CELEX: 62016CJ0529
Návrh na začatie prejudiciálneho konania
Spoločný colný sadzobník
Colný kódex
Článok 29
Určenie colnej hodnoty
Cezhraničné operácie medzi prepojenými spoločnosťami
Predchádzajúca dohoda v oblasti transferových cien
Dohodnutá transferová cena, ktorá sa skladá z pôvodne fakturovanej sumy a paušálnej úpravy vykonanej po uplynutí zúčtovacieho obdobia

Návrh na začatie prejudiciálneho konania sa týka výkladu článkov 28 až 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (
Ú. v. ES L 302, 1992, s. 1
; Mim. vyd. 02/004, s. 307), zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996 (
Ú. v. ES L 17, 1997, s. 1
; Mim. vyd. 02/008, s. 179, ďalej len „colný kódex“).
Tento návrh bol predložený v rámci sporu medzi spoločnosťou Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH (ďalej len „Hamamatsu“) a Hauptzollamt München (Hlavný colný úrad Mníchov, Nemecko) týkajúcom sa toho, že tento colný úrad čiastočne odmietol vrátiť clo, ktoré Hamamatsu deklarovala v colnom vyhlásení a zaplatila.
Právny rámec
Právo Únie
Colný kódex
Článok 28 colného kódexu stanovuje, že ustanovenia kapitoly 3 uvedeného kódexu určujú „colnú hodnotu pre účely uplatňovania Colného sadzobníka Európskych spoločenstiev a iných ako sadzobných opatrení ustanovených zvláštnymi predpismi spoločenstva upravujúcimi určité oblasti týkajúce sa pohybu tovaru“.
Článok 29 ods. 1 colného kódexu stanovuje:
„Colnou hodnotou dovážaného tovaru je jeho prevodná hodnota, t. j. cena skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie Spoločenstva, podľa potreby upravená podľa článku 32 a 33, a to za podmienky, že:
a)
neexistujú obmedzenia, pokiaľ ide o nakladanie s tovarom a jeho použitie kupujúcim, s výnimkou obmedzení ktoré:
–
sú uložené alebo požadované právnymi predpismi alebo štátnymi orgánmi v spoločenstve,
–
ohraničujú územie, v ktorom môže byť tovar znovu predaný,
alebo
–
podstatným spôsobom neovplyvňujú hodnotu tovaru;
b)
predaj alebo cena nepodliehajú žiadnym podmienkam alebo plneniam, ktorých hodnotu vo vzťahu k tovaru, ktorý má byť hodnotený, nie je možné zistiť;
c)
žiadna časť výnosu akéhokoľvek ďalšieho predaja, nakladanie alebo použitie tovaru kupujúcim nepripadne priamo ani nepriamo predávajúcemu, pokiaľ nie je možné vykonať primeranú úpravu podľa článku 32; a
d)
kupujúci a predávajúci nie sú v spojení alebo, ak sú v spojení, je prevodná hodnota prijateľná pre colné účely podľa odseku 2.“
Podľa článku 29 ods. 2 tohto kódexu:
„a)
Pri určovaní, či je prevodná hodnota prijateľná na účely odseku 1, nie je skutočnosť, že kupujúci a predávajúci sú v spojení, sama osebe dostatočným dôvodom na to, aby prevodná hodnota bola považovaná na neprijateľnú. Pokiaľ je to potrebné, budú preskúmané okolnosti predaja a prevodná hodnota bude prijatá, ak spojenie neovplyvnilo cenu. …
b)
Pri predaji medzi osobami, ktoré sú v spojení, bude prevodná hodnota uznaná a tovar bude ohodnotený v súlade s odsekom 1, ak deklarant preukáže, že je táto hodnota veľmi blízka niektorej z nasledujúcich hodnôt z rovnakého obdobia alebo približne z rovnakého obdobia:
i)
prevodnej hodnote z predaja rovnakého alebo podobného tovaru na vývoz do spoločenstva medzi kupujúcimi a predávajúcimi, ktorí nie sú v žiadnom konkrétnom prípade v spojení;
ii)
colnej hodnote rovnakého alebo podobného tovaru určenej na základe článku 30 odsek 2 písmeno c);
iii)
colnej hodnote rovnakého alebo podobného tovaru určenej na základe článku 30 odsek 2 písmeno d).
Pri použití predchádzajúcich kritérií je treba prihliadnuť k preukázaným rozdielom v stupňoch predaja, množstve, v prvkoch uvedených v článku 32 a k nákladom, ktoré predávajúci nesie pri predajoch, pri ktorých predávajúci a kupujúci nie sú v spojení a ktoré nenesie pri predajoch, pri ktorých sú predávajúci a kupujúci v spojení.
c)
Kritériá ustanovené v písmene b) sa použijú na podnet deklaranta, a to iba na účely porovnania. Náhradné hodnoty podľa uvedeného písmena nie je možné určiť.“
Článok 29 ods. 3 písm. a) tohto kódexu stanovuje:
„Cenou, ktorá bola alebo ktorá má byť za tovar skutočné zaplatená sa rozumie celková platba, ktorá bola alebo má byť zaplatená kupujúcim predávajúcemu alebo v jeho prospech za dovážaný tovar a zahrňuje všetky platby, ktoré boli platené kupujúcim predávajúcemu alebo kupujúcim tretej osobe ako podmienku predaja dovážaného tovaru predávajúcemu alebo tretej osobe k splneniu záväzku predávajúceho. Platba nemusí byť uskutočnená prevodom peňazí. Môže byť uskutočnená prostredníctvom akreditívu a obchodovateľných cenných papierov, a to buď priamo alebo nepriamo.“
Článok 30 ods. 1 tohto kódexu uvádza:
„Ak nemôže byť colná hodnota určená podľa článku 29, určí sa postupne podľa odseku 2 písmeno a), b), c) a d), a to podľa prvého písmena, pod ktorým môže byť určená s tým, že poradie použitia písmen c) a d) je možné na žiadosť deklaranta zameniť; iba v prípade, ak nie je možné colnú hodnotu určiť podľa určitého písmena, môže byť použité ďalšie písmeno, a to v poradí ustanovenom v tomto odseku.“
Článok 31 ods. 1 colného kódexu stanovuje:
„Ak nemôže byť colná hodnota dovážaného tovaru určená podľa článkov 29 alebo 30, určí sa na základe údajov dostupných v spoločenstve s použitím vhodných prostriedkov zlúčiteľných so zásadami a všeobecnými pravidlami:
–
dohody o vykonaní článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994,
–
článku VII Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994,
–
ustanovení tejto kapitoly.“
Článok 32 tohto kódexu stanovuje:
„1.   Pri určovaní colnej hodnoty podľa článku 29 sa pripočítajú k cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá ma byť za dovážaný tovar zaplatená:
a)
nasledujúce platby, ktoré sú platené kupujúcim a nie sú zahrnuté v cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá má byť zaplatená:
i)
provízie a odmeny za sprostredkovanie s výnimkou nákupných provízií;
ii)
cena kontajnerov, ktoré sa na colné účely považujú s príslušným tovarom za jeden celok;
iii)
cena obalu, ktorá zahŕňa tak prácu, ako i materiál;
b)
príslušne rozčlenená hodnota nasledujúcich tovarov a služieb pokiaľ ju kupujúci poskytuje priamo alebo nepriamo, bezodplatne alebo za zníženú cenu na použitie v súvislosti s výrobou a predajom tovaru na vývoz, pri ktorom sa určuje colná hodnota v rozsahu v akom táto hodnota nebola zahrnutá do ceny, a ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť:
i)
materiály, súčiastky, dielce a podobné predmety zahrnuté v dovážanom tovare;
ii)
náradie, matrice, zlievarenské formy a podobné predmety používané pri výrobe dovážaného tovaru;
iii)
materiály spotrebované pri výrobe dovážaného tovaru;
iv)
technika, vývoj, umelecká práca, dizajn, plány a nákresy vyhotovené mimo spoločenstva a potrebné na výrobu dovážaného tovaru;
c)
licenčné poplatky za tovar pri ktorom sa určuje jeho colná hodnota, ktoré musí priamo alebo nepriamo platiť kupujúci ako podmienku predaja tohto tovaru, pokiaľ tieto poplatky nie sú zahrnuté v cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť;
d)
hodnota akejkoľvek časti výnosu z ďalšieho predaja, nakladanie alebo použitie použitého tovaru, ktoré pripadne priamo alebo nepriamo predávajúcemu;
e)
i)
náklady na dopravu a poistenie dovážaného tovaru, a
ii)
náklady za nakládku, vykládku a manipuláciu s tovarom spojené s dopravou dovážaného tovaru
až na miesto, kde tovar vstupuje na colné územie spoločenstva.
2.   Každá položka, ktorá je na základe tohto článku pripočítateľná k cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo má byť zaplatená, ktorá vychádza iba z údajov objektívnych a kvantitatívne vymerateľných.
3.   K cene, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť, sa pri určovaní colnej hodnoty nepripočítavajú žiadne iné položky s výnimkou tých, ktoré sú ustanovené v tomto článku.
…“
Článok 33 uvedeného kódexu stanovuje:
„Za predpokladu, že sú odlíšené od ceny, ktorá bola skutočne zaplatená alebo sa má zaplatiť, sa do colnej hodnoty nezapočítavajú:
a)
náklady na dopravu tovaru po jeho príchode, kde tovar vstúpil na colné územie spoločenstva;
b)
náklady na výstavbu, inštaláciu, montáž, údržbu alebo technickú pomoc vynaložené na dovážaný tovar, ako napríklad priemyselné zariadenia, stroje alebo vybavenie, po jeho dovoze;
c)
úroky z finančného usporiadania uzavretého kupujúcim a vzťahujúceho sa na nákup dovážaného tovaru bez ohľadu na to, či úver poskytuje predávajúci alebo iná osoba, ak bolo finančné usporiadanie uzavreté v písomnej forme a ak môže kupujúci na žiadosť preukázať, že:
–
tento tovar je skutočné predávaný za cenu deklarovanú ako cena, ktorá bola skutočne zaplatená alebo ktorá sa má zaplatiť, a
–
požadovaná úroková sadzba neprevyšuje obvyklú úrokovú sadzbu uplatňovanú v danej krajine pri podobných operáciách v okamihu poskytnutia úveru;
d)
platby za právo reprodukovať dovážaný tovar v spoločenstve;
e)
nákupné provízie;
f)
dovozné clo alebo iné platby vyberané v spoločenstve v súvislosti s dovozom alebo predajom tovaru.“
Podľa článku 78 tohto kódexu:
„1.   Po prepustení tovaru môžu colné orgány z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta colné vyhlásenia opraviť.
2.   Po prepustení tovaru môžu colné orgány kontrolovať obchodné doklady a iné údaje vzťahujúce sa k dovozným alebo vývozným operáciám s tovarom alebo k následným obchodným operáciám s týmto tovarom s cieľom presvedčiť sa o správnosti údajov uvedených v colnom vyhlásení. Kontrolu je možné vykonať u deklaranta alebo inej osoby, ktorá sa priamo alebo nepriamo obchodne podieľa na uvedených operáciách, alebo u akejkoľvek inej osoby, ktorá má u seba uvedené doklady a údaje na obchodné účely. Colné orgány môžu taktiež prehliadať tovar, pokiaľ ho ešte je možné predložiť.
3.   Ak výsledky preskúmania colného vyhlásenia alebo následnej kontroly nasvedčujú tomu, že predpisy upravujúce príslušný colný režim boli uplatnené na základe nesprávnych alebo neúplných údajov, colné orgány v súlade s vydanými predpismi môžu prijať opatrenia nevyhnutné na nápravu, pričom zoberú do úvahy nové informácie, ktoré majú k dispozícii.“
Vykonávacie nariadenie
Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z 2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady č. 2913/92 (
Ú. v. ES L 253, 1993, s. 1
; Mim. vyd. 02/006, s. 3), zmenené nariadením Komisie (ES) č. 881/2003 z 21. mája 2003 (
Ú. v. EÚ L 134, 2003, s. 1
; Mim. vyd. 02/013, s. 310) (ďalej len „vykonávacie nariadenie“), stanovuje v hlave IX s názvom „Zjednodušené postupy“ oddiele 1 kapitole 2 s názvom „Vyhlásenia na prepustenie do voľného obehu“ ustanovenia platné pre neúplné colné vyhlásenia. Článok 256 ods. 1 vykonávacieho nariadenia tak stanovuje:
„Lehota, ktorú povolia colné orgány deklarantovi pre oznámenie náležitostí alebo predloženie chýbajúcich dokumentov v čase prijatia vyhlásenia, nesmie prekročiť jeden mesiac odo dňa takéhoto prijatia.
V prípade dokladu, ktorý sa vyžaduje k žiadosti na zníženú alebo nulovú dovoznú colnú sadzbu, ak colné orgány majú opodstatnené dôvody veriť, že tovar, na ktorý sa vzťahuje neúplné vyhlásenie, môže mať nárok na takúto zníženú alebo nulovú colnú sadzbu, je možné poskytnúť obdobie dlhšie, ako je uvedené v prvom pododseku, na základe žiadosti deklaranta, predložením daného dokladu, ak je to odôvodnené okolnosťami. Táto lehota nemôže presiahnuť štyri mesiace od dátumu prijatia vyhlásenia. Táto lehota sa nemôže predĺžiť.
Ak sa chýbajúce náležitosti, ktoré majú byť oznámené alebo dokumenty, ktoré majú byť predložené, týkajú colnej hodnoty, colné orgány môžu, ak sa preukáže, že je to absolútne nevyhnutné, stanoviť dlhšiu lehotu alebo predĺžiť predtým stanovenú lehotu. Celková povolená lehota musí zohľadňovať predpísané platné lehoty.“
Spor vo veci samej a prejudiciálne otázky
Hamamatsu, spoločnosť so sídlom v Nemecku, patrí do skupiny spoločností pôsobiacich po celom svete, ktorej materská spoločnosť má sídlo v Japonsku. Hamamatsu je distribútorom okrem iného optoelektrických prístrojov, systémov a príslušenstva.
Spoločnosť nakúpila dovezený tovar od svojej materskej spoločnosti, ktorá jej za tento tovar fakturovala transferové ceny, na základe dohody uzatvorenej medzi touto skupinou spoločností a nemeckými daňovými orgánmi. Výška súm, ktoré materská spoločnosť fakturovala žalobkyni vo veci samej, sa pravidelne preskúmavala a prípadne upravovala, aby sa zabezpečilo, že transferové ceny budú v súlade so zásadou neobmedzenej hospodárskej súťaže podľa zásad Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) pre transferové oceňovanie v oblasti multinárodných podnikov a daňových správ (ďalej len „zásady OECD“).
Vnútroštátny súd, Finanzgericht München (Finančný súd Mníchov, Nemecko), vysvetľuje, že toto overovanie sa uskutočňuje vo viacerých etapách na základe metódy tzv. „rozdelenia zostávajúceho zisku“ („Residual Profit Split Method“), ktorá je v súlade so zásadami OECD. V prvej etape sa každému účastníkovi priradí dostatočný zisk na dosiahnutie minimálneho výnosu. Zvyšný zostávajúci zisk sa rozdelí proporcionálne podľa určených faktorov. V druhej etape Hamamatsu určí veľkosť cieľového pásma výnosnosti („Operating Margin“). Ak sa dosiahnutý výsledok nachádza mimo cieľového pásma, opraví sa smerom k hornej, resp. dolnej hranici cieľového pásma, a tým sa priame náklady súvisiace s tovarom buď zvýšia, alebo znížia.
Od 7. októbra 2009 do 30. septembra 2010 žalobkyňa vo veci samej navrhla prepustiť do voľného obehu viac ako 1000 zásielok rôzneho tovaru od svojej materskej spoločnosti, pričom ako colnú hodnotu deklarovala fakturovanú cenu. Tovar podliehal colnej sadzbe vo výške 1,4 % až 6,7 %.
Vzhľadom na to, že výnosnosť žalobkyne v tomto období bola nižšia ako stanovené cieľové pásmo výnosnosti, uskutočnila sa úprava transferových cien. Žalobkyni vo veci samej sa preto znížili priame náklady súvisiace s tovarom na sumu 3858345,46 eura.
Vzhľadom na úpravu transferových cien, ku ktorej došlo
a posteriori
, žalobkyňa vo veci samej žiadala listom z 10. decembra 2012 o vrátenie cla za dovezený tovar vo výške 42942,14 eura. Rozdelenie upravenej sumy na jednotlivé dovezené tovary sa neuskutočnilo.
Hlavný colný úrad Mníchov túto žiadosť zamietol s odôvodnením, že metóda, ktorú žalobkyňa vo veci samej zvolila, je nezlučiteľná s článkom 29 ods. 1 colného kódexu, ktorý sa týka prevodnej hodnoty konkrétneho tovaru, a nie hodnoty zmiešaných dodávok.
Žalobkyňa vo veci samej podala proti tomuto rozhodnutiu odvolanie na vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania.
Vnútroštátny súd zastáva názor, že ročné vyúčtovanie predstavuje konečnú transferovú cenu stanovenú v súlade so zásadou neobmedzenej hospodárskej súťaže, ktorú stanovujú zásady OECD. Neexistuje preto žiadny záujem na tom, aby sa transferová cena zakladala len na cene dočasne uvedenej v súvislosti s predchádzajúcou dohodou v oblasti transferovej ceny uzavretej s daňovými orgánmi, v ktorej sa nezohľadňuje skutočná hodnota dovezeného tovaru. Cena uvedená v colnom vyhlásení tak predstavuje len fiktívnu cenu, a nie cenu, ktorá „sa má zaplatiť“ za dovezený tovar podľa článku 29 colného kódexu.
Za týchto okolností Finanzgericht München (Finančný súd Mníchov) rozhodol konanie prerušiť a Súdnemu dvoru položil tieto prejudiciálne otázky:
„1.
Umožňujú ustanovenia článku 28 a nasl. colného kódexu, aby sa za colnú hodnotu považovala dohodnutá transferová cena, ktorá sa skladá zo sumy, ktorá bola najprv vyfakturovaná a deklarovaná, a z paušálnej opravy po uplynutí zúčtovacieho obdobia použitím kľúča pre rozdelenie, a to nezávisle od toho, či sa na konci zúčtovacieho obdobia priame náklady na tovar zúčastnenej osobe zvýšili alebo znížili?
2.
V prípade kladnej odpovede na prvú otázku, možno colnú hodnotu overiť a stanoviť zjednodušenými postupmi, ak treba uznať účinky úprav transferovej ceny
a posteriori
(smerom nahor, ako aj smerom nadol)?“
O prejudiciálnych otázkach
O prvej otázke
Svojou prvou otázkou sa vnútroštátny súd v podstate pýta, či sa články 28 až 31 colného kódexu majú vykladať v tom zmysle, že ako colnú hodnotu možno použiť dohodnutú prevodnú hodnotu, ktorá sa skladá čiastočne zo sumy pôvodne uvedenej vo faktúre a deklarovanej v colnom vyhlásení, a čiastočne z paušálnej úpravy vykonanej po uplynutí zúčtovacieho obdobia, bez toho, aby sa na konci zúčtovacieho obdobia vedelo, či k tejto úprave dôjde smerom nahor alebo nadol.
Na úvod treba pripomenúť, že podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora je cieľom právnej úpravy Únie týkajúcej sa colného ohodnotenia vytvorenie spravodlivého, jednotného a nestranného systému, ktorý by vylučoval uplatňovanie svojvoľných alebo fiktívnych colných hodnôt. Colná hodnota musí teda odrážať skutočnú hospodársku hodnotu dovezeného tovaru a zohľadňovať všetky zložky tohto tovaru, ktoré majú hospodársku hodnotu (pozri v tomto zmysle rozsudky zo 16. novembra 2006, Compaq Computer International Corporation,
C‑306/04
,
EU:C:2006:716
, bod
; zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, body
a
, a z 9. marca 2017, GE Healthcare,
C‑173/15
,
EU:C:2017:195
, bod
).
Podľa článku 29 colného kódexu je colnou hodnotou dovážaného tovaru jeho prevodná hodnota, t. j. cena, ktorá je skutočne zaplatená alebo sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz na colné územie Únie, avšak s výhradou úprav, ktoré treba vykonať podľa článkov 32 a 33 tohto kódexu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. decembra 2013, Christodoulou a i.,
C‑116/12
,
EU:C:2013:825
, bod
, ako aj zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, bod
).
Okrem toho Súdny dvor už uviedol, že colná hodnota sa musí prednostne určiť na základe metódy tzv. „prevodnej hodnoty“ podľa článku 29 colného kódexu. Len v prípade, že nemožno určiť cenu, ktorá bola zaplatená alebo sa má zaplatiť za tovar predávaný na vývoz, treba použiť podpornú metódu uvedenú v článkoch 30 a 31 tohto kódexu (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. decembra 2013, Christodoulou a i.,
C‑116/12
,
EU:C:2013:825
, body
,
,
a
, a zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, body
a
až
).
Súdny dvor tiež spresnil, že aj keď cena, ktorá je skutočne zaplatená alebo sa má zaplatiť za tovar, tvorí vo všeobecnosti základ pre výpočet colnej hodnoty, táto cena je údajom, ktorý prípadne podlieha úprave, ak je tento krok potrebný na to, aby sa zabránilo určeniu svojvoľnej alebo fiktívnej colnej hodnoty (pozri v tomto zmysle rozsudky z 12. júna 1986, Repenning,
183/85
,
EU:C:1986:247
, bod
; z 19. marca 2009, Mitsui & Co. Deutschland,
C‑256/07
,
EU:C:2009:167
, bod
; z 12. decembra 2013, Christodoulou a i.,
C‑116/12
,
EU:C:2013:825
, bod
, ako aj zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, bod
).
Prevodná hodnota totiž musí odrážať skutočnú hospodársku hodnotu dovážaného tovaru a zohľadňovať všetky zložky tohto tovaru, ktoré majú hospodársku hodnotu (rozsudky z 12. decembra 2013, Christodoulou a i.,
C‑116/12
,
EU:C:2013:825
, bod
, ako aj zo 16. júna 2016, EURO 2004. Hungary,
C‑291/15
,
EU:C:2016:455
, bod
).
Článok 78 colného kódexu umožňuje colným orgánom, aby z vlastného podnetu alebo na žiadosť deklaranta opravili colné vyhlásenie.
Treba však pripomenúť, že prípady, v ktorých Súdny dvor pripustil úpravu prevodnej hodnoty
a posteriori
, sa obmedzujú na špecifické situácie týkajúce sa predovšetkým chýb v kvalite alebo fungovaní výrobku zistených po prepustení do voľného obehu.
Súdny dvor už konkrétne rozhodol, že treba uznať, že v prípade, keď ohodnocovaný a predávaný tovar bez chýb bol pred jeho prepustením do voľného obehu poškodený, skutočne zaplatená alebo splatná cena musí byť znížená proporčne k vzniknutej škode, pokiaľ ide o nepredvídateľné zníženie obchodnej hodnoty tovaru (rozsudok z 19. marca 2009, Mitsui & Co. Deutschland,
C‑256/07
,
EU:C:2009:167
, bod
a citovaná judikatúra).
Súčasne Súdny dvor uznal, že skutočne zaplatená alebo splatná cena môže byť znížená proporčne k zníženiu obchodnej hodnoty tovaru z dôvodu skrytej chyby, ktorá preukázateľne existovala pred jeho prepustením do voľného obehu a ktorá následne zapríčinila neskoršie náhrady nákladov na základe zmluvnej záručnej povinnosti a v dôsledku toho môže viesť k následnému zníženiu colnej hodnoty tohto tovaru (rozsudok z 19. marca 2009, Mitsui & Co. Deutschland,
C‑256/07
,
EU:C:2009:167
, bod
a citovaná judikatúra).
A napokon treba konštatovať, že colný kódex vo svojom platnom znení jednak dovozcom neukladá žiadnu povinnosť požadovať úpravy prevodnej hodnoty, ak sa táto hodnota upraví
a posteriori
smerom nahor, a jednak neobsahuje žiadne ustanovenie, ktoré by colným orgánom umožnilo, aby zabránili nebezpečenstvu, že títo dovozcovia budú žiadať len úpravu smerom nadol.
Za týchto okolností treba konštatovať, že colný kódex vo svojom platnom znení neumožňuje zohľadniť takú úpravu prevodnej hodnoty
a posteriori
, ako je dotknutá vo veci samej.
Na prvú otázku preto treba odpovedať tak, že články 28 až 31 colného kódexu sa majú vykladať v tom zmysle, že ako colnú hodnotu nemožno použiť dohodnutú prevodnú hodnotu, ktorá sa skladá čiastočne zo sumy pôvodne uvedenej vo faktúre a deklarovanej v colnom vyhlásení a čiastočne z paušálnej úpravy vykonanej po uplynutí zúčtovacieho obdobia, bez toho, aby sa na konci zúčtovacieho obdobia vedelo, či k tejto úprave dôjde smerom nahor alebo nadol.
O druhej otázke
Vzhľadom na to, že druhá prejudiciálna otázka bola položená výslovne len v prípade kladnej odpovede na prvú prejudiciálnu otázku, netreba ju preskúmať.
O trovách
Vzhľadom na to, že konanie pred Súdnym dvorom má vo vzťahu k účastníkom konania vo veci samej incidenčný charakter a bolo začaté v súvislosti s prekážkou postupu v konaní pred vnútroštátnym súdom, o trovách konania rozhodne tento vnútroštátny súd. Iné trovy konania, ktoré vznikli v súvislosti s predložením pripomienok Súdnemu dvoru a nie sú trovami uvedených účastníkov konania, nemôžu byť nahradené.

Z týchto dôvodov Súdny dvor (prvá komora) rozhodol takto:

Články 28 až 31 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, zmeneného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 z 19. decembra 1996, sa majú vykladať v tom zmysle, že ako colnú hodnotu nemožno použiť dohodnutú prevodnú hodnotu, ktorá sa skladá čiastočne zo sumy pôvodne uvedenej vo faktúre a deklarovanej v colnom vyhlásení a čiastočne z paušálnej úpravy vykonanej po uplynutí zúčtovacieho obdobia, bez toho, aby sa na konci zúčtovacieho obdobia vedelo, či k tejto úprave dôjde smerom nahor alebo nadol.

Podpisy
(
*1
)	Jazyk konania: nemčina.