CELEX: 62018CJ0226
Ennakkoratkaisupyyntö
Tulliliitto
Asetus (ETY) N:o 2913/92
212 a artikla
Tuontimenettelyt
Tullivelka
Vapautus
Polkumyynti
Tuet
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonti
Polkumyyntitullin ja tasoitustullin käyttöönotosta annetut täytäntöönpanoasetukset (EU) N:o 1238/2013 ja (EU) N:o 1239/2013
Vapautukset

Nyt käsiteltävä ennakkoratkaisupyyntö koskee yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (
EYVL 1992, L 302, s. 1
), sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005 (
EUVL 2005, L 117, s. 13
) (jäljempänä tullikoodeksi), 212 a artiklan, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.12.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1238/2013 (
EUVL 2013, L 325, s. 1
) 3 artiklan 1 kohdan a–c alakohdan ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 (
EUVL 2013, L 325, s. 66
) 2 artiklan 1 kohdan a–c alakohdan tulkintaa.
Tämä pyyntö on esitetty Krohn & Schröder GmbH:n ja Hauptzollamt Hamburg-Hafenin (Hampurin sataman päätullivirasto, Saksa; jäljempänä päätullivirasto) välisessä riita-asiassa, joka koskee polkumyynti- ja tasoitustullien määräämistä tälle yritykselle pääasiassa kyseessä olevien tavaroiden määräaikaiseen varastointiin liittyvän velvollisuuden laiminlyömisen vuoksi.
Asiaa koskevat oikeussäännöt
Tullilainsäädäntö
Tullikoodeksin 4 artiklan 10 alakohdan mukaan
”’tuontitulleilla’ [tarkoitetaan]
–
tuontitavaroista kannettavia tulleja ja vaikutukseltaan vastaavia maksuja,
– –”
Tullikoodeksin 36 a artiklassa säädetään seuraavaa:
”1.   Yhteisön tullialueelle tuoduista tavaroista on tehtävä yleisilmoitus, lukuun ottamatta tavaroita, jotka kuljetetaan kuljetusvälineessä, joka ainoastaan kulkee tullialueen aluevesien tai ilmatilan kautta pysähtymättä kyseisellä alueella.
2.   Yleisilmoitus jätetään saapumistullitoimipaikkaan.
– –”
Tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Kun tavaroista on tehty yleisilmoitus, muodollisuudet tulliselvitysmuodon osoittamiseksi niille on suoritettava:
– –
b)
muutoin kuin meriteitse kuljetettujen tavaroiden osalta 20 päivän kuluessa siitä päivästä, jona yleisilmoitus on tehty.”
Tullikoodeksin 53 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jos tulliselvitysmuodon osoittamiseksi tarvittavia muodollisuuksia ei ole aloitettu 49 artiklan mukaisesti asetetussa määräajassa, tulliviranomaisten on viipymättä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, tavaroiden myynti mukaan luettuna, tilanteen korjaamiseksi.”
Tullikoodeksin 184 artiklassa säädetään seuraavaa:
”Neuvosto määrittää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tapaukset, joissa vapaaseen liikkeeseen luovutettavat tai maasta vietävät tavarat voidaan erityisistä syistä vapauttaa tuonti- tai vientitulleista.”
Tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään seuraavaa:
”Tuontitullivelka syntyy, kun:
a)
ei täytetä jotakin velvollisuutta, joka johtuu tuontitullien alaisen tavaran väliaikaisesta varastoinnista tai sen tullimenettelyn käyttämisestä, johon tavara on asetettu”.
Tullikoodeksin 212 a artiklassa säädetään seuraavaa:
”Kun tullilainsäädännössä säädetään tavaran edullisesta tullikohtelusta sen luonteen tai tietyn käyttötarkoituksen perusteella, tullittomuudesta tai osittaisesta tai täydellisestä tuonti- tai vientitulleista vapauttamisesta 21, 82, 145 tai 184–187 artiklan nojalla, tätä edullista tullikohtelua, tullittomuutta tai vapauttamista sovelletaan myös niissä tapauksissa, joissa tullivelka syntyy 202–205, 210 tai 211 artiklan nojalla, jos tavaranhaltijan toiminnassa ei ole havaittavissa vilpillistä menettelyä eikä ilmeistä huolimattomuutta ja hän esittää todisteet siitä, että muut edullisen tullikohtelun, tullittomuuden tai tullista vapauttamisen soveltamista koskevat edellytykset ovat täyttyneet.”
Kaupan suojatoimenpiteet
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevassa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisestä 2.8.2013 tehdyn komission päätöksen 2013/423/EU (
EUVL 2013, L 209, s. 26
) johdanto-osan kuudennessa ja kahdeksannessa perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(6)
Jotta voidaan vähentää kanavoinnin riskiä ja mahdollistaa sitoumukseen osallistuvien viejien määrän seuranta käytännössä, kiinalaiset viejät tarjoutuivat varmistamaan, että sitoumuksen puitteissa tapahtuvan tuonnin määrä pysyy vuotuisella tasolla, joka vastaa suurin piirtein niiden nykyistä markkinaosuutta.
– –
(8)
Näin ollen polkumyynnin vahingolliset vaikutukset poistetaan hintasitoumuksella, joka kattaa tietyn vuotuisen tuontitason, ja lisäksi väliaikaisella arvotullilla, joka kannetaan edellä 6 kappaleessa tarkoitetun vuotuisen tason ylittävästä tuonnista.”
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi 4.12.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU (
EUVL 2013, L 325, s. 214
) 13 ja 14 perustelukappaleessa todetaan seuraavaa:
”(13)
Vähimmäistuontihintoja ja vuositasoa koskevat tiedot kuuluvat – – salassapitovelvollisuuden piiriin – –
(14)
– – Samat päätelmät pätevät myös vähittäismyyntihintoihin ja vuositasoon, joita ei pitäisi paljastaa yksityiskohtaisemmin.”
Täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 1 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.”
Kyseisen täytäntöönpanoasetuksen 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Vapaaseen liikkeeseen luovutetut tuontitavarat, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex85414090 (Taric-koodit 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039) ja jotka on laskuttanut sellainen yritys, jonka sitoumuksen komissio on hyväksynyt ja jonka nimi mainitaan täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä, vapautetaan 1 artiklassa vahvistetusta polkumyyntitullista sillä edellytyksellä, että
a)
täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä mainittu yritys on valmistanut edellä tarkoitetut tuotteet ja lähettänyt ne joko siihen etuyhteydessä olevalle unionissa toimivalle yritykselle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, tai ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, sekä laskuttanut niistä suoraan tai siihen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, joka on niin ikään mainittu täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä;
b)
tuonnin mukana on sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä III tarkoitetut tiedot ja siinä määrätyn ilmoituksen;
c)
tuonnin mukana on tämän asetuksen liitteen IV mukainen vientisitoumustodistus; ja
d)
tulliviranomaisille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat täsmälleen sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
2.   Tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä,
a)
kun 1 kohdassa kuvattujen tuontituotteiden osalta todetaan, että yksi tai useampi kyseisessä kohdassa mainituista ehdoista ei täyty – –
– –”
Kyseisen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä III luetellaan ne tiedot, jotka on ilmoitettava kauppalaskussa, joka seuraa tavaroita, joista on annettu hyväksytty hintasitoumus ja joita myydään unionissa. Kyseisen liitteen 9 kohdassa todetaan, että laskussa on oltava seuraavat tiedot:
”Yrityksen työntekijä, joka on laatinut kauppalaskun (työntekijän nimi), ja seuraava allekirjoitettu vakuutus:
’Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä kauppalaskussa tarkoitettujen tavaroiden myynti suoraan Euroopan unioniin vietäviksi tapahtuu [YRITYKSEN NIMI] tarjoaman ja Euroopan komission täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU hyväksymän sitoumuksen soveltamisalan ja ehtojen mukaisesti. Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.’”
Täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 1 artiklan 3 kohdassa säädetään seuraavaa:
”Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.”
Tämän täytäntöönpanoasetuksen 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään seuraavaa:
”1.   Vapaaseen liikkeeseen luovutetut tuontitavarat, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex85414090 (Taric-koodit 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039) ja jotka on laskuttanut sellainen yritys, jonka sitoumuksen komissio on hyväksynyt ja jonka nimi mainitaan täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä, vapautetaan 1 artiklassa vahvistetusta tasoitustullista sillä edellytyksellä, että
a)
täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä mainittu yritys on valmistanut edellä tarkoitetut tuotteet ja lähettänyt ne joko siihen etuyhteydessä olevalle unionissa toimivalle yritykselle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, tai ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, sekä laskuttanut niistä suoraan tai siihen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, joka on niin ikään mainittu täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä;
b)
tuonnin mukana on sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä 2 tarkoitetut tiedot ja siinä määrätyn ilmoituksen;
c)
tuonnin mukana on tämän asetuksen liitteen 3 mukainen vientisitoumustodistus; ja
d)
tulliviranomaisille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat täsmälleen sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
2.   Tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä,
a)
kun 1 kohdassa kuvattujen tuontituotteiden osalta todetaan, että yksi tai useampi kyseisessä kohdassa mainituista ehdoista ei täyty – –
– –”
Kyseisen täytäntöönpanoasetuksen liitteessä 2 luetellaan ne tiedot, jotka on ilmoitettava kauppalaskussa, joka seuraa tavaroita, joista on annettu hyväksytty hintasitoumus ja joita myydään unionissa. Kyseisen liitteen 9 kohdassa todetaan, että laskussa on oltava seuraavat tiedot:
”Yrityksen työntekijä, joka on laatinut kauppalaskun (työntekijän nimi), ja seuraava allekirjoitettu vakuutus:
’Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä kauppalaskussa tarkoitettujen tavaroiden myynti suoraan Euroopan unioniin vietäviksi tapahtuu [YRITYKSEN NIMI] tarjoaman ja Euroopan komission täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU hyväksymän sitoumuksen soveltamisalan ja ehtojen mukaisesti. Allekirjoittanut vakuuttaa, että tässä laskussa ilmoitetut tiedot ovat täydelliset ja paikkansapitävät.’”
Pääasia ja ennakkoratkaisukysymykset
Pääasian kantajalla on varasto Hampurin (Saksa) satamassa. Kantaja varastoi 21.8.2014 kaksi aurinkosähkömoduulien toimitusta, joista se teki yleisilmoituksen, ja sijoitti ne väliaikaiseen varastoon.
Päätullivirasto kiinnitti 11.9.2014 pääasian kantajan huomion siihen, ettei mitään muodollisuuksia ollut suoritettu muun tulliselvitysmuodon osoittamiseksi tavaroille tullikoodeksin 49 artiklassa säädetyssä 20 päivän määräajassa. Lisäksi se pyysi kantajaa toimittamaan sovellettavien tullien määrittämiseksi tarvittavat asiakirjat.
Pääasian kantaja toimitti 26.9.2014 päivätyllä kirjeellä päätullivirastolle mainitut asiakirjat, joista kävi ilmi, että kyseiset tavarat on valmistanut kiinalainen yritys Wuxi Suntech Power, jonka nimi mainitaan täytäntöönpanopäätöksen 2013/707 liitteessä, ja että ne oli lähetetty siihen etuyhteydessä olevalle yritykselle Saksassa. Näihin asiakirjoihin sisältyi Wuxi Suntech Powerin lasku, joka oli päivätty 11.7.2014 ja jossa viitattiin päätökseen 2013/423, sekä koneiden ja sähkölaitteiden tuonnista ja viennistä vastaavan Kiinan kauppakamarin vientisitoumustodistus, jossa viitattiin täytäntöönpanopäätökseen 2013/707.
Päätullivirasto vahvisti 24.11.2014 antamassaan lausunnossa muun muassa tavaroihin sovellettavan polkumyyntitullin ja tasoitustullin katsottuaan, että tullikoodeksin 204 artiklan mukaisesti tullivelka syntyi 11.9.2014 tullikoodeksin 49 artiklassa asetetun määräajan noudattamatta jättämisen vuoksi.
Pääasian kantaja teki 28.11.2014 kyseisestä lausunnosta oikaisuvaatimuksen. Se väitti siinä muun muassa, että vaikka tuontitullivelka syntyikin tavaroiden väliaikaisesta varastoinnista johtuvan velvollisuuden laiminlyönnin seurauksena, täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdassa säädettyä vapautusta polkumyyntitulleista ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdassa säädettyä vapautusta tasoitustulleista on sovellettava tullikoodeksin 212 a artiklan nojalla siinä tarkoitettuna edullisena tullikohteluna tai tullittomuutena. Se totesi, ettei sillä, että kauppalaskussa mainittiin päätös 2013/423 päätöksen 2013/707 sijasta, ollut merkitystä.
Päätullivirasto alensi 4.5.2015 polkumyynti- ja tasoitustulleja Wuxi Suntech Powerin valmistamiin aurinkosähkömoduuleihin sovellettavien tullien tasolle, sellaisina kuin niistä säädetään täytäntöönpanoasetuksessa N:o 1238/2013 ja täytäntöönpanoasetuksessa N:o 1239/2013 (jäljempänä yhdessä täytäntöönpanoasetukset). Se kuitenkin kieltäytyi myöntämästä vapautusta näistä tulleista sillä perusteella, että vapauttamisen edellytykset eivät täyttyneet, koska pääasian kantajan toimittamassa sitoumuslaskussa ei viitata täytäntöönpanopäätökseen 2013/707 vaan päätökseen 2013/423.
Pääasian kantaja toimitti 19.5.2015 korjatun sitoumuslaskun, jossa viitattiin täytäntöönpanopäätökseen 2013/707.
Sen jälkeen, kun vaadittu vakuus oli annettu, päätullivirasto salli tavaroiden luovutuksen, ja tavarat toimitettiin kyseessä olevaan kiinalaiseen viejään etuyhteydessä olevalle yhtiölle.
Päätullivirasto hylkäsi 7.7.2015 pääasian kantajan oikaisuvaatimuksen toistaen väitteensä, jonka mukaan tavaroille ei ollut osoitettu uutta tulliselvitysmuotoa väliaikaisen varastointiajan päättyessä. Lisäksi se totesi, että polkumyynti- ja tasoitustullit eivät merkinneet tullikoodeksin 212 a artiklassa tarkoitettua edullista tullikohtelua tai vapauttamista tuontitulleista.
Päätullivirasto katsoi, että täytäntöönpanoasetuksissa säädettyä vapautusta ei voitu myöntää, koska kyseisiä tavaroita ei ollut luovutettu vapaaseen liikkeeseen eikä esitetty lasku täytä mainituissa asetuksissa asetettuja muotovaatimuksia.
Pääasian kantaja nosti tästä päätöksestä kanteen Finanzgericht Hamburgissa (Hampurin verotuomioistuin, Saksa).
Pääasian kantaja väittää, että polkumyynti- ja tasoitustulleista vapauttaminen merkitsee tullikoodeksin 212 a artiklan mukaista edullista tullikohtelua tai ainakin vapauttamista tulleista. Se katsoo myös, että sen päätullivirastolle alun perin toimittama lasku täytti täytäntöönpanoasetuksissa säädetyt edellytykset, ja näin ollen korjattu lasku täyttää ne sitä suuremmalla syyllä. Se huomauttaa, ettei luovutuksella vapaaseen liikkeeseen ole merkitystä 212 a artiklan soveltamisedellytysten kannalta eikä sitä sen vuoksi voida vaatia esittämään sitoumuslaskua ajankohtana, jona tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdassa säädettyä määräaikaa ei ole noudatettu.
Päätullivirasto katsoo ensisijaisesti, että tullikoodeksin 212 a artiklaa ei sovelleta sillä perusteella, että polkumyynti- ja tasoitustulleista vapauttaminen ei merkitse tavaroiden luonteeseen perustuvaa edullista tullikohtelua eikä muita kuin tariffeja koskevaa vapautusta. Kaikki täytäntöönpanoasetuksissa säädetyt edellytykset eivät myöskään täyty, koska tullivelallinen ei ole henkilö, jonka nimi mainitaan laskussa. Muutettuja laskuja ei sen mukaan ole myöskään mahdollista esittää jälkikäteen.
Näissä olosuhteissa Finanzgericht Hamburg on päättänyt lykätä asian käsittelyä ja esittää unionin tuomioistuimelle seuraavat ennakkoratkaisukysymykset:
”1)
Koskeeko tullikoodeksin 212 a artikla täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdassa tai täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua vapautusta polkumyynti- ja tasoitustullista?
2)
Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täyttyykö täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettu edellytys, kun tullikoodeksin 212 a artiklaa sovelletaan tilanteessa, jossa tullivelka syntyy tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaisen määräajan ylityksen vuoksi, ja kun yritys, joka on etuyhteydessä täytäntöönpanopäätöksen 2013/707 liitteessä mainittuun – kyseiset tavarat valmistaneeseen, lähettäneeseen ja laskuttaneeseen – yritykseen, ei kylläkään ole toiminut kyseisten tavaroiden tuojana eikä myöskään ole huolehtinut niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta mutta sillä on ollut aikomus toimia niin ja kyseiset tavarat on tosiasiassa toimitettu sille?
3)
Jos toiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: Onko silloin, kun tullikoodeksin 212 a artiklaa sovelletaan tilanteessa, jossa tullivelka syntyy tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaisen määräajan ylityksen vuoksi, sallittua, että täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut sitoumuslasku ja vientisitoumustodistus esitetään sellaisen määräajan kuluessa, jonka tulliviranomainen on asettanut tullikoodeksin 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti?
4)
Mikäli kolmanteen kysymykseen vastataan myöntävästi: Täyttääkö täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sitoumuslasku, jossa täytäntöönpanopäätöksen 2013/707 sijasta mainitaan päätös 2013/423, pääasian oikeudenkäynnin kaltaisissa olosuhteissa ja yleiset oikeusperiaatteet huomioon ottaen täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 liitteessä III olevan 9 kohdan ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 liitteessä 2 olevan 9 kohdan edellytykset?
5)
Jos neljänteen kysymykseen vastataan kieltävästi: Onko silloin, kun tullikoodeksin 212 a artiklaa sovelletaan tilanteessa, jossa tullivelka syntyy tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdan mukaisen määräajan ylityksen vuoksi, sallittua, että täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu sitoumuslasku esitetään vasta tullivelan määrittämistä koskevassa muutoksenhakumenettelyssä?”
Ennakkoratkaisukysymysten tarkastelu
Ensimmäinen kysymys
Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee ensimmäisellä kysymyksellään, onko tullikoodeksin 212 a artiklaa tulkittava siten, että sitä sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdassa säädettyihin vapautuksiin polkumyynti- ja tasoitustulleista.
Aivan aluksi on huomautettava, että tullilainsäädäntö kokonaisuudessaan, sellaisena kuin se on vahvistettu erityisesti tullikoodeksissa, koskee polkumyynti- tai tasoitustulleja ainoastaan, jos tällaisia tulleja koskevissa asetuksissa niin edellytetään.
Nyt käsiteltävässä asiassa täytäntöönpanoasetusten 1 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jollei toisin säädetä, sovelletaan voimassa olevia tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä. Koska näissä asetuksissa ei säädetä toisin, tullikoodeksin 212 a artiklaa voidaan tämän vuoksi lähtökohtaisesti soveltaa mainituissa asetuksissa säädettyihin vapautuksiin polkumyynti- ja tasoitustulleista.
Tullikoodeksin 212 a artiklaa voidaan kuitenkin soveltaa ainoastaan, jos vapautuksia pidetään mainitun artiklan mukaisesti tavaran edullisena tullikohteluna sen luonteen tai tietyn käyttötarkoituksen perusteella, tullittomuutena tai osittaisena tai täydellisenä tuonti- tai vientitulleista vapauttamisena tullikoodeksin 21, 82, 145 tai 184–187 artiklan nojalla.
Ensinnäkin on todettava, että tullikoodeksin 4 artiklan 10 alakohdan mukaan tuontitulleihin kuuluvat tuontitavaroista kannettavat tullit ja vaikutukseltaan vastaavat maksut.
Unionin tuomioistuin on todennut, että vaikutukseltaan vastaavat maksut muodostuvat tavaroille yksipuolisesti asetetusta verosta tai maksusta, jonka perusteena on valtion rajan ylittäminen, jos se ei ole varsinainen tulli; asia on näin riippumatta veron tai maksun nimikkeestä ja kantamistavasta (tuomio 8.6.2006, Koornstra,
C-517/04
,
EU:C:2006:375
,
kohta ja tuomio 26.10.2006, Koninklijke Coöperatie Cosun,
C-248/04
,
EU:C:2006:666
,
kohta).
Polkumyynti- ja tasoitustullit ovat tavaroille yksipuolisesti asetettuja maksuja, jonka perusteena on unionin rajan ylittäminen ja unionin tullialueelle saapuminen. Näin ollen ne ovat tullikoodeksin 4 artiklan 10 alakohdassa tarkoitettuja tulleja vaikutukseltaan vastaavia maksuja.
Toiseksi on todettava, että tullikoodeksin 212 a artiklan soveltamiseksi kyseisessä artiklassa olevalla tullittomuuden käsitteellä tarkoitetaan muun muassa unionin alueelle tuotuihin tavaroihin sovellettavaa määrää tai arvoa vastaavaa raja-arvoa, jonka alittuessa tuojalle myönnetään vapautus tuontitulleista.
Täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohtaa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohtaa, joissa viitataan täytäntöönpanopäätökseen 2013/707, on kuitenkin tulkittava siten, että niissä otetaan käyttöön tullikoodeksin 212 a artiklassa tarkoitettu tuontitullittomuus.
Kyseisen täytäntöönpanopäätöksen johdanto-osan 13, 14, 16–23 ja 26 perustelukappaleessa, luettuna yhdessä päätöksen 2013/423 johdanto-osan kuudennen ja kahdeksannen perustelukappaleen kanssa, ilmennetään, kuten komissio totesi huomautuksissaan, komission tässä yhteydessä hyväksymien sellaisten sitoumusten sisältöä, jotka koskevat sitä, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat noudattavat paitsi vähimmäistuontihintaa, myös unioniin suuntautuvan tuonnin vuotuista tasoa.
Edellä esitetyn perusteella ensimmäiseen kysymykseen on vastattava, että tullikoodeksin 212 a artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdassa säädettyihin vapautuksiin polkumyynti- ja tasoitustulleista.
Toinen kysymys
Toisella kysymyksellään ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin tiedustelee, onko tullikoodeksin 212 a artiklaa tulkittava siten, että kun sitä sovelletaan tullivelkaan, joka on syntynyt tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan ylityksen vuoksi, täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettu edellytys täyttyy, kun yhtiö, joka on etuyhteydessä täytäntöönpanopäätöksen 2013/707 liitteessä mainittuun yhtiöön, joka on valmistanut, lähettänyt ja laskuttanut kyseiset tavarat, ei ole toiminut kyseisten tavaroiden tuojana eikä myöskään ole huolehtinut niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta, vaikka sillä on ollut aikomus toimia niin ja se on yhtiö, jolle kyseiset tavarat on tosiasiassa toimitettu.
Ensimmäiseksi on korostettava unionin tuomioistuimen todenneen, että tullikoodeksin 212 a artiklassa tarkoitettu tavaranhaltijan käsite on ymmärrettävä tämän säännöksen sanamuodon perusteella siten, että se koskee kaikkia luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, joita pidetään tullikoodeksin 202–205 artiklasta jonkin nojalla tullivelan velallisena muun muassa sillä perusteella, että tavaroiden säännösten vastainen tuonti unionin tullialueelle on seurausta kyseisen henkilön toiminnasta (tuomio 25.1.2017, Ultra-Brag,
C-679/15
,
EU:C:2017:40
,
kohta).
Koska pääasian kantajan katsotaan olevan tullikoodeksin 204 artiklan nojalla tullivelan velallinen, se on tullikoodeksin 212 a artiklassa tarkoitettu ”tavaranhaltija”.
Toiseksi on todettava, että vapautukset polkumyynti- ja tasoitustulleista voidaan myöntää ainoastaan tietyin edellytyksin ja nimenomaisesti säädetyissä tapauksissa, ja näin ollen ne ovat poikkeuksia polkumyynti- ja tasoitustulleja koskevasta normaalijärjestelmästä. Tällaisia vapautuksia koskevia säännöksiä on näin ollen tulkittava suppeasti (tuomio 17.9.2014, Baltic Agro,
C-3/13
,
EU:C:2014:2227
,
kohta).
Tämän vuoksi tullikoodeksin 212 a artiklaa ja erityisesti sen sisältämää muiden soveltamista koskevien edellytysten käsitettä sovellettaessa on täytettävä soveltamisasetusten säännöksissä, joissa säädetään polkumyynti- ja tasoitustulleista vapauttamisesta, vahvistetut eri edellytykset.
Täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdassa säädetään tältä osin useista edellytyksistä niissä säädetyille vapautuksille polkumyyntitulleista ja tasoitustulleista.
Yhtäältä molemmissa säännöksissä säädetään, kuten julkisasiamies totesi ratkaisuehdotuksensa 42 kohdassa, että tuodut tavarat on ilmoitettava luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen.
Unionin tuomioistuimen hallussa olevasta asiakirja-aineistosta kuitenkin ilmenee, ettei pääasian oikeudenkäynnissä kyseessä olevien tavaroiden vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa ilmoitusta ole jätetty tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdassa säädetyssä väliaikaisen varastoinnin määräajassa, ja se, ettei pääasian kantaja noudattanut kyseistä määräaikaa, aiheutti tullivelan syntymisen tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla.
Toisaalta täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että täytäntöönpanopäätöksen 2013/707 liitteessä luetellun yrityksen on oltava valmistanut, lähettänyt ja laskuttanut kyseiset tavarat joko siihen etuyhteydessä oleville unionin yrityksille, jotka toimivat tuojina ja luovuttavat nämä tavarat vapaaseen liikkeeseen unionissa, tai ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tavarat vapaaseen liikkeeseen unionissa.
Nyt käsiteltävässä asiassa pääasiassa kyseessä olevat tavarat oli tarkoitettu pääasiassa kyseessä olevaan kiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä olevalle yhtiölle, mutta kyseinen yhtiö ei ollut vastaanottanut eikä luovuttanut näitä tavaroita vapaaseen liikkeeseen sinä ajankohtana, jona tullivelka syntyi, koska tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua väliaikaisen varastoinnin määräaikaa ei ollut noudatettu. Edeltävässä kohdassa mainitun edellytyksen ei voida katsoa täyttyneen tilanteessa, jossa tällaisen yhtiön oli tarkoitus toimia kyseisten tavaroiden tuojana, luovuttaa tavarat vapaaseen liikkeeseen ja jossa se vastaanotti ne tosiasiallisesti myöhemmin.
Lisäksi on huomautettava, että täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa edellytetään, että tuontitavaroiden mukana on oltava sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 liitteessä III säädetyt tiedot ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 liitteessä 2 säädetyn ilmoituksen.
Tältä osin unionin tuomioistuimen hallussa olevasta asiakirja-aineistosta ilmenee, ettei mitään laskua ollut toimitettu ajankohtana, jolloin pääasiassa kyseessä oleva tullivelka syntyi. Lisäksi 11.7.2014 päivätyssä, tämän jälkeen eli 26.9.2014 esitetyssä laskussa ei ollut kaikkia täytäntöönpanoasetusten merkityksellisissä liitteissä vaadittuja tietoja, sillä ilmoituksessa, joka kauppalaskun toimittaneen yrityksen vastuuhenkilön on allekirjoitettava, ei ollut viittausta täytäntöönpanopäätökseen 2013/707.
On kuitenkin todettava, että tällaisella maininnalla on erityinen merkitys täytäntöönpanoasetuksilla käyttöön otetun järjestelmän yhteydessä, koska tulliviranomaiset voivat sen perusteella tarkistaa tosiseikkojen tapahtuma-aikaan, että kaikki kyseessä olevista polkumyynti- ja tasoitustulleista myönnettävää vapautusta koskevat edellytykset täyttyvät (ks. vastaavasti tuomio 29.7.2010, Isaac International,
C-371/09
,
EU:C:2010:458
,
kohta).
Näin ollen tullikoodeksin 212 a artiklan soveltaminen ei näissä olosuhteissa voi johtaa siihen tulokseen, että tällainen vapautus, jolle on täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan nojalla asetettu edellytyksiä, voitaisiin myöntää myös silloin, kun näitä edellytyksiä ei ole noudatettu (ks. analogisesti tuomio 29.7.2010, Isaac International,
C-371/09
,
EU:C:2010:458
,
kohta).
Toiseen kysymykseen on tämän vuoksi vastattava, että tullikoodeksin 212 a artiklaa on tulkittava siten, että kun sitä sovelletaan tullivelkaan, joka on syntynyt tullikoodeksin 204 artiklan 1 kohdan nojalla tullikoodeksin 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan ylityksen vuoksi, täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettu edellytys ei täyty, kun yhtiö, joka on etuyhteydessä täytäntöönpanopäätöksen 2013/707 liitteessä mainittuun yhtiöön, joka on valmistanut, lähettänyt ja laskuttanut kyseiset tavarat, ei ole toiminut kyseisten tavaroiden tuojana eikä myöskään ole huolehtinut niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta, vaikka sillä on ollut aikomus toimia niin ja se on yhtiö, jolle kyseiset tavarat on tosiasiassa toimitettu.
Kolmas, neljäs ja viides kysymys
Toiseen kysymykseen annetun vastauksen perusteella kolmanteen, neljänteen ja viidenteen kysymykseen ei ole tarpeen vastata.
Oikeudenkäyntikulut
Pääasian asianosaisten osalta asian käsittely unionin tuomioistuimessa on välivaihe kansallisessa tuomioistuimessa vireillä olevan asian käsittelyssä, minkä vuoksi kansallisen tuomioistuimen asiana on päättää oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Oikeudenkäyntikuluja, jotka ovat aiheutuneet muille kuin näille asianosaisille huomautusten esittämisestä unionin tuomioistuimelle, ei voida määrätä korvattaviksi.

Näillä perusteilla unionin tuomioistuin (neljäs jaosto) on ratkaissut asian seuraavasti:

1)
Yhteisön tullikoodeksista 12.10.1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna 13.4.2005 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 648/2005, 212 a artiklaa on tulkittava siten, että sitä sovelletaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta 2.12.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdassa ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta 2.12.2013 annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdassa säädettyihin vapautuksiin polkumyynti- ja tasoitustulleista.

2)
Asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella N:o 648/2005, 212 a artiklaa on tulkittava siten, että kun sitä sovelletaan tullivelkaan, joka on syntynyt asetuksen N:o 2913/92, sellaisena kuin se on muutettuna, 204 artiklan 1 kohdan nojalla kyseisen asetuksen 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan ylityksen vuoksi, täytäntöönpanoasetuksen N:o 1238/2013 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 1239/2013 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa asetettu edellytys ei täyty, kun yhtiö, joka on etuyhteydessä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi 4.12.2013 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä mainittuun yhtiöön, joka on valmistanut, lähettänyt ja laskuttanut kyseiset tavarat, ei ole toiminut kyseisten tavaroiden tuojana eikä myöskään ole huolehtinut niiden vapaaseen liikkeeseen luovuttamisesta, vaikka sillä on ollut aikomus toimia niin ja se on yhtiö, jolle kyseiset tavarat on tosiasiassa toimitettu.

Allekirjoitukset
(
*1
)	Oikeudenkäyntikieli: saksa.