CELEX: 62014CJ0499
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Colná únia a spoločný colný sadzobník
Colné zaradenie
Kombinovaná nomenklatúra
Výklad
Všeobecné pravidlá
Pravidlo 3 písm. b)
Pojem ‚tovar balený v súpravách na predaj v malom‘
Samostatné balenia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel pre interpretáciu kombinovanej nomenklatúry tvoriacej prílohu I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (
Ú. v. ES L 256, s. 1
; Mim. vyd. 02/002, s. 382), v znení vyplývajúcom z nariadenia Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007 (
Ú. v. EÚ L 286, s. 1
, ďalej len „KN“).
Tento návrh bol podaný v rámci sporu medzi VAD BVBA (ďalej len „VAD“) a jeho konateľom, pánom van Aertom na jednej strane a Belgische Staat (Belgické kráľovstvo) na druhej strane, vo veci colného zaradenia kombinovaných obrazových a zvukových zariadení, ako aj reproduktorov.
Právny rámec
KN
KN zavedená nariadením č. 2658/87 je založená na harmonizovanom systéme opisu a číselného označovania tovaru (ďalej len „HS“), ktorý bol vypracovaný Radou pre colnú spoluprácu, teraz Svetová colná organizácia (SCO) a bol zakotvený Medzinárodným dohovorom o harmonizovanom systéme opisu a číselného označovania tovaru (ďalej len „dohovor o HS“), uzatvoreným v Bruseli 14. júna 1983 a schváleným, spolu s protokolom o jeho zmene a doplnkoch z 24. júna 1986 v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 87/369/EHS zo 7. apríla 1987 (
Ú. v. ES L 198, s. 1
; Mim. vyd. 02/002, s. 288).
Podľa článku 12 ods. 1 nariadenia č. 2658/87, zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 254/2000 z 31. januára 2000 (
Ú. v. ES L 28, s. 16
; Mim. vyd. 02/009, s. 357), Európska komisia každoročne prijme nariadenie obsahujúce úplnú verziu KN a colných sadzieb, ako to vyplýva z opatrení prijatých Radou Európskej únie alebo Komisiou. Toto nariadenie je uplatniteľné od 1. januára nasledujúceho roka.
Verzia KN uplatniteľná na skutkové okolnosti vo veci samej je tá, ktorá vyplýva z nariadenia č. 1214/2007.
KN preberá položky a podpoložky HS zložené zo šiestich čísel, pričom iba siedme a ôsme číslo tvoria vlastné triedenie podľa tejto nomenklatúry.
Prvá časť KN obsahuje súbor úvodných ustanovení. V tejto časti, v I. oddiele venovanom všeobecným ustanoveniam, pododdiel A nazvaný „Všeobecné pravidlá pre interpretáciu [KN]“ (ďalej len „všeobecné pravidlá“) stanovuje:
„Zatrieďovanie tovaru do [KN] sa riadi nasledujúcimi zásadami.
1.
Názvy tried, kapitol a podkapitol majú len orientačný charakter; na právne účely sa zatriedenie určuje podľa znenia položiek a príslušných poznámok k triedam alebo kapitolám, a ak tieto položky alebo poznámky nevyžadujú inak, podľa nasledujúcich ustanovení.
…
3.
Ak má byť tovar podľa pravidla 2 písm. b) alebo z nejakých iných dôvodov
prima facie
zatriedený do dvoch alebo viacerých položiek, zatriedenie sa vykoná takto:
a)
položka s najšpecifickejším opisom musí mať prednosť pred položkami so všeobecnejším opisom. Ak sa však dve alebo viac položiek, a to každá z nich, vzťahujú na časť materiálov alebo látok, ktoré tvoria zmiešaný alebo zložený výrobok, alebo len na časť výrobkov zo súboru dodávaného [časť tovaru baleného v súpravách –
neoficiálny preklad
] na predaj v malom, tieto položky sa považujú vo vzťahu k týmto výrobkom za rovnako špecifické, aj ak jedna z nich obsahuje úplnejší alebo presnejší opis tovaru;
b)
zmesi, tovar zložený z rôznych materiálov alebo skladajúci sa z rôznych komponentov a tovar dodávaný v súboroch [balený v súpravách –
neoficiálny preklad
] na predaj v malom, ktoré sa nemôžu zatriediť podľa pravidla 3 písm. a), sa zatriedia podľa materiálu alebo komponentu, ktorý im dáva podstatný charakter, ak je možné ho určiť;
c)
ak sa tovar nemôže zatriediť podľa pravidla 3 písm. a) alebo b), zatriedi sa do poslednej položky v numerickom poradí položiek, ktoré prichádzajú do úvahy.
…“
Druhá časť KN, ktorá obsahuje tabuľku ciel, zahŕňa triedu XVI, nazvanú „Stroje a mechanické zariadenia; elektrické zariadenia; ich časti a súčasti; prístroje na záznam a reprodukciu zvuku, prístroje na záznam a reprodukciu televízneho obrazu a zvuku a ich časti, súčasti a príslušenstvo“.
Kapitola 85 KN uvedená v rámci tejto triedy XVI má názov „Elektrické stroje, prístroje a zariadenia a ich časti a súčasti; prístroje na záznam a reprodukciu zvuku, prístroje na záznam a reprodukciu televízneho obrazu a zvuku, časti, súčasti a príslušenstvo k týmto prístrojom“.
Položka 8518 KN znie takto:
„8518Mikrofóny a ich stojany; reproduktory, tiež vstavané; slúchadlá všetkých druhov, tiež kombinované s mikrofónom, a súpravy pozostávajúce z mikrofónu a jedného alebo viacerých reproduktorov; elektrické nízkofrekvenčné zosilňovače; súpravy elektrických zosilňovačov zvuku:8518 10‐ Mikrofóny a ich stojany:8518 10 30‐ ‐ Mikrofóny s frekvenciou rozsahu od 300 Hz do 3,4 kHz, s priemerom nepresahujúcim 10 mm a výškou nepresahujúcou 3 mm, druhov používaných v telekomunikáciách8518 10 95
‐ ‐ Ostatné
‐ Reproduktory, tiež vstavané v reproduktorových skriniach:
8518 21 00‐ ‐ Jednoduché reproduktory vstavané v reproduktorových skriniach8518 22 00‐ ‐ Zložené reproduktory, vstavané v jednej skrini
8518 29
…
‐ ‐ Ostatné:
…“
Položka 8521 KN znie takto:
„8521
Videofonické prístroje na záznam alebo reprodukciu, tiež so zabudovaným videotunerom:
8521 10
‐ Používajúce magnetické pásky:
8521 10 20
‐ ‐ Používajúce magnetické pásky so šírkou nepresahujúcou 1,3 cm a umožňujúcou záznam alebo reprodukciu pri rýchlosti posuvu pásky nepresahujúcej 50 mm za sekundu
8521 10 95
‐ ‐ Ostatné
8521 90 00
– Ostatné“
Usmernenia
Usmernenia k zatrieďovaniu tovaru predkladanému ako súprava [balenému v súpravách –
neoficiálny preklad
] na predaj v malom do kombinovanej nomenklatúry (
Ú. v. EÚ C 105, 2013, s. 1
, ďalej len „usmernenia“), prijaté Komisiou, stanovujú najmä toto:
„Na účely [pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel] sa termín ‚tovar balený v súpravách na predaj v malom‘ vzťahuje na tovar, ktorý:
a)
pozostáva aspoň z dvoch rôznych výrobkov, ktoré sú
prima facie
zatriediteľné do rôznych položiek;
b)
pozostáva z výrobkov alebo predmetov balených spoločne na splnenie konkrétnej potreby alebo na vykonávanie určitej činnosti;
c)
je balený spôsobom vhodným na predaj priamo spotrebiteľovi bez ďalšieho prebaľovania (napr. v škatuliach, obaloch alebo prepravkách).
…
Splnené musia byť všetky vyššie uvedené podmienky.
…“
Pokiaľ ide konkrétnejšie o podmienku, podľa ktorej tovar musí byť balený spôsobom vhodným na predaj priamo spotrebiteľovi bez ďalšieho prebaľovania, usmernenia stanovujú:
„1.
Podľa tejto poznámky a na to, aby bolo možné tovar považovať za ‚súpravu‘, musia byť splnené všetky tieto podmienky:
a)
všetky predmety v ‚súprave‘ sa predkladajú v rovnakom čase a na rovnakom vyhlásení;
b)
všetky predmety sa predkladajú v rovnakom balení takom ako prenosný kufrík, plastová taška, škatuľa, sieťovina alebo (tiež zabalené) zviazané napríklad pomocou vláknami spevnenej pásky atď.;
c)
všetky predmety sú balené spôsobom vhodným na predaj priamo spotrebiteľom bez ďalšieho prebaľovania.
2.
Avšak, s výnimkou [Avšak výnimkou –
neoficiálny preklad
] z bodu (1)b) sú prípady, keď tovar balený v súpravách na predaj v malom môže byť predkladaný v samostatných baleniach, ak je to odôvodnené, napríklad pre zloženie výrobkov (napríklad veľkosť, hmotnosť, tvar, chemické zloženie), z dôvodu dopravy alebo bezpečnostných dôvodov za predpokladu, že je vhodný na predaj priamo spotrebiteľom bez ďalšieho prebaľovania.
Táto situácia je prijateľná len vtedy, ak:
a)
je tovar predkladaný v ‚primeranom pomere‘, napríklad 1 jedálenský stôl (s rozmermi vhodnými pre 4 osoby) a 4 jedálenské stoličky; v protiklade s „neprimeraným pomerom“ – napríklad 3 jedálenské stoly (s rozmermi vhodnými pre 4 osoby) a 1 jedálenská stolička;
a
b)
tovar je balený v takej forme, ktorá jasne ukazuje, že patria k sebe, napríklad:
i)
balenia musia na seba navzájom jednoznačne odkazovať (číslovaním, obrázkami, obchodným označením atď.); alebo
ii)
v dokumentoch sa uvádza, že predmetný tovar sa nachádza v samostatných baleniach, ale patrí k sebe.“
HS
Podľa článku 3 ods. 1 dohovoru o HS sa každá zmluvná strana zaväzuje, že svoje tarifné a štatistické nomenklatúry usporiada podľa HS, že bude používať bez dodatkov a zmien všetky položky a podpoložky HS, ako aj ich číselné znaky a že bude dodržiavať číselné usporiadanie tohto systému. To isté ustanovenie stanovuje, že každá zmluvná strana sa tiež zaväzuje používať na výklad HS všeobecné pravidlá, ako aj všetky poznámky k triedam, kapitolám a podpoložkám HS a nemeniť ich rozsah.
SCO, založená Medzinárodným dohovorom o založení Rady pre colnú spoluprácu, podpísaným v Bruseli 15. decembra 1950 schvaľuje za podmienok stanovených v článku 8 dohovoru o HS vysvetlivky prijaté výborom pre HS, ktorého organizáciu upravuje článok 6 tohto dohovoru.
Podľa vysvetlivky k všeobecnému pravidlu 3 písm. b) pre výklad HS v rámci vysvetliviek prijatých uvedeným výborom, v znení uplatniteľnom na skutkové okolnosti v konaní vo veci samej (ďalej len „vysvetlivky k HS“):
„…
(VI)
Táto druhá metóda zaradenia sa týka len prípadu:
1)
zmesi;
2)
tovaru zloženého z rôznych materiálov;
3)
tovaru skladajúceho sa z rôznych komponentov;
4)
tovaru baleného v súpravách na predaj v malom. Uplatní sa v prípade, že pravidlo 3 písm. a) nie je možné použiť.
(VII)
Vo všetkých týchto prípadoch sa tovar zaradí podľa materiálu alebo komponentu, ktorý mu dáva podstatný charakter, ak je možné ho určiť.
…
(X)
Na účely uplatnenia tohto pravidla sa tovar spĺňajúci súčasne nasledujúce podmienky považuje za ‚tovar balený v súpravách na predaj v malom‘:
a)
pozostáva aspoň z dvoch rôznych výrobkov, ktoré sú
prima facie
zatriediteľné do rôznych položiek. Za súpravu sa teda nepovažuje v zmysle tohto pravidla napríklad šesť vidličiek na fondue;
b)
pozostáva z výrobkov alebo predmetov balených spoločne na splnenie konkrétnej potreby alebo na vykonávanie určitej činnosti, a
c)
je balený spôsobom vhodným na predaj priamo spotrebiteľovi bez ďalšieho prebaľovania (napr. v škatuliach, obaloch alebo prepravkách).“
Spor vo veci samej a prejudiciálna otázka
Z rozhodnutia vnútroštátneho súdu vyplýva, že spoločnosť VAD, ktorej je pán van Aert konateľom, predložila ako colný zástupca vo vlastnom mene, ale na účet spoločnosti Zicplay SA a na objednávku Transmar Logistics príslušným colným útvarom v Antverpách (Belgicko) 10. januára 2008, 11. januára 2008 a 23. januára 2008 tri dovozné colné vyhlásenia „IM4“ na prepustenie do voľného obehu a na spotrebu kombinovaných obrazových a zvukových zariadení nazývaných „mikro Z 99 DVBT“, ktoré sa skladajú jednak z prístroja kombinujúceho prehrávač DVD, pripojenie USB, tuner FM, displej s tekutými kryštálmi (LCD) TFT, prehrávač MP 3 a televízny tuner (ďalej len „kombinovaná zostava audio/video“) a jednak z odnímateľných reproduktorov.
Tento tovar bol pri preprave rozmontovaný a v dovozných colných vyhláseniach „IM4“ deklarovaný samostatne, ako súčiastky.
Zariadenia „mikro Z 99 DVBT“ tak boli zaradené do dvoch rôznych colných položiek KN, teda jednak kombinovaná zostava audio/video do podpoložky 8518 1095 90 KN, v prípade ktorej sa platí clo vo výške 2,5 %, a jednak odnímateľné reproduktory do colnej podpoložky 8518 2200 90 KN, v prípade ktorej sa platí clo vo výške 4,5 %.
Teda kombinovaná zostava audio/video a reproduktory neboli deklarované ako celok v položke 8521 9000 90 KN, v prípade ktorej sa platí dovozné clo vo výške 13,9 %.
Spoločnosť VAD a pán van Aert boli predvolaní na 21. októbra 2011 na Correctionele rechtbank te Antwerpen (Trestný súd v Antverpách) z dôvodu, že podali tri colné vyhlásenia obsahujúce nesprávne označenie a nesprávne colné zaradenie s cieľom prepustenia zariadení „mikro Z 99 DVBT“ do voľného obehu a na spotrebu v rámci colného územia Únie.
Uvedený súd v rozsudku zo 6. júna 2012 rozhodol, že kombinovaná zostava audio/video a reproduktory sa mali považovať za súpravu tovaru a mali byť spolu zaradené do colnej položky 8521 9000 90 KN. Uvedený súd uložil spoločnosti VAD a pánovi van Aertovi solidárne pokutu a povinnosť zaplatiť skrátené dovozné clo.
Po odvolaní proti tomuto rozsudku Hof van beroep te Antwerpen (Odvolací súd v Antverpách) potvrdil tento rozsudok rozsudkom z 11. septembra 2013.
V tejto súvislosti tento súd zohľadnil najmä skutočnosti, že kombinovaná zostava audio/video a reproduktory boli deklarované spolu colnému orgánu v tých istých dovozných colných vyhláseniach „IM4“ a že tento tovar tvoril, ako vyplýva z príslušnej dokumentácie, zjavne celok, ktorá sa má predávať spolu.
Tovary podľa odvolacieho súdu tvoria súpravu balenú na predaj v malom, ak sa preukáže, že budú uvedené do predaja v malom v jednom balení, takže sú určené nato, aby boli ponúkané spolu ako jeden celok v rámci tohto spôsobu uvedenia na trh. O taký prípad údajne ide v predmetnej veci, ako to preukazuje súbor skutkových okolností, teda spoločný dovoz, preprava, fakturácia, nakladanie s tovarom, to, že ide o rovnakého adresáta, obrazové znázornenia zariadenia a to, že počet dovezených súprav reproduktorov sa presne zhoduje s počtom kombinovaných zostáv audio/video. Teda kombinovaná zostava audio/video a reproduktory tvorili v okamihu ich zaradenia súpravu balenú na predaj v malom. Okolnosť, že tieto tovary neboli v čase preclenia predložené v jednom obale, nemá na toto konštatovanie vplyv.
Spoločnosť VAD a pán van Aert podali teda na vnútroštátny súd proti tomuto rozsudku kasačný opravný prostriedok.
Vnútroštátny súd si kladie v tomto kontexte najmä otázku, či tovar balený v súpravách na predaj v malom, ktorý bol v colnom konaní oprávnene predložený v samostatných baleniach, ale v prípade ktorého je zjavné, že tvorí celok a je určený na to, aby sa na predaj v malom ponúkal ako celok, treba v zmysle pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel považovať za tovar balený v súpravách na predaj v malom aj vtedy, keď bol tento tovar zabalený ako jeden celok až po podaní colného vyhlásenia na účely ponúkania na predaj v malom.
Za týchto podmienok Hof van Cassatie (Kasačný súd) rozhodol prerušiť konanie a položiť Súdnemu dvoru túto prejudiciálnu otázku:
„Treba tovary balené v súpravách na predaj v malom, ktoré sú v colnom konaní predložené v samostatných baleniach, pretože je to odôvodnené, avšak v ich prípade je zjavné, že tvoria celok a sú určené na to, aby sa na predaj v malom ponúkali ako celok, považovať v zmysle pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel… za tovary balené v súpravách na predaj v malom aj vtedy, keď boli tieto tovary zabalené spolu až po podaní colného vyhlásenia na účely ponúkania na predaj v malom?“
O prejudiciálnej otázke
Vnútroštátny súd sa svojou prejudiciálnou otázkou v podstate pýta, či a v akom rozsahu pravidlo 3 písm. b) všeobecných pravidiel možno vykladať v tom zmysle, že tovary, o aké ide vo veci samej, ktoré sú predložené pri preclení v samostatných baleniach a sú zabalené spolu až po tomto preclení, môžu byť považované za „tovar balený v súpravách na predaj v malom“ v zmysle tohto pravidla a z tohto dôvodu patriť do jednej a tej istej colnej položky, ak je preukázané vzhľadom na iné objektívne faktory, že tieto tovary tvoria celok a majú byť práve takto ponúkané na predaj v malom.
Na úvod treba pripomenúť, že pravidlo 3 písm. b) všeobecných pravidiel, ktoré upravuje konkrétne zaradenie tovaru baleného v súpravách na predaj v malom, sa uplatňuje, len ak na jednej strane predmetné výrobky možno spájať s rôznymi položkami KN a na druhej strane zaradenie nemožno vykonať na základe pravidla 3 písm. a) uvedených všeobecných pravidiel, teda najmä keď nemôže dôjsť k zaradeniu do špecifickej položky, ktorá by mala prednosť pred položkami všeobecnejšieho rozsahu (pozri v tomto zmysle rozsudky Telefunken Fernseh und Rundfunk,
163/84
,
EU:C:1985:396
, body
a
, ako aj Kurcums Metal,
C‑558/11
,
EU:C:2012:721
, bod
).
Hoci v predmetnom prípade sa zdá, že podmienky uplatnenia pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel sú
prima facie
splnené, pokiaľ ide o výrobky, o ktoré ide vo veci samej, prináleží tomuto súdu, aby vykonal nevyhnutné posúdenie v tejto súvislosti a overil, či tieto výrobky môžu byť zaradené do rôznych položiek KN, z ktorých žiadna nemôže byť považovaná za najšpecifickejšiu v zmysle pravidla 3 písm. a) všeobecných pravidiel (pozri v tomto zmysle rozsudky Kurcums Metal,
C‑558/11
,
EU:C:2012:721
, bod
, a Vario Tek,
C‑178/14
,
EU:C:2015:152
, bod
).
Pokiaľ ide o položenú prejudiciálnu otázku, treba zdôrazniť, že vysvetlivky k HS, ako aj usmernenia konkrétne stanovujú, pokiaľ ide o pravidlo 3 písm. b) všeobecných pravidiel, že za „tovar balený v súpravách“ v zmysle tohto pravidla možno považovať len tovar „balený spôsobom vhodným na predaj priamo spotrebiteľovi bez ďalšieho prebaľovania“. V predmetnom prípade však boli tovary, o ktoré ide vo veci samej, až po preclení prebalené spolu tak, aby mohli byť predávané ako celok, čo podľa vnútroštátneho súdu môže spôsobiť, že budú vylúčené z pojmu tovar balený v súpravách na predaj v malom, tak ako je spresnený uvedenými vysvetlivkami HS a usmerneniami.
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že vysvetlivky, ktoré pokiaľ ide o KN, vypracovala Komisia a pokiaľ ide o HS, vypracovala SCO, prispievajú dôležitým spôsobom k výkladu významu rozličných colných položiek, ale nie sú právne záväzné (pozri najmä rozsudky Digitalnet a i.,
C‑320/11, C‑330/11, C‑382/11 a C‑383/11
,
EU:C:2012:745
, bod
, ako aj Data I/O,
C‑297/13
,
EU:C:2014:331
, bod
).
Obsah týchto vysvetliviek musí byť teda v súlade s ustanoveniami KN a nemôže meniť ich rozsah (rozsudky JVC France,
C‑312/07
,
EU:C:2008:324
, bod
, a Vario Tek,
C‑178/14
,
EU:C:2015:152
, bod
). To platí o to viac, pokiaľ ide o usmernenia, keďže Komisia v nich spresňuje rozsah, ktorý podľa nej má mať pojem „tovar balený v súpravách na predaj v malom“ v zmysle pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel.
Treba teda v prvom rade konštatovať, že v každom prípade nevyplýva ani zo znenia pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel, ani, ďalej, z vysvetliviek k HS alebo z usmernení, pričom usmernenia stanovujú určité výnimky z požiadavky jedného balenia, že pojem „súprava“ v zmysle tohto pravidla nevyhnutne vyžaduje a to vo všetkých prípadoch, aby sa dotknutý tovar nachádzal vo vnútri tohto istého balenia na účely preclenia.
V druhom rade treba poznamenať, že Súdny dvor rozhodol, že pojem „súprava“ v zmysle uvedeného pravidla predpokladá úzku spojitosť z hľadiska uvádzania na trh medzi dotknutými tovarmi, takže nielenže majú byť spolu v štádiu preclenia, ale sú takisto zvyčajne ponúkané v rôznych obchodných štádiách a najmä v kontexte predaja v malom ako celok a v jednom balení, na účely splnenia určitej potreby alebo výkon určitej činnosti (pozri v tomto zmysle rozsudok Telefunken Fernseh und Rundfunk,
163/84
,
EU:C:1985:396
, bod
).
V tejto súvislosti, hoci iste z rozsudku Telefunken Fernseh und Rundfunk (
163/84
,
EU:C:1985:396
) vyplýva, že na to, aby mohli tovary byť predmetom jedného zaradenia ako „súpravy tovarov“, musia byť balené spolu na účely preclenia, z tohto rozsudku nevyplýva, že by na to, aby boli predmetné tovary takto kvalifikované, museli povinne byť počas preclenia v jednom a tom istom balení. Pojem „súprava tovarov“ skôr odkazuje na kombináciu výrobkov, ktoré sú zvyčajne ponúkané, najmä v rámci predaja v malom, ako celok a v jednom balení, na účely splnenia určitej potreby alebo výkon určitej činnosti.
Teda to, že tovary sú v jednom balení počas preclenia, nepredstavuje podmienku
sine qua non
na účely záveru, že tvoria celok a predstavujú preto „súpravu“ v zmysle pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel, ale len typický znak umožňujúci vyvodiť takéto konštatovanie.
Opačný výklad pojmu súprava by v skutočnosti umožnil dovozcom, aby si sami zvolili prostredníctvom relatívne jednoduchej manipulácie, akou je prebalenie alebo vzájomné spojenie výrobkov lepiacou páskou, colné zaradenie dotknutého tovaru – či už ako celok alebo oddelene – podľa toho, čo je pre nich výhodnejšie.
Z ustálenej judikatúry Súdneho dvora vyplýva, že takáto možnosť by bola v rozpore so zásadou, podľa ktorej rozhodujúce kritérium na colné zaradenie tovaru sa musí hľadať všeobecne v jeho objektívnych znakoch a vlastnostiach, a narušila by preto cieľ ľahkosti colných kontrol a právnej istoty, ktorými sa colná klasifikácia dovážaného tovaru musí riadiť (pozri v tomto zmysle najmä rozsudky Kurcums Metal,
C‑558/11
,
EU:C:2012:721
, bod
, a Humeau Beaupréau,
C‑2/13
,
EU:C:2014:48
, bod
).
Okrem toho z judikatúry Súdneho dvora v podstate vyplýva, že rozhodnutie, pri predložení dotknutých tovarov na preclenie, či tieto tovary tvoria celok alebo inými slovami „súpravu“ v zmysle pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel, sa musí v konečnom dôsledku vykonať vzhľadom na spôsob, akým majú byť tieto tovary ponúkané spotrebiteľom, teda či sú spotrebiteľom ponúkané ako celok (pozri v tomto zmysle rozsudok Telefunken Fernseh und Rundfunk,
163/84
,
EU:C:1985:396
, bod
).
Nakoniec, podobne ako tvrdí belgická vláda, treba konštatovať, že okolnosť, že vo veci samej predmetné tovary boli po preclení prebalené do jedného balenia, neznamená nevyhnutne, že by tieto tovary nemohli byť predávané priamo ako celok spotrebiteľom bez prebalenia. Totižto, vzhľadom na informácie poskytnuté vnútroštátnym súdom, sa zdá, že je možné si predstaviť a bolo by to dôvodné, keby kombinovaná zostava audio/video a príslušné reproduktory boli predávané spolu spotrebiteľom v oddelených krabiciach a nie v jednom balení.
Z toho vyplýva, že okolnosť, že tovary sú predložené na preclenie v samostatných baleniach a sú zabalené spolu až po ich preclení, nemôže sama osebe brániť tomu, aby tieto tovary boli považované za „tovar balený v súpravách na predaj v malom“ v zmysle pravidla 3 písm. b) všeobecných pravidiel, ak jasne vyplýva v čase preclenia z iných objektívnych okolností, že tieto tovary tvoria celok a sú určené ako celok na predaj v malom.
Takéto objektívne faktory možno vyvodiť z takých okolností, aké sú uvedené v rozhodnutí vnútroštátneho súdu, teda spoločný dovoz, preprava, fakturácia, nakladanie s tovarom, to, že ide o rovnakého adresáta, obrazové znázornenia zariadenia a to, že počet dovezených súprav reproduktorov sa presne zhoduje s počtom kombinovaných zostáv audio/video. Prináleží však vnútroštátnemu súdu, aby vykonal posúdenie relevantných okolností na účely konštatovania, či tovary, o ktoré ide vo veci samej, možno považovať za tovary balené v súpravách.
V dôsledku toho treba odpovedať na položenú otázku tak, že pravidlo 3 písm. b) všeobecných pravidiel sa má vykladať v tom zmysle, že také tovary, o aké ide vo veci samej, ktoré sú predložené pri preclení v samostatných baleniach a sú zabalené spolu až po tomto preclení, môžu byť považované za „tovar balený v súpravách na predaj v malom“ v zmysle tohto pravidla a z tohto dôvodu patriť do jednej a tej istej colnej položky, ak je preukázané vzhľadom na iné objektívne faktory, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, že tieto tovary tvoria celok a majú byť práve takto ponúkané na predaj v malom.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

Pravidlo 3 písm. b) všeobecných pravidiel pre interpretáciu kombinovanej nomenklatúry tvoriacej prílohu I nariadenia Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku v znení vyplývajúcom z nariadenia Komisie (ES) č. 1214/2007 z 20. septembra 2007 sa má vykladať v tom zmysle, že také tovary, o aké ide vo veci samej, ktoré sú predložené pri preclení v samostatných baleniach a sú zabalené spolu až po tomto preclení, môžu byť považované za „tovar balený v súpravách na predaj v malom“ v zmysle tohto pravidla a z tohto dôvodu patriť do jednej a tej istej colnej položky, ak je preukázané vzhľadom na iné objektívne faktory, čo prináleží overiť vnútroštátnemu súdu, že tieto tovary tvoria celok a majú byť práve takto ponúkané na predaj v malom.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: holandčina.