CELEX: 62021CJ0725
Begäran om förhandsavgörande
Tullunion
Gemensamma tulltaxan
Tullklassificering
Kombinerade nomenklaturen
Undernummer 9401 90 80
Delar till sittmöbler för motorfordon
Nät för tillverkning av förvaringsfickor som placeras på baksidan av sätena
Sätesskydd

Begäran om förhandsavgörande avser i huvudsak tolkningen av tulltaxenummer 9401 i Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN), som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (
EGT L 256, 1987, s. 1
; svensk specialutgåva, område 11, volym 13, s. 22), i dess lydelse enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1101/2014 av den 16 oktober 2014 (
EUT L 312, 2014, s. 1
), kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1754 av den 6 oktober 2015 (
EUT L 285, 2015, s. 1
) och kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1821 av den 6 oktober 2016 (
EUT L 294, 2016, s. 1
).
Begäran har framställts i ett mål mellan SOMEO SA och Republika Slovenija, genom Ministrstvo za finance (Finansministeriet, Slovenien), om huruvida varor som importerats av detta bolag till Slovenien och som deklarerats som delar till sittmöbler för motorfordon ska tullklassificeras enligt undernummer 94019080 i KN.
Tillämpliga bestämmelser
HS
Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering (nedan kallat HS) inrättades genom den internationella konventionen om systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, som ingicks i Bryssel den 14 juni 1983, inom ramen för Världstullorganisationen (WCO), och godkändes, tillsammans med sitt ändringsprotokoll av den 24 juni 1986, på Europeiska ekonomiska gemenskapens vägnar genom rådets beslut 87/369/EEG av den 7 april 1987 (
EGT L 198, 1987, s. 1
; svensk specialutgåva, område 1, volym 12, s. 3). Förklarande anmärkningarna till HS utarbetas av WCO i enlighet med bestämmelserna i den konventionen.
Enligt artikel 3.1 a led 2 i nämnda konvention förbinder sig varje fördragsslutande part att tillämpa de allmänna bestämmelserna för tolkning av HS och alla anmärkningar till avdelningar, kapitel, nummer och undernummer samt att inte ändra omfattningen av desamma.
I 2012 års lydelse av de förklarande anmärkningarna till HS anges i fråga om kapitel 94, som har rubriken ”Möbler; sängkläder, madrasser, resårbottnar till sängar, kuddar och liknande stoppade inredningsartiklar; belysningsarmatur och andra belysningsartiklar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; ljusskyltar, namnplåtar med belysning o.d. monterade eller monteringsfärdiga byggnader”, följande:
”1. Detta kapitel omfattar inte
…
3.
A)
Med delar till artiklar omnämnda i nr 9401–9403 avses inte skivor eller plattor (även tillskurna men inte förenade med andra delar) av glas (inbegripet speglar), marmor eller annan sten eller av något annat material som är omnämnt i kapitel 68 eller 69.
…
ALLMÄNNA ANVISNINGAR
Med de inskränkningar som följer av nedanstående anvisningar omfattar detta kapitel:
1) alla möbler och delar till möbler (nr 9401–9403);
…
DELAR
Detta kapitel omfattar endast delar, även endast grovt tillformade, till varor enligt nr 9401–9403 och 9405, när de genom sin form eller andra karakteristiska kännetecken är igenkännliga som uteslutande eller huvudsakligen avsedda för artiklar enligt dessa nummer. De klassificeras enligt detta kapitel när de inte omfattas av nummer med mera specificerad varubeskrivning i andra delar i tulltaxan.
…”
Vad gäller nr 9401, med rubriken ”Sittmöbler (andra än sådana som omfattas av nr 9402), även bäddbara, samt delar till sittmöbler”, preciseras följande beträffande begreppet ”delar” i detta nummer:
”Numret omfattar också igenkännliga delar till stolar och andra sittmöbler, till exempel ryggar, sitsar och armstöd (även med flätning av strå eller rotting eller försedda med resårer eller stoppning), klädslar till sitsar och ryggstöd för permanent montering samt spiralfjädrar som har satts ihop till möbelresårer för stoppade stolsitsar.
…”
Vad gäller detta begrepp anges det i 2017 års lydelse av de förklarande anmärkningarna till HS att detta dessutom omfattar ”dynor som är avsedda att monteras permanent på sittmöbler eller ryggar till sådana möbler”.
Kombinerade nomenklaturen
Det framgår av artikel 1.1 i förordning nr 2658/87, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 254/2000 av den 31 januari 2000 (
EGT L 28, 2000, s. 16
) (nedan kallad förordning nr 2658/87), att KN, som upprättats av Europeiska kommissionen, reglerar tullklassificeringen av varor som importeras till Europeiska unionen. Enligt artikel 3.1 i förordning 2658/87 återges i KN de nummer och de sexsiffriga undernummer som finns i HS, medan det genom tillägg av en sjunde och en åttonde siffra skapas ytterligare undernummer som är specifika för KN.
Med stöd av artikel 12.1 i förordning nr 2658/87 antar kommissionen varje år, genom en förordning anta en fullständig version av KN, tillsammans med tullsatser i enlighet med artikel 1, i dess lydelse efter de åtgärder som har vidtagits av Europeiska unionens råd eller kommissionen. Denna förordning offentliggörs i
Europeiska unionens officiella tidning
senast den 31 oktober och tillämpas från och med den 1 januari påföljande år.
Genomförandeförordningarna nr 1101/2014, nr 2015/1754 och nr 2016/1821 har antagits med stöd av denna bestämmelse. Var och en av dessa genomförandeförordningar har ändrat KN, med verkan från och med den 1 januari 2015, den 1 januari 2016 respektive den 1 januari 2017. Lydelsen av de bestämmelser i KN som är relevanta i det nationella målet har emellertid inte ändrats.
I de allmänna bestämmelserna för tolkning av KN, vilka återfinns i bilaga I, del 1, avdelning I, avsnitt A, i deras lydelse enligt var och en av dessa genomförandeförordningar, föreskrivs följande:
”Vid klassificering av varor enligt Kombinerade nomenklaturen ska följande gälla:
1.
Benämningarna på avdelningar, kapitel och underavdelningar av kapitel är endast vägledande. Klassificeringen ska bestämmas med ledning av lydelsen av HS-numren, av anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen och, om inte annat föreskrivs i HS-numren eller i anmärkningarna, med ledning av följande bestämmelser.
…
3.
När vid tillämpning av regel 2 b, eller i annat fall, två eller flera HS-nummer kan komma i fråga för en vara gäller följande:
a)
Det HS-nummer som har den mest specificerade varubeskrivningen ska tillämpas framför ett HS-nummer som har en mera allmän varubeskrivning. När det i var och en av två eller flera HS-nummer anges endast en del av de material eller ämnen som ingår i en blandning eller i en sammansatt vara eller endast en del av de artiklar som ingår i en sats för försäljning i detaljhandeln, ska dock dessa HS-nummer anses ha lika specificerad varubeskrivning, även om ett av HS-numren ger en fullständigare eller noggrannare beskrivning än något av de andra.
b)
Blandningar, varor som består av olika material eller är sammansatta av olika beståndsdelar samt varor i satser för försäljning i detaljhandeln vilka inte kan klassificeras med ledning av regel 3 a, ska såvitt möjligt klassificeras som om de bestod av det material eller den beståndsdel som ger blandningen, varan eller satsen dess huvudsakliga karaktär.
c)
När en vara inte kan klassificeras med ledning av 3 a eller 3 b, ska det HS-nummer tillämpas som står sist av de HS-nummer som skäligen kan komma i fråga
…”
Del 2 i nämnda bilaga I, med rubriken ”Tulltaxan”, innehåller en avdelning VII, med rubriken ”Plaster och plastvaror; gummi och gummivaror”. I denna avdelning ingår kapitel 39, med rubriken ”Plaster och plastvaror”. Enligt anmärkning 2 x till detta kapitel omfattar kapitlet inte ”artiklar enligt kapitel 94 (till exempel möbler, belysningsarmatur och andra belysningsartiklar, ljusskyltar och monterade eller monteringsfärdiga byggnader)”.
Del 2 innehåller även en avdelning XI, som har rubriken ”Textilvaror”. Enligt anmärkning 1 s till denna avdelning omfattar denna inte ”artiklar enligt kapitel 94 (till exempel möbler, sängkläder, belysningsarmatur och andra belysningsartiklar)”. Nämnda avdelning innehåller ett kapitel 63 med rubriken ”Andra konfektionerade textilvaror; handarbetssatser; begagnade kläder och andra begagnade textilvaror; lump”. Enligt anmärkning 1 till kapitel 63 ska underavdelning 1 i detta kapitel, vilken har rubriken ”Andra konfektionerade textilvaror”, endast tillämpas på ”konfektionerade artiklar av alla slags textilvaror”.
Nämnda del II av KN innehåller även avdelning XX, som har rubriken ”Diverse varor”. Där återfinns kapitel 94, som har rubriken ”Möbler; sängkläder, madrasser, resårbottnar till sängar, kuddar och liknande stoppade inredningsartiklar; belysningsarmatur och andra belysningsartiklar, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans; ljusskyltar, namnplåtar med belysning och dylikt; monterade eller monteringsfärdiga byggnader”.
Anmärkningarna 1 och 3 till kapitel 94 har följande lydelse:
”1.
Detta kapitel omfattar inte
…
d)
delar med allmän användning enligt definition i anmärkning 2 till avdelning XV, av oädel metall (avdelning XV) och motsvarande varor av plast (kapitel 39) samt kassaskåp enligt nr 8303,
…
3.
A)
Med delar till artiklar omnämnda i nr 9401–9403 avses inte skivor eller plattor (även tillskurna men inte förenade med andra delar) av glas (inbegripet speglar), marmor eller annan sten eller av något annat material som är omnämnt i kapitel 68 eller 69.
B)
Varor som är omnämnda i nr 9404, särskilt föreliggande, ska inte klassificeras enligt nr 9401, 9402 eller 9403 som delar till de varor som avses där.”
Nämnda kapitel 94 omfattar bland annat nr 9401, som har följande lydelse:
”KN-nr
Varuslag
Konventionell tullsats (%)
Extra mängdenhet
Sittmöbler (andra än sådana som omfattas av nr 9402), även bäddbara, samt delar till sittmöbler


…
…
…

9401 90
– Delar:


9401 90 10
– – Till sittmöbler av sådana slag som används till luftfartyg
1,7
—

– – Andra


9401 90 30
– – – Av trä
2,7
—
9401 90 80
– – – Andra
2,7
—”
Målet vid den nationella domstolen och tolkningsfrågorna
Mellan augusti 2015 och juni 2017 deklarerade klaganden i det nationella målet varor enligt KN-nummer 94019080 för övergång till fri omsättning. Varorna beskrevs som ”nät för tillverkning av förvaringsfickor placerade på baksidan av säten – Bend and net” (nedan kallade nät för tillverkning av förvaringsfickor) och ”sätesskydd – Skirt assy” (nedan kallade sätesskydd), vilka enligt klaganden var att anse som delar till sittmöbler för motorfordon.
Efter en kontroll i efterhand av de aktuella deklarationerna fann skattemyndigheten i första instans att dessa varor inte skulle klassificeras enligt undernummer 94019080 i KN och ålade klaganden i det nationella målet, genom beslut av den 13 juli 2018, att betala tull för varorna med ett belopp på 298810,52 euro jämte dröjsmålsränta. Enligt denna myndighet skulle varan ”nät för tillverkning av förvaringsfickor” klassificeras enligt undernummer 63079010 i KN, som avser övriga trikåvaror, och varan ”sätesskydd” klassificeras enligt undernummer 39269097 i KN, som avser andra varor av plast, eftersom dessa varor inte kunde anses utgöra delar till sittmöbler för motorfordon utan skulle klassificeras som tillbehör.
Klaganden överklagade beslutet till finansministeriet, som avslog överklagandet. Finansministeriet angav att nr 9401 i KN, som omfattar delar till sittmöbler, inte är tillämpligt på sådana tillbehör som de nämnda varorna. Enligt ministeriet utgjorde sätesskyddet nämligen inte ett stöd utan vilket sätet inte kan fylla sin grundläggande och huvudsakliga funktion, och dessutom fyller nätet för tillverkning av förvaringsfickor, som fästs på plastskyddet på baksidan av sätet i ett fordon, endast en sidofunktion för förvaring av små föremål, vilket innebär att ett säte även utan detta nät kan fylla alla sina huvudsakliga funktioner.
Genom dom av den 23 juni 2020 fastställde Upravno sodišče (Förvaltningsdomstolen, Slovenien) skattemyndighetens tullklassificering. Nämnda domstol fann bland annat att den omständigheten att en vara uteslutande är avsedd för en viss modell av en maskin eller ett föremål inte är avgörande för huruvida denna vara ska klassificeras som en ”del” eller som ett ”tillbehör”.
Klaganden i det nationella målet överklagade denna dom till den hänskjutande domstolen. Klaganden har vid den domstolen gjort gällande att de aktuella varorna borde ha klassificerats enligt undernummer 94019080 i KN, på grund av att ett sätesskydd inte är en vara med allmän användning och inte heller är en vara som kan likställas med en annan vara av plast enligt kapitel 39 i KN. Ett nät för tillverkning av förvaringsfickor är vidare, enligt klaganden, inte en sådan textilvara som omfattas av kapitel 63 i KN. Enligt klaganden används dessa två varor enbart för bilsäten och kan, när de inte är monterade på bilsäten, inte användas separat. Klaganden har även vidhållit att det är omöjligt att använda ett säte utan att ha monterat på ett sätesskydd, eftersom det inte rör sig om något estetiskt eller utbytbart tillbehör, utan om en extra funktion hos sätet (som stärker och skyddar sätets själva struktur, vilket är av grundläggande betydelse i säkerhetshänseende). På samma sätt är nätet för tillverkning av förvaringsfickor inte ett estetiskt tillbehör eller utbytbart tillbehör till ett säte, utan nätet har en ytterligare funktion, nämligen en stöd- och skyddsfunktion.
Genom beslut av den 18 november 2020 beviljade den hänskjutande domstolen prövningstillstånd för överklagandet av nämnda dom.
Vad gäller varan ”nät för tillverkning av förvaringsfickor” har den hänskjutande domstolen påpekat att denna vara består av ett svart elastiskt trikånät, med måtten 30 × 20 cm, av syntetiskt filamentgarn med ett fastsytt plastband längs hela den ena sidan för att nätet ska kunna fästas på baksidan av sätet i ett motorfordon. Vad gäller varan ”sätesskydd” har den hänskjutande domstolen angett att denna är gjord av plast och täckt med filttyg och att den monteras på baksidan av och under sätet i ett motorfordon för att skydda sätet på insidan av skyddet.
Enligt samma domstol beror klassificeringen av de varor som är aktuella i det nationella målet på hur begreppet ”delar” i nr 9401 i KN och således unionsrätten ska tolkas. Den hänskjutande domstolen vill i detta avseende få klarhet i huruvida detta begrepp har samma innebörd som det begrepp som avses i andra kapitel i KN och som domstolen redan har tolkat. Om så är fallet, är det endast en vara utan vilken sätet inte skulle kunna fylla sin grundläggande och huvudsakliga funktion som kan utgöra en del till ett säte. Den hänskjutande domstolen har i detta sammanhang påpekat att begreppet ”delar” i kapitel 94 i KN skulle kunna ges en vidare innebörd utifrån de förklarande anmärkningarna till HS än vad som följer av EU-domstolens praxis.
Mot denna bakgrund beslutade Vrhovno sodišče (Högsta domstolen, Slovenien) att vilandeförklara det nationella målet och ställa följande frågor till EU‑domstolen:
”1)
Är det ett krav, för att en enskild produkt ska kunna klassificeras som en ’del’ till en sittmöbel för motorfordon enligt kapitel 94 i [KN], i de versioner som är tillämpliga i målet vid den nationella domstolen, att sittmöbeln utan ovannämnda vara inte kan fylla sin grundläggande och huvudsakliga funktion (i egenskap av en funktionell enhet), eller är det tillräckligt att den enskilda delen, som uteslutande är avsedd att monteras på sittmöbler för motorfordon, kan identifieras som en del av sittmöbeln?
2)
Påverkas bedömningen av huruvida de aktuella varorna ska klassificeras enligt undernummer 94019080 av om det finns (eller inte finns) en möjlighet till allmän fristående användning av dessa?”
Prövning av tolkningsfrågorna
Den första frågan
Den hänskjutande domstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida nr 9401 i KN ska tolkas så, att begreppet ”delar” till ett säte i ett motorfordon omfattar varor som inte är nödvändiga för att ett sådant säte ska kunna fylla sin funktion.
Det ska inledningsvis erinras om att EU-domstolens uppgift, inom ramen för en begäran om förhandsavgörande i fråga om tullklassificering, snarare består i att ge den nationella domstolen vägledning i fråga om kriterierna för att den domstolen ska kunna göra en riktig klassificering i KN av de aktuella varorna än att själv utföra klassificeringen. Denna klassificering följer av en bedömning som enbart avser de faktiska omständigheterna, vilken det inte ankommer på EU-domstolen att göra inom ramen för ett förfarande för förhandsavgörande (dom av den 20 oktober 2022, Mikrotīkls,
C‑542/21
,
EU:C:2022:814
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Det ska även påpekas att enligt regel 1 i de allmänna bestämmelserna för tolkning av KN ska tullklassificeringen av varor bestämmas med ledning av texten till numren och anmärkningarna till avdelningarna eller kapitlen i KN. Det avgörande kriteriet för tullklassificering av varor ska, av hänsyn till rättssäkerheten och i syfte att underlätta kontroll, i allmänhet vara varornas objektiva kännetecken och egenskaper, såsom de definieras i texten till numret i KN och i anmärkningarna till motsvarande avdelningar och kapitel (dom av den 20 oktober 2022, Mikrotīkls,
C‑542/21
,
EU:C:2022:814
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Domstolen har dessutom vid upprepade tillfällen slagit fast att även om de förklarande anmärkningarna till HS och KN inte är bindande utgör de viktiga hjälpmedel för att säkerställa en enhetlig tillämpning av den gemensamma tulltaxan och ger i denna egenskap giltiga tolkningsdata för densamma (dom av den 20 oktober 2022, Mikrotīkls,
C‑542/21
,
EU:C:2022:814
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Vad gäller nr 9401 i KN kan det konstateras att texten till detta nummer omfattar säten och delar till dessa. De sistnämnda omfattas av undernummer 940190 med texten ”delar”, och ska klassificeras enligt ett av de tre särskilda åttaställiga undernummer som anges för detta ändamål. Det kan även konstateras att de varor som är aktuella i det nationella målet, det vill säga ”nät för tillverkning av förvaringsfickor” och ”sätesskydd”, inte nämns i något av dessa åttaställiga undernummer.
KN innehåller inte någon definition av begreppet ”delar” i nr 9401 i denna nomenklatur. Anmärkning 3 A till kapitel 94 i KN avser skivor eller plattor av glas, marmor eller annan sten eller av något annat material som omnämns i kapitel 68 eller 69 i KN, det vill säga andra varor än dem som är aktuella i målet vid den nationella domstolen, och ger inte några relevanta upplysningar om hur detta begrepp ska tolkas. De förklarande anmärkningar till KN som är relevanta i det nationella målet, vilka antogs av kommissionen med stöd av artikel 9.1 a i förordning nr 2658/87 och offentliggjordes i
Europeiska unionens officiella tidning
den 4 mars 2015 (
EUT C 76, 2015, s. 1
), innehåller inte heller någon precisering av nämnda begrepp.
I 2012 års lydelse av de förklarande anmärkningarna till HS anges att kapitel 94 endast omfattar delar till de varor som avses i nr 9401–9403 och 9405 och att artiklar, även om de endast är grovt tillformade, ska anses utgöra sådana delar, när de genom sin form eller andra karakteristiska kännetecken är igenkännliga som uteslutande eller huvudsakligen avsedda för en artikel enligt dessa nummer, under förutsättning att de inte omfattas av nummer med en mer specificerad varubeskrivning. Det framgår dessutom av dessa anmärkningar att nr 9401 omfattar igenkännliga delar till stolar och andra sittmöbler, till exempel ryggar, sitsar och armstöd samt spiralfjädrar som har satts ihop till möbelresårer för stoppade stolsitsar. I 2017 års lydelse av de förklarande anmärkningarna till HS anges att även dynor som är avsedda att monteras permanent på sittmöbler eller ryggar till sådana möbler omfattas av nr 9401 såsom ”delar” till sittmöbler.
Det följer av domstolens praxis, som utvecklats med avseende på kapitlen 84 och 85 i avdelning XVI och kapitel 90 i avdelning XVIII i KN, att begreppet ”delar” förutsätter att det finns en helhet för vars funktion delarna är oundgängliga. Av denna praxis följer att det för att en vara ska kunna betecknas som ”delar” i den mening som avses i nämnda kapitel, inte är tillräckligt att visa att maskinen eller apparaten utan denna vara inte kan tillgodose de behov som den är avsedd att tillgodose. Det krävs även att det visas att maskinens eller apparatens mekaniska eller elektriska funktion är beroende av denna vara (dom av den 8 december 2016, Lemnis Lighting,
C‑600/15
,
EU:C:2016:937
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Domstolen har dessutom slagit fast att begreppet ”delar” i ett givet kapitel i KN ska definieras på samma sätt som i rättspraxis avseende andra kapitel i KN, för att främja en konsekvent och enhetlig tillämpning av den gemensamma tulltaxan (se, för ett liknande resonemang, dom av den12 december 2013, HARK,
C‑450/12
,
EU:C:2013:824
, punkt
, dom av den 8 december 2016, Lemnis Lighting,
C‑600/15
,
EU:C:2016:937
, punkt
, och dom av den 15 maj 2019, Korado,
C‑306/18
,
EU:C:2019:414
, punkt
).
Domstolen har redan haft tillfälle att klargöra att denna definition av begreppet ”delar” är tillämplig även med avseende på kapitel 94 i KN. Domstolen har således redan slagit fast att begreppet ”delar” till belysningsarmatur och andra belysningsartiklar i nr 9405 i KN inte omfattar varor som inte är nödvändiga för dessa apparaters funktion (se, för ett liknande resonemang, dom av den 8 december 2016, Lemnis Lighting,
C‑600/15
,
EU:C:2016:937
, punkterna
–
).
Detsamma gäller ”delar” till sittmöbler i den mening som avses i nr 9401 i KN.
Varor kan följaktligen anses utgöra ”delar” till sittmöbler i den mening som avses i detta nummer endast om de är nödvändiga för att sittmöblerna i fråga ska kunna fylla sin funktion.
Den omständighet som den hänskjutande domstolen har nämnt, nämligen att det av de förklarande anmärkningarna till HS avseende nr 9401 i HS framgår att detta nummer även omfattar armstöd, föranleder inte någon annan bedömning än den som gjorts i föregående punkt. Såsom kommissionen har understrukit i sitt skriftliga yttrande kan en sittmöbel nämligen utformas på olika sätt och består i princip inte bara av en del som personen faktiskt sitter på, utan även av en rygg eller av armstöd som ger stöd för ryggen eller armarna på den person som sitter i möbeln. Ryggen och armstöden utgör således integrerade delar av en specifikt utformad sittmöbel och utgör således en väsentlig del av dess struktur. De är därmed nödvändiga för att en sådan sittmöbel ska kunna fylla sin funktion. Detta gäller även för de dynor som är avsedda att monteras permanent på sittmöbler eller på sittmöblers ryggar, vilka i 2017 års lydelse av de förklarande anmärkningarna till HS uttryckligen nämns såsom ”delar” till sittmöbler i den mening som avses i nämnda nummer.
I förevarande fall framgår det inte av de faktiska omständigheter som den hänskjutande domstolen har fastställt att de varor som är aktuella i det nationella målet är nödvändiga för att ett säte i ett motorfordon ska kunna fylla sin funktion, vilket det emellertid ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. Efter denna kontroll och med beaktande av varornas objektiva kännetecken ankommer det på den nationella domstolen att klassificera dem enligt tulltaxan.
Mot denna bakgrund ska den första frågan besvaras enligt följande: Nr 9401 i KN ska tolkas så, att begreppet ”delar” till ett säte i ett motorfordon inte omfattar varor som inte är nödvändiga för att ett sådant säte ska kunna fylla sin funktion.
Den andra frågan
Med hänsyn till svaret på den första frågan saknas anledning att besvara den andra frågan.
Rättegångskostnader
Eftersom förfarandet i förhållande till parterna i det nationella målet utgör ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna. De kostnader för att avge yttrande till domstolen som andra än nämnda parter har haft är inte ersättningsgilla.

Mot denna bakgrund beslutar domstolen (tionde avdelningen) följande:

Nr 9401 i Kombinerade nomenklaturen (nedan kallad KN), som återfinns i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, i dess lydelse enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1101/2014 av den 16 oktober 2014, kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1754 av den 6 oktober 2015 och kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1821 av den 6 oktober 2016

ska tolkas så,

att begreppet ”delar” till ett säte i ett motorfordon inte omfattar varor som inte är nödvändiga för att ett sådant säte ska kunna fylla sin funktion.

Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: slovenska.