CELEX: 62014CJ0409
Prašymas priimti prejudicinį sprendimą
Bendrasis muitų tarifas
Kombinuotoji nomenklatūra
Prekių klasifikavimas
Kombinuotosios nomenklatūros subpozicijos aiškinimas
Direktyva 2008/118/EB
Akcizais apmokestinamų prekių importas
Sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė
Muitinės deklaracijos, kurioje nurodyta neteisinga Kombinuotosios nomenklatūros subpozicija, padariniai
Akcizais apmokestinamų prekių gabenimo pažeidimai

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas dėl 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (
OL L 256
, 1987, p. 1, 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 382), iš dalies pakeisto 2010 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 861/2010 (
OL L 284, 2010, p. 1
; toliau – Reglamentas Nr. 2658/87), I priede pateiktos Kombinuotosios nomenklatūros (toliau – KN) 2401 10 35 ir 2403 10 90 subpozicijų ir 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB (
OL L 9, 2009, p. 12
), 2 straipsnio b punkto, 4 straipsnio 6 ir 8 punktų ir 38 straipsnio aiškinimo.
Šis prašymas pateiktas nagrinėjant
Schenker Nemzetközi Szállítmányozási és Logisztikai Kft
. (toliau –
Schenker
) ir
Nemzeti Adó‑és Vámhivatal Észak‑Alföldi Regionális Vám‑ és Pénzügyőri Főigazgatósága
(Šiaurės Alfeldo regiono muitinės ir mokesčių generalinė direkcija prie Nacionalinės mokesčių ir muitų administracijos, Vengrija; toliau – Generalinė muitinės direkcija) ginčą dėl
light air‑cured
tabako tarifinio klasifikavimo pagal KN ir galimo apmokestinimo akcizais.
Teisinis pagrindas
Tarptautinė teisė
Muitinių bendradarbiavimo taryba, tapusi Pasaulio muitinių organizacija (PMO), buvo įsteigta šios tarybos įsteigimo sutartimi, sudaryta 1950 m. gruodžio 15 d. Briuselyje. Suderinta prekių aprašymo ir kodavimo sistema (toliau – SS), kurią parengė PMO, buvo įtvirtinta Tarptautinėje suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos konvencijoje (toliau – SS konvencija), sudarytoje 1983 m. birželio 14 d. Briuselyje, kuri kartu su 1986 m. birželio 24 d. jos dalinio pakeitimo protokolu Europos ekonominės bendrijos vardu buvo patvirtinta 1987 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimu 87/369/EEB (
OL L 198
, 1987, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 2 t., p. 288).
Pagal SS konvencijos 3 straipsnio 1 dalį kiekviena susitariančioji šalis įsipareigoja užtikrinti, kad jos muitų tarifų ir statistikos nomenklatūra atitiks SS, taip pat be papildymų ar pakeitimų naudoti visas SS pozicijas ir subpozicijas kartu su jas atitinkančiais skaitmeniniais kodais ir laikytis šios sistemos numeracijos tvarkos. Kiekviena susitariančioji šalis taip pat įsipareigoja taikyti bendrąsias SS aiškinimo taisykles ir visas SS skyrių, skirsnių ir subpozicijų pastabas, taip pat nekeisti jų apimties.
SS konvencijos 8 straipsnyje nustatytomis sąlygomis PMO patvirtina SS komiteto priimtas aiškinimo taisykles ir klasifikavimo nuomones.
SS paaiškinimuose dėl KN 2401 pozicijos nurodyta:
„24.01 – Neperdirbtas tabakas; tabako liekanos.
2401.10 – Tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos
2401.20 – Tabakas, iš kurio lapų iš dalies arba visiškai pašalintos vidurinės gyslos
2401.30 – Tabako liekanos
Tai yra:
1)
Natūralus tabakas – visas augalas arba lapai ir džiovinti ar fermentuoti lapai; iš šių lapų gali būti pašalintos arba nepašalintos vidurinės gyslos, jie gali būti pjaustyti arba ne, susmulkinti arba supjaustyti net ir taisyklinga forma, su sąlyga, kad tai nėra produktas, tinkamas rūkyti.
Sumaišyti tabako lapai, iš kurių pašalintos vidurinės gyslos, paskui išmirkyti atitinkamos sudėties skystyje, iš esmės siekiant išvengti pelėsio ir išdžiūvimo ir, be to, išsaugoti skonį, taip pat priklauso prie šios pozicijos.
2)
Tabako liekanos, pavyzdžiui, stiebeliai, lapkočiai, gyslos, atplaišos, dulkės, kurių atsiranda apdorojant lapus ar gaminant galutinius produktus.
<…>“
SS paaiškinimuose dėl KN 2403 pozicijos nurodyta:
„24.03 – Kitas perdirbtas tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai; „homogenizuotas“ arba „regeneruotas“ tabakas; tabako ekstraktai ir esencijos.
2403.10 – Rūkomasis tabakas, kurio sudėtyje nėra tabako pakaitalų arba yra bet koks jų kiekis
—
Kiti:
2403.91 – – „Homogenizuotas“ arba „regeneruotas“ tabakas
2403.99 – – Kiti
Tai yra:
1)
Rūkomasis tabakas, kurio sudėtyje nėra tabako pakaitalų arba yra bet koks jų kiekis, pavyzdžiui, perdirbtas tabakas, naudojamas pypkėms ar cigaretėms gaminti.
<…>“
Sąjungos teisė
Kombinuotoji nomenklatūra
Į Europos Sąjungą importuotų prekių muitinį klasifikavimą reglamentuoja KN.
Pagal Reglamento Nr. 2658/87 12 straipsnio 1 dalį kiekvienais metais Europos Komisija priima reglamentą, kuriame pateikiama tiksli KN redakcija, kartu su muito normomis, nustatytomis pagal Europos Sąjungos Tarybos ar Komisijos patvirtintas priemones. Šis reglamentas taikomas nuo kitų metų sausio 1 d.
Pagrindinės bylos aplinkybėms, susiklosčiusioms 2011 m., taikytina KN redakcija pagal Reglamentą Nr. 861/2010.
Bendrosiose KN aiškinimo taisyklėse, pateikiamose KN pirmosios dalies I skyriaus A poskyryje, nustatyta:
„Klasifikuojant prekes pagal [KN], turi būti vadovaujamasi šiais principais:
1.
Skyrių, skirsnių ir poskirsnių pavadinimai pateikiami tik nurodymui palengvinti; juridiniais tikslais prekių klasifikavimas turi būti nustatomas pagal pozicijų pavadinimus bei skyrių ir skirsnių pastabas ir, jeigu šiuose pozicijų pavadinimuose ir pastabose nenurodyta kitaip, vadovaujantis toliau išdėstytomis nuostatomis.
<…>
2.
a)
Bet kuri pozicijos pavadinime esanti nuoroda į kokią nors prekę turi būti taip pat laikoma nuoroda į tokią prekę, nesukomplektuotą arba nebaigtą gaminti, jeigu ji turi pagrindines sukomplektuotos arba baigtos gaminti prekės savybes. Tokia nuoroda taip pat įvardija ir sukomplektuotą arba baigtą gaminti prekę (taip pat prekę, laikomą sukomplektuota arba baigta gaminti vadovaujantis šia taisykle), kuri pateikiama nesurinkta arba išardyta.
b)
Bet kuri pozicijos pavadinime esanti nuoroda į kokią nors medžiagą turi būti taip pat laikoma nuoroda į šios medžiagos mišinius ir kombinacijas (derinius) su kitomis medžiagomis. Bet kuri nuoroda į prekes iš tam tikros medžiagos turi būti taip pat laikoma nuoroda į tokias prekes, visiškai ar iš dalies pagamintas iš šios medžiagos. Prekės, sudarytos iš daugiau kaip vienos medžiagos, turi būti klasifikuojamos vadovaujantis 3 taisyklės nuostatomis.
3.
Jeigu pritaikius 2 taisyklės b punktą arba dėl kokių nors kitų priežasčių prekę galima
prima facie
klasifikuoti dviejose arba daugiau pozicijų, ji turi būti klasifikuojama taip:
a)
pirmenybė teikiama tai pozicijai, kurioje prekė aprašyta tiksliausiai, lyginant su kitomis pozicijomis, kuriose ji aprašyta bendriau. Tačiau, jeigu kiekvienoje iš dviejų arba daugiau pozicijų yra nurodyta tiktai dalis medžiagų, sudarančių mišrias arba sudėtines prekes, taip pat jeigu nurodyta tiktai dalis dirbinių, supakuotų į mažmeninei prekybai skirtą rinkinį, tokios pozicijos atitikimo tokioms prekėms požiūriu turi būti vertinamos kaip lygiavertės, net jeigu vienoje iš jų prekės aprašytos išsamiau arba tiksliau;
b)
mišiniai, kombinuotos prekės, sudarytos iš įvairių medžiagų arba surinktos iš įvairių dalių, taip pat prekės, supakuotos į mažmeninei prekybai skirtus rinkinius, kurios negali būti klasifikuojamos taikant 3 taisyklės a punktą, turi būti klasifikuojamos taip, tarsi jos būtų sudarytos tik iš medžiagų arba sudėtinių dalių, kurios nulemia esminius prekių požymius, jeigu tokį kriterijų galima taikyti;
c)
prekės, kurios negali būti klasifikuojamos taikant 3 taisyklės a arba b punktus, turi būti klasifikuojamos pozicijoje, kuri lygiaverčių pozicijų numeracijos požiūriu yra paskutinė.
4.
Prekės, kurių neįmanoma suklasifikuoti taikant pirmiau išdėstytas taisykles, turi būti klasifikuojamos pozicijoje, atitinkančioje prekes, kurioms šios prekės yra artimiausios (giminingiausios).
<…>
6.
Juridiniais tikslais klasifikuojant prekes bet kurios pozicijos subpozicijose vadovaujamasi subpozicijų pavadinimais ir visomis taikytinomis subpozicijų pastabomis, taip pat
mutatis mutandis
pirmiau išdėstytomis taisyklėmis, laikantis nuostatos, kad gali būti sugretinamos tik to paties lygio subpozicijos. Taikant šią taisyklę taip pat reikia remtis atitinkamo skyriaus ar skirsnio pastabomis, jeigu pagal kontekstą nereikalaujama kitaip.“
KN antroje dalyje yra IV skyrius „[p]aruošti maisto produktai; nealkoholiniai ir alkoholiniai gėrimai bei actas; tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai“. Šis skyrius, be kita ko, apima 24 skirsnį „Tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai“. Šiame skirsnyje yra tokios tarifinės pozicijos:
„1.
Šiame skirsnyje neklasifikuojamos medicininės cigaretės (30 skirsnis).
KN kodas
Aprašymas
Konvencinė muito norma (%)
Papildomas matavimo vienetas
Neperdirbtas tabakas; tabako liekanos


2401 10
– Tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos


2401 10 35
– – Šviesoje ore vytintas („light air‑cured“) tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 10 60
– – Saulėje vytintas („sun‑cured“)
Oriental
tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 10 70
– – Tamsoje ore vytintas („dark air‑cured“) tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 10 85
– – Dūmuose vytintas („flue‑cured“) tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 10 95
– – Kiti
10 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 20
Tabakas, iš kurio lapų iš dalies arba visiškai pašalintos vidurinės gyslos


2401 20 35
– – Šviesoje ore vytintas („light air‑cured“) tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 20 60
– – Saulėje vytintas („sun‑cured“)
Oriental
tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 20 70
– – Tamsoje ore vytintas („dark air‑cured“) tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 20 85
– – Dūmuose vytintas („flue‑-cured“) tabakas
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 20 95
– – Kiti
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
2401 30 00
Tabako liekanos
11,2 MIN 22 [EUR] MAX 56 [EUR]/100 kg/net
–
Cigarai, įskaitant cigarus su apipjaustytais galais, cigarilės ir cigaretės su tabaku arba tabako pakaitalais:


2402 10 00
Cigarai, įskaitant cigarus su apipjaustytais galais, ir cigarilės, kurių sudėtyje yra tabako –
1 000 p/st
2402 20
Cigaretės, kurių sudėtyje yra tabako


2402 20 10
– – Su gvazdikėlių priedais
1 000 p/st
2402 20 90
– – Kitos
57,6
1 000 p/st
2402 90 00
– Kiti
57,6
–
Kitas perdirbtas tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai; „homogenizuotas“ arba „regeneruotas“ tabakas; tabako ekstraktai ir esencijos


2403 10
– Rūkomasis tabakas, kurio sudėtyje nėra tabako pakaitalų arba yra bet koks jų kiekis


2403 10 10
– – Tiesiogiai supakuotas į pakuotes, kurių neto masė ne didesnė kaip 500 g
74,9
–
2403 10 90
– – Kitas
74,9
–

– Kitas


2403 91 00
– – „Homogenizuotas“ arba „regeneruotas“ tabakas
16,6
–
2403 99
– – Kitas


2403 99 10
– – – Kramtomasis arba uostomasis tabakas
41,6
–
2403 99 90
– – – Kitas
16,6
–“
Pagrindinės bylos aplinkybių klostymosi metu taikytinos redakcijos Komisijos parengtuose Europos Bendrijų Kombinuotosios nomenklatūros paaiškinimuose (
OL C 133
, 2008, p. 1) dėl KN 2401 pozicijos nurodyta:
„2401 Neperdirbtas tabakas; tabako liekanos
Dėl natūralaus arba neperdirbto tabako žr. SS paaiškinimų 2401 pozicijos paaiškinimų 1 pastraipą.
Reikia pažymėti, kad:
<…>
b)
„šviesoje ore vytintas“ (
light air‑cured
)
Burley
tabakas (įskaitant
Burley
tabako hibridus) reiškia tabaką, vytintą natūraliomis atmosferinėmis sąlygomis ir neturintį dūmų ar garų kvapo, jei buvo taikytas papildomas šildymas arba oro cirkuliacija; lapai paprastai būna nuo šviesiai rusvos iki rausvos spalvos. Kitokios spalvos ir spalvų kombinacijos dažnai atsiranda dėl skirtingo tabako subrandinimo arba auginimo ir džiovinimo metodų įvairovės;
c)
„šviesoje ore vytintas“ (
light air‑cured
)
Maryland
tabakas reiškia tabaką, vytintą natūraliomis atmosferinėmis sąlygomis ir neturintį dūmų ar garų kvapo, jei buvo taikytas papildomas šildymas arba oro cirkuliacija; lapai paprastai būna nuo šviesiai geltonos iki tamsiai vyšninės spalvos. Kitokios spalvos ir spalvų kombinacijos dažnai atsiranda dėl skirtingo tabako subrandinimo arba auginimo ir džiovinimo metodų įvairovės;
<…>“
KN paaiškinimuose dėl KN 24 03 10 90 subpozicijos nurodyta:
„Rūkomasis tabakas, kurio sudėtyje nėra tabako pakaitalų arba yra bet koks jų kiekis
Rūkomasis tabakas yra tabakas, kuris supjaustomas ar kitaip susmulkinamas, susukamas arba supresuojamas į blokelius, kuriuos galima rūkyti be tolesnio pramoninio apdorojimo.
Tabako atliekos, kurias galima rūkyti ir kurios skirtos mažmeninei prekybai, laikomos rūkomuoju tabaku, jeigu jos neatitinka cigarų, cigarilių ar cigarečių aprašymo (žr. paaiškinimų [KN] 2402 10 00, 2402 20 10 ir 2402 20 90 subpozicijų paaiškinimus).
Šiose subpozicijose taip pat klasifikuojami produktai, visiškai arba iš dalies sudaryti iš kitų nei tabakas medžiagų, jeigu jie atitinka pirmiau pateiktą apibrėžimą, išskyrus produktus, visiškai sudarytus iš kitų nei tabakas medžiagų, skirtus naudoti medicinoje (30 skirsnis).
Šiose subpozicijose klasifikuojami supjaustytų cigarečių skuteliai [(
cut cigarette rag
)], kurie yra cigarečių gamybai paruoštas tabako mišinys.“
Muitinės kodeksas
1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (
OL L 302
, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 4 t., p. 307), iš dalies pakeisto 1999 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 955/1999 (
OL L 119, 1999, p. 1
) ir 2005 m. balandžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005 (
OL L 117, 2005, p. 13
, toliau – Muitinės kodeksas), 4 straipsnio 19 punkte nustatyta:
„Šiame Kodekse vartojamos šios sąvokos:
<...>
19)
„Prekių pateikimas muitinei“ – nustatytu būdu muitinei pateikiamas pranešimas apie prekių pristatymą į muitinės įstaigą arba bet kurią kitą muitinės nustatytą arba patvirtintą vietą“.
Muitinės kodekso 37 straipsnyje numatyta:
„1.   Į Bendrijos muitų teritoriją įvežtos prekės nuo jų įvežimo momento yra muitinės prižiūrimos. Jų muitinį tikrinimą galima atlikti vadovaujantis galiojančiomis nuostatomis.
2.   Jos lieka taip prižiūrimos tiek laiko, kiek, atitinkamais atvejais, reikia jų muitiniam statusui nustatyti, o ne Bendrijos prekių atveju, nepažeidžiant 82 straipsnio 1 dalies, – tol, kol pakeičiamas prekių muitinis statusas, jos įvežamos į laisvąją zoną, padedamos į laisvąjį sandėlį, reeksportuojamos ar sunaikinamos vadovaujantis 182 straipsniu.“
Muitinės kodekso 38 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„1. Asmuo, gabenantis į Bendriją prekes, įvežtas į Bendrijos muitų teritoriją, turi nedelsdamas, laikydamasis muitinės nustatyto maršruto ir vykdydamas jos nurodymus, jeigu jie duoti, šias prekes pristatyti:
a)
į muitinės nustatytą muitinės įstaigą arba į bet kurią kitą muitinės nustatytą arba patvirtintą vietą arba
b)
į laisvąją zoną, jeigu prekės tiesiogiai gabenamos į tokią zoną:
—
jūra arba oru ar
—
sausuma, nevykstant per kitą Bendrijos muitų teritorijos dalį, jeigu laisvoji zona ribojasi su valstybės narės ir trečiosios šalies sausumos siena.“
Muitinės kodekso 40 straipsnyje nurodyta:
„Į Bendrijos muitų teritoriją įvežamas prekes, išskyrus gabenamas transporto priemonėmis, kurios tik vyksta per Bendrijos muitų teritorijai priklausančius teritorinius vandenis arba oro erdvę be sustojimo šioje teritorijoje, muitinei turi pateikti asmuo, kuris jas įveža į minėtą teritoriją arba, atitinkamais atvejais, asmuo, kuris prisiima atsakomybę už jau įvežtų prekių gabenimą. Prekes pateikiantis asmuo turi nurodyti anksčiau pateiktą ir su tomis prekėmis susijusią bendrąją deklaraciją arba muitinės deklaraciją.“
Muitinės kodekso 79 straipsnyje numatyta:
„Išleidimas į laisvą apyvartą suteikia ne Bendrijos prekėms Bendrijos prekių muitinį statusą.
Tai reiškia, kad prekėms pritaikytos prekybos politikos priemonės, atlikti kiti nustatytieji prekių importo formalumai ir kad prekės apmokestintos visais teisiškai privalomais sumokėti muitais.“
Muitinės kodekso 84 straipsnio 1 dalyje numatyta:
„Kai 85–90 straipsniuose:
a)
vartojama sąvoka „procedūra“, turi būti suprantama, kad ne Bendrijos prekių atveju ji apima šias muitinės procedūras:
—
išorinio tranzito,
—
muitinio sandėliavimo,
—
laikinojo įvežimo perdirbti, taikant sąlyginio neapmokestinimo sistemą,
—
muitinės prižiūrimo perdirbimo,
—
laikinojo įvežimo;
<…>“
Muitinės kodekso 91 straipsnyje nurodyta:
„1.   Taikant išorinio tranzito procedūrą iš vienos Bendrijos muitų teritorijos vietos į kitą gali būti gabenamos:
a)
ne Bendrijos prekės, kurios neapmokestinamos importo muitais bei kitais privalomaisiais mokėjimais ir kurioms netaikomos prekybos politikos priemonės;
b)
Bendrijos prekės, taikant Komiteto procedūrą nustatytais atvejais ir sąlygomis, siekiant apsaugoti produktus, kuriems numatyta taikyti eksporto priemones arba kuriems šios priemonės yra taikomos, nuo tokių priemonių vengimo arba neleistino pasinaudojimo jomis.
<…>“
Muitinės kodekso 202 straipsnyje numatyta:
„1.   Importo skola muitinei atsiranda:
a)
neteisėtai įvežant į Bendrijos muitų teritoriją importo muitais apmokestinamas prekes arba
b)
neteisėtai įvežant į kitą tos teritorijos dalį prekes, esančias laisvojoje zonoje arba laisvajame sandėlyje.
Taikant šį straipsnį neteisėtu įvežimu laikomas bet koks prekių įvežimas pažeidžiant 38–41 straipsnių ir 177 straipsnio antrosios įtraukos nuostatas.
2.   Skola muitinei atsiranda neteisėto prekių įvežimo momentu.
<...>“
Muitinės kodekso 204 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Importo skola muitinei atsiranda:
a)
neįvykdžius bent vienos iš prievolių, susijusių su importo muitais apmokestinamų prekių laikinuoju saugojimu arba su joms įformintos muitinės procedūros taikymu, arba
b)
nesilaikant reikalavimų, kurių privaloma laikytis įforminant prekėms atitinkamą procedūrą arba taikant joms sumažintą arba nulinę importo muito normą dėl prekių galutinio vartojimo,
203 straipsnyje nenurodytais atvejais, išskyrus, kai nustatyta, kad minėti pažeidimai neturi esminės įtakos tinkamam laikinojo prekių saugojimo arba atitinkamos muitinės procedūros taikymui.“
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Reglamentas Nr. 2454/93
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Pagal 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Reglamento Nr. 2913/92 įgyvendinimo nuostatas (
OL L 253
, 1993, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 6 t., p. 3), iš dalies pakeisto 2009 m. balandžio 16 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 312/2009 (
OL L 98, 2009, p. 3
) 186 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nustatyta:
„Muitinei pateiktos ne Bendrijos prekės muitinės nustatyta tvarka nurodomos bendrojoje deklaracijoje laikinajam saugojimui.“
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto 2002 m. kovo 11 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 444/2002 (
OL L 68, 2002, p. 11
; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 2 sk., 12 t., p. 209), 859 straipsnyje nurodyta:
„Toliau nurodyti pažeidimai laikomi neturinčiais esminės įtakos tinkamam laikinojo prekių saugojimo arba atitinkamos muitinės procedūros taikymui, kaip apibrėžta Kodekso 204 straipsnio 1 dalyje, jei:
—
jie nėra susiję su bandymu neteisėtai paimti prekes iš muitinės priežiūros,
—
jie nėra atsiradę dėl akivaizdaus atitinkamo asmens aplaidumo ir
—
visi formalumai, būtini su prekėmis susijusiai situacijai sureguliuoti, vėliau atliekami:
<…>
2)
kai prekėms taikoma tranzitinė procedūra, vieno iš įsipareigojimų, prisiimamų norint naudotis tokia procedūra, nevykdymas, kai vykdomos toliau išvardytos sąlygos:
a)
procedūrai įforminti pateiktos prekės paskirties įstaigoje buvo pateiktos nesugadintos;
b)
paskirties įstaiga galėjo užtikrinti, kad baigus tranzito operaciją prekėms buvo taikomi muitinės sankcionuoti veiksmai arba jos buvo atiduotos laikinam saugojimui;
ir
c)
jei nebuvo laikomasi 356 straipsnyje nustatyto termino ir netaikoma šio straipsnio 3 dalies, prekės vis tiek buvo pateiktos paskirties įstaigai per pagrįstą laikotarpį;
<…>“
Direktyva 2008/118
Direktyvos 2008/118 7 konstatuojamojoje dalyje nurodyta:
„Kadangi sąlyginio neapmokestinimo procedūros pagal <...> muitinės kodeksą <...> numato tinkamą stebėseną, kol akcizais apmokestinamoms prekėms taikomos to reglamento nuostatos, akcizų stebėsenos sistemos nebūtina atskirai taikyti tada, kai akcizais apmokestinamoms prekėms yra taikoma Bendrijos sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė.“
Šios direktyvos 1 straipsnio 1 dalies c punkte numatyta:
„Šia direktyva nustatomos bendrosios nuostatos dėl akcizų, kuriais tiesiogiai ar netiesiogiai yra apmokestinamas toliau nurodytų prekių (toliau – akcizais apmokestinamos prekės) vartojimas:
<…>
c)
apdoroto tabako, kurį apima direktyvos 95/59/EB, 92/79/EEB ir 92/80/EEB.“
Direktyvos 2008/118 2 straipsnyje nustatyta:
„Akcizais apmokestinamos prekės yra apmokestinamos:
a)
jų gamybos, įskaitant, atitinkamais atvejais, jų išgavimo Bendrijos teritorijoje metu;
b)
jų importo į Bendrijos teritoriją metu.“
Šios direktyvos 3 straipsnio 4 dalyje nustatyta:
„Akcizais apmokestinamoms prekėms, kurioms taikoma sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, III ir IV skyriai netaikomi.“
Šios direktyvos 4 straipsnio 6 ir 8 punktuose nurodyta:
„Šios direktyvos ir jos įgyvendinimo nuostatų tikslais taikomos šios sąvokos:
<…>
6)
„sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“ – viena iš Reglamente (EEB) Nr. 2913/92 nustatytų specialiųjų procedūrų, susijusių su muitinės vykdoma priežiūra, kuri taikoma ne Bendrijos kilmės prekėms, įvežamoms į Bendrijos muitų teritoriją, laikino saugojimo vietą, laisvąsias zonas ar laisvuosius sandėlius, ir bet kuri kita to reglamento 84 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta procedūra;
<...>
8)
„akcizais apmokestinamų prekių importas“ – akcizais apmokestinamų prekių įvežimas į Bendrijos teritoriją, išskyrus atvejus, kai įvežimo į Bendriją metu joms pritaikoma sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, ir sąlyginio neapmokestinimo procedūros ar kitos priemonės taikymo toms prekėms nutraukimas“.
Tos pačios direktyvos 7 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„Šios direktyvos tikslais, „išleidimas vartoti“ – bet kuris iš toliau nurodytų atvejų:
a)
akcizais apmokestinamų prekių išleidimas, įskaitant neteisėtą išleidimą, iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo;
<…>
d)
akcizais apmokestinamų prekių importas, įskaitant neteisėtą importą, išskyrus atvejus, kai akcizais apmokestinamoms prekėms jas importavus nedelsiant pritaikytas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas.“
Direktyvos 2008/118 33 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Nedarant poveikio 36 straipsnio 1 dalies taikymui, jeigu akcizais apmokestinamos prekės, kurios jau išleistos vartoti vienoje valstybėje narėje, komerciniais tikslais laikomos kitoje valstybėje narėje, siekiant jas ten pristatyti ar naudoti, tai joms taikomi akcizai ir prievolė apskaičiuoti akcizą atsiranda toje kitoje valstybėje narėje.
<...>“
Šios direktyvos 38 straipsnyje numatyta:
„1.   Jei gabenant akcizais apmokestinamas prekes pagal 33 straipsnio 1 dalį ar 36 straipsnio 1 dalį pažeidimas įvyksta kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje prekės išleistos vartoti, tai šioms prekėms taikomi akcizai, ir prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda toje valstybėje narėje, kurioje įvyko pažeidimas.
2.   Jei gabenant akcizais apmokestinamas prekes pagal 33 straipsnio 1 dalį ar 36 straipsnio 1 dalį pažeidimas nustatomas kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje prekės išleistos vartoti, ir neįmanoma nustatyti, kur įvyko pažeidimas, tai laikoma, kad pažeidimas įvyko ir prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda toje valstybėje narėje, kurioje pažeidimas nustatytas.
Tačiau, jei nepasibaigus trejų metų laikotarpiui nuo tos dienos, kurią buvo įsigytos akcizais apmokestinamos prekės, nustatoma, kurioje valstybėje narėje pažeidimas faktiškai įvyko, taikomos 1 dalies nuostatos.
<…>
4.   Šio straipsnio tikslais, „pažeidimas“ – situacija, įvykusi akcizais apmokestinamų prekių gabenimo pagal 33 straipsnio 1 dalį arba 36 straipsnio 1 dalį metu, kurios neapima 37 straipsnis ir dėl kurios akcizais apmokestinamų prekių gabenimas arba jo dalis nebuvo tinkamai užbaigti.“
Vengrijos teisė
Jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 2003. évi CXXVII. Törvény
(2003 m. Akcizų ir akcizais apmokestinamų prekių išleidimo į rinką specialių taisyklių įstatymas Nr. CXXVII; toliau – Akcizų įstatymas) 1 straipsnio 1 ir 2 dalyse numatyta:
„1.   Akcizai taikomi tiek šalyje pagamintoms, tiek į ją atgabentoms akcizais apmokestinamoms prekėms.
2.   Tam, kad būtų įvykdyta akcizų sumokėjimo pareiga, taip pat jos kontrolės tikslais reikalaujama:
a)
kad prekė, kuriai taikytini akcizai, būtų gaminama tik akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje, išskyrus atvejus, jeigu ji gaminama muitinei prižiūrint;
b)
kad nesumokėjus akcizo į šalį atgabenta akcizais apmokestinama prekė, išskyrus muitinės prižiūrimą prekę arba registruotam ūkio subjektui skirtą prekę, būtų laikoma akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje arba nuo akcizų mokėjimo atleisto naudotojo gamykloje ar sandėlyje, ir
c)
kad akcizais apmokestinama prekė, už kurią nebuvo sumokėtas akcizas, išskyrus atvejus, jeigu ji prižiūrima muitinės, būtų saugoma arba laikoma tik akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje arba nuo akcizų mokėjimo atleisto naudotojo gamykloje ar sandėlyje.“
Akcizų įstatymo 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
„Šio įstatymo nuostatos taikytinos mokesčiams už akcizais apmokestinamas prekes, tabako gaminių pridėtinės vertės mokesčiui, akcizais apmokestinamų prekių gamybai ir išleidimui į rinką, taip pat kitiems su akcizų mokėjimu susijusiems sandoriams.“
Pagal Akcizų įstatymo 3 straipsnio 2 dalies g punktą tabako gaminiai yra akcizais apmokestinamos prekės.
Šio įstatymo 7 straipsnyje pateiktos tokios apibrėžtys:
„2)   akcizais apmokestinamų prekių importas – akcizais apmokestinamų prekių atgabenimas į šalį tiesiogiai iš trečiosios šalies arba per vieną ar kelias valstybes nares; jeigu šios prekės į šalį atgabenamos taikant muitinės procedūras, laikoma, kad ši prekė importuota muitinės procedūrų pabaigos momentu, kai pagal muitinės teisės aktus ji išleista vartoti.
7/I)   Neteisėtas išleidimas iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo – bet koks veiksmas ar aplinkybė, dėl kurio pagal 21 straipsnio 1 dalį ir 26/B straipsnio 3 dalį apyvartoje esančios akcizais apmokestinamos prekės, kurioms taikomas Bendrijos akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, neatleidžiamos nuo laikinai atidėtos pareigos apskaičiuoti ir sumokėti mokestį.
22)   Išleidimas vartoti: akcizais apmokestinamos prekės išleidimas iš akcizais apmokestinamų prekių sandėlio, kitos valstybės narės akcizais apmokestinamų prekių sandėlio arba atleisto nuo akcizų mokėjimo naudotojo gamyklos, išskyrus atvejus, kai prekė perkeliama į akcizais apmokestinamų prekių sandėlį, kitos valstybės narės akcizais apmokestinamų prekių sandėlį, kitoje valstybėje narėje registruotam ūkio subjektui, į trečiąją valstybę arba nuo akcizų mokėjimo atleistam naudotojui; registruoto ūkio subjekto akcizais apmokestinamų prekių gavimas; gamintojo prekyba pilstomu vynu akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje; pasibaigus muitinės procedūroms, po kurių pagal muitinės teisės aktus laikoma, kad iš trečiosios šalies atgabentos akcizais apmokestinamos prekės išleidžiamos vartoti, arba priemonė, kurios ėmėsi muitinė, dėl kurios pagal muitinės teisės aktus laikytina, kad prekės išleistos vartoti, jeigu pasibaigus procedūrai ar pritaikius priemonę prekės nelaikomos akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje arba nuo akcizų mokėjimo atleisto naudotojo gamykloje, arba registruotas siuntėjas jų neišsiunčia, kaip numatyta 18 straipsnio 2 dalyje, į 18 straipsnio 1 dalyje nurodytas vietas.“
To paties įstatymo 8 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Išskyrus atvejus, kai šiame įstatyme numatyta kitaip, prievolė mokėti akcizus atsiranda:
a)
pagaminus akcizais apmokestinamą prekę šalies teritorijoje;
b)
importavus akcizais apmokestinamą prekę į šalies teritoriją.“
Akcizų įstatymo 15 straipsnio 2 dalyje numatyta:
„Prievolė mokėti akcizus atsiranda, kai:
a)
neteisėtai ne akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje pagaminus akcizais apmokestinamą prekę, kuriai taikytinas akcizo mokestis;
b)
įgijus, laikius, gabenus, panaudojus ar pateikus į apyvartą neteisėtai ne akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje pagamintą akcizais apmokestinamą prekę arba iš trečiosios šalies ar kitos valstybės narės tokią prekę neteisėtai atgabenus į šalį ir čia ją gavus, išskyrus atvejus, jeigu fizinis asmuo, nesiverčiantis su akcizais apmokestinama preke susijusia savarankiška komercine veikla, gali įrodyti, kad atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes prekę tikrai įsigijo teisėtai.“
Šio įstatymo 48 straipsnio 1 dalyje nurodyta:
„Muitinės teisės aktai, kiek jie neprieštarauja šio įstatymo nuostatoms, taikytini iš trečiųjų šalių atgabentoms akcizais apmokestinamoms prekėms, kol jos laikomos ne Bendrijos prekėmis, iš 7 straipsnio 3 dalies a punkto ab papunktyje nurodytų teritorijų importuojamoms akcizais apmokestinamoms prekėms, jeigu įvykdomos muitinės teisės aktuose nurodytos procedūros, ir iš nacionalinės teritorijos į trečiąsias šalis išgabenamoms akcizais apmokestinamoms prekėms, už kurias akcizai nesumokėti.“
Pagal to paties įstatymo 114 straipsnio 1 dalį bet kuris fizinis asmuo, išskyrus fizinį asmenį, vykdantį savarankišką komercinę veiklą, susijusią su atitinkamu produktu, privalo mokėti baudą, proporcingą produkto kiekiui, jeigu „akcizais apmokestinamas produktas, kurį jis laiko, gabena, parduoda ar naudoja, buvo pagamintas ne akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje arba importo atveju nebuvo atlikti muitinės formalumai“.
Akcizų įstatymo 114 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad į šio straipsnio 1 dalies taikymo sritį patenka „akcizais apmokestinamos prekės, kurias laikantis asmuo, jų vežėjas, pardavėjas arba naudotojas negali pasitelkęs sąskaitas faktūras, supaprastintas sąskaitas faktūras, prekių lydimuosius dokumentus, su pilstomo vyno prekyba susijusius dokumentus, supaprastintus lydimuosius dokumentus, muitinės dokumentus ar kitas patikimas priemones įrodyti, kad jis sumokėjo akcizo mokestį arba kad šiai prekei taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas“.
Šio įstatymo 114 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad jeigu ūkio subjektas, išskyrus asmenį, nevykdantį su akcizais apmokestinamomis prekėmis susijusios savarankiškos komercinės veiklos, atlieka vieną iš šio straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytų veiksmų, jam skiriama dukart didesnė bauda, nei numatyta 3 dalyje, arba penkiskart didesnė, nei numatyta 3 dalyje, jeigu minėti veiksmai atliekami su komerciniams tikslams tinkamu prekių kiekiu.
Pagrindinė byla ir prejudiciniai klausimai
Schenker
yra Vengrijoje įsteigta komercinė įmonė, teikianti atstovavimo muitinėje ir logistikos paslaugas. 2011 m. sausio 21 d. Vengrijoje registruota komercinė įmonė
Nyíregyháza Logisztik Centrum Kft
. dėl vietos trūkumo įpareigojo ją priimti „laikinai saugoti“ du tabako krovinius. Vėliau ji taip pat paėmė „laikinai saugoti“ du kitus tabako krovinius.
Tabako kroviniai į Europos Sąjungos teritoriją pateko per Slovėniją, o jų paskirties šalis buvo Ukraina. Pagal lydimuosius dokumentus keturi aptariami kroviniai atgabenti į Vengriją taikant išorinio tranzito procedūrą „T1“, numatytą Muitinės kodekse.
Dokumentuose „T1“ buvo nurodyta KN 2401 10 35 („Tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos –
light air‑cured
tabakas“), o tai nėra akcizais apmokestinama prekė.
Atitinkamas prekes iškrovus
Schenker
tabako krovinius padėjo saugoti, įforminusi „laikinojo saugojimo“ procedūrą.
2011 m. vasario 1 d. vienas iš konteinerių perduotas įmonei
Nyíregyháza Logisztik Centrum
, o 2011 m. kovo 8 d.
Schenker
likusius tris konteinerius perkėlė laikyti į savo atvirąjį A tipo muitinės sandėlį Debrecene (Vengrija).
2011 m. balandžio 20 d.
Nemzeti Adó‑ és Vámhivatal Megyei Vám‑ és Pénzügyőri Igazgatóság
(Haidū Biharo medės muitinės ir mokesčių direkcija prie nacionalinės mokesčių ir muitų administracijos, toliau – pirmosios instancijos administracinė institucija) atliko atrankinį trijų konteinerių patikrinimą.
Pirmosios instancijos administracinės institucijos inspektoriai, fiziškai tikrinę muitinės sandėlyje tvirtais diržais ir lipniomis juostomis sutvirtintose dėžėse laikomas ne Bendrijos prekes, atsitiktinai išsirinko tris dėžes ir jas atidarę konstatavo, kad, atsižvelgiant į šiose dėžėse esančios prekės organoleptines savybes, jose yra ne „tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos“, kaip nurodyta dokumentuose, o pjaustytas tabakas. Todėl ji nepatenka į KN 2401 10 35 subpoziciją.
Paskui pirmosios instancijos administracinė institucija, patikrinusi 1260 kartoninių dėžių, sudariusių krovinį, pripažino, kad jose visose yra pjaustytas tabakas, kurio bendras grynasis svoris, kaip nurodyta sandėliavimo dokumentuose, yra 37800 kg.
2011 m. balandžio 22 d.37800 kg pjaustyto tabako perduoti saugoti muitinei.
2011 m. gegužės 5 d. buvo paimti pjaustyto tabako pavyzdžiai, vadovaujantis pavyzdžių ėmimą reglamentuojančiomis taisyklėmis.
Išanalizavusi išorines organoleptines produkto savybes
Nemzeti Adó- és Vámhivatal Szakértői Intézete
(Nacionalinės mokesčių ir muitų administracijos ekspertizės tarnyba, Vengrija; toliau – ekspertizės tarnyba) padarė šias išvadas:
„Pavyzdį sudaro įvairiai mažomis dalelėmis supjaustytas, šviesiai ir tamsiai rudos spalvos, tabako gaminiams būdingo kvapo tabakas. Pavyzdį iš esmės sudaro siauros, bet ilgos juostelės. Be to, jame yra gana daug didesnio skersmens dalelių, tarp kurių pasitaiko ir lapų gyslų likučių. Pavyzdžio maišo apačioje taip pat rasta tabako dulkių.“
Pavyzdžių poėmio akte nurodyta:
„Įpakavimas, pavyzdžio forma:
—
„nefasuotas, suspaustas, supakuotas į kartono dėžes, kurių vidus padengtas plėvele“;
—
vienos kartoninės dėžės grynasis svoris – 30 kg.“
Ekspertizės tarnyba taip pat ištyrė tabako dalelių plotį ir padarė išvadą, kad „tiriamajame pavyzdyje daugiau kaip 25 % svorio sudaro mažesnio kaip 1 mm pločio tabako dalelės“.
Ištyrusi nagrinėjamą prekę ekspertizės tarnyba nusprendė, kad pavyzdys yra „tabakas, tinkamas rūkyti“.
Po ekspertizės tarnybos ataskaitos pirmosios instancijos administracinė institucija nusprendė, kad prekė konteineryje yra susmulkintas rūkomasis tabakas, t. y. akcizais apmokestinama prekė.
Be to, ji nusprendė: kadangi akcizais apmokestinamos prekės lydimuosiuose dokumentuose nurodytas KN kodas neatitiko tikrajai prekei priskirtinos KN subpozicijos, šie dokumentai negali patvirtinti prekės, kaip akcizais apmokestinamos prekės, kilmės.
Todėl pirmosios instancijos administracinė institucija 2011 m. birželio 21 d. sprendimu Nr. 5214‑9/2011 nurodė
Schenker
sumokėti 1485540000 Vengrijos forintų (HUF) (apie 4732052,83 EUR) akcizų baudą. Kaip matyti iš šio sprendimo motyvų,
Schenker
pažeidė akcizų teisės aktus, nes sandėliavo, saugojo ir laikė akcizais apmokestinamas prekes nesumokėjusi už šias prekes mokesčio ir nepatvirtinusi jų kilmės ir iš kur jos atvežtos.
Schenker
pateikus administracinį skundą, Generalinė muitinės direkcija 2012 m. kovo 28 d. sprendimu Nr. 2177‑18/2012 patvirtino pirmosios instancijos administracinės institucijos priimtą sprendimą.
Schenker
pareiškė ieškinį
Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
(Debreceno administracinis ir darbo teismas, Vengrija); ieškinyje prašo atlikti šio sprendimo teisminę kontrolę ir teigia, kad sprendimas yra neteisėtas dėl kelių priežasčių.
Pirmiausia ji tvirtino, kad Generalinė muitinės direkcija prekę, dėl kurios kilo ginčas, klaidingai priskyrė prie KN 24 skirsnio 2403 10 90 subpozicijos.
Be to,
Schenker
neigė, kad prekė gali patekti į akcizų teisės aktų taikymo sritį, nes, jos teigimu, ši prekė nebuvo išleista vartoti.
Galiausiai ji nurodė, jog turi būti laikoma, kad aptariamai prekei taikoma sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra, neatsižvelgiant į aplinkybę, kad lydimuosiuose dokumentuose nurodytas KN kodas neatitinka KN subpozicijos, į kurią prekė patenka iš tikrųjų, aprašymo.
Pagal
Schenker
pateiktą eksperto išvadą KN 2401 pozicija ne tik apima tabaką, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos, bet ir prie jos taip pat gali būti priskirti susmulkinti ar supjaustyti tabako lapai, jeigu jie vėliau turi būti apdoroti pramoniniu būdu. Remiantis šia išvada, KN 2401 pozicijos taikymas nėra neteisėtas, nors visas produktas yra supjaustytas, nes jis vėliau turi būti apdorotas ir kaip toks gali būti priskiriamas prie KN 2401 30 00 subpozicijos.
Generalinė muitinės direkcija iš esmės nusprendė atmesti ieškinį. Jos nuomone, negalima pripažinti, kad prekė buvo pateikta muitinei, nes prekės vežimo dokumentuose nurodyta „tabakas, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos,“ patenkantis į KN 2401 10 3510 tarifinę poziciją, nors iš tikrųjų aptariama prekė yra į pakuotes, kurių grynasis svoris didesnis kaip 500 g, supakuotas „smulkintas rūkomasis tabakas“, priskirtinas prie 2403 10 9000 pozicijos, t. y. šios prekės lydimųjų dokumentų turinys neatitiko tikrovės.
Generalinė muitinės direkcija mano, kad šie lydimieji dokumentai negali patvirtinti arba įrodyti
Schenker
laikomų prekių kilmės.
Šiomis aplinkybėmis
Debreceni Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
(Debreceno administracinis ir darbo teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:
„1.
Ar Reglamento (ES) Nr. 861/2010 24 skirsnio („Tabakas ir perdirbti tabako pakaitalai“) KN 2401 10 35 tarifinėje subpozicijoje nurodytas prekių aprašymas „
light air‑cured
tabakas“ aiškintinas kaip apimantis tik
light air‑cured
tabaką, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos ir
—
kurio sudėtyje yra nesmulkintų tabako augalo lapų,
—
jo lapai nėra supjaustyti, suspausti į briketus ar kitaip susmulkinti,
—
kuris negali būti apdorojamas jokiu kitu būdu (pavyzdžiui, nugnybiant lapų kotelius, supjaustant lapus ar juos suspaudžiant), išskyrus džiovinimą
air‑cured
, suprantamą kaip vieną iš KN 2401 10 35 tarifinėje subpozicijoje nurodyto
air‑cured
tabako, iš kurio lapų nepašalintos vidurinės gyslos, „apdorojimo“ būdų, ir
—
kuris netinkamas rūkyti?
2.
Ar Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punkte įtvirtinta sąvoka „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“ aiškintina kaip apimanti ir tokias laikinose saugojimo vietose arba muitinės sandėlyje muitinės prižiūrimas prekes (akcizais apmokestinamas prekes), kurioms taikoma išorinio tranzito procedūra, kai jų lydimuosiuose dokumentuose neteisingai nurodyta tarifinė pozicija ([KN 2401 10 35] vietoj [KN 2403 10 9000]), nors [KN] skirsnis, į kurį patenka prekė, (tabakui taikytinas 24 skirsnis) ir visi kiti duomenys (konteinerio numeris, kiekis, grynasis svoris) nurodyti teisingai, o antspaudai nepažeisti?
(Kitaip tariant, ar tam tikrai prekei gali būti taikoma sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, jeigu jos lydimuosiuose dokumentuose Bendrojo muitų tarifo skirsnis, į kurį patenka prekė, nurodytas teisingai, o konkreti subpozicija – neteisingai?)
3.
Ar Direktyvos 2008/118 2 straipsnio b punkte esanti sąvoka „importas“ ir tos pačios direktyvos 4 straipsnio 8 punkte įtvirtinta sąvoka „akcizais apmokestinamų prekių importas“ aiškintinos kaip apimančios ir tokį atvejį, kai tikrosios prekės, kuriai taikytina išorinio tranzito procedūra, subpozicija skiriasi nuo nurodytos jos lydimuosiuose dokumentuose, nors, nepaisant šio skirtumo, skirsnis, į kurį ji patenka (nagrinėjamu atveju – tabakui taikytinas 24 skirsnis), tikrosios prekės kiekis ir grynasis svoris atitinka lydimuosiuose dokumentuose nurodytus duomenis?
4.
Ar pagrindinės bylos aplinkybės, kad prekės, kuriai taikoma sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, lydimuosiuose dokumentuose nurodyta neteisinga KN subpozicija pagal Reglamento Nr. 2658/87 I priedą, gali būti laikoma Direktyvos 2008/118 38 straipsnyje nurodytu „pažeidimu“?“
Dėl prejudicinių klausimų
Dėl pirmojo klausimo
Pirmiausia reikia priminti, kad kai Teisingumo Teismui pateikiamas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl tarifinės klasifikacijos, jis pirmiausia turėtų išaiškinti nacionaliniam teismui kriterijus, kurie šiam leistų tinkamai klasifikuoti atitinkamus produktus pagal KN, o ne pats juos klasifikuoti, juo labiau kad jis nebūtinai turi visą tam reikalingą informaciją. Taigi nacionalinis teismas bet kuriuo atveju tai gali padaryti geriau (2002 m. lapkričio 7 d. Sprendimo Lohmann ir Medi Bayreuth,
C‑260/00–C‑263/00
,
EU:C:2002:637
,
punktas ir 2006 m. vasario 16 d. Sprendimo Proxxon,
C‑500/04
,
EU:C:2006:111
,
punktas).
Taigi pagrindinėje byloje nagrinėjamus produktus turės klasifikuoti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo atsakymus į pateiktus klausimus.
Be to, reikia pabrėžti, kad, remiantis nusistovėjusia teismo praktika, pagal nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo bendradarbiavimo procedūrą, įtvirtintą SESV 267 straipsnyje, pastarasis nacionaliniam teismui turi pateikti naudingą atsakymą, kuris leistų išspręsti jo nagrinėjamą bylą. Atsižvelgiant į tai, prireikus Teisingumo Teismas turi performuluoti jam pateiktus klausimus (1997 m. liepos 17 d. Sprendimo Krüger,
C‑334/95
,
EU:C:1997:378
,
ir
punktai ir 2012 m. spalio 4 d. Sprendimo Byankov,
C‑249/11
,
EU:C:2012:608
,
punktas).
Nagrinėjamu atveju iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pirmuoju klausimu nacionalinis teismas iš tikrųjų siekia išsiaiškinti, kaip turėtų būti aiškinamos KN 2401 ir 2403 pozicijos taikant tarifinį klasifikavimą prekėms, kurioms būdingos pagrindinėje byloje nagrinėjamos savybės.
Taigi reikia manyti, kad šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Reglamentą Nr. 2658/87 reikia aiškinti taip, kad prekė, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, patenka į KN 2401 poziciją, konkrečiau į KN 2401 10 35 arba 2401 30 00 subpozicijas ar į KN 2403 poziciją ir nagrinėjamu atveju – į KN 2403 10 90 subpoziciją.
Siekiant atsakyti į šį klausimą, svarbu pažymėti, pirma, kad pagal bendrąsias KN aiškinimo taisykles prekių klasifikacija nustatoma pagal pozicijų pavadinimus ir skyrių ar skirsnių pastabas, o skyrių, skirsnių ar poskirsnių pavadinimai yra tik orientacinio pobūdžio (2015 m. birželio 11 d. Sprendimo Baby Dan,
C‑272/14
,
EU:C:2015:388
,
punktas).
Antra, reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką, siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir palengvinti kontrolę, prekių tarifinį klasifikavimą lemiantis kriterijus paprastai turi būti nustatomas atsižvelgiant į šių prekių požymius ir objektyvias savybes, išvardytus KN pozicijoje ir skyriaus ar skirsnio pastabose (žr., be kita ko, 2004 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo DFDS,
C‑396/02
,
EU:C:2004:536
,
punktą; 2005 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Intermodal Transports,
C‑495/03
,
EU:C:2005:552
,
punktą ir 2007 m. vasario 15 d. Sprendimo RUMA,
C‑183/06
,
EU:C:2007:110
,
punktą).
Dėl SS paaiškinimų reikia papildomai nurodyti, kad jie, nors ir neturi privalomosios teisinės galios, yra svarbūs Bendrojo muitų tarifo vienodo taikymo užtikrinimo instrumentai ir kaip tokie yra tinkamas jo aiškinimo elementas (2009 m. birželio 18 d. Sprendimo Kloosterboer Services,
C‑173/08
,
EU:C:2009:382
,
punktas ir 2013 m. birželio 20 d. Sprendimo Agroferm,
C‑568/11
,
EU:C:2013:407
,
punktas). Tas pats pasakytina ir apie KN paaiškinimus (žr. 1994 m. birželio 16 d. Sprendimo Develop Dr. Eisbein,
C‑35/93
,
EU:C:1994:252
,
punktą ir 2011 m. balandžio 14 d. Sprendimo British Sky Broadcasting Group ir Pace,
C‑288/09 ir C‑289/09
,
EU:C:2011:248
,
punktą).
Dėl klasifikavimo pagal tinkamą poziciją reikia pažymėti, kad prekės paskirtis gali būti objektyvus klasifikavimo kriterijus, jeigu ji būdinga šiai prekei, ir šį savitumą galima įvertinti remiantis šios prekės objektyviais požymiais ir savybėmis (žr. 2004 m. kovo 4 d. Sprendimo Krings,
C‑130/02
,
EU:C:2004:122
,
punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad prekė, dėl kurios kilo ginčas, yra įvairiai mažomis dalelėmis supjaustytas tabakas, iš esmės sudarytas iš siaurų, bet ilgų juostelių, jame yra gana daug didesnio skersmens dalelių, tarp kurių yra ir lapų gyslų likučių, taip pat dulkių pavidalo tabako. Sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą taip pat nurodyta, kad tai yra „tabakas, tinkamas rūkyti“.
Kadangi
Schenker
tvirtina, kad prekė patenka į KN 2401 poziciją, reikia nurodyti savybes, kurias turi atitikti prekė, kad patektų į šią poziciją.
Šiuo atžvilgiu pagal KN 2401 pozicijos formuluotę ji apima „neperdirbtą tabaką; tabako liekanas“.
Kalbant apie „neperdirbtą tabaką“, KN paaiškinimuose dėl KN 2401 pozicijos nurodomas šios pozicijos SS paaiškinimų 1 punktas, kuriame nurodyta, kad į šią poziciją patenka natūralus tabakas – visas augalas arba lapai ir džiovinti ar fermentuoti lapai, iš šių lapų gali būti pašalintos arba nepašalintos vidurinės gyslos, jie gali būti pjaustyti arba ne, susmulkinti arba supjaustyti net ir taisyklinga forma, tačiau su sąlyga, kad tai nėra produktas, tinkamas rūkyti.
Dėl „tabako liekanų“ SS paaiškinimų dėl KN 2401pozicijos 2 punkte nurodyta, kad į šią sąvoką patenka stiebeliai, lapkočiai, gyslos, atplaišos ir dulkės, kurių atsiranda apdorojant lapus ar gaminant galutinius produktus.
Kadangi iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamą prekę sudaro dalys, kurios gali būti laikomos „tabako liekanomis“, bet produktą taip pat sudaro ir „tabakas, tinkamas rūkyti“, pagal KN aiškinimo 3 bendrosios aiškinimo taisyklės b punkto taisyklę, kad būtų galima atlikti šios prekės tarifinį klasifikavimą, reikia nustatyti, kuri iš ją sudarančių medžiagų yra ta, kuri suteikia jai esminį požymį, o tai gali būti atlikta išsiaiškinus, ar pašalinus vieną ar kitą sudedamąją dalį produktas išsaugotų ar ne jam būdingas savybes (2009 m. birželio 18 d. Sprendimo Kloosterboer Services,
C‑173/08
,
EU:C:2009:382
,
punktas).
Be to, kaip nurodyta SS paaiškinimų dėl KN aiškinimo 3 bendrosios aiškinimo taisyklės b punkto taisyklės VIII punkte, esminį požymį lemiantis veiksnys, priklausomai nuo prekių rūšies, gali būti, pavyzdžiui, prekių sudedamoji medžiaga ar dalis, apimtis, kiekis, svoris, vertė ar vienos iš sudedamųjų medžiagų svarba šių prekių naudojimui.
Nagrinėjamu atveju sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą nurodyta, kad aptariama prekė yra ne natūraliai džiovinti tabako lapai, bet kaip visuma yra tabakas, tinkamas rūkyti. Todėl, kadangi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad tabako liekanų buvimas nekliudo tam, kad prekė kaip visuma sudarytų tabaką, tinkamą rūkyti, ši prekė negali patekti į KN 2401 poziciją.
Šiuo atžvilgiu pagal SS paaiškinimus dėl KN 2403 pozicijos ši pozicija apima rūkomąjį tabaką.
Konkrečiau KN paaiškinimuose dėl KN 2403 10 90 subpozicijos nurodyta, kad rūkomasis tabakas yra supjaustytas tabakas, kurį galima rūkyti be tolesnio pramoninio apdorojimo.
Taigi neperdirbto ir perdirbto tabako atribojimas, kaip generalinė advokatė pažymėjo išvados 60 punkte, susijęs su klausimu, ar tabakas gali būti laikomas „tinkamu rūkyti“.
Todėl, kaip teisingai pažymi Vengrijos vyriausybė, lemiamas kriterijus, leidžiantis priskirti produktą prie KN 2403, o ne prie KN 2401 pozicijos, yra tai, ar lapai apdoroti tiek, kad tai yra perdirbtas tabakas, kurį galima vartoti be tolesnio pramoninio apdorojimo.
Šiomis aplinkybėmis, kadangi, kaip matyti iš šio sprendimo 78 punkto, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodė, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama prekė yra tinkamas rūkyti tabakas, kuri, be to, yra nefasuota, suspausta, supakuota į kartono dėžes, kurių vidus padengtas plėvele, o vienos kartoninės dėžės grynasis svoris – 30 kg, ji patenka į KN 2403 10 90 subpoziciją.
Iš tiesų KN 2403 10 10 subpozicija apima prekes, „tiesiogiai supakuotas į pakuotes, kurių neto masė ne didesnė kaip 500 g“.
Todėl į pirmąjį pateiktą klausimą reikia atsakyti: Reglamentą Nr. 2658/87 reikia aiškinti taip, kad tokia prekė, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, sudaryta iš rūkomojo tabako, nepaisant esančių tabako liekanų, nepatenka į KN 2401 poziciją, nes tabako liekanos nekliudo šiai nagrinėjamo produkto paskirčiai. Tačiau tokia prekė gali patekti į KN 2403 poziciją, konkrečiai į KN 2403 10 90 subpoziciją, kai ji yra nefasuota, suspausta ir supakuota į kartono dėžes, kurių vidus padengtas plėvele, o vienos kartoninės dėžės grynasis svoris – 30 kg.
Dėl antrojo ir trečiojo klausimų
Antruoju ir trečiuoju klausimais, o juos reikia nagrinėti kartu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar sąvoką „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, numatytą Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punkte, reikia aiškinti taip, kad sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūros ar priemonės taikymas tam tikrai prekei gali būti ginčijamas, kai Bendrojo muitų tarifo skirsnis, į kurį patenka ši prekė, lydimuosiuose prekės dokumentuose nurodytas teisingai, bet neteisingai nurodyta konkreti subpozicija, ir ar Direktyvos 2008/118 2 straipsnio b punktą ir 4 straipsnio 8 punktą reikia aiškinti taip, kad tokiu atveju įvyko šios prekės importas.
Pirmiausia reikia priminti, kad pagal Direktyvos 2008/118 2 straipsnio b punktą akcizais apmokestinamos prekės yra apmokestinamos akcizais jų importo į Sąjungos teritoriją metu.
Visų pirma reikia patikrinti, ar prekė, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, buvo „importuota“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/118 2 straipsnio b punktą.
Pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 8 punktą „akcizais apmokestinamų prekių importas“ – tai akcizais apmokestinamų prekių įvežimas į Sąjungos teritoriją, išskyrus atvejus, kai įvežimo į Sąjungą metu joms pritaikoma sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, ir sąlyginio neapmokestinimo procedūros ar kitos priemonės taikymo toms prekėms nutraukimas.
Be to, pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punktą „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“ – viena iš Muitinės kodekse nustatytų specialiųjų procedūrų, susijusių su muitinės vykdoma priežiūra, kuri taikoma ne Bendrijos kilmės prekėms, įvežamoms į Sąjungos muitų teritoriją, laikino saugojimo vietą, laisvąsias zonas ar laisvuosius sandėlius, ir bet kuri kita šio kodekso 84 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta procedūra.
Iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamos prekės buvo pateiktos Slovėnijos muitinei jas įvežus į Sąjungos muitų teritoriją ir kad jos atgabentos į Vengriją taikant išorinio tranzito procedūrą, kur įforminta jų laikinojo saugojimo, o vėliau – muitinio sandėliavimo procedūra.
Todėl šioms prekėms nuo jų įvežimo į Sąjungos muitų teritoriją taikoma „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punktą, kuriame nurodytas Muitinės kodekso 84 straipsnio 1 dalies a punktas.
Šioje byloje reikia išnagrinėti, ar dėl klaidingos tarifinės pozicijos nurodymo bendrojoje laikinojo saugojimo deklaracijoje atitinkamos sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūros ar priemonės taikymas šioms prekėms nutraukiamas ir dėl to tam tikrais atvejais atsiranda skola muitinei pagal Muitinės kodekso 202 ir 204 straipsnius ir prievolė sumokėti akcizus.
Dėl Muitinės kodekso 202 straipsnio pažymėtina, kad jame „neteisėtas įvežimas“ apibrėžtas kaip bet koks importo muitais apmokestinamų prekių įvežimas į Sąjungos muitų teritoriją arba į kitą tos teritorijos dalį pažeidžiant šio kodekso 38–41 straipsnių ir 177 straipsnio antros įtraukos nuostatas, kai jos yra laisvojoje zonoje arba laisvajame sandėlyje (2005 m. kovo 3 d. Sprendimo Papismedov ir kt.,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
,
punktas).
Taigi neteisėtas įvežimas yra prekių importas, kai nesilaikoma Muitinės kodekse numatytų etapų. Pirma, pagal šio kodekso 38 straipsnio 1 dalį į Sąjungos muitų teritoriją įvežtos prekės turi būti nedelsiant pristatytos į nustatytą muitinės įstaigą arba į laisvąją zoną. Antra, pagal šio kodekso 40 straipsnį į muitinės įstaigą pristatytos prekės turi būti pateiktos muitinei. To paties kodekso 4 straipsnio 19 punkte „prekių pateikimas muitinei“ apibrėžtas kaip nustatytu būdu muitinei pateikiamas pranešimas apie prekių pristatymą į muitinės įstaigą arba bet kurią kitą muitinės nustatytą arba patvirtintą vietą (2005 m. kovo 3 d. Sprendimo Papismedov ir kt.,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
,
punktas).
Aiškindamas Muitinės kodekso 40 ir 43–45 straipsnius, Teisingumo Teismas nusprendė, kad prekių pateikimas muitinei iš tiesų apima pareigą nedelsiant pateikti bendrąją deklaraciją arba nedelsiant įvykdyti formalumus, būtinus įforminant atitinkamoms prekėms muitinės sankcionuotus veiksmus, t. y. tuo atveju pateikti muitinės deklaraciją, jei reikalaujama, kad joms būtų taikoma muitinės procedūra. Konkrečiai kalbant, iš šio kodekso 43 straipsnio antros pastraipos formuluotės matyti, kad abu veiksmai paprastai vykdomi vienu metu, nes deklaracijos pateikimo laikotarpis, kurį muitinė gali nustatyti, baigiasi ne vėliau kaip pirmą darbo dieną, skaičiuojant nuo tos dienos, kada prekės pateikiamos muitinei. Be to, pagal šio kodekso 44 straipsnio 1 dalį bendrojoje deklaracijoje turi būti nurodyti duomenys, būtini prekėms identifikuoti (šiuo klausimu žr. 2005 m. kovo 3 d. Sprendimo Papismedov ir kt.,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
,
punktą).
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Aišku, kad Muitinės kodekso 43–45 straipsniai buvo panaikinti Reglamentu Nr. 648/2005. Tačiau, kaip teigė generalinė advokatė išvados 122 punkte, Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 312/2009, 186 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje aiškiai nenumatytas joks santykis tarp pateikimo muitinei, pagal Muitinės kodekso 40 straipsnį ir bendrosios deklaracijos.
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Šiomis aplinkybėmis reikia konstatuoti, kad jeigu pagal Muitinės kodekso 40 straipsnį prekes pateikiant muitinei pateikiama bendroji deklaracija laikinajam saugojimui pagal Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 312/2009, 186 straipsnį, kurioje nurodytas tikrovės neatitinkantis prekių rūšies aprašymas, laikoma, kad muitinei nėra pranešta apie jų pristatymą, kaip tai suprantama pagal šio kodekso 4 straipsnio 19 punktą. Jeigu šioje deklaracijoje nenurodyta didelė muitinei pateiktų prekių dalis, reikia laikyti, kad jos yra neteisėtai įvežtos (pagal analogiją žr. 2005 m. kovo 3 d. Sprendimo Papismedov ir kt.,
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
,
punktą).
Šiuo klausimu iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje, priešingai nei 2005 m. kovo 3 d. Sprendime Papismedov ir kt. (
C‑195/03
,
EU:C:2005:131
) nagrinėtomis aplinkybėmis, bendrojoje deklaracijoje buvo nurodyti duomenys, būtini prekėms identifikuoti. Iš tiesų, anot prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo, prekė buvo deklaruota nurodant teisingą pavadinimą, tik tarifinė subpozicija nurodyta klaidingai, ir teisingai identifikuota prekės rūšis, kiekis ir supakavimas.
Šiomis aplinkybėmis pagrindinėje byloje nagrinėjamos prekės negali būti laikomos neteisėtai įvežtomis į Sąjungos muitų teritoriją, kaip tai suprantama pagal Muitinės kodekso 202 straipsnį. Todėl jas įvežus į Slovėniją joms galėjo būti teisėtai įforminta „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punktą, neįvykus importui pagal šios direktyvos 2 straipsnio b punktą ir neatsiradus prievolei sumokėti akcizus.
Kiek tai susiję su Muitinės kodekso 204 straipsniu, reikia patikrinti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamoms prekėms vėliau teisingai įforminta išorinio tranzito procedūra, o Vengrijoje – muitinio sandėliavimo procedūra, siekiant nustatyti, ar atsirado prievolė mokėti akcizus pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 8 punktą.
Muitinės kodekso 59 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad visos prekės, kurioms pageidaujama įforminti muitinės procedūrą, turi būti deklaruojamos šiai muitinės procedūrai.
Šiuo klausimu Teisingumo Teismas, analizuodamas muitinės deklaracijos pobūdį ir reikšmę, 2011 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo DP grup (
C‑138/10
,
EU:C:2011:587
)
punkte nusprendė, kad deklarantui tenkanti pareiga pateikti teisingą informaciją apima ir pareigą nustatyti tinkamą prekės subpoziciją atliekant tarifinį prekės klasifikavimą, o jei kyla abejonių, deklarantas gali prieš tai prašyti muitinės išduoti privalomąją tarifinę informaciją pagal Muitinės kodekso 12 straipsnį.
Taigi negalima atmesti galimybės, kad skola muitinei gali atsirasti remiantis Muitinės kodekso 204 straipsniu.
Pagal šio kodekso 204 straipsnio 1 dalies a punktą importo skola muitinei atsiranda neįvykdžius bent vienos iš prievolių, susijusių su importo muitais apmokestinamų prekių laikinuoju saugojimu arba su joms įformintos muitinės procedūros taikymu, išskyrus, kai nustatyta, kad minėti pažeidimai neturi esminės įtakos tinkamam atitinkamos muitinės procedūros taikymui.
Pagrindinėje byloje nagrinėjamoje situacijoje prekės buvo priskirtos prie teisingo KN skirsnio, bet prie neteisingos jos subpozicijos.
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Reikia priminti, kad Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 312/2009, 859 straipsnyje teisėtai nustatyta sistema, kurioje išsamiai išvardyti pažeidimai, kaip tai suprantama pagal Muitinės kodekso 204 straipsnį, kurie „neturi esminės įtakos tinkamam laikinojo prekių saugojimo arba atitinkamos muitinės procedūros taikymui“ (2012 m. rugsėjo 6 d. Sprendimo Eurogate Distribution,
C‑28/11
,
EU:C:2012:533
,
punktas).
[Ištaisyta 2016 m. spalio 6 d. Nutartimi] Šiuo aspektu reikia pažymėti, jog pagal Reglamento Nr. 2454/93, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 312/2009, 859 straipsnį vienos iš pareigų, susijusių su tranzito procedūros naudojimu, neįvykdymas gali būti laikomas neturinčiu esminės įtakos šios procedūros taikymui, kai įvykdytos trys sąlygos, nurodytos šio straipsnio 2 punkte, ir jeigu įvykdytos trys sąlygos, nurodytos to paties straipsnio pirmoje pastraipoje.
Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar įvykdytos visos šios sąlygos, susijusios su ginču pagrindinėje dalyje.
Jeigu atsakymas būtų teigiamas, prekių klasifikavimo klaida tada gali būti laikoma neturinčia esminės įtakos viena po kitos taikomų muitinės procedūrų vykdymui.
Todėl tik atlikęs patikrinimą, nurodytą 114 straipsnyje, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali nustatyti, ar pagrindinėje byloje nagrinėjamai prekei taikoma „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punktą, nuo jos įvežimo į Sąjungos teritoriją.
Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, į pateiktus antrąjį ir trečiąjį klausimus reikia atsakyti: „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, numatyta Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punkte, aiškintina taip, kad sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūros ar priemonės taikymas tam tikrai prekei negali būti ginčijamas, kai Bendrojo muitų tarifo skirsnis, į kurį patenka ši prekė, jos lydimuosiuose dokumentuose nurodytas teisingai, tačiau juose neteisingai nurodyta konkreti subpozicija. Tokiu atveju Direktyvos 2008/118 2 straipsnio b punktą ir 4 straipsnio 8 punktą reikia aiškinti taip, kad neįvyko šios prekės importas ir kad ji nėra apmokestinama akcizais.
Dėl ketvirtojo klausimo
Ketvirtuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar tokioje situacijoje, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, „pažeidimo“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 38 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad ji taikoma prekei, kuriai įforminta „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, kaip ji suprantama pagal šios direktyvos 4 straipsnio 6 punktą, kai lydimajame dokumente nurodyta neteisinga tarifinė klasifikacija.
Direktyvos 2008/118 38 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad jeigu gabenant akcizais apmokestinamas prekes pažeidimas įvyksta kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje prekės išleistos vartoti, tai šioms prekėms taikomi akcizai ir prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda toje valstybėje narėje, kurioje įvyko pažeidimas.
Vadovaujantis šios direktyvos 38 straipsnio 2 dalimi, jeigu gabenant akcizais apmokestinamas prekes nustatomas pažeidimas ir neįmanoma nustatyti, kur šis pažeidimas įvylo, tai laikoma, kad pažeidimas įvyko ir prievolė apskaičiuoti akcizus atsiranda toje valstybėje narėje, kurioje pažeidimas nustatytas.
Direktyvos 2008/118 38 straipsnio 1 dalyje nurodytas pažeidimas, kurio apibrėžtis pateikta jo 4 dalyje. Joje numatyta, kad „pažeidimas“ – situacija, įvykusi akcizais apmokestinamų prekių gabenimo pagal, be kita ko, šios direktyvos 33 straipsnio 1 dalį metu, dėl kurios akcizais apmokestinamų prekių gabenimas arba jo dalis nebuvo tinkamai užbaigti.
Taigi yra akcizais apmokestinamų prekių gabenimas pagal šios direktyvos 33 straipsnio 1 dalį, kai akcizais apmokestinamos prekės jau buvo išleistos vartoti valstybėje narėje ir laikomos komerciniais tikslais kitoje valstybėje narėje, kad ten būtų pristatytos ar naudojamos.
Tokioje situacijoje, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, reikia nuspręsti, kad Direktyvos 2008/118 38 straipsnio 4 dalies sąlygos, aiškinamos kartu su šios direktyvos 33 straipsnio 1 dalimi, nėra įvykdytos.
Iš tiesų, pirma, pagrindinėje byloje nagrinėjamos prekės nebuvo išleistos vartoti Slovėnijoje, nes joms buvo įforminta „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 6 punktą, ir, antra, jos nėra laikomos Vengrijoje komerciniais tikslais, kad ten būtų pristatytos ar naudojamos, o yra skirtos reeksportuoti į Ukrainą.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, į pateiktą ketvirtąjį klausimą reikia atsakyti: tokioje situacijoje, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, „pažeidimo“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 38 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad ji netaikoma prekei, kuriai įforminta sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, kai prekės lydimajame dokumente nurodytas neteisingas tarifinis klasifikavimas.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (penktoji kolegija) nusprendžia:

1.
1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeistą 2010 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 861/2010, reikia aiškinti taip, kad tokia prekė, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, sudaryta iš rūkomojo tabako, nepaisant esančių tabako liekanų, nepatenka į Reglamento Nr. 2658/87, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 861/2010, I priede pateiktos kombinuotosios nomenklatūros 2401 poziciją, nes tabako liekanos nekliudo šiai nagrinėjamo produkto paskirčiai. Tačiau tokia prekė gali patekti į šios nomenklatūros 2403 poziciją, konkrečiai į minėtos nomenklatūros 2403 10 90 subpoziciją, kai ji yra nefasuota, suspausta ir supakuota į kartonines dėžes, kurių vidus padengtas plėvele, o dėžės grynasis svoris – 30 kg.

2.
Sąvoką „sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė“, numatytą 2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB, 4 straipsnio 6 punkte, reikia aiškinti taip, kad sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūros ar priemonės taikymas tam tikrai prekei negali būti ginčijamas, kai Bendrojo muitų tarifo skirsnis, į kurį patenka ši prekė, jos lydimuosiuose dokumentuose nurodytas teisingai, tačiau juose neteisingai nurodyta konkreti subpozicija. Tokiu atveju Direktyvos 2008/118 2 straipsnio b punktą ir 4 straipsnio 8 punktą reikia aiškinti taip, kad neįvyko šios prekės importas ir kad ji nėra apmokestinama akcizais.

3.
Tokioje situacijoje, kaip nagrinėjama pagrindinėje byloje, „pažeidimo“ sąvoką, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2008/118 38 straipsnį, reikia aiškinti taip, kad ji netaikoma prekei, kuriai įforminta sąlyginio neapmokestinimo muitinės procedūra ar priemonė, kai prekės lydimajame dokumente nurodytas neteisingas tarifinis klasifikavimas.

Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: vengrų.