CELEX: 62015CJ0427
Előzetes döntéshozatal
Szellemi tulajdon
2004/48/EK irányelv
Szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárás
Tájékoztatáshoz való jog
Tájékoztatás kérése az eljárásban
A szellemi tulajdonjog megsértésének megállapításával végződő eljárással kapcsolatos másik eljárás

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29‑i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (
HL 2004. L 157., 45. o.
; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 2. kötet, 32. o.) 8. cikke (1) bekezdésének az értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet a NEW WAVE, CZ a.s. (a továbbiakban: NEW WAVE), a MegaBabe szóvédjegy jogosultja, és az ALLTOYS, spol. s. r. o. között e védjegynek az utóbbi által a NEW WAVE hozzájárulása nélküli használata tárgyában folyamatban lévő jogvitában terjesztették elő.
Jogi háttér
Az uniós jog
A 2004/48 irányelv (10) preambulumbekezdése értelmében:
„Ezen irányelv célja a [tagállami] jogszabályok egymáshoz való közelítése egy magas, egyenértékű és egységes védelmi szint belső piacon belüli biztosítása érdekében.”
Ezen irányelv „Tájékoztatáshoz való jog” című 8. cikkének (1) és (2) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„(1)   A tagállamok biztosítják, hogy a szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárásokkal összefüggésben és a felperes indokolt és arányos kérelmére az illetékes bíróságok elrendelhessék, hogy a szellemi tulajdonjogot sértő áruk vagy szolgáltatások eredetéről és terjesztési hálózatairól a jogsértő és/vagy a következő személyek adjanak tájékoztatást:
a)
aki jogsértő árukat üzletszerűen birtokolt;
b)
aki jogsértő szolgáltatásokat üzletszerűen vett igénybe;
c)
aki üzletszerűen nyújtott szolgáltatásokat jogsértő tevékenységekhez; vagy
d)
aki az a), b) vagy c) pontban említett személy állítása szerint részt vett jogsértő áruk előállításában, gyártásában vagy terjesztésében, vagy ilyen szolgáltatások nyújtásában.
(2)   Az (1) bekezdésben említett tájékoztatás szükség szerint magában foglalja:
a)
az előállítók, gyártók, terjesztők, szállítók nevét és címét, az áruk vagy szolgáltatások egyéb korábbi birtokosainak nevét és címét, valamint a címzett nagykereskedők és kiskereskedők nevét és címét;
b)
az előállított, gyártott, kiszállított, átvett vagy megrendelt mennyiségekre vonatkozó adatokat, valamint az érintett árukért vagy szolgáltatásokért kifizetett árat.”
Az említett irányelv „Ideiglenes és óvintézkedések” című 9. cikkének (1) és (2) bekezdése így rendelkezik:
„(1)   A tagállamok biztosítják, hogy a bíróságok a felperes kérelmére:
a)
ideiglenes intézkedést rendelhessenek el a feltételezett jogsértő ellen a szellemi tulajdonjogot fenyegető sérelem megakadályozására, vagy ideiglenes jelleggel és szükség esetén – feltéve hogy arról a nemzeti jogszabályok rendelkeznek – pénzbírság kiszabásával párhuzamosan a feltételezett jogsértés folytatásának megtiltására, vagy a jogsértés folytatásának olyan biztosíték nyújtásától való függővé tételére, amely a jogosult kártérítését szolgálja; ugyanazon feltételek mellett ideiglenes intézkedést rendelhessenek el olyan közvetítő ellen, akinek szolgáltatásait harmadik személy szellemi tulajdonjog megsértésére veszi igénybe; olyan közvetítő ellen, akinek szolgáltatásait harmadik személy szerzői jog vagy szomszédos jog megsértésére veszi igénybe elrendelhető ideiglenes intézkedések a 2001/29/EK irányelv hatálya alá tartoznak;
b)
elrendelhessék a szellemi tulajdonjogot feltehetően sértő áruk lefoglalását vagy kiadását, hogy forgalomba hozatalukat és forgalmazásukat megakadályozzák;
(2)   Üzletszerűen elkövetett jogsértés esetén a tagállamok biztosítják, hogy a bíróságok óvintézkedésként elrendelhessék a feltételezett jogsértő ingó és ingatlan vagyonának lefoglalását, beleértve bankszámláinak befagyasztását és egyéb vagyontárgyainak lefoglalását, amennyiben a sértett fél igazolja, hogy a kártérítési igényének teljesítése kétséges. E célból az illetékes hatóságok elrendelhetik a banki, pénzügyi vagy kereskedelmi iratok közlését, vagy a szóban forgó információhoz való megfelelő hozzáférést.”
A 2004/48 irányelv „Kártérítés” című 13. cikkének (1) bekezdése a következőképpen rendelkezik:
„A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes bíróságok a sértett fél kérelmére elrendeljék, hogy a jogsértő, aki tudta, vagy kellő gondosság mellett tudnia kellett volna, hogy jogsértést valósít meg, a jogosult számára a jogsértés folytán elszenvedett tényleges kárnak megfelelő kártérítést fizessen.
[…]”
A cseh jog
A zákon č. 221/2006 Sb., o vymáhání práv z průmyslového vlastnictví a o změně zákonů na ochranu průmyslového vlastnictví (az ipari tulajdonjogok érvényesítéséről, valamint az ipari tulajdonjogok oltalmáról szóló törvények módosításáról szóló 221/2006. sz. törvény, a továbbiakban: 221/2006. sz. törvény) 3. §‑ának (1) bekezdése biztosítja a jogsértésekkel kapcsolatos tájékoztatáshoz való jog érvényesítésének lehetőségét.
A 221/2006. sz. törvény 3. §‑ának (2) bekezdése értelmében, amennyiben az e cikk (1) bekezdésében szereplő tájékoztatást önkéntesen nem adják meg észszerű határidőn belül, a jogosult a bíróságtól kérheti e tájékoztatást a jogsértés miatt indított eljárásokkal összefüggésben. A bíróság elutasítja a kérelmet, amennyiben az a jogsértés vagy a jogsérelem veszélyének súlyához viszonyítva aránytalan.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés
A NEW WAVE az első eljárást az ALLTOYS‑szal szemben amiatt indította, hogy ez utóbbi az áruinak kínálata során a hozzájárulása nélkül használata a MegaBabe védjegyet.
Ezen első eljárásban a nemzeti bíróság jogerős ítéletében kimondta, hogy az ALLTOYS megsértette a NEW WAVE MegaBabe védjegyhez fűződő jogait, és kötelezte arra, hogy hagyjon fel a jövőben a jogsértő magatartással, és vonja ki a piacról a már ott lévő termékeket. E bíróság mindazonáltal nem engedélyezte a NEW WAVE számára, hogy az úgy módosítsa keresetét, hogy e bíróság kötelezze az ALLTOYS‑t az érintett árukra vonatkozó valamennyi információ megadására.
Az említett eljárás jogerős befejezését követően a NEW WAVE új eljárást indított a Městský soud v Praze (prágai városi bíróság, Cseh Köztársaság) előtt abból a célból, hogy az kötelezze az ALLTOYS‑t arra, hogy minden rendelkezésére álló információt adjon meg az általa bármikor – akár a múltban, akár jelenleg – raktározott, forgalmazott vagy importált, Mega Babe védjeggyel ellátott áruk eredetéről és terjesztési hálózatairól, nevezetesen különösen a szállító, a gyártó, a kereskedő, a terjesztő és ezen áruk egyéb korábbi birtokosának kereszt‑ és vezetéknevéről, cégnevéről és megnevezéséről, állandó lakhelyéről vagy székhelyéről, valamint a leszállított, beraktározott, átvett vagy megrendelt mennyiségről, az értékesített mennyiségről, az említett egyes árufajták pontos vételáráról, valamint az ALLTOYS által a beszállított áruk beszállítóinak fizetett összegről.
2011. április 26‑i ítéletével a Městský soud v Praze (prágai városi bíróság) elutasította a NEW WAVE keresetét. E bíróság megállapította, hogy a tájékoztatáshoz való jog nem érvényesíthető külön indított keresettel, mivel a 221/2006. sz. törvény 3. §‑a kimondja, hogy e jogra a jogsértés miatt indított eljárás ügyében eljáró bíróság előtt kell hivatkozni. Márpedig e bíróság szerint a jogsértés miatt indított eljárás az alapügyben az első eljárásban meghozott jogerős ítélettel lezárult.
A NEW WAVE fellebbezést nyújtott be a Vrchní soud v Praze (prágai fellebbviteli bíróság, Cseh Köztársaság) előtt, amely 2012. február 27‑i ítéletében megváltoztatta az elsőfokú ítéltet, és kötelezte az ALLTOYS‑t arra, hogy a kért információkat közölje a NEW WAVE‑vel. E fellebbviteli bíróság megítélése szerint a 221/2006. sz. törvény 3. §‑ának értelmezéséhez figyelembe kell venni a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdését. Ezzel összefüggésben úgy ítélte meg, hogy az olyan eljárás is jogsértés miatt indult eljárásnak minősül, amely az önkéntesen nem közölt tájékoztatás megadására irányul.
Az ALLTOYS felülvizsgálati kérelmet nyújtott be az említett fellebbviteli bíróság ítéletével szemben a Nejvyšší soud (legfelsőbb bíróság, Cseh Köztársaság) előtt.
Ez utóbbi bíróság megjegyzi, hogy jóllehet a 221/2006. sz. törvény a 2004/48 irányelvet ültette át a cseh jogrendbe, e törvény és az irányelv szövege mindazonáltal különbözik egymástól. Ugyanis, míg a 221/2006. sz. törvény annak a lehetőségét teremti meg, hogy a tájékoztatás nyújtására irányuló kérelmet „a jogsértés miatt indított eljárás keretében” („
v řízení o porušení práva
”) terjesszék elő, addig a 2004/48 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének cseh nyelvi változata azt a kötelezettséget rója a tagállamokra, hogy „a szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárással kapcsolatban” („
v souvislosti s řízením o porušení práva duševního vlastnictví
”) biztosítsák a tájékoztatás megszerzésének lehetőségét. A kérdést előterjesztő bíróság szerint e nemzeti rendelkezést a 2004/48 irányelvnek megfelelően kell értelmezni. Rámutat ugyanakkor arra, hogy az ezen irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében szereplő kifejezés értelmezése nem egyértelmű.
A Nejvyšší soud (legfelsőbb bíróság) továbbá kiemeli, hogy a 2004/48 irányelv egyes nyelvi változatai eltérnek egymástól. Így ezen irányelv cseh, angol és francia nyelvi változata az „eljárással kapcsolatban” („
v souvislosti s řízením
”), az „eljárásokkal összefüggésben” („
in the context of proceedings
”) és az „eljárás keretében” („
dans le cadre d’une action
”) kifejezést használja. E bíróság szerint a 2004/48 irányelvnek a cseh és angol nyelvi változatával szemben annak francia nyelvi változata felel meg jobban a 221/2006. sz. törvény szövegének azzal, hogy szorosabb kapcsolatot kíván meg az eljárás és a tájékoztatás iránti kérelem között.
E körülmények között a Nejvyšší soud (legfelsőbb bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdést terjeszti a Bíróság elé:
„Úgy kell‑e értelmezni a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdését, hogy a szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárásokkal összefüggésben lévőnek minősül az is, ha a szellemi tulajdonjogok megsértésének megállapításával végződő, jogerősen lezárt eljárást követően a felperes külön eljárás keretében kér a szellemi tulajdonjogot sértő áruk vagy szolgáltatások eredetéről és terjesztési hálózatairól tájékoztatást (pl. annak érdekében, hogy számszerűsíteni tudja a kár pontos mértékét és azt követően kártérítést igényelhessen)?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről
A kérdést előterjesztő bíróság kérdése arra irányul, hogy úgy kell‑e értelmezni a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdését, hogy az alkalmazandó az olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló helyzetre, amelyben a szellemi tulajdonjog megsértésének megállapításával végződő, jogerősen lezárt eljárást követően a felperes külön eljárás keretében kér az e jogot sértő áruk vagy szolgáltatások eredetéről és terjesztési hálózatairól tájékoztatást.
E tekintetben a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (2016. március 17‑iLiffers‑ítélet,
C‑99/15
,
EU:C:2016:173
,
14.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
Először is, a 2004/48 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének szövegét illetően egyfelől meg kell jegyezni, hogy a „szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárásokkal összefüggésben” kifejezést nem lehet úgy érteni, mint amely kizárólag a szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárásokra utal. E kifejezés használata ugyanis nem zárja ki, hogy e 8. cikk (1) bekezdése felölelje az olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló önálló eljárásokat is, amelyeket a szellemi tulajdonjogok megsértésének megállapításával végződő, jogerősen lezárt eljárást követően indítottak.
E tekintetben hozzá kell fűzni, hogy – amint azt a kérdést előterjesztő bíróság megjegyezte – a 2004/48 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének egyes nyelvi változatai, így a francia is, olyan kifejezéseket használnak, amelyek szűkebb hatályúként értelmezhetők, mint a más nyelvi változatokban – így a cseh és az angol nyelvi változatban – használt kifejezések. Azonban – amint arra az Európai Bizottság a Bírósághoz benyújtott észrevételeiben rámutatott – e nyelvi változatok egyikéből sem következik, hogy a felperesnek az e cikkben foglalt tájékoztatáshoz való jogot a szellemi tulajdonjog megsértésének megállapítására irányuló eljárással egy és ugyanazon eljárásban kellene érvényesítenie.
Másfelől a 2004/48 irányelv 8. cikke (1) bekezdésének szövegéből következik, hogy a tájékoztatás nyújtására vonatkozó kötelezettség címzettje nem kizárólag a szóban forgó szellemi tulajdonjog megsértője, hanem az e rendelkezés a)–d) pontjában említett „következő személyek”. Márpedig e személyek nem szükségképpen felek a szellemi tulajdonjog megsértésének megállapítására irányuló eljárásban. E megállapítás megerősíti, hogy ezen irányelv 8. cikke (1) bekezdésének szövege nem értelmezhető úgy, hogy az csak az ilyen eljárások keretében alkalmazható.
Másodsorban ezen értelmezés megfelel a 2004/48 irányelv céljának is, amely – amint az a (10) preambulumbekezdéséből következik – a szellemi tulajdonjogok érvényesítésével kapcsolatos eszközöket illetően a tagállami jogszabályok egymáshoz való közelítése a szellemi tulajdon magas, egyenértékű és egységes védelmi szintjének a belső piacon belüli biztosítása érdekében (2015. július 16‑iDiageo Brands ítélet,
C‑681/13
,
EU:C:2015:471
,
71.
pont).
Így a szellemi tulajdon magas védelmi szintjének biztosítása érdekében el kell vetni az olyan értelmezést, amely a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében foglalt, tájékoztatáshoz való jogot kizárólag a szellemi tulajdonjog megsértése miatt indított eljárás keretében ismeri el. Fennáll ugyanis annak veszélye, hogy nem biztosítható ilyen védelmi szint, ha a tájékoztatáshoz való jogot kizárólag az olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló, önálló eljárásokban lehetne gyakorolni, amelyeket a szellemi tulajdonjogok megsértésének megállapításával végződő, jogerősen lezárt eljárást követően indítanak.
Harmadsorban emlékeztetni kell arra, hogy a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében foglalt, tájékoztatáshoz való jog az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikkében garantált hatékony jogorvoslathoz való alapjogot konkretizálja, illetve ily módon biztosítja a tulajdonhoz való azon alapjog tényleges gyakorlását, amelynek a Charta 17. cikkének (2) bekezdésében védelemben részesített szellemi tulajdonjog a részét képezi (lásd ebben az értelemben: 2015. július 16‑iCoty Germany ítélet,
C‑580/13
,
EU:C:2015:485
,
29.
pont). Így e tájékoztatáshoz való jog lehetővé teszi a szellemi tulajdonjog jogosultja számára annak azonosítását, hogy ki veszélyezteti e jogot, és azt, hogy e jog védelme érdekében megtegye a szükséges intézkedéseket, így a 2004/48 irányelv 9. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti ideiglenes intézkedések iránti kérelmek, illetve az ezen irányelv 13. cikkében foglalt kártérítési kérelmek előterjesztését. Ha ugyanis a jogosultnak nincs teljes körű tudomása a szellemi tulajdonjoga megsértésének terjedelméről, nem tudja pontosan meghatározni vagy kiszámítani az e jogsértés esetén neki járó kártérítés mértéket.
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy nem mindig lehetséges azon eljárás keretében benyújtani az összes releváns információ megszerzése iránti kérelmet, amelynek végén a bíróság megállapítja a szellemi tulajdonjog megsértését. Különösen nem zárható ki, hogy a szellemi tulajdonjog jogosultja csak ezen eljárás jogerős lezárását követően szerez tudomást e jogsértés mértékéről.
Ebből következően a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében foglalt, tájékoztatáshoz való jog nem korlátozható a szellemi tulajdonjog megsértésének megállapítására irányuló eljárásokra.
A fenti megfontolásokra tekintettel az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 2004/48 irányelv 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó az olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló helyzetre, amelyben a szellemi tulajdonjog megsértésének megállapításával végződő, jogerősen lezárt eljárást követően a felperes külön eljárás keretében kér az e jogot sértő áruk vagy szolgáltatások eredetéről és terjesztési hálózatairól tájékoztatást.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (kilencedik tanács) a következőképpen határozott:

A szellemi tulajdonjogok érvényesítéséről szóló, 2004. április 29‑i 2004/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 8. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az alkalmazandó az olyan, az alapügyben szereplőhöz hasonló helyzetre, amelyben a szellemi tulajdonjog megsértésének megállapításával végződő, jogerősen lezárt eljárást követően a felperes külön eljárás keretében kér az e jogot sértő áruk vagy szolgáltatások eredetéről és terjesztési hálózatairól tájékoztatást.

Aláírások
(
*1
)	* Az eljárás nyelve: cseh.