CELEX: 62019CJ0117
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu
Muitas savienība
Īstenošanas regula (ES) Nr. 999/2014
Galīgais antidempinga maksājums attiecībā uz cietu mēslošanas līdzekļu, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara, importu
Noteikšana
Regula (EK) Nr. 945/2005
Amonija nitrāta satura noteikšana
Prezumpcija, saskaņā ar kuru ražojumā, kurā slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara, amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu ir par to, kā interpretēt Padomes Regulu (EK) Nr. 945/2005 (2005. gada 21. jūnijs), ar kuru pēc [daļējas] starpposma pārskatīšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu groza Regulu (EK) Nr. 658/2002, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importu, un Regulu (EK) Nr. 132/2001, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz,
inter alia
, Ukrainas izcelsmes amonija nitrāta importu (
OV 2005, L 160, 1. lpp.
).
Šis lūgums ir iesniegts tiesvedībā starp “
Linas Agro” AB
un
Muitinės departamentas prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
(Lietuvas Republikas Finanšu ministrijas Muitas departaments, Lietuva; turpmāk tekstā – “galvenā nodokļu administrācija”) par galīgo antidempinga maksājumu samaksu attiecībā uz amonija nitrāta mēslošanas līdzekļu importu.
Atbilstošās tiesību normas
Pamatregulas
Tā kā pamatlietā aplūkotais imports tika veikts laikposmā no 2016. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim, uz to attiecās secīgi Padomes Regula (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (
OV 2009, L 343, 51. lpp.
), un pēc tam Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (
OV 2016, L 176, 21. lpp.
) (turpmāk tekstā – “pamatregulas”). Tomēr, tā kā atbilstošajos šo regulu noteikumos nav veikti būtiski grozījumi, tiks citēti tikai atbilstošie Regulas 2016/1036 noteikumi.
Regulas 2016/1036 11. panta “Ilgums, pārskatīšana un atlīdzināšana” 1.–3. punktā ir noteikts:
“1.   Antidempinga pasākums paliek spēkā tik ilgi un tādā apmērā, kāds nepieciešams, lai neitralizētu dempingu, kas rada kaitējumu.
2.   Galīgā antidempinga pasākuma termiņš beidzas piecus gadus pēc tā uzlikšanas vai piecus gadus pēc datuma, kurā pabeigta pēdējā dempinga un kaitējuma pārskatīšana, ja vien pārskatīšanā nekonstatē, ka pasākuma beigas var novest pie dempinga un kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās. Šādu termiņa beigu pārskatīšanu sāk pēc Komisijas iniciatīvas vai pēc Savienības ražotāju pieprasījuma vai to vārdā iesniegta pieprasījuma, un pasākums paliek spēkā, kamēr nav zināmi minētās pārskatīšanas rezultāti.
Termiņa beigu pārskatīšanu sāk, ja pieprasījums satur pietiekamus pierādījumus tam, ka pasākumu beigas varētu novest pie dempinga un kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās. Uz šādu varbūtību var norādīt, piemēram, pierādījumi par turpinātu dempingu un kaitējumu vai pierādījumi, ka kaitējuma novēršana ir daļēji vai pilnīgi atkarīga no pasākumu piemērošanas, vai pierādījumi, ka eksportētāju situācija vai tirgus apstākļi norāda, ka kaitīgais dempings var turpināties.
Veicot izmeklēšanu saskaņā ar šo punktu, eksportētājiem, importētājiem, eksportētājvalsts pārstāvjiem un ražotājiem Savienībā nodrošina iespēju izvērst paskaidrojumus, atspēkot vai sniegt piezīmes par jautājumiem, kas izklāstīti pārskatīšanas pieprasījumā, un secinājumus izdara, ņemot vērā visus būtiskos un pienācīgi dokumentētos pierādījumus, kas iesniegti saistībā ar jautājumu, vai pasākumu izbeigšana var vai nevar novest pie dempinga un kaitējuma turpināšanās vai atkārtošanās.
Paziņojumu par gaidāmajām termiņa beigām savlaicīgi publicē
Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
pasākumu piemērošanas termiņa pēdējā gadā, kā noteikts šajā punktā. Pēc tam ražotājiem Savienībā ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām ir tiesības iesniegt pārskatīšanas pieprasījumu saskaņā ar otro daļu. Publicē arī paziņojumu par pasākumu faktisko izbeigšanu, ievērojot šo punktu.
3.   Ja uzskata par lietderīgu, pēc Komisijas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pieprasījuma, vai pēc kāda eksportētāja vai importētāja pieprasījuma ar noteikumu, ka pēc galīgā pasākuma ieviešanas ir pagājis attiecīgs laikposms vai vismaz viens gads, vai pēc Savienības ražotāju pieprasījuma, kurā ir ietverti pietiekami pierādījumi, kas pamato nepieciešamību pēc šādas starpposma pārskatīšanas, var pārskatīt arī nepieciešamību turpināt pasākumu piemērošanu.
Starpposma pārskatīšanu uzsāk, ja pieprasījumā ir sniegti pietiekami pierādījumi tam, ka pasākuma turpmāka piemērošana, lai neitralizētu dempingu, ilgāk nav nepieciešama, un/vai nav domājams, ka kaitējums turpināsies vai atkārtosies, ja pasākumu atceltu vai mainītu, vai ka ar esošo pasākumu nepietiek vai vairs nepietiek, lai neitralizētu dempingu, kas rada kaitējumu.
Ja izmeklēšanas pasākumus veic, ievērojot šo punktu, Komisija cita starpā var apsvērt, vai ar dempingu un kaitējumu saistītie apstākļi nav ievērojami mainījušies un vai esošie pasākumi nodrošina cerētos rezultātus un novērš kaitējumu, kas ir konstatēts iepriekš saskaņā ar 3. pantu. Šajā ziņā, pieņemot galīgo lēmumu, ņem vērā visus būtiskos un pienācīgi dokumentētos pierādījumus.”
Šīs regulas 13. panta “Pasākumu apiešana” 1. punkta pirmajā līdz trešajā daļā ir noteikts:
“Saskaņā ar šo regulu uzlikto antidempinga maksājumu darbības jomu var paplašināt arī attiecībā uz nedaudz pārveidota vai nepārveidota līdzīga izstrādājuma importu no trešām valstīm vai uz nedaudz pārveidota līdzīga izstrādājuma vai šāda izstrādājuma sastāvdaļu importu no valsts, uz kuru attiecas pasākumi, ja notiek šo pasākumu apiešana.
Antidempinga maksājumus, kuri nepārsniedz saskaņā ar 9. panta 5. punktu uzlikto atlikušo antidempinga maksājuma likmi, var attiecināt arī uz importu no uzņēmumiem, kas gūst labumu no atsevišķiem maksājumiem valstīs, uz kurām attiecas pasākumi, ja notiek šo pasākumu apiešana.
Apiešanu definē kā pārmaiņas tirdzniecības modelī starp trešām valstīm un Savienību vai starp atsevišķiem uzņēmumiem valstī, kas pakļauta pasākumiem, un Savienību, kuri izriet no prakses, procesa vai darba un kam bez maksājuma uzlikšanas nav cita pietiekama cēloņa vai ekonomiskā pamatojuma, ja ir pierādījumi [par kaitējumu vai par to], ka maksājuma koriģējošā ietekme mazinās līdzīgo izstrādājumu cenu un/vai daudzumu izteiksmē, un ja vajadzības gadījumā saskaņā ar 2. panta noteikumiem ir pierādījumi par dempingu attiecībā uz līdzīgam izstrādājumam agrāk noteiktajām normālajām vērtībām.”
Minētās Regulas 2016/1036 14. panta “Vispārīgi noteikumi” 1. punkta pirmās daļas pirmajā teikumā ir noteikts:
“Pagaidu vai galīgos antidempinga maksājumus uzliek ar regulu, un dalībvalstis tos iekasē, ievērojot regulā par šādu maksājumu ieviešanu noteikto iekasēšanas veidu, likmi un pārējos kritērijus.”
Īstenošanas regula (ES) Nr. 999/2014
Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 999/2014 (2014. gada 23. septembris), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstoši 11. panta 2. punktam Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 nosaka galīgo antidempinga maksājumu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam (
OV 2014, L 280, 19. lpp.
), 1., 2. un 44.–48. apsvērumā ir paredzēts:
“(1)
Padome ar [Padomes] Regulu (EK) Nr. 2022/95 [(1995. gada 16. augusts), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam (
OV 1995, L 198, 1. lpp.
),] uzlika galīgo antidempinga maksājumu tāda Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam, ko patlaban klasificē ar KN kodiem 31023090 un 31024090. Saskaņā ar turpmāku izmeklēšanu, kurā noskaidroja, ka maksājums ir iekļauts cenā, pasākumus grozīja ar Padomes Regulu (EK) Nr. 663/98 [(1998. gada 23. marts), ar kuru groza Regulu Nr. 2022/95 (
OV 1998, L 93, 1. lpp.
)]. Pēc pirmās termiņbeigu pārskatīšanas un pirmās starpposma pārskatīšanas atbilstoši [Regulas Nr. 1225/2009] 11. panta 2. un 3. punktam [..] Padome ar Regulu (EK) Nr. 658/2002 [(2002. gada 15. aprīlis), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importu (
OV 2002, L 102, 1. lpp.
),] Krievijas izcelsmes tāda amonija nitrāta importam, ko klasificē ar KN kodiem 31023090 un 31024090, noteica galīgo antidempinga maksājumu EUR 47,07 par tonnu. Pēc tam atbilstoši [Regulas Nr. 1225/2009] 11. panta 3. punktam tika veikta starpposma pārskatīšana attiecībā uz ražojuma definīciju un ar [..] Regulu [..] Nr. 945/2005 tika noteikts galīgais antidempinga maksājums robežās no EUR 41,42 par tonnu līdz EUR 47,07 par tonnu tādu Krievijas izcelsmes cieto mēslošanas līdzekļu importam, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no masas [svara] un kuru patlaban klasificē ar KN kodiem 31023090, 31024090, ex31022900, ex31026000, ex31029000, ex31051000, ex31052010, ex31055100, ex31055900 un ex31059020.
(2)
Pēc otrās termiņbeigu pārskatīšanas un otrās daļējas starpposma pārskatīšanas atbilstoši [Regulas Nr. 1225/2009] 11. panta 2. un 3. punktam Padome ar Regulu (EK) Nr. 661/2008 [(2008. gada 8. jūlijs), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam pēc tam, kad veikta termiņa beigu pārskatīšana atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 2. punktam un daļēja starpposma pārskatīšana atbilstīgi minētās regulas 11. panta 3. punktam (
OV 2008, L 185, 1. lpp.
),] saglabāja spēkā esošos pasākumus. [..]
[..]
(44)
Ražojums, uz ko attiecas šī pārskatīšana, ir tas pats ražojums, kas definēts [Regulā Nr. 661/2008], t.i., cietie mēslošanas līdzekļi, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no masas [svara], kuri patlaban atbilst KN kodiem 31023090, 31024090, ex31022900, ex31026000, ex31029000, ex31051000, ex31052010, ex31055100, ex31055900 un ex31059020 un kuru izcelsme ir Krievijā (turpmāk AN vai attiecīgais ražojums). [..]
(45)
Galvenā izejviela, ko izmanto AN ražošanā, ir gāze, kas veido no 70 % līdz 80 % no kopējām ražošanas izmaksām. 2005. gadā ražojuma definīciju paplašināja ar mērķi ietvert arī amonija nitrātu, kam pievienot[as] fosfor[a] un/vai kālija barības vielas, jo tika konstatēts, ka minētajiem maisījumiem būtībā ir vienas un tās pašas fizikālās un ķīmiskās pamatīpašības un vienas un tās pašas agronomiskās īpašības.
(46)
Ir jānorāda, ka KN kodi 31023090 un 31024090 (attiecīgi “amonija nitrāts, izņemot ūdens šķīdumā” un “amonija nitrāta maisījumi ar kalcija karbonātu vai citām neorganiskām vielām, kas nav mēslošanas līdzekļi, kuru slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no kopējās masas”) var iekļaut AN, ko izmanto rūpnieciskiem mērķiem (piemēram, sprāgstvielu ražošanā), kā arī AN lauksaimniecības mērķiem. Abiem veidiem ir vienas un tās pašas tehniskās un ķīmiskās īpašības, tie ir savstarpēji viegli aizstājami, un tos uzskata par attiecīgo ražojumu.
(47)
Pēc informācijas izpaušanas Krievijas iestāžu pārstāvji apgalvoja, ka ražojumu definīcijas paplašināšana 2005. gadā ir pretrunā [Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO)] Antidempinga nolīgumam, jo attiecībā uz papildu ražojumiem, uz kuriem attiecās 2005. gada definīcijas paplašinājums, neesot noteikts dempings, kaitējums un cēloņsakarība.
(48)
Šis apgalvojums nav pamatots 22. apsvērumā minēto iemeslu dēļ, un tāpēc tas tiek noraidīts.”
Saskaņā ar šīs īstenošanas regulas 1. panta 1. punktu “ar šo nosaka galīgo antidempinga maksājumu tādu cieto mēslošanas līdzekļu importam, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no masas [svara], kuri patlaban atbilst KN kodiem [..] ex31052010 [..] un kuru izcelsme ir Krievijā”.
Saskaņā ar minētās īstenošanas regulas 1. panta 2. punkta c) apakšpunktu fiksētā maksājuma summa (EUR par tonnu) attiecībā uz visām precēm, ko ražo uzņēmumi, kuri nav minēti 1. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā (
Taric
papildkods A999), ir 42,83 EUR par tonnu attiecībā uz cietajiem mēslošanas līdzekļiem, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara un kuros fosfora saturs, izteikts kā P
O
, un/vai kālija saturs, izteikts kā K
O, ir 6 % no svara vai lielāks, bet nepārsniedz 9 % no svara (KN kods 31052010,
Taric
kods 50).
Regula Nr. 945/2005
Regulas Nr. 945/2005 4., 6., 7., 16., 20.–23., 28., 35. un 37. apsvērumā ir paredzēts:
“(4)
2004. gada 15. martā Komisija saskaņā ar [Padomes Regulas (EK) Nr. 384/96 (1995. gada 22. decembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (
OV 1996, L 56, 1. lpp.
),] 11. panta 3. punktu saņēma pieprasījumu pārbaudīt pašreizējo pasākumu piemērošanas jomu, lai iekļautu jaunus ražojumu veidus.
[..]
(6)
Pieprasījums attiecās uz jauniem ražojumu veidiem, kas definēti kā amonija nitrāta mēslošanas līdzekļi, kuru slāpekļa (“N”) saturs pārsniedz 28 % līdz 33 % no svara, kuriem pievienoti, sajaukti, piemaisīti vai pārstrādes laikā iekļauti līdz 5 % (ieskaitot) P
O
ekvivalenta (fosfora mēslojums, “P”) un/vai līdz 5 % (ieskaitot) K
O ekvivalenta (kālija mēslojums, “K”). Šos ražojumus turpmāk apzīmē kā “pieprasījumā minētos jaunos ražojumu veidus”.
(7)
Tika izteikts apgalvojums, ka pieprasījumā minētajiem jaunajiem ražojumu veidiem būtībā ir tādi paši fizikālie un ķīmiskie pamata raksturlielumi kā attiecīgajam ražojumam un ka tos pārdod, izmantojot tos pašus pārdošanas kanālus, tiem pašiem gala patērētājiem, tādiem pašiem izmantošanas mērķiem. Turklāt pieprasījumā bija minēts, ka jaunie ražojumu veidi pēc importēšanas Kopienā tiek klasificēti ar šādiem KN kodiem: 31051000, 31052010, 31052090, 31055100, 31055900 un 31059091.
[..]
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS SASKAŅĀ AR SĀKOTNĒJĀM REGULĀM
(16)
Attiecīgais ražojums ir Krievijas un Ukrainas izcelsmes amonija nitrāts, kas klasificēts ar KN kodiem 31023090 (amonija nitrāts, izņemot ūdens šķīdumos) un 31024090 (amonija nitrāta maisījumi ar kalcija karbonātu vai citām neorganiskām vielām, kas nav mēslošanas līdzekļi, kuru N saturs pārsniedz 28 % no svara). Amonija nitrāts ir ciets slāpekļa mēslošanas līdzeklis, ko parasti lieto lauksaimniecībā. To ražo no amonjaka un slāpekļskābes mikrogranulu vai granulu veidā, un tā N saturs pārsniedz 28 % no svara.
[..]
C. Izmeklēšanas rezultāti
[..]
1. Attiecīgā ražojuma un pieprasījumā minēto jauno ražojumu veidu ķīmiskās un fizikālās īpašības un galapatēriņa veidi
(20)
Attiecīgo ražojumu ražo no amonjaka (NH
) un slāpekļskābes (HNO
), kuru savienojums rada amonija nitrātu (NH
NO
, turpmāk “AN”). N saturs attiecīgajā ražojumā pārsniedz 28 % no svara (parasti tas ir starp 33 % un 34 %). Attiecība starp AN un N saturu, kas ir atkarīga no elementu atomsvara, ir 2,86. Tāpēc, tā kā attiecīgā ražojuma N saturs pārsniedz 28 % no svara, tā AN saturs automātiski pārsniedz 80 % no svara (parasti tas ir starp 94 % un 97 %). Kā minēts 17. apsvērumā, attiecīgais ražojums satur arī papildvielas un/vai barības vielas, kuru kopējais saturs nekad nevar pārsniegt 20 % no svara, ņemot vērā to, ka vismaz 80 % no attiecīgā ražojuma sastāva ir AN.
(21)
Divi galvenie parametri, kas raksturo attiecīgā ražojuma ķīmisko sastāvu, ir tas, kā izteikts N saturs, un kopējais N un AN satura līmenis. N ir izteikts kā nitrātu slāpeklis (nitrāta jons NO
–) un amonija slāpeklis (amonjaka jons NH
4+
), un attiecība starp tiem ir 1:1. N saturs vienmēr pārsniedz 28 % no svara, un tāpēc, kā minēts iepriekš, AN līmenis vienmēr pārsniedz 80 % no svara.
(22)
Attiecībā uz jaunajiem ražojumu veidiem, kas minēti pieprasījumā, konstatēja, ka tie arī ir ražoti no amonjaka un slāpekļskābes, to N saturs pārsniedz 28 % no svara, un tādējādi AN saturs pārsniedz 80 % no svara. Bez AN šie jaunie ražojumu veidi var saturēt arī papildvielas un/vai barības vielas. Šajos ražojumos N bija izteikts kā nitrātu slāpeklis un amonija slāpeklis, un attiecība starp tiem bija aptuveni 1:1.
(23)
Tomēr jaunie ražojuma veidi, kas minēti pieprasījumā, tika pakļauti papildu apstrādei, kuras mērķis bija pievienot primārās barības vielas [..], izņemot N, proti, P un/vai K, kuru klātbūtne pārveidoja ražojumu par kombinēto mēslošanas līdzekli [..]. Šos kombinētos mēslošanas līdzekļus varēja iegūt ķīmiski vai sajaucot. Neskatoties uz šo primāro barības vielu pievienošanu un izmantoto pārveidošanas veidu (ķīmisko vai sajaukšanu), konstatēja, ka šis process neietekmē nevienu no galvenajām sastāvā esošā AN ķīmiskajām īpašībām, tas ir, N saturu un kopējo N un AN līmeni, kas pārsniedza attiecīgi 28 % un 80 % no svara.
[..]
(28)
Tāpēc secināja, ka no ķīmiskā un fizikālā/agronomiskā viedokļa pieprasījumā minētos jaunos ražojuma veidus nevar uzskatīt par attiecīgo ražojumu, ņemot vērā citu primāro barības vielu, izņemot N, klātbūtni – proti, P un/vai K klātbūtni. Tomēr attiecīgais ražojums un pieprasījumā minētie jaunie ražojuma veidi ir identiski attiecībā uz to AN saturu, ja vien tas pārsniedz 80 % no svara, papildvielām un barības vielām, ko tie var saturēt, kā arī attiecībā uz galvenajiem galapatēriņa veidiem. Tāpēc pieprasījumā minēto jauno ražojuma veidu AN sastāvs, papildvielas un barības vielas arī ir jāuzskata par attiecīgo ražojumu.
[..]
3. Secinājumi
(35)
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos konstatējumus, secina, ka visi jaunie ražojuma veidi jāuzskata par attiecīgo ražojumu tikai attiecībā uz to AN saturu – ja vien tas pārsniedz 80 % no svara – kopā ar papildvielām un barības vielām, bet ne attiecībā uz primāro barības vielu P un K saturu. Tāpēc, lai piemērotu pašreizējos pasākumus tikai attiecībā uz attiecīgo ražojumu, kas iekļauts visos jaunajos ražojuma veidos, attaisnota šķiet proporcionāla pašreizējo pasākumu piemērošana.
[..]
(37)
Nobeigumā secināja, ka attiecīgā ražojuma apraksts, kas izklāstīts sākotnējo regulu rezolutīvajā daļā, ir jāprecizē: vārdu savienojums “amonija nitrāts” ir jāaizstāj ar tekstu “cieti mēslošanas līdzekļi, kuru amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara”, tā apliecinot, ka dažiem mēslošanas līdzekļiem AN saturs pārsniedz 80 % no svara un N saturs, izteikts kā nitrātu slāpeklis un amonija slāpeklis, pārsniedz 28 % no svara, lai izvairītos no attiecīgā ražojuma un tā galvenās sastāvdaļas (AN) jaukšanas.”
Šīs regulas 20. apsvērumam ir pievienota šāda zemsvītras piezīme:
“N atomsvars ir 14,0067, H (ūdeņraža) – 1,00794 un O (skābekļa) – 15,9994. Tāpēc kopējais AN svars ir 80,04, no kura 28,01 ir N. Attiecība starp AN un N atbilst 2,86.”
Minētās regulas 1. panta 1. punktā ir noteikts:
“Regulas (EK) Nr. 658/2002 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1.   Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu cietiem mēslošanas līdzekļiem, kuru amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara un kuru izcelsme ir Krievijā, ja tie klasificēti ar KN kodiem [..] ex31052010 [..].””
Kombinētā nomenklatūra
Kombinētā nomenklatūra (KN) ir ietverta I pielikumā Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (
OV 1987, L 256, 1. lpp.
), kā tā ir secīgi grozīta – saistībā ar pamatlietā aplūkoto laikposmu – ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2015/1754 (2015. gada 6. oktobris) (
OV 2015, L 285, 1. lpp.
) un Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/1821 (2016. gada 6. oktobris) (
OV 2016, L 294, 1. lpp.
).
KN otrās daļas, kas attiecas uz “muitas nodokļu sarakstu”, VI sadaļā “Ķīmiskās rūpniecības un tās saskarnozaru ražojumi” tostarp ir ietverta KN 31. nodaļa ar nosaukumu “Mēslošanas līdzekļi”, kurā, konkrētāk runājot par pozīciju 3105 un tās apakšpozīcijām, ir iekļauta šāda tabula:
Minerālie vai ķīmiskie mēslošanas līdzekļi, kas satur divus vai trīs barojošus elementus: slāpekli, fosforu un kāliju; citādi mēslošanas līdzekļi; šajā nodaļā minētie izstrādājumi tabletēs vai tamlīdzīgās formās vai iepakojumos, kuru bruto svars nepārsniedz 10 kg:
[..]
[..]
3105 20
– minerālie vai ķīmiskie mēslošanas līdzekļi, kas satur trīs mēslojuma elementus: slāpekli, fosforu un kāliju:
3105 20 10
– – kuru slāpekļa saturs sausā bezūdens vielā pārsniedz 10 % no kopējās masas [kopējā svara]
3105 20 90
– – citādi
[..]
[..]
Eiropas Kopienu integrētais tarifs
Regulas Nr. 2658/87 2. pantā, kā tas ir grozīts atbilstoši šā sprieduma 13. punktā norādītajam, ir paredzēts:
“[Eiropas Savienības] integrēto tarifu, turpmāk tekstā “
Taric
”, kas atbilst kopējā muitas tarifa, ārējās tirdzniecības, statistikas, tirdzniecības, lauksaimniecības prasībām un [Savienības] politikas prasībām citās jomās attiecībā uz preču ievešanu vai izvešanu, izveido Komisija.
Tarifu pamato uz [KN], un tas ietver:
a)
šajā regulā ietvertos pasākumus;
b)
[Savienības] papildu apakšnodaļas, kas tiek apzīmētas kā
Taric
apakšpozīcijas, kuras nepieciešamas II pielikumā uzskaitīto īpašo [Savienības] pasākumu īstenošanai;
[..].”
Taric
kods 3105201050 ir formulēts šādi: “Cieti mēslošanas līdzekļi, kuru amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara un kuru fosfora saturs, izteikts kā P
O
, un kālija saturs, izteikts kā K
O, ir 6 % no svara vai lielāks, bet nepārsniedz 9 %.”
Taric
kods 3105201090 ir formulēts šādi: “citādi”.
Pamatlieta un prejudiciālie jautājumi
Laikposmā no 2016. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim Lietuvā reģistrētā sabiedrība
Linas Agro
importēja Lietuvas teritorijā Krievijas uzņēmuma
PAO “Dorogobuzh
” ražoto amonija nitrāta mēslošanas līdzekli NPK 30‑4‑4, kurā slāpekļa saturs ir 30 % no svara, fosfora saturs ir 4 % un kālija saturs – 4 %. Savās importa deklarācijās
Linas Agro
importēto preci deklarēja ar
Taric
kodu 3105209000 (“citi minerālie vai ķīmiskie mēslošanas līdzekļi, kas satur trīs mēslojuma elementus: slāpekli, fosforu un kāliju”) vai ar
Taric
kodu 3105201090 (“citi minerālie vai ķīmiskie mēslošanas līdzekļi, kuros slāpekļa saturs sausā bezūdens vielā pārsniedz 10 % no kopējā svara”).
Veicot pārbaudi,
Kauno teritorinė muitinė
(Kauņas muitas iestāde, Lietuva) (turpmāk tekstā – “muitas iestāde”), pamatojoties uz ražotāja izsniegtajiem kvalitātes sertifikātiem, konstatēja, ka pamatlietā aplūkotajā mēslošanas līdzeklī slāpekļa saturs ir 30 % no svara, proti, vairāk nekā 28 %, un ka fosfora un kālija saturs pārsniedz 4 % no svara attiecībā uz katru no šiem elementiem. Muitas iestāde turklāt veica laboratorijas testus, kuros tika apstiprināts, ka mēslošanas līdzeklī slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara.
Muitas iestāde, pamatojoties uz Regulas Nr. 945/2005 21.–23. apsvērumā izklāstīto prezumpciju, no tā secināja, ka pamatlietā aplūkotajā mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta saturs noteikti pārsniedz 80 % no svara un ka, ņemot vērā citu primāro mēslojuma elementu (fosfora un kālija) klātbūtni, uz to attiecas
Taric
kods 3105201050 ar
Taric
papildkods A999.
Līdz ar to muitas iestāde piemēroja minētajam mēslošanas līdzeklim attiecīgo ievedmuitas nodokli 6,5 % apmērā un galīgo antidempinga maksājumu 42,83 EUR par tonnu un secināja, ka
Linas Agro
ir jāsamaksā summa 496302 EUR apmērā kā galīgais antidempinga maksājums, kā arī noteiktas summas kā pievienotās vērtības nodoklis (PVN), nokavējuma procenti un naudas sods.
Sūdzība, ko
Linas Agro
iesniedza galvenajā nodokļu administrācijā, tika noraidīta ar 2018. gada 16. novembra lēmumu.
Minētajā lēmumā galvenā nodokļu administrācija apstiprināja muitas iestādes nostāju. Tā uzsvēra, ka atbilstoši Regulas Nr. 945/2005 21.–23. apsvērumā izklāstītajai prezumpcijai nav nepieciešams ar laboratorijas analīzēm noteikt precīzu amonija nitrāta saturu, jo tas ir prezumēts. Dokumenti, kurus iesniedzis pamatlietā aplūkotā mēslošanas līdzekļa ražotājs un kuros norādīti tā sastāvā esošie primārie mēslojuma elementi un to saturs, esot pietiekami, lai veiktu šī mēslošanas līdzekļa tarifa klasifikāciju un piemērotu attiecīgo antidempinga maksājumu.
2018. gada 12. decembrī
Linas Agro
šo lēmumu pārsūdzēja
Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės
(Lietuvas Republikas valdības Nodokļu strīdu komisija). Lai gan, pamatojot savu pārsūdzību,
Linas Agro
neapstrīd faktu, ka primārā mēslojuma elementa, proti, slāpekļa, saturs ir 30 % no pamatlietā aplūkotā mēslošanas līdzekļa svara, tā apgalvo – tas vien, ka slāpekļa saturs ir augstāks par 28 %, obligāti nenozīmē, ka amonija nitrāta saturs tajā pārsniedz 80 % no svara un ka šis mēslošanas līdzeklis būtu pamatoti klasificēts ar
Taric
kodu 3105201050. Proti, amonija nitrāta [proporcionālā] daļa mēslošanas līdzeklī nevarot tikt noteikta, pamatojoties vienīgi uz attiecību starp amonija nitrāta saturu un slāpekļa saturu, kāda ir norādīta Regulas Nr. 945/2005 apsvērumos.
Linas Agro
uzsver, ka šiem regulas apsvērumiem nav juridiski saistoša spēka un ka līdz ar to galvenā nodokļu administrācija ir lēmusi bez juridiska pamata, balstoties nevis uz faktiskajiem datiem, kas izrietētu no laboratorijas analīzēm, bet gan uz prezumpcijām, kuras ir izklāstītas minētajos apsvērumos attiecībā uz amonija nitrāta saturu tādos kombinētajos mēslošanas līdzekļos kā pamatlietā aplūkotais.
Linas Agro
apstrīd arī galvenās nodokļu administrācijas veikto Regulas Nr. 945/2005 apsvērumu interpretāciju, norādot, ka ar 17. apsvērumā minēto jēdzienu “attiecīgais ražojums” tiek apzīmēts nevis tāds kombinētais mēslošanas līdzeklis kā pamatlietā aplūkotais, bet gan amonija nitrāts. Tāpēc slāpekļa daudzums esot jānosaka nevis salīdzinājumā ar kombinētā mēslošanas līdzekļa kopējo svaru, bet gan vienīgi salīdzinājumā ar tā sastāvā esošā amonija nitrāta svaru.
Šajos apstākļos
Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės
(Lietuvas Republikas valdības Nodokļu strīdu komisija) nolēma apturēt tiesvedību un uzdot Tiesai šādus prejudiciālus jautājumus:
“1)
Vai Regulas Nr. 945/2005 preambulā, it īpaši tās 20.–23. apsvērumā, ietvertie paziņojumi, ka tad, “[ja] attiecīgā ražojuma [slāpekļa] saturs pārsniedz 28 % no svara, tā [amonija nitrāta] saturs automātiski pārsniedz 80 % no svara”, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie veido prezumpciju, kas ļauj secināt – ja attiecīgajā ražojumā (amonija nitrāta mēslošanas līdzeklis) slāpekļa (N) saturs ir 28 % vai vairāk, amonija nitrāta (AN) saturs tajā vienmēr pārsniedz 80 %?
2)
Vai šī prezumpcija ir piemērojama jaunajiem ražojuma veidiem, kas norādīti Regulā Nr. 945/2005, proti, NPK mēslošanas līdzekļiem, kuros slāpekļa (N) saturs pēc svara ir 28 % vai vairāk, attiecība starp amonija slāpekli un nitrātu slāpekli ir aptuveni 1:1 un fosfora (P) un kālija (K) kopējais saturs nepārsniedz 12 % pēc svara, piemēram, šajā lietā aplūkotajam mēslošanas līdzeklim NPK 30‑4‑4?
3)
Ja atbilde uz iepriekš izklāstītajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai šai Regulā Nr. 945/2005 ietvertajai prezumpcijai ir saistošs juridisks spēks, proti, vai uz to var atsaukties, klasificējot [otrajā jautājumā] norādītos NPK mēslošanas līdzekļus ar
Taric
kodiem un piemērojot ar to saistītos spēkā esošos pasākumus (antidempinga maksājums), lai gan Regulas Nr. 945/2005 1. panta 1. un 3. punkts (tāpat kā Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. panta 1. punkts un 2. punkta c) apakšpunkts, kas bija spēkā strīdīgā importa laikā) antidempinga maksājuma piemērošanu saista nevis ar ķīmiskā elementa slāpekļa (N) saturu ražojumā, bet gan ar ķīmiskā savienojuma amonija nitrāta (AN) un fosfora un kālija saturu ražojumā?
4)
Lai klasificētu [otrajā jautājumā] minētos NPK mēslošanas līdzekļus ar
Taric
kodiem un piemērotu ar to saistītos spēkā esošos pasākumus (antidempinga maksājums) – ņemot vērā Regulas Nr. 945/2005 35. un 36. apsvērumā izklāstītos mērķus piemērot spēkā esošos pasākumus jauniem ražojuma veidiem proporcionāli, vienkāršot muitas procedūras un piemērot atbilstošas maksājumu likmes atbilstoši attiecīgā ražojuma daudzumam, kas iekļauts kombinētajos mēslošanas līdzekļos –, vai ir iespējams paļauties uz [pirmajā jautājumā] minēto prezumpciju, aprēķinot (nosakot) amonija nitrāta (AN) saturu šādos mēslošanas līdzekļos? Citiem vārdiem sakot, pēc slāpekļa (N) satura noteikšanas [otrajā jautājumā] minētajos NPK mēslošanas līdzekļos (pamatojoties uz dokumentiem, kas iesniegti muitošanas laikā, vai laboratorijas analīzēm), vai amonija nitrāta (AN) saturu aprēķina (nosaka), ņemot vērā attiecību starp amonija nitrāta (AN) saturu un slāpekļa (N) saturu, kā noteikts Regulas Nr. 945/2005 20. apsvērumā, kas ir atkarīga no elementu atomsvara un kas ir 2,86, bez papildu laboratorijas analīžu veikšanas precīza amonija nitrāta (AN) satura noteikšanai?”
Par prejudiciālajiem jautājumiem
Iesākumā, pirmām kārtām, ir jākonstatē, ka ar Regulu Nr. 945/2005, kuru iesniedzējtiesa lūdz Tiesu interpretēt, ir grozīta Regula Nr. 658/2002 (turpmāk tekstā – “sākotnējā regula”) un sniegti precizējumi par ražojuma, uz kuru attiecas ar sākotnējo regulu ieviestie pasākumi, definīciju. Šie pasākumi vēlāk secīgi tika saglabāti spēkā ar Regulu Nr. 661/2008 un Īstenošanas regulu Nr. 999/2014, kurās bez izmaiņām tika pārņemta attiecīgā ražojuma definīcija, kā tā ir precizēta Regulā Nr. 945/2005. No tā izriet, ka, lai gan antidempinga regula, kas pamatlietā ir piemērojama
ratione temporis
, ir Īstenošanas regula Nr. 999/2014, tomēr Regulai Nr. 945/2005 joprojām ir nozīme tās interpretēšanā.
Otrām kārtām, ar 2008. gada 10. septembra spriedumu JSC Kirovo‑Chepetsky Khimichesky Kombinat/Padome (
T‑348/05
, nav publicēts,
EU:T:2008:327
), kā tas ir interpretēts Vispārējās tiesas 2009. gada 9. jūlija spriedumā JSC Kirovo‑Chepetsky Khimichesky Kombinat/Padome (
T‑348/05 INTP
, nav publicēts,
EU:T:2009:261
), Vispārējā tiesa atcēla Regulu Nr. 945/2005 daļā, kurā tā attiecas uz
JSC Kirovo‑Chepetsky Khimichesky Kombinat
, Regulas Nr. 384/96 11. panta 3. punkta pārkāpuma dēļ. Šī regula ir kļuvusi galīga attiecībā uz pārējiem attiecīgā ražojuma ražotājiem un eksportētājiem, tādiem kā
Dorogobuzh
, jo EKL 230. panta 5. punktā paredzētajā termiņā tie nav cēluši prasību par tās atcelšanu.
Prejudiciālie jautājumi ir jāizvērtē, ņemot vērā minētos apsvērumus.
Ar šiem jautājumiem, kuri ir jāizskata kopā, iesniedzējtiesa būtībā jautā, vai Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. pants, to lasot Regulas Nr. 945/2005 20.–23. apsvēruma gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz amonija nitrāta mēslošanas līdzekli, kurā slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara, kurā attiecība starp nitrātu slāpekli un amonija slāpekli ir aptuveni 1:1 un kurā fosfora un kālija kopējais saturs nepārsniedz 12 % no svara, pastāv prezumpcija šajā regulā noteiktā galīgā antidempinga maksājuma piemērošanas mērķiem, ka šajā mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara, nepastāvot nepieciešamībai veikt laboratorijas analīzes, lai noteiktu precīzu amonija nitrāta saturu tajā.
Ar Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. pantu tika noteikts galīgais antidempinga maksājums tādu Krievijas izcelsmes cieto mēslošanas līdzekļu importam, kuros amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara un uz kuriem attiecas dažādi tajā paredzētie KN kodi.
Linas Agro
būtībā apgalvo, ka šī regula nav piemērojama pamatlietā aplūkotajam mēslošanas līdzeklim, jo, lai gan slāpekļa saturs šajā mēslošanas līdzeklī pārsniedz 28 % no svara, amonija nitrāta saturs tajā nepārsniedz 80 % no svara.
Šajā ziņā, pirmkārt, ir jānoskaidro, vai var prezumēt, ka amonija nitrāta saturs tādā mēslošanas līdzeklī kā pamatlietā aplūkotais pārsniedz 80 %, ja slāpekļa saturs tajā pārsniedz 28 % no svara.
Kā izriet no Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. apsvēruma, to ražojumu definīcija, kuriem ir piemērojama šī regula, izriet tostarp no precizējumiem, kas šajā ziņā ir sniegti Regulā Nr. 945/2005. Proti, kā izriet no šīs pēdējās minētās regulas 16. apsvēruma, ražojums, uz kuru attiecās sākotnējā regula, bija amonija nitrāts, t.i., ciets slāpekļa mēslošanas līdzeklis, kuru parasti lieto lauksaimniecībā, kurš tiek ražots no amonjaka un slāpekļskābes un kurā slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara. Minētās regulas 4. un 6. apsvērumā ir arī norādīts, ka Komisijai saskaņā ar Regulas Nr. 384/96 11. panta 3. punktu ir ticis iesniegts pieprasījums pārskatīt esošo pasākumu piemērošanas jomu, lai tajā iekļautu jaunus ražojuma veidus. Šie jaunie ražojuma veidi bija definēti kā amonija nitrāta mēslošanas līdzekļi, kuros slāpekļa saturs ir lielāks par 28 %, bet mazāks par 33 % no svara un kuros pievienoti, sajaukti vai pārstrādes laikā iekļauti līdz 5 % (ieskaitot) P
O
ekvivalenta un/vai līdz 5 % (ieskaitot) K
O ekvivalenta.
Šādi ar Regulas Nr. 945/2005 20.–23. apsvērumu tika sniegti daži precizējumi gan par attiecīgā ražojuma – sākotnējās regulas izpratnē –, gan par jauno ražojuma veidu, uz kuriem attiecas antidempinga pasākumi, ķīmiskajām un fiziskajām īpašībām, kā arī galapatēriņa veidiem.
Šajos apsvērumos ir norādīts, ka attiecīgais ražojums sākotnējās regulas izpratnē tiek ražots no amonjaka un slāpekļskābes, kuru savienojums rada amonija nitrātu. Divi galvenie parametri raksturo šī ražojuma ķīmisko sastāvu: tas, kā izteikts slāpekļa saturs, kā arī kopējais slāpekļa un amonija nitrāta satura līmenis. Pirmkārt, slāpeklis ir izteikts kā nitrātu slāpeklis (nitrāta jons NO
–) un amonija slāpeklis (amonjaka jons NH
4+
), un attiecība starp tiem ir 1:1. Otrkārt, slāpekļa saturs vienmēr pārsniedz 28 % no svara. Attiecība starp amonija nitrātu un slāpekli ir 2,86 un ir izskaidrojama ar elementu atomsvariem. Slāpekļa atomsvars ir 14,0067, ūdeņraža atomsvars ir 1,00794, un skābekļa atomsvars ir 15,9994. Tāpēc kopējais amonija nitrāta saturs pēc svara ir 80,04, no kura 28,01 atbilst slāpeklim. Tādējādi, ņemot vērā, ka slāpekļa daudzums attiecīgajā ražojumā vienmēr pārsniedz 28 % no svara, amonija nitrāta saturs vienmēr pārsniedz 80 % no svara. Attiecīgais ražojums sākotnējās regulas izpratnē satur arī papildu vielas un/vai mēslojuma elementus, kuru kopējais saturs nekad nevar pārsniegt 20 % no svara, ņemot vērā to, ka vismaz 80 % no attiecīgā ražojuma sastāva ir amonija nitrāts.
Citiem vārdiem sakot, sākotnējā regula bija balstīta uz premisu, saskaņā ar kuru, ja slāpekļa daudzums attiecīgajā ražojumā šīs regulas izpratnē pārsniedz 28 % no svara, var prezumēt, ka amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara, ņemot vēra, ka slāpeklis šāda veida ražojumā nāk no amonija nitrāta.
Kā izriet no Regulas Nr. 945/2005 6. apsvēruma, pārskatīšanas pieprasījumā bija norādīts uz jaunu ražojuma veidu pastāvēšanu, kas ir definēti kā amonija nitrāta mēslošanas līdzekļi, kuros slāpekļa saturs ir lielāks par 28 %, bet mazāks par 33 % no svara un kuros ir pievienoti, sajaukti vai pārstrādes laikā iekļauti līdz 5 % (ieskaitot) P
O
ekvivalenta (fosfora mēslojums, “P”) un/vai līdz 5 % (ieskaitot) K
O ekvivalenta (kālija mēslojums, “K”).
Šī sprieduma 37. punktā minētā prezumpcija attiecas arī uz šiem jaunajiem ražojuma veidiem. Proti, ir ticis konstatēts, ka minētajos jaunajos ražojuma veidos slāpekļa saturs bija lielāks par 28 % no svara un ka līdz ar to amonija nitrāta līmenis tajos bija lielāks par 80 % no svara. Šajos ražojumos slāpeklis arī bija izteikts kā nitrātu slāpeklis un amonija slāpeklis, un attiecība starp tiem bija aptuveni 1:1.
Neraugoties uz citu primāro mēslojuma elementu pievienošanu un neatkarīgi no izmantotā pārveidošanas veida (ķīmiskā vai ar sajaukšanu) tika konstatēts, ka process, kas attiecas uz jaunajiem ražojuma veidiem, nekādi neietekmē galvenās šo ražojumu sastāvā esošā amonija nitrāta ķīmiskās īpašības, proti, to, kā izteikts slāpekļa saturs, un kopējo slāpekļa un amonija nitrāta satura līmeni, kas pārsniedz attiecīgi 28 % un 80 % no svara.
Līdz ar to Regulas Nr. 945/2005 35. apsvērumā tika secināts, ka visi jaunie ražojuma veidi ir jāuzskata par tādiem, kas ietilpst attiecīgā ražojuma definīcijā sākotnējās regulas izpratnē, tikai attiecībā uz amonija nitrāta saturu tajos ar nosacījumu, ka tas pārsniedz 80 % no svara, un šīs regulas 37. apsvērumā tika secināts, ka ražojuma apraksts, kas sniegts sākotnējās regulas rezolutīvajā daļā, bija jāpadara skaidrāks, lai precizētu, ka vairākos mēslošanas līdzekļos amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara un slāpekļa saturs, izteikts kā nitrātu slāpeklis un amonija slāpeklis, pārsniedz 28 % no svara, un lai izvairītos no attiecīgā ražojuma un tā galvenās sastāvdaļas – amonija nitrāta – sajaukšanas. Tādējādi saskaņā ar Regulas Nr. 945/2005 1. pantu termins “amonija nitrāts”, kas bija ietverts sākotnējās regulas 1. panta 1. punktā, tika aizstāts ar izteicienu “cieti mēslošanas līdzekļi, kuru amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara”, un šī attiecīgā ražojuma definīcija ir tikusi burtiski pārņemta turpmākajās regulās, ar kurām noteikts antidempinga maksājums, it īpaši Īstenošanas regulā Nr. 999/2014.
No tā izriet, ka pretēji tam, ko apgalvo
Linas Agro
, Regulas Nr. 945/2005 20.–23. apsvērumā noteiktā prezumpcija ir piemērojama ne tikai attiecīgajam ražojumam sākotnējās regulas izpratnē, bet arī jaunajiem ražojuma veidiem un līdz ar to Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. pants, to lasot minētā 20.–23. apsvēruma gaismā, nevar tikt interpretēts tādējādi, ka ar to netiek pieļauta prezumpcija, saskaņā ar kuru – nolūkā noteikt mēslošanas līdzekļa tarifa klasifikāciju un uzlikt antidempinga maksājumu saskaņā ar šo īstenošanas regulu – amonija nitrāta mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara, ja slāpekļa saturs tajā pārsniedz 28 % no svara.
Otrkārt, tomēr ir jāprecizē, ka šāda prezumpcija var tikt atspēkota.
Šajā ziņā ir jānorāda, ka saskaņā ar pamatregulu 14. panta 1. punktu antidempinga maksājumi tiek uzlikti ar regulu un dalībvalstis tos iekasē, ievērojot regulā, ar kuru uzlikti šie maksājumi, noteikto iekasēšanas veidu, likmi un pārējos kritērijus. Vienīgi tad, ja ražojums ir klasificēts antidempinga regulā paredzētajā KN apakšpozīcijā un ja tam vienlaikus piemīt visas attiecīgā ražojuma iezīmes, šim ražojumam ir piemērojams antidempinga maksājums (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2013. gada 18. aprīlis, Steinel Vertrieb,
C‑595/11
,
EU:C:2013:251
,
30.
un
31.
punkts).
No Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. panta skaidrā formulējuma, kā arī no tajā norādītajiem
Taric
kodiem izriet, ka izšķirošais kritērijs, lai, pirmkārt, noteiktu tarifa klasifikāciju un, otrkārt, uzliktu antidempinga maksājumu, ir faktiskais amonija nitrāta saturs importētajā mēslošanas līdzeklī, nevis uz slāpekļa satura pamata prezumētais amonija nitrāta saturs. Līdz ar to Regulas Nr. 945/2005 20.–23. apsvērumā minēto prezumpciju nevar piemērot, ja tiek sniegti pierādījumi par to, ka, neraugoties uz slāpekļa saturu, kas pārsniedz 28 % no svara, attiecīgajā mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta saturs faktiski nepārsniedz 80 % no svara.
Jebkāda cita Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 interpretācija, to lasot Regulas Nr. 945/2005 gaismā, nozīmētu to, ka antidempinga pasākumu piemērošana tiktu attiecināta arī uz mēslošanas līdzekļiem, kas neietilpst pirmajā no šīm regulām minēto ražojumu definīcijā. Šajā ziņā ir jāatgādina, ka antidempinga maksājumu piemērošanas paplašināšana, tos attiecinot uz ražojumiem, kas atšķiras no tiem, uz kuriem attiecas antidempinga regula, nav saderīga ar pamatregulu mērķi un sistēmu (pēc analoģijas skat. spriedumu, 2013. gada 18. aprīlis, Steinel Vertrieb,
C‑595/11
,
EU:C:2013:251
,
43.
punkts).
Treškārt, lai atbildētu uz iesniedzējtiesas jautājumiem par to, kā sniedzami pierādījumi šīs prezumpcijas atspēkošanai, tādi kā, piemēram, laboratorijas analīze, ir jāatgādina, ka saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tad, ja nav Savienības tiesiskā regulējuma attiecīgajā jautājumā, katras dalībvalsts tiesību sistēmā ir jānosaka tiesvedības procesuālie noteikumi, kuriem jānodrošina to tiesību aizsardzība, kuras attiecīgajām personām piešķirtas Savienības tiesībās, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti līdzvērtības un efektivitātes principi (šajā nozīmē skat. spriedumu, 2007. gada 13. marts, Unibet,
C‑432/05
,
EU:C:2007:163
,
39.
un
82.
punkts).
Tādējādi iesniedzējtiesai saskaņā ar valsts procesuālajām normām ir jāizvērtē, vai ar
Linas Agro
sniegtajiem pierādījumiem var tikt atspēkota Regulas Nr. 945/2005 20.–23. apsvērumā izklāstītā prezumpcija un – attiecīgā gadījumā – vai ir jāveic laboratorijas analīze, lai noteiktu faktisko amonija nitrāta saturu pamatlietā aplūkotajā mēslošanas līdzeklī.
No iepriekš minētā izriet, ka Īstenošanas regulas Nr. 999/2014 1. pants, to lasot Regulas Nr. 945/2005 20.–23. apsvēruma gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz amonija nitrāta mēslošanas līdzekli, kurā slāpekļa saturs pārsniedz 28 % no svara, kurā attiecība starp nitrātu slāpekli un amonija slāpekli ir aptuveni 1:1 un kurā fosfora un kālija kopējais saturs nepārsniedz 12 % no svara, šajā regulā noteiktā galīgā antidempinga maksājuma piemērošanas mērķiem var tikt prezumēts – kamēr nav sniegti pierādījumi par pretējo –, ka šajā mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta saturs pārsniedz 80 % no svara, nepastāvot nepieciešamībai veikt laboratorijas analīzes, lai noteiktu šo precīzo amonija nitrāta saturu.
Par tiesāšanās izdevumiem
Attiecībā uz pamatlietas pusēm šī tiesvedība ir stadija procesā, kuru izskata iesniedzējtiesa, un tā lemj par tiesāšanās izdevumiem. Izdevumi, kas radušies, iesniedzot apsvērumus Tiesai, un kas nav minēto pušu izdevumi, nav atlīdzināmi.

Ar šādu pamatojumu Tiesa (devītā palāta) nospriež:

Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 999/2014 (2014. gada 23. septembris), ar ko pēc termiņbeigu pārskatīšanas atbilstoši 11. panta 2. punktam Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 nosaka galīgo antidempinga maksājumu Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importam, 1. pants, to lasot Padomes Regulas (EK) Nr. 945/2005 (2005. gada 21. jūnijs), ar kuru pēc [daļējas] starpposma pārskatīšanas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 384/96 11. panta 3. punktu groza Regulu (EK) Nr. 658/2002, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz Krievijas izcelsmes amonija nitrāta importu, un Regulu (EK) Nr. 132/2001, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu attiecībā uz,
inter alia
, Ukrainas izcelsmes amonija nitrāta importu, 20.–23. apsvēruma gaismā, ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz amonija nitrāta (AN) mēslošanas līdzekli, kurā slāpekļa (N) saturs pārsniedz 28 % no svara, kurā attiecība starp nitrātu slāpekli un amonija slāpekli ir aptuveni 1:1 un kurā fosfora un kālija kopējais saturs nepārsniedz 12 % no svara, šajā regulā noteiktā galīgā antidempinga maksājuma piemērošanas mērķiem var tikt prezumēts – kamēr nav sniegti pierādījumi par pretējo –, ka šajā mēslošanas līdzeklī amonija nitrāta (AN) saturs pārsniedz 80 % no svara, nepastāvot nepieciešamībai veikt laboratorijas analīzes, lai noteiktu šo precīzo amonija nitrāta saturu.

[Paraksti]
(
*1
)	Tiesvedības valoda – lietuviešu.