývky hlavy; obuv, jakož i její části, zejména podrážky obuvi, spony na obuv a podpatky, zdravotní obuv“.
Dne 15. září 2016 podala žalobkyně, společnost Pablosky, SL, proti zápisu přihlášené ochranné známky námitky pro všechny výrobky uvedené v bodě 3 výše.
Námitky byly založeny na obrazové ochranné známce Evropské unie vyobrazené níže, jejíž přihláška byla podána dne 4. února 2016 a byla zapsána dne 22. června 2016 pod číslem 15076961 pro „oděvy“, „obuv“ a „kloboučnické zboží“ náležející do třídy 25:
Důvody uplatňovanými žalobkyní byly důvody uvedené v čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení č. 207/2009 [nyní čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001].
Dne 6. prosince 2017 námitkové oddělení částečně vyhovělo námitkám z důvodu, že existuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001, a že je proto třeba přihlášku k zápisu zamítnout pro „ortopedickou obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10 a pro „oděvy“, „pokrývky hlavy“, „obuv“ a „zdravotní obuv“ náležející do třídy 25 (dále jen společně „sporné výrobky“), ale přihlášená ochranná známka může být zapsána pro ostatní výrobky, a sice „ortopedické podešve a vložky do bot, klenky obuvi“, jakož i „ortopedické obvazy a dlahy“ náležející do třídy 10 a „části [obuvi], zejména podrážky obuvi, spony na obuv a podpatky“ náležející do třídy 25.
Dne 11. ledna 2018 podala vedlejší účastnice na základě článků 66 až 71 nařízení 2017/1001 u EUIPO odvolání proti rozhodnutí námitkového oddělení v rozsahu, v němž námitkové oddělení částečně vyhovělo námitkám týkajícím se sporných výrobků, nebo přinejmenším pro „ortopedickou obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10.
V rozhodnutí ze dne 8. listopadu 2018 (dále jen „napadené rozhodnutí“) měl čtvrtý odvolací senát EUIPO za to, že pro všechny dotčené výrobky, včetně výrobků totožných, neexistuje žádné nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001. V důsledku toho zrušil rozhodnutí námitkového oddělení a zamítl námitky v plném rozsahu, a to i pro sporné výrobky.
Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně v podstatě navrhuje, aby Tribunál:
–
napadené rozhodnutí zrušil,
–
zamítl přihlášku přihlášené ochranné známky pro všechny výrobky náležející do tříd 10 a 25 uvedené v přihlášce,
–
uložil EUIPO a vedlejší účastnici náhradu nákladů řízení.
EUIPO navrhuje, aby Tribunál:
–
žalobu zamítl,
–
uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
Vedlejší účastnice v podstatě navrhuje, aby Tribunál:
–
potvrdil napadené rozhodnutí a žalobu zamítl,
–
uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
[
omissis
]
K věci samé
Žalobkyně se na podporu svých návrhových žádání znějících na zrušení a změnu napadeného rozhodnutí dovolává v podstatě jediného žalobního důvodu, vycházejícího z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.
EUIPO a vedlejší účastnice navrhují zamítnout žalobu v plném rozsahu z důvodu, že odvolací senát právem v napadeném rozhodnutí shledal neexistenci nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.
Je nutno připomenout, že podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 se na základě námitek vlastníka starší ochranné známky přihlášená ochranná známka nezapíše, pokud z důvodu totožnosti nebo podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo služeb, na které se tyto ochranné známky vztahují, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna. Nebezpečí záměny zahrnuje i nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou.
Skutečnost, že účastníci řízení, kteří navrhují zrušení rozhodnutí odvolacího senátu, nezpochybnili některé faktory podstatné pro posouzení nebezpečí záměny, nemá vliv na to, zda Tribunál může nebo musí přezkoumat jeho opodstatněnost, jelikož tyto faktory představují podstatnou část odůvodnění, které má Tribunál poskytnout za účelem výkonu uvedeného přezkumu. Pokud jeden z účastníků řízení, kteří navrhují zrušení rozhodnutí odvolacího senátu, zpochybnil posouzení odvolacího senátu ohledně nebezpečí záměny, má Tribunál na základě zásady vzájemné závislosti mezi zohledněnými faktory, zejména mezi podobností ochranných známek a podobností výrobků a služeb, na které se ochranné známky vztahují, pravomoc k přezkumu posouzení těchto faktorů uvedeným senátem (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 18. prosince 2008, Les Éditions Albert René v. OHIM,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
). Jakmile má totiž Tribunál posuzovat legalitu rozhodnutí odvolacího senátu EUIPO, nemůže být vázán nesprávným posouzením skutkového stavu provedeným tímto senátem, neboť zmíněné posouzení je součástí závěrů, jejichž legalita je zpochybňována před Tribunálem (rozsudek ze dne 18. prosince 2008, Les Éditions Albert René v. OHIM,
C‑16/06 P
,
EU:C:2008:739
, bod
).
[
omissis
]
K relevantní veřejnosti a úrovni její pozornosti
V bodě 11 napadeného rozhodnutí odvolací senát uvedl, že dotčené výrobky jsou určeny „především široké veřejnosti, která bude ve vztahu k nim vykazovat průměrnou úroveň pozornosti, jelikož se jedná o trvalé výrobky, které nejsou za běžné situace nakupovány obzvláště často“.
Žalobkyně nepopírá, že relevantní veřejnost odpovídá široké veřejnosti, ale zřejmě má za to, že úroveň její pozornosti při nákupu dotčených výrobků je nízká, a nikoli průměrná, jak předpokládá odvolací senát v napadeném rozhodnutí, neboť uvedené výrobky jsou výrobky běžné spotřeby, jejichž výběru věnuje průměrný spotřebitel málo času.
EUIPO a vedlejší účastnice argumenty žalobkyně popírají, přičemž však poukazují na určitá chybná posouzení skutkového stavu provedená odvolacím senátem.
EUIPO potvrzuje, že relevantní veřejnost odpovídá široké veřejnosti, ale podotýká, že byť souhlasí se závěrem odvolacího senátu, že úroveň pozornosti této veřejnosti je průměrná, pokud jde o „oděvy“, „pokrývky hlavy“ a „obuv“ spadající do třídy 25, má naopak za to, že tato úroveň je vysoká, pokud jde o „zdravotní obuv“ spadající do třídy 25, což je obuv, která je prospěšná pro zdraví nohou lidí, kteří ji nosí, jakož i „ortopedickou obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10. Z důvodu zvláštních potřeb vedoucích k nákupu posledně zmíněných výrobků a možnosti, že tyto výrobky budou vyrobeny na míru nebo musí být přizpůsobeny individuálním postižením osob, kterým jsou určeny, jakož i judikatury týkající se úrovně pozornosti široké veřejnosti při nákupu výrobků souvisejících se zdravím je třeba dovodit, že uvedená veřejnost vykazuje při nákupu uvedených výrobků vysokou úroveň pozornosti.
Vedlejší účastnice sice nepopírá, že relevantní veřejností je široká veřejnost, jejíž úroveň pozornosti je průměrná, pokud jde o „oděvy“, „pokrývky hlavy“ a „obuv“ spadající do třídy 25, má však za to, že pokud jde o „zdravotní obuv“ spadající do třídy 25, jakož i o „ortopedickou obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, tyto výrobky nejsou určeny široké veřejnosti, ale zdravotnickým odborníkům specializovaným v ortopedické oblasti a zvláštní kategorii spotřebitelů, kteří trpí zvláštními tělesnými problémy, jež vyžadují nošení ortopedické obuvi, jejichž úroveň pozornosti je ve vztahu k výrobkům souvisejícím se zdravím vysoká.
Jsou-li kolidující ochranné známky zapsány nebo přihlášeny k zápisu pro různé výrobky nebo služby, je odvolací senát povinen identifikovat spotřebitele, kteří by na relevantním území mohli užívat každý z těchto výrobků nebo služeb [rozsudek ze dne 17. února 2017, Construlink v. EUIPO – Wit-Software (GATEWIT),
T‑351/14
, nezveřejněný,
EU:T:2017:101
, bod
].
Kromě toho, podle judikatury tvoří relevantní veřejnost, která se má zohlednit při posuzování nebezpečí záměny, pouze spotřebitelé, kteří by mohli užívat jak výrobky nebo služby, na které se vztahuje starší ochranná známka, tak výrobky nebo služby, na které se vztahuje ochranná známka, jejíž zápis je požadován [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 1. července 2008, Apple Computer v. OHIM – TKS-Teknosoft (QUARTZ),
T‑328/05
, nezveřejněný,
EU:T:2008:238
, bod
, a ze dne 30. září 2010, PVS v. OHIM – MeDiTA Medizinische Kurierdienst (medidata),
T‑270/09
, nezveřejněný,
EU:T:2010:419
, bod
].
Navíc v rámci globálního posouzení nebezpečí záměny je třeba vzít v úvahu průměrného spotřebitele dotčených výrobků nebo služeb, který je považován za běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného. Je rovněž třeba zohlednit skutečnost, že se úroveň pozornosti průměrného spotřebitele může lišit v závislosti na dotčených výrobcích nebo službách [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 13. února 2007, Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR),
T‑256/04
,
EU:T:2007:46
, bod
a citovaná judikatura].
V tomto ohledu z judikatury vyplývá, že „oděvy“, „obuv“ a „pokrývky hlavy“ náležející do třídy 25 jsou považovány za výrobky běžné spotřeby určené široké veřejnosti, která při jejich nákupu vykazuje průměrnou úroveň pozornosti [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 27. září 2012, Tuzzi fashion v. OHIM – El Corte Inglés (Emidio Tucci),
T‑535/08
, nezveřejněný,
EU:T:2012:495
, body
,
a
; ze dne 24. listopadu 2016, CG v. EUIPO – Perry Ellis International Group (P PRO PLAYER),
T‑349/15
, nezveřejněný,
EU:T:2016:677
, body
,
a
a citovaná judikatura, a ze dne 8. února 2019, Serendipity a další v. EUIPO – CKL Holdings (CHIARA FERRAGNI),
T‑647/17
, nezveřejněný,
EU:T:2019:73
, body
,
,
a
].
Kromě toho bylo rozhodnuto, že pokud jde o ortopedické pomůcky, je relevantní veřejnost tvořena odborníky v tomto odvětví a pacienty trpícími vrozenými vadami nebo poruchami vyžadujícími nápravu prostřednictvím nošení takovýchto pomůcek, takže úroveň odborných znalostí uvedené veřejnosti musí být považována za vysokou [rozsudek ze dne 16. prosince 2010, Fidelio v. OHIM (Hallux),
T‑286/08
,
EU:T:2010:528
, bod
]. Bylo rovněž rozhodnuto, že i když „ortopedická obuv“ náležející do třídy 10 může být zakoupena spotřebiteli pocházejícími z široké veřejnosti nebo zdravotnickými odborníky, je tato obuv vždy vybírána pozorně [rozsudek ze dne 9. listopadu 2016, Birkenstock Sales v. EUIPO (Zobrazení vzoru protínajících se vlnovek),
T‑579/14
,
EU:T:2016:650
, body
a
]. Zdravotnické výrobky a služby totiž mohou být určeny jak odborníkům, tak konečným spotřebitelům, kteří vykazují vysokou úroveň pozornosti ve vztahu k výrobkům a službám souvisejícím s jejich zdravotním stavem [viz rozsudek ze dne 8. října 2014, Laboratoires Polive v. OHIM – Arbora & Ausonia (DODIE),
T‑77/13
, nezveřejněný,
EU:T:2014:862
, bod
a citovaná judikatura].
Konečně musí být při globálním posouzení nebezpečí záměny zohledněn průměrný spotřebitel s nejnižší úrovní pozornosti [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 15. července 2011, Ergo Versicherungsgruppe v. OHIM – Société de développement et de recherche industrielle (ERGO),
T‑220/09
, nezveřejněný,
EU:T:2011:392
, bod
a citovaná judikatura].
V rámci námitkového řízení založeného na čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 může EUIPO zohlednit pouze takový seznam požadovaných výrobků, jaký vyplývá z přihlášky dotčené ochranné známky, s výhradou případných změn této přihlášky [viz rozsudek ze dne 16. září 2013, Oro Clean Chemie v. OHIM – Merz Pharma (PROSEPT),
T‑284/12
, nezveřejněný,
EU:T:2013:454
, bod
a citovaná judikatura].
V projednávané věci je třeba s ohledem na judikaturu citovanou v bodě 40 výše uvést, že odvolací senát nepochybil, když měl za to, že „oděvy“, „pokrývky hlavy“/„kloboučnické zboží“ a „obuv“ spadající do třídy 25, na které se vztahují kolidující ochranné známky, jsou výrobky běžné spotřeby určenými široké veřejnosti, která při jejich nákupu vykazuje průměrnou úroveň pozornosti.
Naproti tomu je s ohledem na judikaturu citovanou v bodě 41 výše třeba konstatovat, že odvolací senát pochybil, když měl v napadeném rozhodnutí za to, že „ortopedická obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, jsou určeny široké veřejnosti s průměrnou úrovní pozornosti, spíše než zdravotnickým odborníkům specializovaným v ortopedické oblasti a široké spotřebitelské veřejnosti, jež trpí ortopedickými problémy vyžadujícími nošení uzpůsobené obuvi, jejichž úroveň pozornosti je ve vztahu k výrobkům souvisejícím s jejich profesní činností nebo jejich zdravotním stavem vysoká. Totéž platí pro „zdravotní obuv“ náležející do třídy 25, na kterou se vztahuje přihlášená ochranná známka, která je – jak vyplývá z názvu zvoleného v přihlášce k zápisu – zvláštní kategorií obuvi, jež je druhotně prospěšná pro zdraví nohou osob, které ji nosí, a je tudíž nakupována širokou spotřebitelskou veřejností, jež trpí zdravotními problémy ortopedického rázu a vykazuje vysokou úroveň pozornosti.
Ke srovnání dotčených výrobků
V bodě 13 napadeného rozhodnutí odvolací senát potvrdil posouzení námitkového oddělení, podle něhož jsou „oděvy“, „pokrývky hlavy“, „obuv“ a „zdravotní obuv“ náležející do třídy 25, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, totožné s „oděvy“, „kloboučnickým zbožím“ a „obuví“ náležejícími do téže třídy, na které se vztahuje starší ochranná známka, s upřesněním, že „zdravotní obuv“ je zahrnuta do širší kategorie „obuv“. V bodě 15 uvedeného rozhodnutí odvolací senát rovněž potvrdil posouzení uvedeného oddělení, podle něhož „ortopedická obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, jsou přinejmenším v malé míře podobné „obuvi“ náležející do třídy 25, na kterou se vztahuje starší ochranná známka. Podle něj má spotřebitel možnost zakoupit podle svých ortopedických nebo zdravotních potřeb buď běžnou obuv zahrnující určité druhy zdravotní obuvi, nebo speciálnější ortopedickou obuv nebo boty pro lékařské účely. Obecně jsou však všechny tyto výrobky podobné z důvodu podobnosti jejich povahy, užívání, způsobu výroby a jejich konečných uživatelů, jakož i proto, že si mohou konkurovat z důvodu jejich společného účelu, kterým je ochrana nohy.
Žalobkyně se dovolává „blízké podobnosti“ mezi „ortopedickou obuví“ a „botami pro lékařské účely“ náležejícími do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, a „obuví“ náležející do třídy 25, na kterou se vztahuje starší ochranná známka, a to ze stejných důvodů, jaké uvedl odvolací senát v napadeném rozhodnutí. Nicméně vyzývá Tribunál, aby shledal, že dotčené výrobky, a sice na jedné straně sporné výrobky, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, a na druhé straně „oděvy“, „obuv“ a „kloboučnické zboží“ náležející do třídy 25, na které se vztahuje starší ochranná známka, jsou „totožné“. Navzdory tomuto patrnému rozporu tedy žalobkyně podle všeho zpochybňuje opodstatněnost posouzení provedeného odvolacím senátem v napadeném rozhodnutí, podle něhož jsou „ortopedická obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, pouze podobné, případně i jen v malé míře, „obuvi“ náležející do třídy 25, na kterou se vztahuje starší ochranná známka.
EUIPO a vedlejší účastnice argumenty žalobkyně popírají. Vedlejší účastnice však poukazuje na některá chybná posouzení skutkového stavu provedená odvolacím senátem. Podle jejího názoru nemůže být „zdravotní obuv“ spadající do třídy 25, jakož i „ortopedická obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, považovány za podobné výrobkům, na které se vztahuje starší ochranná známka.
Podle ustálené judikatury je při posouzení podobnosti mezi dotčenými výrobky nebo službami třeba přihlédnout ke všem relevantním faktorům, které charakterizují vztah mezi nimi. Tyto faktory zvláště zahrnují jejich povahu, účel, jejich užívání a jejich konkurenční nebo komplementární charakter. Mohou být zohledněny i jiné faktory, jako jsou například distribuční kanály dotyčných výrobků nebo služeb [viz rozsudek ze dne 11. července 2007, El Corte Inglés v. OHIM – Bolaños Sabri (PiraÑAM diseño original Juan Bolaños),
T‑443/05
,
EU:T:2007:219
, bod
a citovaná judikatura].
Pokud výrobky nebo služby, na které se vztahuje starší ochranná známka, zahrnují výrobky, na které se vztahuje přihláška ochranné známky, jsou tyto výrobky nebo služby považovány za totožné [viz rozsudek ze dne 24. listopadu 2005, Sadas v. OHIM – LTJ Diffusion (ARTHUR ET FELICIE),
T‑346/04
,
EU:T:2005:420
, bod
a citovaná judikatura].
V projednávané věci odvolací senát nepochybil, když měl v napadeném rozhodnutí za to, že „oděvy“, „pokrývky hlavy“/„kloboučnické zboží“ a „obuv“ náležející do třídy 25, na které se vztahuje každá z kolidujících ochranných známek, jsou totožné výrobky.
Stejně tak s ohledem na judikaturu citovanou v bodě 50 výše odvolací senát nepochybil, když měl v napadeném rozhodnutí za to, že „zdravotní obuv“ spadající do třídy 25, na kterou se vztahuje přihlášená ochranná známka, je totožná s „obuví“ náležející do téže třídy, na kterou se vztahuje starší ochranná známka. Na rozdíl od ortopedické obuvi, která je primárně koncipována jako zdravotnický výrobek, je totiž zdravotní obuv zvláštní kategorií obuvi, jež je druhotně prospěšná pro zdraví nohou osob, které ji nosí. „Zdravotní obuv“ je tak vskutku zahrnuta do obecnější kategorie „obuv“, jak uvádí odvolací senát v napadeném rozhodnutí.
Odchylně od chybného posouzení provedeného v tomto směru odvolacím senátem v napadeném rozhodnutí je naproti tomu třeba konstatovat, že „ortopedická obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, a „obuv“ náležející do třídy 25, na kterou se vztahuje starší ochranná známka, jsou podobné v malé míře, a nikoli – jak uvádí zmíněný odvolací senát – „přinejmenším v malé míře“, což naznačuje, že by míra podobnosti mohla být vyšší než „malá“.
Toto řešení je podloženo několika důvody.
Předně je třeba podotknout, že navzdory tomu, že Niceské třídění bylo přijato výlučně ke správním účelům, vysvětlivky vztahující se k jednotlivým třídám obsaženým v tomto třídění jsou relevantní pro určení povahy a účelu srovnávaných výrobků a služeb [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 23. ledna 2014, Sunrider v. OHIM – Nannerl (SUN FRESH),
T‑221/12
, nezveřejněný,
EU:T:2014:25
, bod
; ze dne 10. září 2014, DTM Ricambi v. OHIM – STAR (STAR),
T‑199/13
, nezveřejněný,
EU:T:2014:761
, bod
, a ze dne 8. června 2017, Bundesverband Deutsche Tafel v. EUIPO – Tiertafel Deutschland (Tafel),
T‑326/16
, nezveřejněný,
EU:T:2017:380
, bod
]. Především je-li název výrobků nebo služeb, pro které je ochranná známka zapsána, natolik obecný, že může zahrnovat velmi odlišné výrobky nebo služby, není vyloučeno, že se pro účely výkladu nebo k upřesnění ohledně označení výrobků nebo služeb zohlední třídy, které si přihlašovatelé ochranných známek zvolili v uvedeném třídění [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 25. ledna 2018, Brunner v. EUIPO – CBM (H HOLY HAFERL HAFERL SHOE COUTURE),
T‑367/16
, nezveřejněný,
EU:T:2018:28
, bod
, a ze dne 19. června 2018, Erwin Müller v. EUIPO – Novus Tablet Technology Finland (NOVUS),
T‑89/17
, nezveřejněný,
EU:T:2018:353
, bod
]. V projednávané věci skutečnost, že vysvětlivka týkající se třídy 25 uvedeného třídění upřesňuje, že tato třída, která obsahuje hlavně „oděvy, obuv a pokrývky hlavy nošené lidmi“, neobsahuje zejména „ortopedickou obuv“, která spadá do jiné třídy, a sice třídy 10, která se týká především „chirurgických, lékařských, stomatologických a veterinárních přístrojů, nástrojů a předmětů, které se obvykle používají pro diagnostiku, léčení či zlepšení funkcí nebo zdravotního stavu osob a zvířat“, vede k závěru, že ortopedická obuv nebo boty pro lékařské účely musí být primárně považovány za zdravotnické potřeby spíše než za oděvy či obuv, kterými taktéž jsou, avšak pouze druhotně. I když ortopedická obuv nebo boty pro lékařské účely druhotně umožňují, stejně jako každá „obuv“, pokrýt a chránit nohy, jejich primární funkcí je náprava tělesných postižení ortopedického rázu.
Dále je obecně známo – jak právem poznamenala vedlejší účastnice – že ortopedická obuv nebo boty pro lékařské účely jsou buď vydávány přímo lékařem na předpis, nebo prodávány ve specializovaných prodejnách ortopedických nebo zdravotnických potřeb.
Konečně je též obecně známo, že ortopedická obuv nebo boty pro lékařské účely nejsou vyráběny, jako obuv obecně, průmyslovým nebo standardizovaným způsobem, ale jsou vyráběny na míru nebo přinejmenším přizpůsobeny individuálním potřebám pacienta ortopedickými obuvníky (v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 24. března 1994, 3M Medica,
C‑148/93
,
EU:C:1994:123
, body
a
; ze dne 7. listopadu 2002, Lohmann a Medi Bayreuth,
C‑260/00 až C‑263/00
,
EU:C:2002:637
, bod
, a ze dne 11. června 2009, Hans & Christophorus Oymanns,
C‑300/07
,
EU:C:2009:358
, bod
).
[
omissis
]
Ke globálnímu posouzení nebezpečí záměny
V bodech 27 a 28 napadeného rozhodnutí měl odvolací senát za to, že pro všechny dotčené výrobky, včetně výrobků totožných, neexistuje žádné nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 z důvodu, že nízký stupeň podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami je důsledkem shody, která se netýká jejich nejvíce rozlišujících nebo dominantních prvků, a sice prvku „mediflex“ přihlášené ochranné známky a prvku „step“ starší ochranné známky, a že z důvodu obrazového ztvárnění, barev a motivu ve formě podrážky, jež jsou charakteristické, vzhledově poutavé a přítomné ve starší ochranné známce, vyvolává tato ochranná známka celkový dojem, který se zřetelně liší od dojmu vyvolaného přihlášenou ochrannou známkou.
Žalobkyně odvolacímu senátu vytýká, že měl za to, že pro všechny dotčené výrobky, včetně výrobků totožných, neexistuje žádné nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 z důvodu, že nízký stupeň podobnosti mezi kolidujícími ochrannými známkami vyplývá ze shody, která se netýká jejich nejvíce rozlišujících nebo dominantních prvků. Podle ní tyto ochranné známky vykazují vysoký stupeň podobnosti ze vzhledového a fonetického hlediska, jelikož obsahují shodný prvek, který je v rámci každé z nich nejvíce rozlišující a dominantní. S ohledem na shodnost slov „easy“ a „step“ v uvedených ochranných známkách a vysoký stupeň podobnosti nebo totožnost, které navíc existují mezi uvedenými výrobky, může být přihlášená ochranná známka vnímána jako pouhá obměna starší ochranné známky. Uvedený senát měl tedy v napadeném rozhodnutí dospět k závěru, že existuje nebezpečí záměny ve smyslu uvedeného ustanovení, přinejmenším u té části relevantní veřejnosti, která neovládá základní anglickou slovní zásobu, jako je polská a španělská široká veřejnost.
EUIPO a vedlejší účastnice argumenty žalobkyně popírají. Vedlejší účastnice zejména podotýká, že rozlišovací způsobilost starší ochranné známky je nízká z důvodu popisného charakteru prvku „stepeasy“ a čistě ozdobného nebo popisného charakteru (podrážka boty) obrazových prvků, zatímco rozlišovací způsobilost přihlášené ochranné známky je přinejmenším průměrná, jelikož prvek „mediflex“ nemá v angličtině ani v jiném jazyce Unie žádný význam.
Podle ustálené judikatury představuje nebezpečí záměny nebezpečí, že se relevantní veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby pocházejí od stejného podniku či od podniků hospodářsky propojených. Podle téže judikatury musí být nebezpečí záměny posuzováno globálně podle toho, jak relevantní veřejnost vnímá dotčená označení a dotčené výrobky nebo služby, přičemž musí být zohledněny všechny relevantní faktory projednávaného případu, zejména vzájemná závislost mezi podobností označení a podobností dotčených výrobků nebo služeb [viz rozsudek ze dne 9. července 2003, Laboratorios RTB v. OHIM – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T‑162/01
,
EU:T:2003:199
, body
až
a citovaná judikatura]. Nízký stupeň podobnosti mezi výrobky nebo službami, na které se ochranné známky vztahují, tak může být vyvážen vysokým stupněm podobnosti mezi ochrannými známkami a naopak (viz rozsudek ze dne 23. října 2002, Fifties,
T‑104/01
,
EU:T:2002:262
, bod
a citovaná judikatura).
Za účelem použití čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 je předpokladem nebezpečí záměny totožnost nebo podobnost kolidujících ochranných známek a zároveň totožnost nebo podobnost výrobků nebo služeb, na které se kolidující ochranné známky vztahují. Jedná se o podmínky kumulativní [viz rozsudek ze dne 22. ledna 2009, Commercy v. OHIM – easyGroup IP Licensing (easyHotel),
T‑316/07
,
EU:T:2009:14
, bod
a citovaná judikatura].
Z judikatury vyplývá, že nebezpečí záměny je tím vyšší, čím vyšší se jeví rozlišovací způsobilost starší ochranné známky (rozsudky ze dne 11. listopadu 1997, SABEL,
C‑251/95
,
EU:C:1997:528
, bod
, a ze dne 29. září 1998, Canon,
C‑39/97
,
EU:C:1998:442
, bod
).
Kromě toho se nebezpečí záměny liší v závislosti na úrovni pozornosti, kterou vykazuje relevantní veřejnost. Z judikatury v tomto ohledu vyplývá, že relevantní veřejnost má sice jen zřídkakdy možnost provést přímé srovnání mezi jednotlivými ochrannými známkami, ale musí se spoléhat na„nedokonalou představu těchto ochranných známek, jakou si uchovala v paměti“, vysoká úroveň pozornosti relevantní veřejnosti však může vést k závěru, že tato veřejnost nebude dotčené ochranné známky zaměňovat, navzdory neprovedení přímého srovnání jednotlivých ochranných známek [viz rozsudek ze dne 13. července 2017, Migros-Genossenschafts-Bund v. EUIPO – Luigi Lavazza (CReMESPRESSO),
T‑189/16
, nezveřejněný,
EU:T:2017:488
, bod
a citovaná judikatura].
V projednávané věci je třeba konstatovat, že dotčené výrobky jsou zčásti totožné, pokud jde o „oděvy“, „pokrývky hlavy“/„kloboučnické zboží“ a „obuv“ spadající do třídy 25, na které se vztahují kolidující ochranné známky, a „zdravotní obuv“ spadající do třídy 25, na kterou se vztahuje přihlášená ochranná známka, a zčásti v malé míře podobné, pokud jde o „obuv“ spadající do třídy 25, na kterou se vztahuje starší ochranná známka, a „ortopedickou obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka.
Navíc bylo konstatováno, že pro část relevantní veřejnosti, která neovládá základní anglickou slovní zásobu, jsou kolidující ochranné známky ze vzhledového, fonetického a pojmového hlediska odlišné a pro zbývající část uvedené veřejnosti jsou podobné v průměrné míře ze vzhledového a fonetického hlediska a v malé míře z pojmového hlediska. Vzhledem k tomu, že dotčené výrobky budou zpravidla vybírány vizuálně v prodejně, katalogu nebo na internetu [rozsudky ze dne 6. října 2004, New Look v. OHIM – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE a NLCollection),
T‑117/03 až T‑119/03 a T‑171/03
,
EU:T:2004:293
, bod
; ze dne 8. února 2007, Quelle v. OHIM – Nars Cosmetics (NARS),
T‑88/05
, nezveřejněný,
EU:T:2007:45
, bod
, a ze dne 18. května 2011, IIC v. OHIM – McKenzie (McKENZIE),
T‑502/07
, nezveřejněný,
EU:T:2011:223
, body
a
] nebo předepisovány či doporučovány ústně (viz bod 56 výše), jsou v projednávané věci nejdůležitější vzhledové a fonetické hledisko, takže stupeň podobnosti mezi uvedenými ochrannými známkami posuzovanými jako celek může být definován jako průměrný pro tu část této veřejnosti, která hovoří anglicky nebo ovládá uvedenou základní slovní zásobu.
Podmínky nezbytné ke zjištění nebezpečí záměny jsou tedy v projednávané věci splněny pouze ve vztahu k části relevantní veřejnosti, která hovoří anglicky nebo ovládá základní anglickou slovní zásobu.
K tvrzení vedlejší účastnice, že starší ochranná známka má nízkou inherentní rozlišovací způsobilost z důvodu popisného charakteru prvku „stepeasy“ a čistě ozdobného nebo popisného charakteru (podrážka boty) obrazových prvků, je nutno uvést, že se odvolací senát v napadeném rozhodnutí výslovně nevyjádřil ke stupni inherentní rozlišovací způsobilosti uvedené ochranné známky. Tato rozlišovací způsobilost se bude u té části relevantní veřejnosti, která hovoří anglicky nebo ovládá základní anglickou slovní zásobu, pohybovat od nízké pro „obuv“, pro kterou bude abstraktní vzor znázorňující modré a oranžové mřížky, stejně jako výše uvedený prvek aluzivní nebo evokativní, po průměrnou pro „oděvy“ a „pokrývky hlavy“, ve vztahu k nimž nebude uvedené abstraktní vyobrazení aluzivní ani evokativní.
Pokud jde o širokou anglicky hovořící veřejnost nebo veřejnost ovládající základní anglickou slovní zásobu, která by mohla nakupovat „obuv“ spadající do třídy 25, na kterou se vztahuje každá z kolidujících ochranných známek, i když jsou dotčené výrobky totožné, není s ohledem na průměrnou úroveň pozornosti, kterou bude vykazovat dotčená veřejnost, a na nízkou inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky ve vztahu k „obuvi“ průměrný stupeň celkové podobnosti mezi uvedenými ochrannými známkami v projednávané věci dostatečný k učinění závěru, že by se uvedená veřejnost mohla domnívat, že uvedené výrobky pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených.
Pokud jde o širokou anglicky hovořící veřejnost nebo veřejnost ovládající základní anglickou slovní zásobu, která by mohla nakupovat „oděvy“ a „pokrývky hlavy“/„kloboučnické zboží“ spadající do třídy 25, na které se vztahuje každá z kolidujících ochranných známek, je s ohledem na průměrnou úroveň pozornosti, kterou bude vykazovat dotčená veřejnost, na totožnost dotčených výrobků a průměrnou inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky ve vztahu k těmto výrobkům průměrný stupeň celkové podobnosti mezi uvedenými ochrannými známkami v projednávané věci dostatečný k učinění závěru, že by se uvedená veřejnost mohla domnívat, že uvedené výrobky pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených.
Pokud jde o nezanedbatelnou část široké anglicky hovořící veřejnosti nebo veřejnosti ovládající základní anglickou slovní zásobu, která by mohla nakupovat jak „zdravotní obuv“ spadající do třídy 25 nebo „ortopedickou obuv“ a „boty pro lékařské účely“ náležející do třídy 10, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka, tak „obuv“ spadající do třídy 25, na kterou se vztahuje starší ochranná známka, i pro ty z dotčených výrobků, které jsou totožné, a nikoli pouze v malé míře podobné, není s ohledem na vysokou úroveň pozornosti, kterou bude vykazovat dotčená veřejnost, a na nízkou inherentní rozlišovací způsobilost starší ochranné známky ve vztahu k „obuvi“ průměrný stupeň celkové podobnosti mezi uvedenými ochrannými známkami v projednávané věci dostatečný k učinění závěru, že by se uvedená veřejnost mohla domnívat, že uvedené výrobky pocházejí od stejného podniku, případně od podniků hospodářsky propojených.
Za těchto okolností žalobkyně důvodně tvrdí, že odvolací senát dospěl v napadeném rozhodnutí neprávem k závěru o neexistenci nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 a zrušil rozhodnutí námitkového oddělení ze dne 6. prosince 2017 a zamítl námitky, pokud jde o „oděvy“ a „pokrývky hlavy“ spadající do třídy 25, na které se vztahuje přihlášená ochranná známka.
V tomto rozsahu je třeba návrhu žalobkyně na zrušení napadeného rozhodnutí vyhovět a ve zbývající části jej zamítnout jako neopodstatněný.
Pokud jde dále o návrh žalobkyně směřující k tomu, aby Tribunál změnil napadené rozhodnutí, je třeba připomenout, že i když pravomoc změnit rozhodnutí přiznaná Tribunálu neznamená, že by měl pravomoc nahradit posouzení odvolacího senátu svým vlastním posouzením, natož provést posouzení v otázce, ke které se uvedený senát ještě nevyjádřil, musí být vykonána v situacích, kdy je Tribunál po přezkumu posouzení provedeného odvolacím senátem schopen určit na základě prokázaných skutkových a právních okolností, jaké rozhodnutí měl odvolací senát přijmout (rozsudek ze dne 5. července 2011, Edwin v. OHIM,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
, bod
).
V projednávané věci je třeba uvést, že se odvolací senát v napadeném rozhodnutí vyjádřil k existenci nebezpečí záměny mezi kolidujícími ochrannými známkami pro „oděvy“ a „pokrývky hlavy“ spadající do třídy 25, takže Tribunál má pravomoc uvedené rozhodnutí v tomto ohledu změnit.
Jak přitom vyplývá zejména z bodů 105 až 112 výše, uvedený senát byl povinen dovodit, že pro uvedené výrobky existuje nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.
Za těchto podmínek je důvodné změnit napadené rozhodnutí a zamítnout odvolání podané vedlejší účastnicí k odvolacímu senátu v rozsahu, v němž se týká těchto výrobků. Ve zbývající části je třeba návrh na změnu napadeného rozhodnutí zamítnout jako neopodstatněný.
[
omissis
]

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (druhý senát)
rozhodl takto:

1)
Rozhodnutí čtvrtého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 8. listopadu 2018 (věc R 76/2018-4), týkající se námitkového řízení mezi společnostmi Pablosky, SL a docPrice GmbH, se v rozsahu, v němž se týká „oděvů“ a „pokrývek hlavy“ spadajících do třídy 25 ve smyslu Niceské dohody, zrušuje.

2)
Odvolání podané společností docPrice k odvolacímu senátu EUIPO se v rozsahu, v němž se týká výrobků uvedených v bodě 1, zamítá.

3)
Ve zbývající části se žaloba zamítá.

4)
Každý z účastníků řízení ponese vlastní náklady řízení.

Tomljenović
Škvařilová-Pelzl
Nõmm
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 8. července 2020.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: angličtina.
(
) – Jsou uvedeny pouze ty body tohoto rozsudku, jejichž zveřejnění považuje Tribunál za účelné.