CELEX: 62021TJ0475
EGFJ och Ejflu
Betalningar som undantagits från finansiering
Betalningar som verkställts av Frankrike
Frivilligt kopplat stöd
Villkor för stödberättigande
Sektorer och produktion som kan berättiga till stöd
Artikel 52.2 i förordning (EU) nr 1307/2013

Republiken Frankrike har med stöd av artikel 263 FEUF yrkat ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut (EU) 2021/988 av den 16 juni 2021 om undantagande från unionsfinansiering av vissa utgifter som betalats av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (
EUT L 218, 2021, s. 9
) (nedan kallat det angripna beslutet), i den del 45869990,19 euro har undantagits från finansiering genom EGFJ, vilket motsvarar utgifter som uppkommit i samband med frivilligt kopplat stöd för produktion av foderbaljväxter avseende ansökningsåret 2017.
Bakgrund till tvisten
Den 1 augusti 2016 anmälde de franska myndigheterna, med tillämpning av artikel 54.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av den 17 december 2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) 73/2009 (
EUT L 347, 2013, s. 608
), till Europeiska kommissionen en kopplad stödåtgärd till förmån för sektorn för proteingrödor, rubricerad ”24. Stöd för produktion av foderbaljväxter” (nedan kallat åtgärd 24). I punkt 2.2.b i anmälan preciserades bland annat att de stödberättigande arealerna för detta system för kopplat stöd var de arealer som odlades med rena foderbaljväxter, vilka blandats sinsemellan eller med andra arter (spannmål, andra gräsväxter, oljeväxter), om blandningen innehöll minst 50 procent utsäde av foderbaljväxter vid sådden.
För ansökningsåren 2015 och 2016 (det vill säga räkenskapsåren 2016 och 2017) genomförde kommissionen en undersökning med referensen NAC/2016/021/FR, efter vilken den konstaterade att villkoren för stödberättigande för åtgärd 24 inte var förenliga med unionsrätten. Kommissionen antog därför sitt genomförandebeslut (EU) 2018/1841 av den 16 november 2018 om undantagande från unionsfinansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (
EUT L 298, 2018, s. 34
), i samband med vilket den tillämpade en finansiell korrigering på Republiken Frankrike för de utgifter som uppkommit i samband med nämnda åtgärd.
Kommissionen genomförde en ny undersökning för ansökningsåret 2017, som registrerades under referensen NAC/2018/009/FR.
Genom skrivelse av den 4 maj 2018 meddelade kommissionen Republiken Frankrike resultaten av ovannämnda undersökning, enligt artikel 34.2 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 av den 6 augusti 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 med beaktande av utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, räkenskapsavslutning, regler om kontroller, värdepapper och öppenhet (
EUT L 255, 2014, s. 59
). I detta meddelande av den 4 maj 2018 konstaterade kommissionen att villkoren för att åtgärd 24 skulle berättiga till stöd inte hade ändrats i förhållande till dem som gällde för ansökningsåren 2015 och 2016. Blandningar av baljväxter och gräsväxter förekom nämligen fortfarande bland de arealer som berättigade till kopplat stöd. Kommissionen påpekade således för de franska myndigheterna att den ansåg att de utbetalningar avseende åtgärd 24 som verkställts från och med ansökningsåret 2017 var rättsstridiga och inte berättigade till unionsfinansiering. Kommissionen anmodade även de franska myndigheterna att inkomma med en uppskattning av risken för EGFJ beträffande ansökningsåret 2017 och att ändra villkoren för stödberättigande för åtgärd 24.
Genom skrivelse av den 6 november 2018 bestred de franska myndigheterna, för det första, tillämpningen av en finansiell korrigering som motsvarade det stödbelopp som utbetalats för arealer som täcktes av blandningar av baljväxter och gräsväxter. Den gjorde i skrivelsen, för det andra, gällande att det inte fanns någon bestämmelse i lagstiftningen som uteslöt gräsväxter från kopplat stöd.
Genom skrivelse av den 17 december 2019, som skickades med stöd av artikel 34.3 tredje stycket och artikel 40.1 i förordning nr 908/2014, underrättade kommissionen formellt Republiken Frankrike om det uppskattade beloppet för den föreslagna korrigeringen för ansökningsåret 2017, nämligen 45869990,19 euro.
Genom skrivelse av den 3 februari 2020 begärde de franska myndigheterna att ett förlikningsförfarande skulle inledas med stöd av artikel 40.1 i förordning nr 908/2014. Förlikningsorganet avgav sin rapport den 2 augusti 2020, i vilken det drog slutsatsen att det inte var möjligt att nå förlikning mellan parterna.
Genom skrivelse av den 5 mars 2021 sände kommissionen sin slutliga ståndpunkt till de franska myndigheterna efter förlikningsorganets rapport, i vilken den bekräftade att blandningar av baljväxter och gräsväxter, även i mindre andelar, inte kunde omfattas av kopplat stöd, eftersom gräsväxter inte nämndes i uppräkningen, i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, av sektorer och produktion som kan berättiga till sådant stöd.
Genom det angripna beslutet undantog kommissionen bland annat de utgifter som Republiken Frankrike hade haft i samband med åtgärd 24, avseende ansökningsåret 2017, från unionsfinansiering med ett belopp på 45869990,19 euro.
Parternas yrkanden
Republiken Frankrike har yrkat att tribunalen ska
–
ogiltigförklara det angripna beslutet i den del det innebär att en finansiell korrigering på 45869990,19 euro ska tillämpas på utgifterna för åtgärd 24, avseende ansökningsåret 2017, och
–
förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.
Kommissionen har yrkat att tribunalen ska
–
ogilla talan, och
–
förplikta Republiken Frankrike att ersätta rättegångskostnaderna.
Rättslig bedömning
Till stöd för sin talan har Republiken Frankrike åberopat en enda grund, som avser åsidosättande av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013. Republiken Frankrike har nämligen hävdat att kommissionen gjorde en felaktig tolkning av nämnda bestämmelse när den fann att baljväxter som odlas i blandningar tillsammans med gräsväxter inte kunde omfattas av ett system med kopplat stöd.
Republiken Frankrike har i detta avseende gjort gällande att det framgår av en bokstavstolkning, en kontextuell tolkning och en teleologisk tolkning av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 att begreppet sektor, i denna bestämmelse, har en vidare räckvidd än begreppet produktion, vilket bland annat bekräftas av den åtskillnad mellan jordbruksproduktion och jordbrukssektorer som görs i artikel 52.3 och i artikel 54.1 och 2 i förordning nr 1307/2013, i skäl 49 i nämnda förordning samt i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (
EUT L 347, 2013, s. 671
). Enligt Republiken Frankrike kan medlemsstaterna, enligt artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, för att förhindra att befintliga svårigheter förvärras, således bevilja kopplat stöd för antingen en särskild jordbrukssektor, det vill säga flera typer av produktion som utgör en huvudsaklig eller underordnad del av denna sektor, eller en enda särskild typ av jordbruksproduktion.
Vad närmare bestämt avser sektorn för proteingrödor, som nämns i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, anser Republiken Frankrike att den inte avser någon särskild produktion, utan hänvisar till sektorn för växter som hör till familjen baljväxter, vilka odlas för sitt proteininnehåll.
Under dessa omständigheter har Republiken Frankrike hävdat att sektorn för proteingrödor ska ges en vid tolkning på så sätt att den omfattar all sedvanlig praxis som är etablerad i en medlemsstat för produktion av arter av baljväxter som odlas för sitt proteininnehåll.
I Frankrike odlas baljväxter avsedda för djurfoder vanligtvis i blandningar tillsammans med andra arter, såsom gräsväxter. Odlingen av baljväxter i blandningar tillsammans med gräsväxter har nämligen inte bara ett jordbruksmässigt intresse, genom att den innebär att uppfödarna kan förfoga över ett mer lättsmält foder för djuren, utan även ett miljöintresse, eftersom baljväxter gör det möjligt att binda luftkväve i jorden och, därmed, att minska tillägg av kvävegödselmedel. Republiken Frankrike har även gjort gällande att sektorn för foderbaljväxter har minskat kraftigt sedan 1960-talet. Beviljandet av ett kopplat stöd för odling av baljväxter som omfattar odling av foderbaljväxter i blandningar tillsammans med andra arter, inklusive gräsväxter, överensstämmer således med syftet med kopplat stöd, vilket är att stödja en sektor i svårigheter genom att uppmuntra till en sedvanlig och etisk praxis för djurs hälsa och för miljön.
Slutligen har Republiken Frankrike i repliken preciserat att den inte hävdat att baljväxter och gräsväxter utgör en huvudsaklig respektive en underordnad produktion inom sektorn för proteingrödor, utan att blandningar av baljväxter och gräsväxter, med en övervägande del baljväxter, är en fullvärdig produktionsform inom nämnda sektor.
Kommissionen har bestritt Republiken Frankrikes argument.
Det ska inledningsvis påpekas att Republiken Frankrike i sina inlagor inte har bestritt att gräsväxter, betraktade för sig, inte hör till de sektorer eller den produktion som anges i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 och att de därför inte i sig kan berättiga till kopplat stöd. Det är vidare ostridigt mellan parterna att baljväxter kan berättiga till kopplat stöd genom att denna produktion hör till sektorn för proteingrödor, vilken uttryckligen anges i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013.
Parterna är emellertid oense om huruvida blandningar av å ena sidan jordbruksprodukter som hör till en sådan sektor eller produktion som räknas upp i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, såsom baljväxter, och, å andra sidan, jordbruksprodukter som inte hör till en sådan sektor eller produktion, såsom gräsväxter, kan berättiga till kopplat stöd.
För att besvara den frågan ska det göras en bokstavstolkning, en kontextuell tolkning och en teleologisk tolkning av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 december 2015, Finland/kommissionen,
T‑124/14
,
EU:T:2015:955
, punkt
).
Bokstavstolkning
Vid en bokstavstolkning ska hänsyn tas till den omständigheten att unionsrättens bestämmelser är avfattade på flera olika språk och att samtliga språkversioner äger vitsord, vilket innebär att det kan krävas att de olika språkversionerna jämförs (se, för ett liknande resonemang, dom av den 11 december 2015, Finland/kommissionen,
T‑124/14
,
EU:T:2015:955
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Artikel 52 i förordning nr 1307/2013, med rubriken ”Allmänna bestämmelser”, finns i kapitel 1, med rubriken ”Frivilligt kopplat stöd”, i avdelning IV, med rubriken ”Kopplat stöd”, i nämnda förordning. Det anges i punkt 1 i denna artikel att medlemsstaterna får bevilja kopplat stöd till jordbrukare på de villkor som fastställs i nämnda kapitel.
Enligt artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 får kopplat stöd utbetalas till följande sektorer och produktion: spannmål, oljeväxter, proteingrödor, trindsädesslag, lin, hampa, ris, nötter, stärkelsepotatis, mjölk och mjölkprodukter, utsäde, får- och getkött, nöt- och kalvkött, olivolja, silkesmaskar, torkat foder, humle, sockerbetor, sockerrör och cikoria, frukt och grönsaker samt skottskog med kort omloppstid.
Det ska påpekas att det i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 görs en uppräkning av sektorer och produktion som kan berättiga till kopplat stöd, vars begränsade och uttömmande karaktär intygas genom användningen av ordet ”följande” (”following” på engelska och ”seguenti” på italienska), följt av kolon som föregår uppräkningen av nämnda sektorer och nämnda produktion.
Eftersom artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 dels innehåller en begränsande uppräkning av sektorer och produktion som kan berättiga till kopplat stöd, dels inte nämner blandningar av produkter som hör till sektorer eller produktion som uttryckligen anges i denna uppräkning och produkter som inte hör till nämnda sektorer eller nämnda produktion, förefaller en bokstavstolkning av denna bestämmelse således snarare stödja kommissionens ståndpunkt, att nämnda blandningar inte är stödberättigande, än den som Republiken Frankrike har gjort gällande.
Kontextuell tolkning
Det följer av användningen dels av adjektivet ”frivilligt”, i rubriken till kapitel 1 i avdelning IV i förordning nr 1307/2013, dels av verbet ”få”, i artikel 52.1 i denna förordning (se punkt 24 ovan) att systemet för kopplat stöd inte är obligatoriskt och att medlemsstaterna följaktligen är fria att bevilja sådant stöd.
Enligt artikel 52.1 i förordning nr 1307/2013 ska medlemsstaterna dessutom, när de beslutar att införa ett sådant stöd, göra detta med beaktande av samtliga villkor som fastställs i kapitel 1 i avdelning IV i förordningen (se punkt 24 ovan).
Enligt artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 är det, för det första, de sektorer och den produktion som omfattas av den begränsande förteckningen i nämnda artikel som kan berättiga till kopplat stöd. Enligt artikel 52.3 i nämnda förordning kan sådant stöd, för det andra, endast komma i fråga för sektorer eller regioner i en medlemsstat där ”särskilda typer av jordbruk” eller ”särskilda jordbrukssektorer” dels är särskilt viktiga av ekonomiska, miljömässiga eller sociala skäl, dels genomgår vissa svårigheter. I artikel 52.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 639/2014 av den 11 mars 2014 om komplettering av förordning nr 1307/2013 och om ändring av bilaga X till den förordningen (EUT L 181, 214, s. 1) anges att dessa svårigheter innebär att det finns risk för nedläggning eller produktionsminskning på grund av bland annat svag lönsamhet i den verksamhet som bedrivs, vilket negativt påverkar den ekonomiska, sociala eller miljömässiga balansen i den berörda regionen eller sektorn. Det föreskrivs, för det tredje, i artikel 52.5 i förordning nr 1307/2013 att sådant stöd ska vara nödvändigt för att upprätthålla de aktuella produktionsnivåerna i berörda sektorer eller regioner.
Det framgår således av en jämförelse mellan ovannämnda bestämmelser att lagstiftarens avsikt var att begränsa medlemsstaternas möjlighet att bevilja kopplat stöd genom att införa kumulativa villkor som avsevärt begränsar kretsen av berättigade stödmottagare och mer allmänt dess materiella tillämpningsområde. Det skulle följaktligen strida mot ovannämnda villkor om det gjordes en vid tolkning av nämnda tillämpningsområde.
Även om artikel 52.3 i förordning nr 1307/2013 ger medlemsstaterna ett visst utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att fastställa huruvida sektorer eller produktion, för det första, är av särskild betydelse av ekonomiska, miljömässiga eller sociala skäl och, för det andra, huruvida det kopplade stödet kan förhindra att dessa svårigheter förvärras eller att produktionen läggs ned, följer det inte på något sätt av denna artikel, eller av någon annan bestämmelse i förordning nr 1307/2013 eller i förordning nr 639/2014, att medlemsstaterna har ett motsvarande utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller definitionen av de sektorer eller den produktion som berättigar till kopplat stöd och som räknas upp i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013. Ett sådant utrymme för skönsmässig bedömning skulle nämligen strida mot den uttömmande karaktären av uppräkningen i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, vilken Republiken Frankrike för övrigt uttryckligen har medgett i sina inlagor.
Det ska dessutom påpekas att artikel 1 b i förordning nr 1307/2013 innehåller en uppräkning av de olika stödsystem för jordbrukare som regleras i förordningens bestämmelser. Det framgår av bilaga 1 till nämnda förordning att dessa system är frikopplade från produktionen, med undantag för systemet för kopplat stöd och det särskilda stödet för bomull, vilket regleras av bestämmelserna i kapitel 2 i avdelning IV i samma förordning.
Följaktligen är kopplat stöd en stödordning som utgör ett undantag i förhållande till andra stödordningar som regleras i förordning nr 1307/2013 vilka är frikopplade från produktionen och i princip inte specifikt rör jordbrukssektorer eller jordbruksproduktion som genomgår svårigheter.
Av detta följer att villkoren för att tillämpa kopplat stöd, med beaktande av stödets karaktär av undantag, ska tolkas restriktivt (se, för ett liknande resonemang och analogt, dom av den 13 december 2018, Sut,
C‑514/17
,
EU:C:2018:1016
, punkt
och där angiven rättspraxis, och dom av den 22 januari 2020, Pensionsversicherungsanstalt (Tjänstgöring efter pensionsåldern),
C‑32/19
,
EU:C:2020:25
, punkt
och där angiven rättspraxis).
Mot bakgrund av det ovan anförda finner tribunalen att de sektorer och den produktion som är stödberättigande och som räknas upp i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 ska tolkas restriktivt.
En kontextuell tolkning av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 ger således inte stöd för Republiken Frankrikes ståndpunkt vad gäller frågan huruvida blandningar som omfattar jordbruksprodukter som hör till någon av de sektorer eller en produktion som uttryckligen räknas upp i nämnda artikel och andra produkter som inte omfattas av nämnda sektorer eller nämnda produktion är stödberättigande.
Teleologisk tolkning
Vid en teleologisk tolkning av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 ska hänsyn tas till syftet med systemet för kopplat stöd, vilket anges i skäl 49 och artikel 52.5 i samma förordning. Det framgår av detta skäl och den sistnämnda bestämmelsen, jämförda med artikel 52.3 i förordning nr 1307/2013 och artikel 52.3 i förordning nr 639/2014 (se punkt 30 ovan), att syftet med det kopplade stödet inte är att allmänt stödja jordbruksproduktionen, utan att skapa incitament till att upprätthålla de aktuella produktionsnivåerna inom särskilda sektorer eller regioner i en medlemsstat där särskilda typer av jordbruk eller särskilda jordbrukssektorer, som är särskilt viktiga av ekonomiska och sociala skäl, genomgår vissa svårigheter som kan leda till nedläggning eller produktionsminskning och få negativa konsekvenser för den ekonomiska, sociala eller miljömässiga balansen i den berörda regionen eller sektorn.
Av detta följer att syftet med det kopplade stödet är att stödja produktionen inom vissa jordbrukssektorer eller viss särskild produktion som genomgår svårigheter, för att undvika att produktionen läggs ned eller minskar samt den negativa inverkan som detta skulle få för den ekonomiska, sociala eller miljömässiga balansen i den berörda regionen eller sektorn.
Det ska i förevarande fall erinras om att åtgärd 24, med rubriken ”Stöd för produktion av foderbaljväxter”, syftade till att stimulera produktionen av foderbaljväxter, eftersom arealer med foderbaljväxter – enligt den anmälan som Republiken Frankrike gjort i enlighet med artikel 52.4 i förordning nr 1307/2013 – sedan år 2010 hade börjat minska och arealerna för rena foderbaljväxter uppvisade en kontinuerlig och betydande minskning.
Republiken Frankrike har i huvudsak gjort gällande att ett stöd kopplat till odling av baljväxter med hög proteinhalt, som bland annat omfattar blandningar av baljväxter och gräsväxter, svarar mot syftet att stödja en sektor i svårigheter som är särskilt viktig av ekonomiska, sociala eller miljömässiga skäl, i den mening som avses i artikel 52.3 i förordning nr 1307/2013.
Republiken Frankrike har i detta avseende för det första påstått att baljväxter har det särdraget att de binder luftkväve i jorden så att tillägg av kvävegödselmedel kan undvikas och att detta är skälet till att baljväxter ofta och traditionellt sås tillsammans med andra arter.
Det framgår emellertid inte av ovannämnda argument att baljväxter uteslutande eller huvudsakligen sås tillsammans med gräsväxter. Detta argument kan följaktligen inte styrka att det syfte som eftersträvas med åtgärd 24, i enlighet med förordning nr 1307/2013, som består i att stödja produktionen av foderbaljväxter för att upprätthålla dess aktuella nivå (se punkt 40 ovan), endast kunde uppnås effektivt om nämnda produktion omfattade blandningar av baljväxter och gräsväxter.
Det ska under alla omständigheter påpekas, i likhet med vad kommissionen har gjort, att kopplat stöd inte har till syfte att stödja åtgärder som har en gynnsam inverkan på miljön och att det i förordning nr 1307/2013 föreskrivs ett annat stödsystem som eftersträvar detta syfte (se kapitel 3, med rubriken ”Stöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön”, i avdelning III, med rubriken ”Ordningen för grundstöd, systemet för enhetlig arealersättning och relaterade stöd”, i nämnda förordning).
Även om det antas att baljväxter medför miljöfördelar, visar denna omständighet följaktligen inte att det syfte som anges i punkt 40 ovan effektivt skulle eftersträvas genom ett kopplat stöd som beviljas för blandningar av baljväxter och gräsväxter. Republiken Frankrikes kan följaktligen inte vinna framgång med det argument som nämns i punkt 42 ovan.
Republiken Frankrike har i sin replik dessutom gjort gällande att odlingar av blandningar av baljväxter och gräsväxter är av miljöintresse som sådana, eftersom förekomsten av gräsväxter gör det möjligt för baljväxter att bättre binda luftkväve så att tillägg av kvävegödselmedel i jorden kan undvikas. Till stöd för detta argument har Republiken Frankrike åberopat en studie från år 2010 från Institut national de recherche pour l'agriculture, alisation et de l'environnement (Nationella institutet för forskning på jordbruks-, livsmedels- och miljöområdet). Det framgår emellertid inte av handlingarna i målet att kommissionen underrättades om ovannämnda argument och studie och att dessa diskuterades vid det administrativa förfarandet. Under dessa omständigheter ska ovannämnda argument och studie, i enlighet med den rättspraxis som innebär att lagenligheten av ett beslut från kommissionen ska bedömas mot bakgrund av den information som kommissionen hade tillgång till vid den tidpunkt då den antog beslutet (se, för ett liknande resonemang, dom av den 22 januari 2020, Litauen/kommissionen,
T‑19/18
, ej publicerad,
EU:T:2020:4
, punkt
och där angiven rättspraxis), avvisas eftersom de inte påverkar frågan huruvida det angripna beslutet är välgrundat.
Republiken Frankrike har för det andra hävdat att blandningar av baljväxter och gräsväxter gör det möjligt för uppfödarna att förfoga över ett mer komplett och mer lättsmält foder för djuren. I likhet med kommissionen finner tribunalen emellertid att detta argument inte är relevant, eftersom det i förevarande fall förhåller sig på så sätt att åtgärd 24 inte avser sektorn för uppfödning, utan syftar till att stödja produktionen av foderbaljväxter. Republiken Frankrike kan följaktligen inte vinna framgång med sitt argument.
Av detta följer att Republiken Frankrike inte kan visa att beviljandet av kopplat stöd för blandningar av baljväxter och gräsväxter uppfyller syftet med åtgärd 24, i enlighet med förordning nr 1307/2013.
Mot bakgrund av det ovan anförda bekräftar den teleologiska tolkningen av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 att blandningar av jordbruksprodukter som hör till någon av de sektorer eller en produktion som uttryckligen räknas upp i nämnda artikel och jordbruksprodukter som inte omfattas av nämnda sektorer eller nämnda produktion inte kan berättiga till kopplat stöd.
Mot bakgrund av det ovan anförda utgör en bokstavstolkning, en kontextuell tolkning och en teleologisk tolkning av artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 hinder för den vida tolkning av begreppet ”sektor” inom jordbruket, vilket avses i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, som har gjorts gällande av Republiken Frankrike.
Det ska emellertid prövas huruvida det, såsom Republiken Frankrike har påstått, vid fastställandet av en jordbrukssektor i den mening som avses i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 ska tas hänsyn till all sedvanlig praxis som är etablerad i en medlemsstat för produktion av grödor som hör till en sådan sektor (se punkt 16 ovan).
Republiken Frankrike har i detta avseende påstått att enligt artikel 52.2 i förordning nr 639/2014 är sedvanlig praxis som är etablerad i en medlemsstat relevant för att definiera de särskilda jordbrukssektorer som avses i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013.
Kommissionen har bestritt Republiken Frankrikes argument.
För det första påpekar tribunalen, i likhet med kommissionen, att förordning nr 639/2014 är en delegerad förordning vars mål är att komplettera bestämmelserna i förordning nr 1307/2013. Bestämmelserna i förstnämnda förordning kan således inte åberopas för att avvika från bestämmelserna i förordning nr 1307/2013, på grundval av vilken den antagits, eller för att tolka dessa bestämmelser på ett sätt som strider mot deras ordalydelse och systematik.
För det andra avser artikel 52.2 i förordning nr 639/2014 inte den definition av sektorer och produktion som kan berättiga till kopplat stöd och som görs i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013. I artikel 52.2 i förordning nr 639/2014 hänvisas det nämligen uttryckligen till artikel 52.3 i förordning nr 1307/2013, i vilken det ställs ett kumulativt villkor som skiljer sig från villkoret i artikel 52.2 i samma förordning (se punkterna 30–32 ovan).
Det framgår således av artikel 52.2 i förordning nr 639/2014, jämförd med artikel 52.2 och 52.3 i förordning nr 1307/2013, att medlemsstaterna ”… i synnerhet [ska] beakta relevanta produktionsstrukturer och produktionsvillkor i den berörda regionen eller sektorn” endast när de i enlighet med artikel 52.3 i förordning nr 1307/2013 identifierar ”särskilda typer av jordbruk” eller ”särskilda jordbrukssektorer” som dels är särskilt viktiga av ekonomiska, sociala eller miljömässiga skäl, dels genomgår vissa svårigheter.
För det andra preciserade Republiken Frankrike i repliken att den inte avsåg att visa att sedvanlig praxis som är etablerad i en medlemsstat utgör ett kriterium för berättigande till kopplat stöd, utan att sådan praxis är relevant för att definiera de särskilda jordbrukssektorer som avses i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013. Det är i detta avseende tillräckligt att påpeka att denna åtskillnad är konstlad. I motsats till vad Republiken Frankrike har hävdat är definitionen av de sektorer som räknas upp i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 nämligen en fråga som uppkommer vid fastställandet av de odlingar och den produktion som kan berättiga till kopplat stöd enligt nämnda artikel. Såsom har angetts i punkt 32 ovan ger denna artikel inte medlemsstaterna något utrymme för skönsmässig bedömning såvitt avser definitionen av de sektorer och den produktion som kan berättiga till kopplat stöd.
För det tredje ska – för att säkerställa rättssäkerheten och en enhetlig tolkning inom unionen av bestämmelserna om kopplat stöd – en jordbrukssektor, i den mening som avses i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013, fastställas på grundval av klara och objektiva kriterier som avser de jordbruksprodukter som hör till nämnda sektor. Begreppet sektor kan således inte definieras på grundval av sedvanlig praxis som är etablerad i en medlemsstat för produktion av grödor som hör till en sådan sektor, som inte avser själva produkterna och som kan variera beroende på de förhållanden som råder i varje medlemsstat. Unionslagstiftningen innehåller inte heller några särskilda kriterier på grundval av vilka det ska prövas huruvida det finns en sedvanlig praxis som är etablerad i en medlemsstat. Den tolkning som Republiken Frankrike har föreslagit är således oförenlig med kraven på klarhet och förutsebarhet hos den tillämpliga rättsregeln.
Även om det antas att blandningar av baljväxter och gräsväxter utgör en sedvanlig praxis som är etablerad i Frankrike inom sektorn för proteingrödor, kan dessa blandningar följaktligen inte anses höra till nämnda sektor, i den mening som avses i artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013.
Mot bakgrund av det ovan anförda finner tribunalen att kommissionen inte gjorde en felaktig rättstillämpning när den tolkade artikel 52.2 i förordning nr 1307/2013 så, att kopplat stöd inte ska beviljas för vare sig produkter som inte nämns i uppräkningen i denna artikel eller som inte hör till någon av de sektorer som också nämns i uppräkningen, såsom gräsväxter, eller blandningar av ovannämnda produkter och produkter som omfattas av sektorer eller produktion som uttryckligen anges i denna artikel.
Talan kan således inte vinna bifall såvitt avser den enda grund som Republiken Frankrike har åberopat. Talan ska därför ogillas i sin helhet.
Rättegångskostnader
Enligt artikel 134.1 i tribunalens rättegångsregler ska tappande part förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna, om detta har yrkats. Kommissionen har yrkat att Republiken Frankrike ska förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna. Eftersom Republiken Frankrike har tappat målet ska kommissionens yrkande bifallas.

Mot denna bakgrund beslutar
TRIBUNALEN (nionde avdelningen)
följande:

1)
Talan ogillas.

2)
Republiken Frankrike ska ersätta rättegångskostnaderna.

Costeira
Kancheva
Dimitrakopoulos
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 21 september 2022.
Underskrifter
(
*1
)	Rättegångsspråk: franska.