CELEX: 62015TJ0153
Bendra užsienio ir saugumo politika
Ribojamosios priemonės Sirijai
Lėšų įšaldymas
Ankstesnių aktų panaikinimas Bendrojo Teismo sprendimu
Nauji aktai, kuriais ieškovai įtraukti į sąrašus
Ieškinys dėl panaikinimo
Procedūros reglamento 76 straipsnio d punktas
Ieškinio turinys
Priimtinumas
Pareiga motyvuoti
Įrodinėjimo pareiga
Nuosavybės teisė
Laisvė užsiimti verslu

Ginčo aplinkybės
Mohamad Hamcho, Sirijos pilietybę turintis verslininkas, yra
Hamcho International
(toliau kartu – ieškovai), Sirijos bendrovės, kuri specializuojasi telekomunikacijų, turizmo, automobilių nuomos ir užsienio (daugiausia Europos) bendrovių atstovavimo srityje, prezidentas.
Europos Sąjungos Taryba griežtai pasmerkė smurtines taikių protestų represijas įvairiose Sirijos vietose, paragino Sirijos valdžios institucijas nenaudoti jėgos ir 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Sprendimą 2011/273/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 121
, 2011, p. 11). Atsižvelgdama į situacijos rimtumą Taryba nustatė ginklų embargą, vidaus represijoms galimos naudoti įrangos eksporto draudimą, leidimo atvykti į Europos Sąjungą tam tikriems asmenims ir subjektams, atsakingiems už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus, apribojimus ir įšaldė jų lėšas bei ekonominius išteklius.
Sprendimo 2011/273 priede išvardyti už smurtines represijas prieš civilius Sirijos gyventojus atsakingi asmenys ir su jais susiję fiziniai ar juridiniai asmenys bei subjektai. Pagal šio sprendimo 5 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu Taryba gali iš dalies keisti minėtą sąrašą. Ieškovų šiame sąraše nebuvo.
Kadangi tam tikros Sirijos Arabų Respublikai nustatytos ribojamosios priemonės patenka į ESV sutarties taikymo sritį, Taryba 2011 m. gegužės 9 d. priėmė Reglamentą (ES) Nr. 442/2011 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje (
OL L 121, 2011, p. 1
). Iš esmės šis reglamentas identiškas Sprendimui 2011/273, tačiau jame numatyta galimybė nutraukti lėšų įšaldymą. Šio reglamento II priede pateiktas už aptariamas represijas atsakingų asmenų, subjektų ir organizacijų ar su jais susijusių asmenų, subjektų ir organizacijų sąrašas yra identiškas pateiktam Sprendimo 2011/273 priede. Todėl ieškovų jame nebuvo. Remiantis Reglamento Nr. 442/2011 14 straipsnio 1 ir 4 dalimis, jeigu Taryba nusprendžia fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui ar organizacijai taikyti nurodytas ribojamąsias priemones, ji atitinkamai iš dalies pakeičia II priedą, be to, reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių peržiūri tame priede pateiktą sąrašą.
1.
Ankstesnė procedūra, susijusi su ieškovais
2011 m. gegužės 23 d. Įgyvendinimo sprendimu 2011/302/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 136, 2011, p. 91
), Taryba iš dalies pakeitė Sprendimą 2011/273, siekdama, be kita ko, taikyti atitinkamas ribojamąsias priemones ir kitiems asmenims bei subjektams. M. Hamcho buvo įrašytas į pastarojo sprendimo priede esantį sąrašą, šiame priede pateiktos lentelės 19 eilutę. Šioje eilutėje buvo nurodyta įvairi informacija, įskaitant informaciją, susijusią su M. Hamcho įrašymo į šį sąrašą data (2011 m. gegužės 23 d.), jo gimimo datą ir paso numerį, taip pat nurodyti tokie motyvai:
„Mah[e]r Al Assad svainis; verslininkas ir daugelio užsienio bendrovių vietos atstovas; finansuoja režimą, leidžiantį imtis represijų prieš protestuotojus.“
Tą pačią dieną Taryba, remdamasi SESV 215 straipsnio 2 dalimi ir Sprendimu 2011/273, priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 504/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 136, 2011, p. 45
). M. Hamcho įrašytas į šio reglamento II priedo sąrašą pateikiant tą pačią informaciją bei motyvus kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/302 priede.
2011 m. birželio 23 d. Įgyvendinimo sprendimu 2011/367/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 164, 2011, p. 14
), Taryba pritaikė atitinkamas ribojamąsias priemones kitiems asmenims ir subjektams, kurie buvo įtraukti į pastarojo sprendimo priede pateiktą sąrašą.
Hamcho International
buvo įtraukta į šį sąrašą šio priedo B lentelės 3 eilutėje, kurioje pateikta įvairios informacijos, įskaitant informaciją, susijusią su jos įrašymo į nagrinėjamą sąrašą data, t. y. 2011 m. birželio 23 d., ir jos adresu, taip pat nurodyti tokie motyvai:
„Kontroliuojam[a] Mohammad Hamcho arba Hamsho; finansuoja režimą.“
Tą pačią dieną Taryba priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 611/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 164, 2011, p. 1
).
Hamcho International
buvo įtraukta į šio reglamento II priedo sąrašą, nurodant tą pačią informaciją ir motyvus kaip ir Įgyvendinimo sprendimo 2011/367 priede.
2011 m. gruodžio 1 d. Sprendime 2011/782/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/273 (
OL L 319, 2011, p. 56
) Taryba padarė išvadą, kad atsižvelgiant į padėties Sirijoje rimtumą būtina nustatyti papildomas ribojamąsias priemones. Aiškumo sumetimais Sprendime 2011/273 nustatytos priemonės ir papildomos priemonės buvo įtrauktos į vieną teisinį dokumentą. Šiame sprendime patikslinta, kad jame nurodytos ribojamosios priemonės taip pat taikomos „iš režimo naudos gaunantiems arba jį remiantiems asmenims“. Ieškovai buvo įtraukti į Sprendimo 2011/782 I priede esantį sąrašą – atitinkamai M. Hamcho buvo įrašytas į lentelės 19 eilutę, o
Hamcho International
– į B lentelės 3 eilutę, nurodant tą pačią informaciją ir motyvus kaip ir Sprendimo 2011/273, kuris įgyvendintas įgyvendinimo sprendimais 2011/302 ir 2011/367, priede.
Reglamentas Nr. 442/2011 buvo pakeistas 2012 m. sausio 18 d. Tarybos reglamentu (ES) Nr. 36/2012 dėl ribojamųjų priemonių, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, kuriuo panaikinamas Reglamentas Nr. 442/2011 (
OL L 16, 2012, p. 1
). Ieškovai buvo įtraukti į Reglamento Nr. 36/2012 II priedo sąrašą, nurodant tą pačią informaciją ir motyvus kaip ir Reglamento Nr. 442/2011, įgyvendinto įgyvendinimo reglamentais Nr. 504/2011 ir Nr. 611/2011, II priede.
2012 m. sausio 30 d. ieškovai Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį dėl Sprendimo 2011/273, Sprendimo 2011/782, Reglamento Nr. 442/2011 ir Reglamento Nr. 36/2012, kurie buvo įgyvendinti arba iš dalies pakeisti iki ieškinio pareiškimo dienos, panaikinimo, kiek šie aktai yra susiję su ieškovais. Ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijoje įregistruotas numeriu T‑43/12.
2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2012/172/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 87, 2012, p. 103
), ir 2012 m. kovo 23 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 266/2012, kuriuo įgyvendinama Reglamento Nr. 36/2012 32 straipsnio 1 dalis (
OL L 87, 2012, p. 45
), Sprendimo 2011/782 ir Reglamento Nr. 36/2012 II priede nurodyti motyvai, susiję su M. Hamcho, buvo pakeisti tokiais motyvais:
„Sirijos verslininkas ir kelių užsienio bendrovių vietos atstovas; susijęs su Maher Al-Assad; valdo dalį jo finansinių ir ekonominių reikalų ir taip finansuoja režimą.“
2012 m. lapkričio 29 d. Tarybos sprendimu 2012/739/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/782 (
OL L 330, 2012, p. 21
) atitinkamos ribojamosios priemonės buvo įtrauktos į vieną teisės aktą. Ieškovai buvo įtraukti į Sprendimo 2012/739 I priedo sąrašą – M. Hamcho į A lentelės 18 eilutę, o
Hamcho International
į B lentelės 3 eilutę, nurodant tą pačią informaciją ir motyvus kaip ir Sprendime 2011/782, kuris įgyvendintas Įgyvendinimo sprendimu 2012/172.
2013 m. gegužės 31 d. Taryba priėmė Sprendimą 2013/255/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Sirijai (
OL L 147
, 2013, p. 14). Ieškovai buvo įtraukti į šio sprendimo I priedo sąrašą – M. Hamcho atitinkamai į A lentelės 18 eilutę, o
Hamcho International
į B lentelės 3 eilutę, nurodant tą pačią informaciją ir motyvus kaip ir Sprendimo 2012/739 priede.
Procesiniais dokumentais, kuriais pataisė savo reikalavimus, pateiktais Bendrojo Teismo kanceliarijai 2012 m. birželio 22 d., 2013 m. sausio 7 d. ir birželio 24 d., ieškovai taip pat prašė panaikinti, be kita ko, Įgyvendinimo sprendimą 2012/172, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 266/2012, Sprendimą 2012/739, 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimą 2013/185/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2012/739 (
OL L 111, 2013, p. 77
), 2013 m. balandžio 22 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 363/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 111, 2013, p. 1
), ir Sprendimą 2013/255.
2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Hamcho ir Hamcho International / Taryba (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
; toliau – Sprendimas
Hamcho ir Hamcho
) Bendrasis Teismas iš dalies patenkino ieškovų pareikštą ieškinį dėl panaikinimo ir nuo 2015 m. sausio 23 d. panaikino Reglamentą Nr. 36/2012, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 266/2012, Įgyvendinimo reglamentą Nr. 363/2013 ir Sprendimą 2013/255, kiek šie aktai buvo susiję su ieškovais.
Taryba nepateikė apeliacinio skundo dėl Sprendimo
Hamcho ir Hamcho International I
.
2.
Ieškovų pakartotinio įtraukimo į ginčijamus sąrašus procedūra
2014 m. gruodžio 19 d. raštu Taryba pranešė ieškovų advokatams, kad ketina iš naujo įtraukti ieškovus į Sprendimo 2013/255 I priede ir Reglamento Nr. 36/2012 I priede pateiktus asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašus (toliau – ginčijami sąrašai). Ji nurodė motyvus, kuriais ketina grįsti šį pakartotinį įtraukimą į sąrašus, ir pateikė dokumentų kopijas bei informaciją (nuorodos numeriai RELEX MD 342/14 ir RELEX MD 343/14), kuria ketina remtis siekdama pagrįsti savo siūlymą iš naujo įtraukti į sąrašus. Taryba nustatė ieškovams terminą galimoms pastaboms pateikti.
2015 m. sausio 15 d. ieškovų advokatai paprašė Tarybos atsisakyti iš naujo įtraukti ieškovus į ginčijamus sąrašus ir ginčijo visą informaciją bei dokumentus, kurie, Tarybos teigimu, patvirtina šį naują įtraukimą į sąrašus.
2015 m. sausio 26 d. Taryba priėmė Įgyvendinimo sprendimą 2015/117/BUSP, kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2013/255 (
OL L 20, 2015, p. 85
). Tą pačią dieną ji priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 2015/108, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 36/2012 (
OL L 20, 2015, p. 2
). Šiais aktais ieškovai buvo iš naujo įrašyti į ginčijamus sąrašus.
Konkrečiai M. Hamcho buvo įtrauktas į lentelės „A. Asmenys“, kurioje buvo pateikti nagrinėjami sąrašai, 18 eilutę, pagrindžiant šį pakartotinį įtraukimą tokiais motyvais:
„Žinomas Sirijos verslininkas,
Hamcho International
savininkas, pagrindiniams Sirijos režimo asmenims, įskaitant Prezidentą Bashar al-Assad ir Maher al-Assad artimas asmuo. Ekonomikos ministro Khodr Orfali paskyrimu nuo 2014 m. kovo mėn. užima dvišalių verslo tarybų pirmininko, atsakingo už Kiniją, pareigas. Mohammed Hamcho gauna naudos iš Sirijos režimo bei teikia jam paramą ir yra siejamas su asmenimis, kurie gauna naudos iš režimo bei jį remia.“
Hamcho International
buvo iš naujo įtraukta į lentelės „B. Subjektai“, kurioje buvo pateikti ginčijami sąrašai, 3 eilutę, pagrindžiant šį pakartotinį įtraukimą tokiais motyvais:
„
Hamcho International
yra didelė Sirijos kontroliuojančioji bendrovė, nuosavybės teise priklausanti Mohammed Hamcho.
Hamcho International
gauna naudos iš režimo bei teikia jam paramą ir yra siejama su asmeniu, kuris gauna naudos iš režimo bei jį remia.“
2015 m. sausio 27 d. ieškovams ir jų advokatams adresuotu raštu Taryba atsakė į jų 2015 m. sausio 15 d. raštą ir pateikė jiems Įgyvendinimo sprendimo 2015/117 bei Įgyvendinimo reglamento 2015/108 (toliau – ginčijami aktai) kopijas, taip pat šiuos aktus pagrindžiančią naujausią informaciją (nuorodos numeris RELEX MD 66/15).
Procesas ir šalių reikalavimai
2015 m. kovo 27 d. Bendrojo Teismo kanceliarijoje buvo gautas šis ieškinys dėl ginčijamų aktų panaikinimo.
2015 m. kovo 27 d. Bendrojo Teismo kanceliarijoje gautu atskiru dokumentu ieškovai pateikė prašymą taikyti pagreitintą procedūrą pagal 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76a straipsnio 2 dalį.
2015 m. gegužės 15 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo atskirą dokumentą – ieškovų prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, kuriuo prašė sustabdyti ginčijamų aktų, kiek jie susiję su ieškovais, vykdymą, kol Bendrasis Teismas išnagrinės ieškinį pagrindinėje byloje.
2015 m. gegužės 20 d. Nutartimi Hamcho ir Hamcho International / Taryba (
T‑153/15 R
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2015:298
) Bendrojo Teismo pirmininkas atmetė šį prašymą kaip nepriimtiną.
2015 m. birželio 3 d. sprendimu Bendrasis Teismas nepatenkino prašymo taikyti pagreitintą bylos nagrinėjimo procedūrą.
Bendrasis Teismas (septintoji kolegija), taikydamas Procedūros reglamento 106 straipsnio 3 dalį, nusprendė priimti sprendimą nerengdamas žodinės proceso dalies.
Ieškovai Bendrojo Teismo prašo:
—
įpareigoti „pridėti bylos T‑43/12 medžiagą“,
—
palikti ieškovams teisę pateikti atsiliepimus ir šiuo tikslu pateikti naujus dokumentus bei iškviesti liudytojus,
—
panaikinti ginčijamus aktus,
—
priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.
Taryba Bendrojo Teismo prašo:
—
atmesti ieškinį,
—
priteisti iš ieškovų bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
1.
Dėl pirmosios reikalavimų dalies
Pirmąja reikalavimų dalimi ieškovai prašo Bendrojo Teismo „pridėti bylos T‑43/12 medžiagą“. Iš esmės jie nori, kad Bendrasis Teismas įpareigotų medžiagą, susijusią su byla, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), pridėti prie šios bylos medžiagos.
Šiuo klausimu, pirma, reikia priminti, kad kiekvienoje Bendrajame Teisme iškeltoje byloje yra atskira bylos medžiaga, kuri apima būtent tuos procesinius dokumentus, kuriuos šalys pateikė atitinkamoje byloje, ir kad dėl to kiekvienos bylos medžiaga yra visiškai atskira. Pastarąjį aspektą iliustruoja Procedūros reglamento praktinės vykdymo nuostatos (
OL L 152, 2015, p. 1
), pagal kurias „į byloje pateiktus ir prie bylos medžiagos pridėtus procesinį dokumentą ir jo priedus negali būti atsižvelgta rengiant nagrinėti kitą bylą“ (2009 m. spalio 15 d. Nutarties Hangzhou Duralamp Electronics / Taryba,
T‑459/07
,
EU:T:2009:403
,
punktas).
Antra, reikia pažymėti, jog pagal nusistovėjusią teismo praktiką, remiantis bylų nagrinėjimą Bendrajame Teisme reglamentuojančiomis normomis, šalims suteikiama apsauga nuo netinkamo procesinių dokumentų naudojimo, todėl bylos šalys turi teisę naudoti kitų šalių procesinius dokumentus, su kuriais joms buvo leista susipažinti, tik savo pozicijos gynimo nagrinėjant šią bylą tikslais (žr. 2009 m. spalio 15 d. Nutarties Hangzhou Duralamp Electronics / Taryba,
T‑459/07
, Rink.,
EU:T:2009:403
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Be to, pagal nusistovėjusią teismo praktiką bylos šalys gali atskleisti savo pareiškimus tretiesiems šios bylos atžvilgiu asmenims, išskyrus išimtinius atvejus, kai dokumento atskleidimas galėtų pažeisti gerą teisingumo vykdymą. Taip pat bylos šalis gali laikydamasi to paties apribojimo kitai bylos šaliai leisti nagrinėjant kitą bylą naudotis pirmojoje byloje jos pateiktu pareiškimu (žr. 2009 m. spalio 15 d. Nutarties Hangzhou Duralamp Electronics / Taryba,
T‑459/07
,
EU:T:2009:403
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Galiausiai tik tuo atveju, jeigu Bendrasis Teismas manytų, kad bylos, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), medžiagos turinys galėtų būti naudingas šiai bylai išspręsti, jis galėtų įpareigoti pateikti šią medžiagą taikydamas proceso organizavimo priemonę pagal Procedūros reglamento 89 straipsnį (šiuo klausimu žr. 2009 m. spalio 15 d. Nutarties Hangzhou Duralamp Electronics / Taryba,
T‑459/07
,
EU:T:2009:403
,
punktą).
Šioje byloje Bendrasis Teismas konstatuoja, kad ieškovai prie 2015 m. kovo 27 d. Bendrojo Teismo kanceliarijai pateikto ieškinio jau pridėjo svarbiausius procesinius dokumentus, sudarančius bylos, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), medžiagą, t. y. pirma, ieškinį ir dubliką (priedai A.1 ir A.3) ir, antra, Tarybos atsiliepimą į ieškinį ir tripliką (priedai A.2 ir A.4).
Remdamasi šio sprendimo 34 ir 35 punktuose nurodyta teismo praktika, 2015 m. balandžio 9 d. laišku Bendrojo Teismo kanceliarija paklausė ieškovų, ar jie gavo Tarybos leidimą ieškinio A.2 ir A.4 prieduose pateikti Tarybos atsiliepimą į ieškinį ir tripliką byloje, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
). Atsižvelgiant į neigiamą ieškovų atsakymą, minėti priedai 2015 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo septintosios kolegijos pirmininko sprendimu buvo išimti iš šios bylos medžiagos.
Remiantis tuo darytina išvada, kad ieškovų prašymą, pateiktą kartu su pirmąja reikalavimų dalimi, reikia suprasti kaip nurodantį visus dokumentus, susijusius su byla, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), išskyrus ieškinį ir dubliką, kurie jau pridėti prie šios bylos medžiagos.
Vis dėlto, nors byla, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), ir ši byla susijusios su tų pačių ieškovų įtraukimu į Sirijos Arabų Respublikai Tarybos pritaikytų ribojamųjų priemonių sąrašus, reikia konstatuoti, kad abi bylos susijusios su skirtingais aktais ir kad Tarybos argumentai vienu ir kitu atveju bei įrodymai, pateikti šiai informacijai pagrįsti, yra konkrečiai skirti kiekvienai iš šių bylų. Be to, reikia pažymėti, kad ieškovai tiksliai nenurodė konkrečios bylos medžiagos, kuri leistų jiems pasinaudoti teise į gynybą. Todėl reikia konstatuoti, kad pridėjus medžiagą, susijusią su byla, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), kaip prašo ieškovai, ši byla negalėtų būti papildyta informacija, kuri būtų reikšminga vertinant šioje byloje ginčijamų aktų pagrįstumą. Taigi, atsižvelgiant į šio sprendimo 36 punkte minėtą teismo praktiką, nėra pagrindo taikyti jokios proceso organizavimo priemonės.
Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, nėra reikalo įpareigoti medžiagą, susijusią su byla, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
), pridėti prie šios bylos medžiagos.
Taigi reikia atmesti pirmąją reikalavimų dalį.
2.
Dėl antrosios reikalavimų dalies
Antroje reikalavimų dalyje ieškovai prašo Bendrojo Teismo „palikti jiems <...> teisę pateikti atsiliepimus ir šiuo tikslu pateikti naujus dokumentus bei iškviesti liudytojus“.
Pirma, kalbant apie prašymą leisti šioje byloje pateikti dubliką, reikia priminti, kad Bendrasis Teismas pagal Procedūros reglamento 83 straipsnį prašė ieškovų pateikti dubliką iki 2015 m. rugsėjo 10 d. Vėliau ieškovai prašė pratęsti šio procesinio dokumento pateikimo terminą, ir Bendrasis Teismas 2015 m. rugpjūčio 26 d. šį terminą pratęsė. 2015 m. spalio 9 d. ieškovai pateikė dubliką. Remiantis tuo darytina išvada, kad antroji reikalavimų dalis, susijusi su galimybe pateikti dubliką, nebeturi prasmės.
Antra, kalbant apie prašymą suteikti galimybę dubliko pateikimo etapu pateikti naujus dokumentus, Procedūros reglamento 85 straipsnio 2 ir 3 dalyse numatyta, kad ieškovui išimties tvarka gali būti leista pateikti įrodymų arba pasiūlymų pateikti įrodymų po pirmo pasikeitimo pareiškimais, jeigu jis vėluoja pateikti šiuos įrodymus dėl pagrįstų priežasčių.
Šiuo atveju negalima leisti pateikti naujų dokumentų, nes, pirma, prašymas juos pateikti yra visiškai spekuliatyvus ir susijęs su ieškovų dar nepateiktų hipotetinių įrodymų pateikimu. Antra, priešingai, nei reikalaujama Procedūros reglamento 85 straipsnio 2 ir 3 dalyse, ieškovai nemotyvavo priežasčių, kurios pateisintų pavėluotą papildomų ieškinio dokumentų pateikimą.
Trečia, kalbant apie prašymo dalį, susijusią su liudytojų iškvietimu, reikia priminti, kad pagal Procedūros reglamento 88 straipsnio 2 dalį, jeigu šis prašymas pateikiamas po pirmo pasikeitimo pareiškimais, prašymą pateikusi šalis turi nurodyti priežastis, dėl kurių negalėjo jo pateikti anksčiau.
Šioje byloje reikia dar kartą pabrėžti, kad ieškovai nemotyvavo galimo vėlavimo iškviesti liudytoją priežasčių, todėl jų prašymą ir visą antrąją reikalavimų dalį reikia atmesti.
3.
Dėl trečiosios reikalavimų dalies
Trečioje reikalavimų dalyje ieškovai prašo panaikinti ginčijamus aktus.
Dėl priimtinumo
Taryba, formaliai nepateikdama nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo pagal Procedūros reglamento 130 straipsnio 1 dalį, abejoja ieškovų pateikto prašymo dėl panaikinimo priimtinumu remiantis Procedūros reglamento 76 straipsnio d punkto pažeidimu. Visų pirma ji teigia, kad ieškinys yra netikslus ir nepakankamai išsamus, ir kritikuoja tai, kad ieškovai tiesiog sistemingai pateikia nuorodas į savo ieškinių priedus ir į bylą, kurioje priimtas 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimas Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
). Tarybos teigimu, šios nuorodos negali ištaisyti formalių ir esminių ieškinio trūkumų.
Ieškovai nepateikia jokių argumentų, kuriais atsakytų į Tarybos iškeltus nepriimtinumu grindžiamus prieštaravimus.
Pirmiausia primintina, kad pagal Procedūros reglamento 76 straipsnio 1 dalies d punktą ieškinyje turi būti nurodytas ginčo dalykas ir teisinių pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka. Ši informacija turi būti pakankamai aiški bei tiksli, kad atsakovas galėtų pasirengti gynybai, o Bendrasis Teismas – atitinkamai nagrinėti ieškinį, prireikus be jokios kitos papildomos informacijos, kuria galima būtų pasiremti. Siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir gerą teisingumo vykdymą, tam, kad ieškinys būtų priimtinas, būtina, kad pagrindinės teisinės ir faktinės aplinkybės, kuriomis pagrįstas ieškinys, bent sutrumpintai, tačiau nuosekliai ir suprantamai būtų išdėstytos ieškinio tekste (2013 m. sausio 11 d. Nutarties Charron Inox ir Almet / Komisija ir Taryba,
T‑445/11 ir T‑88/12
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2013:4
,
punktas).
Šioje byloje reikia pažymėti, kad ieškovų pateikti pagrindai pakankamai suprantami iš paties ieškinio teksto. Iš tiesų, pirma, ieškovai teigia, kad Taryba šioje byloje pateikė tuos pačius motyvus ir dokumentus kaip ir ankstesnėje byloje ir kad ginčijamiems aktams pagrįsti pateikti dokumentai yra neapibrėžti ir abstraktūs, kaip ir jų informacijos šaltinis. Antra, ieškovai tvirtina, kad jų nuosavybės teisė ir ekonominė laisvė buvo pažeista vien todėl, kad buvo pažeista jų teisė į gynybą. Be to, tai, kad atsakovė galėjo pasirengti gynybai, patvirtina, kad ieškinio tekstas yra pakankamai aiškus ir tikslus, kad Bendrasis Teismas galėtų priimti sprendimą dėl ieškinio.
Taigi šis ieškinys yra priimtinas ir turi būti nagrinėjamas iš esmės.
Dėl esmės
Ieškiniui pagrįsti ieškovai iš esmės pateikia tris pagrindus. Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su pareigos motyvuoti pažeidimu. Antrasis susijęs su įrodinėjimo taisyklių pažeidimu ir ieškovų įrašymo į ginčijamus sąrašus motyvų pagrįstumo vertinimo klaida. Trečiasis pagrindas susijęs su jų nuosavybės teisės ir ekonominės laisvės pažeidimu.
Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su pareigos motyvuoti pažeidimu
Pirmajame pagrinde ieškovai teigia, kad Taryba nenurodo jokių motyvų ar dokumentų, kurie būtų nauji ar iš esmės skirtųsi nuo motyvų ir dokumentų, kuriuos Bendrasis Teismas jau nagrinėjo 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
).
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką pareiga nurodyti asmens nenaudai priimto akto motyvus, kuri yra teisės į gynybą užtikrinimo principo dalis, siekiama, pirma, suteikti suinteresuotajam asmeniui pakankamai informacijos, kuri leistų žinoti, ar aktas yra pagrįstas, o jeigu jis turi trūkumų, ginčyti jo galiojimą Sąjungos teisme ir, antra, leisti šiam teismui atlikti to akto teisėtumo kontrolę (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Primintina ir tai, kad SESV 296 straipsnyje reikalaujamas motyvavimas turi atitikti atitinkamo akto pobūdį bei aiškiai ir nedviprasmiškai atskleisti šį aktą priėmusios institucijos argumentus, kad suinteresuotieji asmenys galėtų žinoti priežastis, dėl kurių priimta priemonė, o kompetentingas teismas – vykdyti kontrolę (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Dėl bendros užsienio ir saugumo politikos srityje nustatytų ribojamųjų priemonių pabrėžtina, jog atsižvelgiant į tai, kad suinteresuotasis asmuo neturi teisės būti išklausytas iki pirminio sprendimo įšaldyti lėšas priėmimo, pareigos motyvuoti laikymasis yra dar svarbesnis, nes tai yra vienintelė garantija, leidžianti suinteresuotajam asmeniui bent po šio sprendimo priėmimo veiksmingai pasinaudoti turimomis teisių gynimo priemonėmis, siekiant užginčyti šio sprendimo teisėtumą (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Taigi Tarybos priimto akto, kuriame nustatoma lėšų įšaldymo priemonė, motyvuose turi būti nurodytos konkrečios priežastys, dėl kurių Taryba, naudodamasi savo diskrecija, mano, kad suinteresuotajam asmeniui turi būti taikoma tokia priemonė (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Vis dėlto reikalavimas motyvuoti turi būti vertinamas atsižvelgiant į bylos aplinkybes, visų pirma akto turinį, nurodytų motyvų pobūdį ir adresatų suinteresuotumą gauti paaiškinimus (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Nereikalaujama, kad motyvuojant būtų nurodytos visos reikšmingos faktinės ir teisinės aplinkybės, nes nustatant, ar akto motyvai atitinka SESV 296 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama ne tik į jo tekstą, bet ir į kontekstą bei visas atitinkamą klausimą reglamentuojančias teisės nuostatas (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Konkrečiai kalbant, asmeniui nenaudingas aktas yra pakankamai motyvuotas, jeigu buvo priimtas suinteresuotajam asmeniui žinomomis aplinkybėmis, leidžiančiomis suprasti jo atžvilgiu priimtos priemonės reikšmę (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Nagrinėjamu atveju, pirma, Taryba pakartotinį M. Hamcho įtraukimą į ginčijamus sąrašus motyvavo taip:
„Žinomas Sirijos verslininkas,
Hamcho International
savininkas, pagrindiniams Sirijos režimo asmenims, įskaitant Prezidentą Bashar al-Assad ir Maher al-Assad, artimas asmuo. Ekonomikos ministro Khodr Orfali paskyrimu nuo 2014 m. kovo mėn. užima Dvišalių verslo tarybų pirmininko, atsakingo už Kiniją, pareigas. Mohammed [Saber] Hamcho gauna naudos iš Sirijos režimo, teikia jam paramą ir yra siejamas su asmenimis, kurie gauna naudos iš režimo ir jį remia.“
Antra, Taryba pakartotinį
Hamcho International
įtraukimą į ginčijamus sąrašus motyvavo taip:
„
Hamcho International
yra didelė Sirijos kontroliuojančioji bendrovė, nuosavybės teise priklausanti Mohammed Hamcho.
Hamcho International
gauna naudos iš režimo, teikia jam paramą ir yra siejama su asmeniu, kuris gauna naudos iš režimo bei jį remia.“
Pirma, kalbant apie ieškovų argumentą, kad motyvai, kuriuos Taryba nurodė siekdama pateisinti ieškovų įtraukimą į ginčijamus aktus, buvo tie patys, kuriais ji grindė 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
) panaikintus aktus, reikia pažymėti, kad šį argumentą galima tik atmesti kaip nereikšmingą. Iš tiesų iš 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
) 108 punkto matyti, kad Taryba, atlikdama naują vertinimą, turėjo galimybę iš naujo įtraukti ieškovus į ribojamųjų priemonių sąrašus, remdamasi pakankamai teisiškai pagrįstais motyvais. Todėl sprendimo iš naujo įtraukti į sąrašus, priimto remiantis tais pačiais motyvais, kuriais buvo vadovaujamasi įtraukiant į sąrašus pirmą kartą, gali pakakti šiam įtraukimui pateisinti, jeigu Tarybos pateikti įrodymai pakankamai teisiškai patvirtina šiuos motyvus.
Be to, bet kuriuo atveju reikia pažymėti, kad, priešingai, nei teigia ieškovai, šioje byloje ginčijamuose sąrašuose nurodyti motyvai skiriasi nuo motyvų, kuriuos Taryba nurodė priimdama 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimu Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
) panaikintus aktus. Iš pradžių ieškovai buvo įtraukti į sąrašus, pridėtus prie Sprendimo 2011/273 ir Reglamento Nr. 442/2011, nes finansiškai rėmė režimą. Tačiau naujieji motyvai grindžiami, pirma, tuo, kad ieškovas yra žinomas Sirijos verslininkas, antra, tuo, kad M. Hamcho yra pagrindiniams Sirijos režimo asmenims artimas asmuo ir, trečia, tuo, kad jis, atstovaudamas Sirijos Arabų Respublikai, užima Dvišalių verslo tarybų pirmininko, atsakingo už Kiniją, pareigas. Remiantis tuo darytina išvada, kad ieškovai gauna naudos iš režimo įgyvendinamos politikos ir remia šį režimą, nes yra siejami su asmenimis, kurie gauna naudos iš režimo įgyvendinamos politikos ir jį remia.
Antra, reikia konstatuoti, kad motyvai, kuriuos Taryba pateikė šioje byloje ginčijamuose aktuose, atitinka šio sprendimo 57–63 punktuose nurodytas taisykles. Visų pirma neginčytina, kad tokie motyvai gali leisti ieškovams suprasti priežastis, dėl kurių jie buvo įtraukti į ginčijamus sąrašus, atsižvelgiant į svarbų ieškovų vaidmenį Sirijos reikaluose, juo labiau kad būdami pirmą kartą įtraukti į sąrašus jie jau žinojo priemonių, kurių imtasi jų atžvilgiu, kontekstą ir aprėptį.
Be to, kaip matyti iš ieškovų argumentų, akivaizdu, jog Tarybos nurodytų motyvų pakako, kad jie galėtų pareikšti šį ieškinį ir kad Sąjungos teismas galėtų atlikti teisėtumo kontrolę (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą).
Šioje byloje ieškovai nesutinka su tuo, kad dokumentai, pateikti šioje byloje ginčijamų aktų motyvams pagrįsti, yra nauji. Jie taip pat ginčija jų įrodomąją galią ir mano, kad jie nepakankamai teisiškai pagrindžia ginčijamus aktus.
Šiuo klausimu reikia priminti, kad pareiga motyvuoti aktą yra esminis procedūrinis reikalavimas, kurį reikia atskirti nuo klausimo dėl motyvų pagrįstumo, susijusio su ginčijamo akto teisėtumu iš esmės. Iš tikrųjų akto motyvavimas formaliai atskleidžia motyvus, kuriais pagrįstas šis aktas. Jeigu šiuose motyvuose yra klaidų, jos lemia akto turinio neteisėtumą, bet ne jo motyvavimo trūkumą, nes motyvavimo gali pakakti, net jei pateikiama klaidingų motyvų (šiuo klausimu žr. 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Taryba / Bamba,
C‑417/11 P
,
EU:C:2012:718
,
punktą).
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, reikia pripažinti nepagrįstu pareigos motyvuoti pažeidimu grindžiama pagrindą. Kalbant apie Tarybos motyvų, kuriuos ji nurodė dėl ieškovų, pagrįstumą, šiuo klausimu iškeltus argumentus reikia vertinti nagrinėjant atskirą pagrindą.
Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su įrodinėjimo taisyklių pažeidimu ir akivaizdžia ginčijamuose aktuose nurodytų motyvų pagrįstumo vertinimo klaida
Šį ieškovų pagrindą iš esmės sudaro dvi dalys. Pirma, ieškovai teigia, kad, viena vertus, Taryba nepateikia jokio naujo dokumento ar dokumento, kuris iš esmės skirtųsi nuo dokumentų, Bendrojo Teismo jau išnagrinėtų 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendime Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
). Siekdami išplėtoti argumentus, jie nurodo savo 2015 m. sausio 15 d. raštą (žr. ieškinio priedą A.10). Kita vertus, ieškovai priekaištauja Tarybai, kad dokumentai, kuriuos ji pateikė naujam ieškovų įtraukimui į ginčijamus aktus pagrįsti, yra neapibrėžti, abstraktūs ir neturi jokios įrodomosios galios. Antra, ieškovai daro išvadą, kad šis naujas įtraukimas į sąrašus yra akivaizdžiai nepagrįstas, paremtas Tarybos noru išlaikyti juos įtrauktus į ginčijamus sąrašus.
Taryba ginčija ieškovų argumentus.
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką siekiant užtikrinti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje garantuojamos teisminės kontrolės veiksmingumą reikalaujama, be kita ko, kad Sąjungos teismas, atlikdamas motyvų, kuriais pagrįstas sprendimas įtraukti atitinkamą asmenį į asmenų, kuriems taikomos sankcijos, sąrašą ar palikti jį tame sąraše, teisėtumo kontrolę, įsitikintų, kad šis sprendimas yra pagrįstas pakankamai rimtais faktais. Tai reiškia, kad turi būti tikrinami dėstant motyvus, kuriais pagrįstas šis sprendimas, nurodyti faktai, todėl teisminė kontrolė nėra apribota nurodytų motyvų abstrakčios tikimybės vertinimu, o susijusi su klausimu, ar šie motyvai arba bent vienas jų, vertinamas kaip pakankamas pats savaime šiam sprendimui paremti, yra pagrįsti (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktas).
Kompetentinga Sąjungos institucija kilus ginčui turi patvirtinti motyvų, nurodytų atitinkamo asmens atžvilgiu, pagrįstumą, o ne šis asmuo turi pateikti šių motyvų pagrįstumą paneigiančių įrodymų. Atitinkamos institucijos pateikti duomenys ar įrodymai turi pagrįsti atitinkamo asmens atžvilgiu nurodytus motyvus. Jeigu šie duomenys neleidžia konstatuoti motyvo pagrįstumo, Sąjungos teismas atmeta šį motyvą kaip nagrinėjamo sprendimo įtraukti ar palikti įtraukimą į sąrašą pagrindą (2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
–
punktai).
Šioje byloje pirmiausia reikia išnagrinėti, ar Taryba įvykdė jai pagal Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnį tenkančią įrodinėjimo pareigą, be kita ko, atsižvelgiant į ieškinio 50 ir 51 punktuose pateiktus ieškovų argumentus.
– Dėl pirmos dalies, susijusios su įrodinėjimo taisyklių pažeidimu
Pirma, tiek, kiek ieškinio 49 punkte ieškovai pateikia nuorodą į visą jų 2015 m. sausio 15 d. raštą siekdami išplėtoti argumentus, susijusius su Tarybos naujai pateiktais dokumentais, tokią nuorodą reikia atmesti kaip nepriimtiną. Iš tiesų, nors konkretūs ieškinio teiginiai gali būti pagrįsti ir papildyti darant nuorodas į konkrečias pridėtų dokumentų teksto dalis, bendra nuoroda į kitus rašytinius dokumentus, net jeigu jie pridėti prie ieškinio, negali kompensuoti esminių elementų nebuvimo ieškinyje. Be to, Bendrasis Teismas neprivalo ieškinio prieduose ieškoti ir nustatyti pagrindų bei argumentų, kuriuos galėtų laikyti pagrindžiančiais ieškinį, nes priedai atlieka tik įrodomąją ir pagalbinę funkciją (žr. 2008 m. gegužės 19 d. Nutarties TF1 / Komisija,
T‑144/04
,
EU:T:2008:155
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką; 2012 m. spalio 25 d. Sprendimo Arbos / Komisija,
T‑161/06
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2012:573
,
punktą).
Antra, kalbant apie ieškinio 50 ir 51 punktuose pateikiamus kaltinimus, pirma, reikia pažymėti, kad ieškovai kritikuoja dokumentų, kuriais remdamasi Taryba nuosekliai tvirtino, kad M. Hamcho yra Maher al-Assad svainis, reikšmingumo stoką. Jie pabrėžia, kad pati Taryba jau atmetė šį aspektą.
Nors Taryba tikrai pateikė ieškovams spaudos ištrauką, iš kurios matyti, kad M. Hamcho yra Maher al-Assad svainis, bet jau nebenurodo šio motyvo teisindama jo pakartotinį įtraukimą į sąrašus, šiuose dokumentuose yra kitos informacijos, kuri taip pat yra naudinga naujiems ieškovų nenaudai pateiktiems motyvams patvirtinti, t. y. kad M. Hamcho yra žinomas Sirijos verslininkas, artimas pagrindiniams režimo asmenims, kaip antai Maher al-Assad, ir kad jam priklauso didelė Sirijos kontroliuojančioji bendrovė
Hamcho International
, veikianti įvairiuose Sirijos pramonės sektoriuose. Be to, Taryba savo atsiliepimo į ieškinį 12 punkte primena, jog siekdama pagrįsti ginčijamuose aktuose nurodytus motyvus ji nesirėmė informacija, kad M. Hamcho yra Maher al-Assad svainis.
Taigi reikia konstatuoti, kad, priešingai, nei teigia ieškovai, minėta ištrauka yra reikšminga jų pakartotinio įtraukimo į ginčijamus sąrašus motyvams pagrįsti.
Antra, ieškovai priekaištauja Tarybai, kad pateikti nauji dokumentai yra neapibrėžti ir abstraktūs, ir kvestionuoja jų įrodomąją galią, nes mano, kad juose nenurodytas pirminis jų informacijos šaltinis.
Šiuo klausimu reikėtų pažymėti, kad Taryba, siekdama pagrįsti ieškovų įtraukimą į sąrašus, pateikė jiems dokumentus su nuorodomis RELEX MD 342/14, RELEX MD 343/14 ir RELEX MD 66/15, atitinkamai datuojamus 2014 m. gruodžio 17 d. ir 2015 m. sausio 23 d. (žr. ieškinio A.9 ir A.11 priedus). Tai yra trys dokumentai, su pateikta vieša informacija, kuria, kaip nurodo Taryba, siekiama paaiškinti bendrąsias ir asmenines su ieškovais susijusias aplinkybes. Visų pirma dokumente su nuoroda RELEX MD 342/14 apibendrinami motyvai, kuriais remiamasi prieš ieškovus, ir šiems motyvams patvirtinti pateikta informacija. Ši informacija, be kita ko, yra iš spaudos straipsnių, paskelbtų interneto svetainėse „Wor[l]dcrunch“, „The Washington Institute“, „The Middle East Research and Information Project (MERIP)“, „The Syria Report, „Syriandays“, „Le Commerce du Levant“ ir „Al Arabiya“. Šiame dokumente taip pat pateiktos dviejų 2006 m. ir 2014 m. išleistų knygų ištraukos bei informacija iš
Hamcho International I
nterneto svetainės. Dokumente su nuoroda RELEX MD 343/14 yra „Le Commerce du Levant“ paskelbtas straipsnis „La guerre a transformé la communauté syrienne des affaires“ („Karas pakeitė Sirijos verslo bendruomenę“), kuriame aprašyta Sirijos ekonomikos elito raida ir jo ryšiai su esamu režimu. Galiausiai dokumente su nuoroda RELEX MD 66/15 yra 2015 m. sausio 12 d. interneto svetainėje „The Syria Report“ paskelbtas straipsnis, pagal kurį Sirijos Arabų Respublikos ekonomikos ministras paskyrė M. Hamcho Damasko (Sirija) Prekybos rūmų generaliniu sekretoriumi.
Šioje byloje reikia pažymėti, kad, perskaičius Tarybos pateiktas ištraukas, be kita ko, esančias dokumentuose su nuorodomis RELEX MD 342/14 ir RELEX MD 66/15, galima konstatuoti, kad jose pateikta informacija nėra neapibrėžta ir abstrakti, kaip teigia ieškovai, bet, atvirkščiai – konkreti ir tiksli. Iš tiesų ši informacija rodo konkrečius ir naudingus duomenis, kurie apibūdina M. Hamcho kaip žinomą verslininką, susijusį su pagrindiniais Sirijos režimo asmenimis, įskaitant Maher al-Assad. Be to, ši informacija paaiškina jo ekonomines pareigas ir atstovavimą, siejantį jį su minėtu režimu, t. y. už Kiniją atsakingą pirmininkavimą dvišalėms Sirijos verslo taryboms, vadovavimą Damasko Prekybos rūmų generaliniam sekretoriatui ir didelei kontroliuojančiajai bendrovei
Hamcho International
, veikiančiai daugelyje Sirijos ekonomikos sektorių.
Visų pirma reikia pažymėti štai ką:
—
pirma, įvairiai datuojamuose ir iš įvairių šaltinių paimtuose straipsniuose aiškiai ir konkrečiai aprašomas ieškovo santykis su režimu. Iš tiesų pirmiausia 2006 m. išleistoje knygoje „Governance in the Middle East and North Africa“, kalbant apie privačios televizijos tinklo „the Cham Satellite channel“ uždarymą, M. Hamcho apibūdinamas kaip „artimas Prezidento draugas, kuris netrukus turėjo paleisti savo televizijos kanalą“. Antra, 2012 m. vasario mėn. interneto svetainėje „The Middle East Research and Information Project (MERIP)“ paskelbtuose dviejuose straipsniuose teigiama, viena vertus, kad „M. Hamcho [buvo] Maher al-Assad artimas verslininkas“ ir, kita vertus, kad „vienaip ar kitaip su režimu susijusios šeimos [dominavo] privačiajame sektoriuje, be to, reikšmingai kontroliavo ekonominį valstybės turtą, o viena iš klanui priklausiusių šeimų buvo Hamcho šeima“. Trečia, 2013 m. lapkričio mėn. „Le Commerce du Levant“ paskelbtame straipsnyje buvo teigiama, kad „įtakingiausių Sirijos verslininkų, tarp kurių buvo ir Mohammad Hamcho, interesai taip priklausė nuo režimo, kad jie buvo laikomi sudedamąja esamos sistemos dalimi“ ir kad „nors šių verslininkų buvo nedaug, jie turėjo didelę finansinę įtaką“;
—
2014 m. birželio 30 d. interneto svetainėje „Wo[r]ldcrunch“ paskelbtame straipsnyje taip pat buvo detalizuota ieškovo komercinė veikla: „M. Hamcho, Sirijos oligarcho Maher al-Assad rėmėjui, priklauso labai pelninga Sirijos VOIP (angl.
Voice Over Internet Protocol
) rinka ir šalies Turizmo ministerija jau yra numačiusi suteikti jam leidimą plėtoti dirbtinės salos projektą šalia Tartuso“;
—
be to, atitinkamai 2014 m. kovo 3 d. ir 30 d. interneto svetainėse „The Syria Report“ ir „Syriandays“ paskelbtuose straipsniuose aprašoma, kad ekonomikos ministras Khodr Orfali paskyrė ieškovą dvišalių Sirijos verslo tarybų pirmininku, atsakingu už Kiniją, ir kad jis kartu su Ministru Pirmininku Wael al-Halqi ir ekonomikos ministru 2014 m. kovo 29 d. dalyvavo pirmojoje generalinėje dvišalių verslo tarybų asamblėjoje;
—
galiausiai 2015 m. sausio 12 d. interneto svetainėje „The Syria Report“ paskelbtame straipsnyje nurodyta, kad 2014 m. gruodžio mėn. pradžioje ekonomikos ministras paskyrė ieškovą Damasko Prekybos rūmų generaliniu sekretoriumi ir kad jis yra artimas Maher al-Assad bei pagrindinis informatikos sektoriuje veikiančios grupės
Hamcho International
akcininkas. Straipsnyje tvirtinama, kad šių Prekybos rūmų valdybos sudėtis radikaliai pasikeitė dėl kelių veiksnių, kaip antai kai kurių verslininkų užsiimtos politinės pozicijos režimo atžvilgiu.
Remiantis tuo darytina išvada, jog ieškovų argumentų, kad Tarybos pateiktuose dokumentuose tebuvo neapibrėžti ir abstraktūs teiginiai, negalima pripažinti pagrįstais.
Be to, kalbant apie tai, kad Tarybos pateiktuose spaudos straipsniuose nebuvo nurodyti pirminiai informacijos šaltiniai, todėl šie straipsniai neturėjo įrodomosios galios, reikėtų priminti, kad pagal nusistovėjusią teismų praktiką Teisingumo Teismo ir Bendrojo Teismo veiklą reglamentuoja laisvo įrodymų vertinimo principas ir kad vienintelis kriterijus vertinant pateiktų įrodymų vertę yra jų patikimumas. Be to, vertinant dokumento įrodomąją galią pirmiausia reikia patikrinti jame nurodytos informacijos tikrumą ir atsižvelgti, be kita ko, į dokumento kilmę, jo parengimo aplinkybes, adresatą, taip pat išsiaiškinti, ar jo turinys atrodo pagrįstas ir patikimas (šiuo klausimu žr. 2012 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Shell Petroleum ir kt. / Komisija,
T‑343/06
,
EU:T:2012:478
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Šioje byloje pirmiausia reikia konstatuoti, kad informacija, kurios įrodomąją galią ginčija ieškovai, paimta iš įvairių skaitmeninių informacijos šaltinių ir akademinių studijų, taigi atsižvelgiant į šių šaltinių geografinės kilmės įvairovę, jie yra ne vien vietinės kilmės, kaip „The Syria Report“ ir „Syriandays“, bet ir iš užsienio, kaip „The Washington Institute“, „Woldcrunch“, „The Middle East Research and Information Project (MERIP)“, „Le Commerce du Levant“ ir „Al Arabiya“. Taip pat reikėtų pažymėti, kad, kaip teigia Taryba, nurodyti spaudos straipsniai buvo paskelbti skirtingomis datomis, dar prieš prasidedant Sirijos krizei, ir kad juose ieškovai jau tada buvo siejami su režimu. Galiausiai reikia pabrėžti, kad kiekviename informacijos šaltinyje pateikiama skirtinga informacija, nors visuose šiuose šaltiniuose M. Hamcho iš esmės vienodai apibūdinamas kaip su režimu susijęs verslininkas, atsižvelgiant į jo komercinę veiklą ir einamas atstovaujamąsias pareigas, taip pat į tai, kad ieškovai gauna naudos iš Sirijos režimo, visų pirma atsižvelgiant į dabar vykstantį karą.
Taigi Bendrasis Teismas konstatuoja, kad Tarybos pateikta informacija, vertinama visa, gali būti laikoma patikima, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 87 punkte nurodytą teismo praktiką. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad nors šioje informacijoje aiškiai nenurodytas pirminis jos šaltinis, dėl karo padėties Sirijoje praktiškai sunku ar net neįmanoma gauti parodymų iš asmenų, kurie sutiktų atskleisti savo tapatybę. Dėl to kylantys tyrimo sunkumai ir informaciją teikiantiems asmenims gresiantis pavojus neleidžia nurodyti tikslių režimą palaikančių asmenų elgesį atskleidžiančių šaltinių (šiuo klausimu žr. generalinio advokato Y. Bot išvados byloje Anbouba / Taryba,
C‑605/13 P
,
EU:C:2015:2
,
punktą). Galiausiai reikia pažymėti, kad nors ieškovai ieškinyje bendrai ginčija Tarybos pateiktų ištraukų įrodomąją galią, jie nepateikia nė menkiausių įrodymų, kurie leistų suabejoti šių ištraukų patikimumu.
Remiantis tuo darytina išvada, kad ieškovų argumentus dėl Tarybos pateiktos informacijos įrodomosios galios nebuvimo, susijusius su pirminio informacijos šaltinio nenurodymu, reikia atmesti.
Trečia, ieškovai nurodo straipsnį, kurį Taryba pateikė dokumente su nuoroda RELEX MD 343/14, paskelbtą 2013 m. lapkričio mėn. „Le Commerce du Levant“, teigdami, kad šiuo straipsniu „paneigiama“ Tarybos prielaida, jog ieškovų komercinę sėkmę gali paaiškinti tik jų artimos sąsajos su Sirijos režimu ir jo palaikymas.
Šiuo klausimu, pirma, reikėtų pažymėti, kad ieškovai ir vėl negali paaiškinti, kaip minėtas straipsnis gali „paneigti“ kritikuojamą prielaidą. Antra, bet kuriuo atveju reikia pritarti Tarybai, kad dokumente su nuoroda RELEX MD 343/14 paskelbtas straipsnis ne tik neleidžia suabejoti šia prielaida, bet net gali ją patvirtinti, nes, be kitų aspektų, jame pabrėžiama, kad įtakingiausių Sirijos verslininkų, tarp jų M. Hamcho, interesai „taip priklauso nuo režimo, kad jie laikomi sudedamąja esamos sistemos dalimi“ (šiuo klausimu žr. p. 227 pabaigą). Taigi ieškovų argumentą reikia atmesti.
Remiantis tuo, kas nurodyta pirmiau, darytina išvada, kad ieškinio 50 ir 51 punktuose pateiktus ieškovų argumentus reikia atmesti – kaip ir visą antrojo ieškinio pagrindo pirmą dalį.
– Dėl antros dalies, susijusios su ieškovų įtraukimo į ginčijamus sąrašus pagrįstumo vertinimo klaida
Ieškinio 52 punkte ieškovai tvirtina, kad pakartotinis jų įtraukimas į sąrašus buvo „akivaizdžiai nepagrįstas“, nulemtas Tarybos noro išlaikyti juos ginčijamuose sąrašuose „bent kol bus nagrinėjamas ieškinys“.
Šiuo klausimu, pirma, reikia pažymėti, kad, kaip jau buvo nurodyta šio sprendimo 66 punkte, iš 2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Hamcho ir Hamcho International I (
T‑43/12
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2014:946
) matyti, kad Taryba, atlikdama naują vertinimą, išlaiko galimybę iš naujo įtraukti ieškovus į sąrašus, remdamasi pakankamai teisiškai patvirtintais motyvais. Šiomis aplinkybėmis tai, kad Taryba iš naujo įtraukė ieškovus į ginčijamus sąrašus, savaime neįrodo nepagrįsto ir neteisėto šios institucijos ketinimo ieškovų atžvilgiu.
Antra, jeigu Bendrasis Teismas ir manytų, kad ieškovai savo argumentu iš tiesų siekia ginčyti pakankamai patvirtintą ir pagrįstą pakartotinį jų įtraukimą į ginčijamus sąrašus, reikia priminti, kad pagal Teisingumo Teismo praktiką įtraukimo į sąrašus pagrįstumą reikia vertinti nagrinėjant įrodymus ne izoliuotai, bet atsižvelgiant į jų kontekstą (šiuo klausimu žr. 2013 m. liepos 18 d. Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir 2013 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Taryba / Manufacturing Support & Procurement Kala Naft,
C‑348/12 P
,
EU:C:2013:776
,
punktą).
Be to, atsižvelgiant į padėtį Sirijoje, Taryba įvykdo jai tenkančią įrodinėjimo pareigą, jeigu Sąjungos teismui pateikia pakankamai konkrečių, aiškių ir nuoseklių įrodymų, leidžiančių nustatyti, kad yra pakankamas asmens, kurio lėšos įšaldomos, ir režimo, su kuriuo kovojama, ryšys (2015 m. balandžio 21 d. Sprendimo Anbouba / Taryba,
C‑630/13 P
,
EU:C:2015:247
,
punktas).
Šioje byloje, kaip matyti iš 2014 m. gruodžio 19 d. rašto, Taryba nusprendė iš naujo įtraukti ieškovus į ginčijamus sąrašus, remdamasi sąsajos su Sirijos režimu kriterijumi, visų pirma jų ekonominio ir politinio pobūdžio ryšiais su režimui vadovaujančiais asmenimis ir nauda, kurią jie gali gauti dėl šių ryšių. Šis kriterijus kyla iš Sprendimo 2013/255 28 straipsnio 1 dalies ir Reglamento Nr. 36/2012 15 straipsnio 1 dalies. Be to, Tarybos motyvai, viena vertus, susiję su M. Hamcho, apima tris aspektus: pirma, M. Hamcho buvo žinomas verslininkas,
Hamcho International
savininkas, antra, jis buvo artimas pagrindiniams Sirijos režimo asmenims, įskaitant prezidentą Bashar al-Assad ir Maher al-Assad ir, trečia, jis ėjo dvišalių verslo tarybų pirmininko, atsakingo už Kiniją, pareigas. Iš to matyti, kad jis gavo naudą iš režimo vykdomos politikos, palaikė šį režimą ir buvo siejamas su asmenimis, kurie gauna naudos iš režimo ir jį remia. Kita vertus, Taryba įtraukė
Hamcho International
į sąrašus todėl, kad tai buvo didelė Sirijos kontroliuojančioji bendrovė, kuri priklausė M. Hamcho, todėl gavo naudos iš Sirijos režimo vykdomos politikos, teikė jam paramą ir buvo siejama su asmeniu, kuris gauna naudos iš režimo ir jį remia.
Pirmiausia reikia patikrinti kiekvieno motyvo, kuriais remiantis M. Hamcho buvo iš naujo įtrauktas į sąrašus, pagrįstumą.
Kalbant apie trečiąjį motyvą, susijusį su M. Hamcho pirmininkavimu dvišalėms verslo taryboms, jam būnant atsakingam už Kiniją, pirmiausia pažymėtina, jog ieškovai nurodo karą kaip vienintelį argumentą tokiam Tarybos teiginiui paneigti. Iš tiesų jie dublike tiesiog teigia, kad „net jei ši institucija iš tikrųjų veikė, ji buvo greitai uždaryta“ ir kad „tai buvo paprasti prekybos rūmai“. Tačiau jie nepateikia jokio konkretaus argumento, kuris leistų suabejoti Tarybos motyvo esme.
Be to, pagal teismo praktiką dėl sprendimo nustatyti ribojamąsias priemones, atsižvelgiant į nagrinėjamų ribojamųjų priemonių prevencinį pobūdį, jeigu Sąjungos teismas konstatuoja, kad bent vienas iš nurodytų motyvų yra pakankamai tikslus ir konkretus, kad jis pagrįstas ir kad pats savaime yra pakankamas pagrindas patvirtinti šį sprendimą, aplinkybė, kad kiti iš šių motyvų tokie nėra, negali pateisinti šio sprendimo panaikinimo (žr. 2013 m. lapkričio 28 d. Sprendimo Taryba / Manufacturing Support & Procurement Kala Naft,
C‑348/12 P
, Rink.,
EU:C:2013:776
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Bet kuriuo atveju Bendrasis Teismas konstatuoja, kad, atsižvelgiant į informaciją, kuri matyti iš šio sprendimo 83–88 punktuose išanalizuotų dokumentų ir ypatingų politinių bei ekonominių Sirijos aplinkybių, Taryba galėjo pagrįstai laikytis nuomonės, kad M. Hamcho buvo vienas iš pirmaujančių Sirijos verslininkų ir kad dėl savo ekonominių ir atstovavimo pareigų galėjo sėkmingai veikti tik būdamas susijęs su režimu.
Iš tiesų reikėtų pažymėti, kad, kaip matyti iš Tarybos pateiktų dokumentų, visų pirma dviejų straipsnių, atitinkamai paskelbtų 2014 m. kovo 3 d. ir 30 d. interneto svetainėse „The Syria Report“ ir „Syriandays“, 2014 m. kovo mėn. ekonomikos ministras Khodr Orfali paskyrė ieškovą dvišalių verslo tarybų pirmininku, atsakingu už Kiniją. Be to, iš interneto svetainėje „The Syria Report“2015 m. sausio 12 d. paskelbto straipsnio matyti, kad 2014 m. gruodžio mėn. ekonomikos ministras paskyrė jį Damasko Prekybos rūmų generaliniu sekretoriumi. Nors patys šie straipsniai tikrai neleidžia įrodyti tiesioginio ryšio tarp, viena vertus, ieškovo ir, kita vertus, ekonomikos ministro ar esamo režimo, jie yra pakankamai konkretūs, aiškūs ir nuoseklūs įrodymai, į kuriuos reikia atsižvelgti, kaip ir į svarbią ieškovo padėtį ekonominiame Sirijos gyvenime, be kita ko, dėl to, kad jam priklausė bendrovė
Hamcho International
, ir dėl jos ekonominės veiklos.
Taip pat reikia pažymėti, kad ieškovo, kaip dvišalių verslo tarybų pirmininko, atsakingo už Kiniją, pareigų skatinti Sirijos ekonomiką ir jos įmonių plėtrą, jo komercinės veiklos ir investicijų negalima paaiškinti niekaip kitaip, tik tam tikromis sąsajomis su esamu režimu, ir tai yra neginčijama faktinė aplinkybė, rodanti tam tikrą ieškovo ryšį su Bashar al-Assad režimu. Šį ryšį patvirtina tai, kad ekonomikos ministras 2014 m. gruodžio mėn. paskyrė ieškovą Damasko Prekybos rūmų generaliniu sekretoriumi. Iš tiesų interneto svetainėje „The Syria Report“2015 m. sausio 12 d. šiuo klausimu paskelbtame straipsnyje nurodyta, kad Damasko Prekybos rūmų valdybos sudėtis radikaliai pasikeitė dėl kelių veiksnių, įskaitant kai kurių verslininkų užsiimtą politinę poziciją režimo atžvilgiu.
Be to, reikia pažymėti, kad nors Sąjungos teismas turi realistiškai patikrinti ribojamąsias priemones, kurias Taryba pritaikė ieškovui, atlikdamas vertinimą jis privalo atsižvelgti į Sirijos Arabų Respublikos aplinkybes (šiuo klausimu žr. generalinio advokato Y. Bot išvados byloje Anbouba / Taryba,
C‑605/13 P
,
EU:C:2015:2
,
punktą).
Šioje byloje Taryba dokumente su nuoroda RELEX MD 343/14 pateikė ieškovams „Le Commerce du Levant“ paskelbtą straipsnį. Šiame straipsnyje aprašytos žinomų Sirijos verslininkų, įskaitant M. Hamcho, bendros aplinkybės. Straipsnyje konkrečiai konstatuota, kad įtakingiausių verslininkų interesai taip priklausė nuo Sirijos valdžios, kad jie buvo laikomi sudedamąja esamos sistemos dalimi. Kaip Taryba nurodė 2014 m. gruodžio 19 d. ieškovams adresuotame rašte, šį aspektą taip pat parodo autoritarinis Sirijos režimo pobūdis, kai Sirijos ekonomika ir jos dalyviai yra griežtai kontroliuojami.
Be to, reikia pažymėti, kad apie Sirijos verslininkų bendruomenę spaudoje parašyta daug kitų straipsnių iš įvairių šaltinių, ir Taryba pridėjo juos prie atsiliepimo į ieškinį. Šie straipsniai patvirtina, kad Sirijos ekonominį elitą daugiausia sudarė Bashar al-Assad ir jo didelės šeimos pasirinkti verslininkai ir kad šis elitas pelnėsi iš režimo teikiamų lengvatų. Šioje byloje, pritariant Tarybai ir paneigiant ieškovų teiginius, reikia pažymėti, kad šie dokumentai yra priimtini, nes jų tikslas yra ne
ex post
motyvuoti ginčijamus aktus, o parodyti, kad, atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis buvo priimti šie aktai, jų motyvai buvo pakankami (šiuo klausimu žr. 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Taryba / Bamba,
C‑417/11 P
,
EU:C:2012:718
,
punktą).
Galiausiai reikia pripažinti, kad atsiliepime į ieškinį Taryba tiksliai paaiškina ne tik tai, kodėl ieškovas priklauso Sirijos valdančiajai ekonominei klasei, bet ir nepaneigiamus jo ryšius su Sirijos režimu, nes dėl savo atstovaujamųjų pareigų, komercinės veiklos ir būdamas
Hamcho International
savininkas jis daro lemiamą įtaką visiems pagrindiniams šiam režimui vadovaujantiems asmenims ir taip gauna naudą iš šio režimo.
Remiantis tuo, kas nurodyta, darytina išvada, jog Taryba pagrįstai pripažino, kad M. Hamcho buvo vienas iš svarbiausių Sirijos verslininkų ir palaikė ryšius su Bashar al-Assad režimu, nes ėjo atstovaujamąsias pareigas Sirijos Arabų Respublikoje. Todėl reikia daryti išvadą, kad motyvai, kuriais remiantis M. Hamcho įtrauktas į ginčijamus sąrašus, yra pakankamai pagrįsti.
Be to, iš Sprendimo 2013/255 28 straipsnio 1 dalies matyti, kad turi būti įšaldytos visos lėšos ir ekonominiai ištekliai, priklausantys subjektams, susijusiems su režimą remiančiais asmenimis. Šioje byloje, viena vertus, iš šio sprendimo 109 punkto matyti, kad M. Hamcho buvo pagrįstai įtrauktas į ginčijamus sąrašus. Antra, reikia pažymėti, kad
Hamcho International
yra iš esmės M. Hamcho priklausanti kontroliuojančioji bendrovė, kaip matyti iš šalių procesinių dokumentų priedų, be to, patys ieškovai to neginčijo.
Taigi, nesant reikalo vertinti Tarybos pateiktų įrodymų, reikia konstatuoti, kad M. Hamcho priklausanti kontroliuojančioji bendrovė
Hamcho International
buvo pagrįstai įtraukta į ginčijamus sąrašus.
Tad reikia atmesti antrojo ieškinio pagrindo antrą dalį, taigi ir visą antrąjį pagrindą.
Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, susijusio su nuosavybės teisės ir ekonominės laisvės pažeidimu
Ieškovai tvirtina, kad jų nuosavybės teisė ir ekonominė laisvė buvo pažeista vien todėl, kad buvo pažeista jų teisė į gynybą.
Taryba ginčija ieškovų argumentus.
Pirmiausia primintina, kad Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 2 dalyje įtvirtintos teisės į gynybą paisymas apima teisę būti išklausytam ir teisę susipažinti su bylos medžiaga laikantis teisėtų konfidencialumo interesų (žr. 2013 m. liepos 18 d. Teisingumo Teismo Sprendimo Komisija ir kt. / Kadi,
C‑584/10 P, C‑593/10 P ir C‑595/10 P
,
EU:C:2013:518
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Pagal nusistovėjusią teismo praktiką dėl ribojamųjų priemonių teisminės kontrolės, kurią turi būti galima atlikti, be kita ko, atsižvelgiant į motyvų, kuriais grindžiamas asmens arba organizacijos įrašymas į šių priemonių adresatų sąrašus, teisėtumą, veiksmingumas reiškia, kad Sąjungos institucija privalo šiuos motyvus pranešti suinteresuotajam asmeniui arba organizacijai, kai tik įmanoma, tada, kai nusprendžiama įtraukti į sąrašą, arba bent jau kuo greičiau po to, kad minėtas asmuo galėtų pasinaudoti teise kreiptis į teismą per nustatytą terminą (šiuo klausimu žr. 2008 m. rugsėjo 3 d. Sprendimo Kadi ir Al Barakaat International Foundation / Taryba ir Komisija,
C‑402/05 P ir C‑415/05 P
,
EU:C:2008:461
,
punktą).
Šios pareigos pranešti motyvus laikymasis iš tiesų būtinas tam, kad asmenys, kuriems ribojančios priemonės taikomos, galėtų kuo geresnėmis sąlygomis ginti savo teises ir visiškai susipažinę su informacija nuspręsti, ar reikia kreiptis į Sąjungos teismą (šiuo klausimu žr. 1987 m. spalio 15 d. Sprendimo Heylens ir kt.,
222/86
,
EU:C:1987:442
,
punktą ir 2014 m. vasario 4 d. Sprendimo Syrian Lebanese Commercial Bank / Taryba,
T‑174/12 ir T‑80/13
,
EU:T:2014:52
,
punktą).
Šioje byloje reikia pažymėti, kad, kaip matyti iš šio sprendimo 18, 19 ir 23 punktų, Taryba 2014 m. gruodžio 19 d. raštu iš anksto pranešė ieškovams motyvus ir įrodymus, kuriais grindė pakartotinį ieškovų įtraukimą į ginčijamus sąrašus, suteikdama jiems terminą galimoms pastaboms pateikti. 2015 m. sausio 15 d. ieškovai ginčijo šį naują įtraukimą į sąrašus. Tada Taryba nusprendė iš naujo įtraukti ieškovus į ginčijamus sąrašus, 2015 m. sausio 27 d. pranešdama jiems apie savo sprendimą, pateikdama ginčijamus aktus ir naują su jais susijusią informaciją. Todėl Tarybos negalima kaltinti ieškovų teisės į gynybą pažeidimu.
Be to, reikia priminti, kad teisė į nuosavybę yra bendrųjų Sąjungos teisės principų dalis ir įtvirtinta Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Vis dėlto pagal nusistovėjusią teismų praktiką šiai pagrindinei teisei Sąjungos teisėje nėra suteikiama absoliuti apsauga, ji turi būti vertinama atsižvelgiant į jos funkciją visuomenėje. Todėl gali būti nustatyti naudojimosi šia teise apribojimai, jeigu jie faktiškai atitinka Sąjungos siekiamus bendrojo intereso tikslus ir siekiamo tikslo atžvilgiu nėra neproporcingas bei neleistinas kišimasis, iš esmės pažeidžiantis šios garantuojamos teisės esmę (žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Remiantis tuo darytina išvada, kad, atsižvelgiant į lemiamą reikšmę turinčią civilių gyventojų apsaugą Sirijoje ir ginčijamuose sprendimuose numatytas išimtis, ieškovo nurodyti teisės į nuosavybę apribojimai nėra neproporcingi (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
punktą), juo labiau kad ginčijamuose aktuose numatytos tam tikros išimtys, pagal kurias asmenys ir organizacijos, kurioms yra skirtos ribojamosios priemonės, gali padengti esmines išlaidas.
Iš tiesų ginčijamuose aktuose numatyta galimybė leisti naudotis įšaldytomis lėšomis siekiant patenkinti pagrindinius poreikius ar įvykdyti tam tikrus įsipareigojimus, išduoti specialius leidimus panaikinti lėšų, kito finansinio turto ar kitų ekonominių išteklių įšaldymą ir periodiškai peržiūrėti sąrašų sudėtį, kad asmenys ir subjektai, kurie nebeatitinka buvimo ginčijamame sąraše kriterijų, būtų išbraukti iš jo (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Makhlouf / Taryba,
T‑383/11
,
EU:T:2013:431
,
ir
punktus).
Galiausiai, kalbant apie tariamus ieškovų ekonominės laisvės, įtvirtintos Pagrindinių teisių chartijos 16 straipsnyje, apribojimus, dėl tų pačių priežasčių, kaip ir nurodytosios šio sprendimo 119 ir 120 punktuose kalbant apie nuosavybės teisę, jų negalima laikyti neproporcingais.
Remiantis tuo darytina išvada, kad Taryba nepažeidė ieškovų nuosavybės teisės ir ekonominės laisvės.
Taigi trečiasis ieškinio pagrindas turi būti atmestas, kaip ir visas ieškinys.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi ieškovai pralaimėjo bylą, iš jų priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, patirtos šioje instancijoje ir susijusios su laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra, pagal Tarybos pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (septintoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Atmesti ieškinį.

2.
Mohamad Hamcho ir
Hamcho International
padengia savo ir Europos Sąjungos Tarybos šioje instancijoje ir per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Van der Woude
Ulloa Rubio
Marcoulli
Paskelbta 2016 m. spalio 26 d. viešame posėdyje Liuksemburge.
Parašai
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.