CELEX: 62019TJ0736
Viešoji tarnyba
Pareigūnai
Medicininių išlaidų kompensavimas
Didžiausia kompensuojama miego apnėjos gydymo aparatų išlaidų suma
Ieškinys dėl panaikinimo
Patvirtinamojo pobūdžio akto nebuvimas
Suinteresuotumas kreiptis į teismą
Priimtinumas
Bendrosios pareigūnų draudimo ligos atveju taisyklės
Bendrosios įgyvendinimo nuostatos

Teisinis pagrindas
Byloje taikytinos redakcijos Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų (toliau – Pareigūnų tarnybos nuostatai) 72 straipsnyje, nustatyta:
„1.   Pareigūnas, jo sutuoktinis, jei jis pagal kitas teisines nuostatas ar taisykles neturi teisės į to pat pobūdžio ir apimties paslaugas, jo vaikai ir kiti [Pareigūnų tarnybos nuostatų] VII priedo 2 straipsnyje apibrėžti išlaikomi asmenys pagal Sąjungos institucijų paskyrimų tarnybų bendru sutarimu, pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, priimtas taisykles yra apdraudžiami sveikatos draudimu iki 80 % patirtų išlaidų. <…>
2.   Pareigūnas, kuris Sąjungos tarnyboje dirbo, kol jam sukako pensinis amžius, arba invalidumo pašalpą gaunantis pareigūnas, baigęs tarnybą turi teisę gauti 1 dalyje numatytas išmokas. <…>“
Europos Bendrijų bendrųjų pareigūnų draudimo ligos atveju taisyklių (toliau – Bendrosios taisyklės) 20 straipsnyje „Bendrosios kompensavimo taisyklės“ nustatyta:
„1.   Siekiant išsaugoti [b]endrosios sveikatos draudimo sistemos finansinę pusiausvyrą ir atsižvelgiant į socialinio draudimo principą, kuris sudaro [Pareigūnų tarnybos nuostatų] 72 straipsnio pagrindą, didžiausia tam tikrų paslaugų išlaidų kompensuojama suma gali būti nustatyta bendrosiose įgyvendinimo nuostatose.
<…>
2.   Jeigu didžiausia kompensuojama paslaugų išlaidų suma nėra nustatyta, išlaidų dalis, viršijanti įprastas išlaidas šalyje, kurioje išlaidos buvo patirtos, yra nekompensuojama. Įprastas išlaidas viršijančią išlaidų dalį kiekvienu konkrečiu atveju apibrėžia Atsiskaitymų skyrius [Išmokų biuras], medicinos tarnybos pareigūnui pateikus išvadas.
<…>“
Bendrųjų taisyklių 35 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta:
„Prieš priimdama sprendimą dėl pagal [Pareigūnų tarnybos nuostatų] 90 straipsnio 2 dalį pateikto skundo, paskyrimų tarnyba arba, atskirais atvejais, Administracinė valdyba privalo prašyti Valdybos [valdymo[komiteto nuomonės.
<…>“
Bendrųjų taisyklių 52 straipsnyje „Išlaidų kompensavimo tvarkos nustatymas ir atnaujinimas“ nurodyta:
„1.   Pagal [Pareigūnų tarnybos nuostatų] 72 straipsnio 1 dalies trečiąją pastraipą institucijos įgalioja [Europos] Komisiją bendrosiomis įgyvendinimo nuostatomis nustatyti išlaidų kompensavimo taisykles, siekiant išsaugoti Draudimo sistemos finansinę pusiausvyrą ir atsižvelgiant į socialinio draudimo principą, kuris sudaro [Pareigūnų tarnybos nuostatų] 72 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos pagrindą.
2.   Bendrosios įgyvendinimo nuostatos rengiamos Valdybos [valdymo] komitetui pateikus nuomonę ir pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu.“
2007 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimo, nustatančio bendrąsias gydymo išlaidų kompensavimo įgyvendinimo nuostatas (toliau – BĮN), dalyje „Bendrosios apibrėžtys“ įtvirtinta:
„<…>
Kompensacijai už kai kurias šiose bendrosiose įgyvendinimo nuostatose apibrėžtas paslaugas reikalingas išankstinis leidimas, t. y. taikoma kompensacijai gauti būtina procedūra. Prašymą dėl išankstinio leidimo apdraustasis, naudodamas tam skirtą formą, išmokų biurui pateikia iki gydymo pradžios ar paslaugų gavimo, išskyrus skubius atvejus; kartu pateikia išsamų gydytojo receptą, arba – atsižvelgiant į paslaugas – išsamią gydytojo pažymą. Sprendimas dėl prašymo priimamas gavus gydytojo eksperto nuomonę dėl medicininio paslaugos pagrįstumo.
<…>
Pagal Bendrųjų taisyklių 20 straipsnį, kai nenustatyta jokia kompensacijos riba, taip pat ir sunkios ligos atveju, išlaidų dalis, kuri gerokai viršija įprastines toje šalyje, kurioje buvo suteiktos paslaugos, galiojančias kainas, gali būti nekompensuojama.
Per didelių išlaidų dalį kiekvienu konkrečiu atveju nustato išmokų biuras, susipažinęs su gydytojo eksperto nuomone. Gydytojas ekspertas pareiškia nuomonę dėl konkretaus gydymo paslaugos pobūdžio, kad išmokų biuras galėtų palyginti galiojančias kainas.
<…>“
BĮN II antraštinėje dalyje „Kompensavimo taisyklės“ yra 11 skyrius „Protezai, ortopediniai įtaisai ir kitos medicininės priemonės“, kuriame yra 3 punktas „Ortopediniai įtaisai, tvarsčiai ir kitos medicininės priemonės“; jame nustatyta:
„3.1. II priedo lentelėje nurodytų prekių ar medžiagų įsigijimo, nuomos ar taisymo išlaidos kompensuojamos 85 %, arba 100 % sunkios ligos atveju, bet neviršijant kiekvienai jų nustatytų ir lentelėje nurodytų sąlygų.
<…>
3.4. Išankstinis leidimas reikalingas ortopedinių įtaisų ar priemonių nuomai, jei ji trunka tris mėnesius iš eilės ar ilgiau.
<…>“
BĮN II priedas „85 %, arba 100 % sunkios ligos atveju, tarifu kompensuojami ortopediniai įtaisai, tvarsčiai ir kitos medicininės priemonės“. Jame pateikiama ši lentelė:
Produktai
GS: su gydytojo siuntimu
IL: su išankstiniu leidimu (būtina išsami medicininė išvada ir sąmata)
Trukmė / terminas
Įprastas kompensacijos tarifas
Didžiausia 85 % tarifu kompensuojama suma (EUR)
Didžiausia 100 % tarifu kompensuojama suma (EUR)
Pastabos
Su priklausomybe susijusi įranga
Kompresai, elastiniai tvarsčiai <…>
GS
NE

85 %





Kompresinių kojinių pora
GS
NE

85 %


3 poros per metus

Ortopedinių vidpadžių pirkimas arba keitimas (už vidpadį)
GS
NE

85 %
4 vnt. per metus


Vidpadžio taisymas
nekompensuojama

0 %




Ramentai ir lazdos









pirkimas
GS
NE

85 %





nuoma
GS
NE

85 %





taisymas
nekompensuojama





Išoriniai krūties protezai
GS
NE

85 %


2 vnt. vienai pusei per metus


Protezams pritaikytos liemenėlės ar triko
nekompensuojama

0 %




Paprasti rankinio valdymo invalido vežimėliai







*

pirkimas
GS
IL
5 m.
85 %




nuoma < 3 mėn.
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL
5 m.
85 %




taisymas
IL

85 %





priežiūra (padangos ir kt.)
Nekompensuojama

0 %




Dviratis vaikščiojimo rėmas su sėdyne







*

pirkimas
GS
IL

85 %
1 neatnaujinamas leidimas


nuoma < 3 mėn.
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL

85 %





taisymas
Nekompensuojama

0 %




Kėdė su kiauryme, dušo kėdė (namie)







*

pirkimas
GS
IL

85 %
1 neatnaujinamas leidimas


nuoma < 3 mėn.
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL

85 %





taisymas
Nekompensuojama

0 %




Ligoninės tipo lova (namie)







*

pirkimas
GS
IL

85 %
1 000
1 000
1 neatnaujinamas leidimas


nuoma < 3 mėn.
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL

85 %





taisymas arba naudojimas medicinos institucijoje
Nekompensuojama

0 %




Čiužinys nuo pragulų, su kompresoriumi







*

pirkimas
GS
IL
3 m.
85 %



nuoma < 3 mėn.
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL

85 %




Miego apnėją gydantis aparatas su drėkintuvu









pirkimas
GS
IL
5 m.
85 %
1.700
1.700



nuoma < 3 mėn.
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL

85 %





Priedai ir priežiūra ne pirkimo metais
GS
IL
1 m.
85 %



Kraujospūdžio matuoklis
GS
IL
5 m.
85 %



taisymas
Nekompensuojama

0 %




Aerozolis









pirkimas
GS
IL
5 m.
85 %



nuoma
GS
NE

85 %





nuoma > = 3 mėn.
GS
IL

85 %





taisymas
Nekompensuojama

0 %




Insulinu gydomo diabeto stebėjimo ir gydymo įranga









gliukometras
GS
IL
3 m.
100 %




Diagnostinės juostelės, švirkštai insulinui, lancetai
GS
IL

100 %


GS tik pirmajam pirkimui

<…> Diabeto <…> kontrolės ir gydymo įranga









gliukometras
GS
IL
3 m.
85 %




juostelės
GS
IL

85 %

Didžiausia kompensuojama suma per metus

Įranga nelaikantiems šlapimo
GS
IL
1 m.
85 %

*
Stomos įranga
GS
NE

85 %




Perukas
GS
IL
1 m.
85 %


Ortopedinės korekcinės pagal užsakymą pagamintos avalynės
pora









Pirkimas esant netipinei pėdos patologijai 100 %
GS
IL

85 %
NA
2 poros per metus


Pirkimas esant tipinei pėdos patologijai 100 %
GS
IL

100 %
NA
1 440
2 poros per metus


Pirkimas sunkios pėdos ligos atveju
GS
IL

100 %
NA

2 poros per metus


Taisymas pateikus sąskaitą
NE
NE

85 %




Galūnės, galūnių dalys, funkciniai ortezai









Pirkimas
GS
IL
Nustatoma individualiai, reikia sąmatos


Taisymas pateikus sąskaitą
GS
IL
Nustatoma individualiai

Kiti aparatai, kurių preliminari kaina didesnė nei 2 000 EUR
GS
IL
Nustatoma individualiai, reikia sąmatos


arba specifinė, elektrinė, elektroninė ir (arba) individuali įranga sunkios ligos atveju (pirkimas)
GS
IL
Nustatoma individualiai, reikia sąmatos
*
Drėkintuvai ir termometrai
Nekompensuojama

0 %




Vakuuminės sistemos impotencijai gydyti
GS
IL




Krešėjimo greičio matavimo aparatas
GS
IL




kriterijai: nepagydomo nekrešėjimo atveju

Švirkštai
GS
IL




Kriterijai: diabeto atveju (žr. 13) <…>

Gyvenamosios vietos ar automobilio pritaikymo, namų automatikos priemonių <…> įsigijimo išlaidos <…>
Nekompensuojama

0 %



*
Faktinės bylos aplinkybės
Ieškovė, buvusi Komisijos pareigūnė, yra apdrausta pagal bendrąją Europos Bendrijų institucijų sveikatos draudimo sistemą (RCAM).
Nuo 2012 m. ji naudojasi nuolatinio teigiamo slėgio ventiliavimo aparatu, skirtu gydyti miego apnėjai (toliau – CPAP aparatas).
Ieškovei suteikti Ispros (Italija) Išmokų biuro išankstiniai leidimai CPAP aparato nuomai laikotarpiu nuo 2012 m. kovo 1 d. iki 2014 m. vasario 28 d.
2014 m. vasario 10 d. ieškovė pateikė naują prašymą dėl išankstinio leidimo CPAP aparato nuomai.
Atsakydamas į šį prašymą Išmokų biuras 2014 m. vasario 24 d. suteikė išankstinį leidimą įsigyti CPAP aparatą laikotarpiu nuo 2014 m. kovo 1 d. iki 2019 m. vasario 28 d. Šiame leidime buvo nurodyta:
„Atsižvelgiant į ilgalaikį gydymą ir jo veiksmingumą, medicininiu požiūriu tik CPAP [aparato] įsigijimas, o ne nuoma, laikytinas pagrįstu. Kaip numatyta BĮN, įranga gali būti keičiama kas penkerius metus, o priežiūra vykdoma nuo antrųjų metų.“
2014 m. lapkričio 8 d. ieškovė pateikė prašymą kompensuoti jos CPAP aparato nuomos išlaidas, patirtas nuo 2014 m. kovo 1 d.
2014 m. gruodžio 22 d. sprendimu Išmokų biuras suteikė ieškovei leidimą CPAP aparato nuomai laikotarpiu nuo 2014 m. kovo 1 d. iki 2019 m. vasario 28 d. (toliau – 2014 m. gruodžio 22 d. sprendimas). Šiame sprendime nustatyta 1700 EUR didžiausia kompensuojama suma, kuri atitinka BĮN numatytą CPAP aparato įsigijimo sumą (žr. šio sprendimo 7 punkte pateiktos lentelės 10 eilutę).
2015 m. vasario 22 d. raštu ieškovė apskundė 2014 m. gruodžio 22 d. sprendimą.
2015 m. birželio 25 d. paskyrimų tarnyba nusprendė, kad 1700 EUR didžiausia kompensuojama suma turėtų būti padidinta 1400 EUR, taigi bendra kompensuojama suma yra 3100 EUR. Tokia padidinta suma prilygsta ketverių metų priežiūros ir priedų įsigijimo išlaidų, patirtų po pirmųjų metų nuo CPAP aparato įsigijimo, kompensuojamai sumai (žr. šio sprendimo 7 punkte pateiktos lentelės 10 eilutę).
2015 m. spalio 5 d. Išmokų biuras priėmė naują sprendimą, juo ieškovei buvo išduotas leidimas CPAP aparato nuomai laikotarpiu nuo 2014 m. kovo 1 d. iki 2019 m. vasario 28 d. (toliau – 2015 m. spalio 5 d. sprendimas). Šiame sprendime nustatyta 3100 EUR didžiausia kompensuojama suma.
2018 m. gruodžio 20 d. ieškovė paprašė pratęsti išankstinį leidimą CPAP aparato nuomai.
Atsakydamas į šį prašymą 2019 m. sausio 17 d. Išmokų biuras leido nuomoti CPAP aparatą nuo 2019 m. kovo 1 d. iki 2024 m. vasario 29 d. ir nustatė 3100 EUR didžiausią kompensuojamą sumą (toliau – 2019 m. sausio 17 d. sprendimas).
2019 m. vasario 1 d. raštu Išmokų biurui ieškovė užginčijo 2019 m. sausio 17 d. sprendimą.
2019 m. balandžio 12 d. Išmokų biuras patvirtino 2019 m. sausio 17 d. sprendimą.
2019 m. balandžio 14 d. raštu ieškovė apskundė 2019 m. sausio 17 d. sprendimą. Savo skunde ji rėmėsi tuo, kad šis sprendimas buvo priimtas pažeidžiant taikomus teisės aktus. Be to, ji nurodė, kad CPAP aparatą būtų tikslinga nuomoti Prancūzijoje, kurioje ji gyveno, o ne įsigyti.
2019 m. liepos 12 d. išvadoje Valdymo komitetas nurodė, kad reikia patvirtinti 2019 m. sausio 17 d. sprendimą.
Paskyrimų tarnyba ieškovės skundą atmetė 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimu (toliau – 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimas). Ji rėmėsi tuo, kad su Prancūzijos sveikatos draudimu sistema susiję aspektai neturi įtakos 2019 m. sausio 17 d. sprendimo teisėtumui.
Procesas ir šalių reikalavimai
2019 m. lapkričio 4 d. Bendrojo Teismo kanceliarija gavo ieškovės ieškinį.
Teisėjui pranešėjui pasiūlius, Bendrasis Teismas (ketvirtoji kolegija), taikydamas Bendrojo Teismo procedūros reglamento 89 straipsnyje numatytas proceso organizavimo priemones, paprašė šalių raštu atsakyti į tam tikrus klausimus. Šalys įvykdė proceso organizavimo priemones per nustatytą terminą.
Kadangi nė viena iš bylos šalių neprašė surengti teismo posėdžio, Bendrasis Teismas, manydamas, kad bylos medžiagoje yra pakankamai informacijos, nusprendė priimti sprendimą, nerengdamas žodinės proceso dalies.
Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:
–
panaikinti 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimą,
–
priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Komisija Bendrojo Teismo prašo:
–
atmesti ieškinį,
–
priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.
Dėl teisės
Pirmiausia reikia paaiškinti šio ginčo dalyką.
Dėl ginčo dalyko
Komisija pažymi, kad ieškinys pateiktas dėl 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimo atmesti skundą, pateiktą dėl 2019 m. sausio 17 d. sprendimo, o ne dėl pastarojo sprendimo. Vis dėlto ji teigia, jog ieškiniu siekiama, kad būtų panaikintas 2019 m. sausio 17 d. sprendimas; ieškovė tai patvirtino savo dublike.
Pagal suformuotą jurisprudenciją toks administracinis skundas, kaip nurodytas Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalyje, ir eksplicitinis ar implicitinis sprendimas jį atmesti yra sudėtingos procedūros dalis ir tik išankstinė kreipimosi į teismą sąlyga. Tokiomis aplinkybėmis net formaliai dėl skundo atmetimo pateiktas ieškinys reiškia, kad į teismą kreipiamasi dėl asmens nenaudai priimto akto, dėl kurio pateiktas skundas (1989 m. sausio 17 d. Sprendimo Vainker / Parlamentas,
293/87
,
EU:C:1989:8
,
punktas ir 2018 m. gruodžio 13 d. Sprendimo CH / Parlamentas,
T‑83/18
,
EU:T:2018:935
,
punktas), išskyrus atvejį, kai sprendimo atmesti skundą turinys skiriasi nuo akto, dėl kurio pateiktas šis skundas, turinio (2006 m. spalio 25 d. Sprendimo Staboli / Komisija,
T‑281/04
,
EU:T:2006:334
,
punktas ir 2020 m. gegužės 28 d. Sprendimo Cerafogli / ECB,
T‑483/16 RENV
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2020:225
,
punktas).
Šiuo atveju, nors 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendime, kuriuo atmestas ieškovės skundas, pateikti išsamesni teisiniai ir faktiniai motyvai nei laiške, kuriame išdėstytas 2019 m. sausio 17 d. sprendimas, pateikta informacija, jo turinys toks pat kaip ir pastarojo sprendimo (šiuo klausimu žr. 2006 m. spalio 25 d. Sprendimo Staboli / Komisija,
T‑281/04
,
EU:T:2006:334
,
punktą).
Taigi šis ieškinys laikomas pateiktu dėl pirminio asmens nenaudai priimto sprendimo, t. y. dėl 2019 m. sausio 17 d. sprendimo.
Be to, atsižvelgiant į tai, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintą tvarką suinteresuotasis asmuo turi pateikti skundą dėl sprendimo, kurį ginčija, ir pareikšti ieškinį dėl sprendimo atmesti šį skundą, Teisingumo Teismas pripažįsta ieškinį priimtinu, nesvarbu, ar jis pareikštas tik dėl sprendimo, dėl kurio pateiktas skundas, ar dėl sprendimo atmesti skundą, ar dėl abiejų sprendimų, jei skundas ir ieškinys pateikti per taikomose nuostatose nustatytus terminus (šiuo klausimu žr. 1989 m. sausio 26 d. Sprendimo Koutchoumoff / Komisija,
224/87
,
EU:C:1989:38
,
punktą). Vis dėlto pagal proceso ekonomiškumo principą teismas gali nuspręsti, kad nereikia priimti atskiro sprendimo dėl reikalavimų, pareikštų dėl sprendimo atmesti skundą, jei nustato, kad šių reikalavimų turinys nėra savarankiškas ir iš tikrųjų sutampa su reikalavimais, pareikštais dėl sprendimo, dėl kurio buvo pateiktas skundas (žr. 2018 m. vasario 21 d. Sprendimo LL / Parlamentas,
C‑326/16 P
,
EU:C:2018:83
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją; 2020 m. gegužės 28 d. Sprendimo Cerafogli / ECB,
T‑483/16 RENV
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2020:225
,
punktą).
Nagrinėjamu atveju nereikia priimti atskiro sprendimo dėl 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimo, kuriuo atmetamas skundas, teisėtumo, nes dėl jo pareikšto reikalavimo turinys nėra savarankiškas ir iš tikrųjų sutampa su reikalavimu, pareikštu dėl sprendimo, dėl kurio buvo pateiktas skundas (žr. šio sprendimo 33 punktą).
Dėl ieškinio priimtinumo
Savo atsiliepime į ieškinį Komisija nurodo pirmąjį nepriimtinumo pagrindą, grindžiamą 2019 m. sausio 17 d. sprendimo patvirtinamuoju pobūdžiu. Be to, savo triplike ji pateikia antrąjį nepriimtinumo pagrindą, grindžiamą tuo, kad ieškovė nėra suinteresuota pareikšti ieškinio. Net jeigu nepriimtinumo pagrindas yra imperatyvus ir Sąjungos teismas jį gali nagrinėti bet kurioje proceso stadijoje, šiuo klausimu reikia pažymėti, kad Komisija nenurodė motyvų, dėl kurių tik triplike pateikė šį antrąjį nepriimtinumo pagrindą, nors ji turėjo pakankamai informacijos, kad tai padarytų atsiliepime į ieškinį.
Dėl pirmojo nepriimtinumo pagrindo, grindžiamo 2019 m. sausio 17 d. sprendimo patvirtinamuoju pobūdžiu
Komisija tvirtina, kad 2019 m. sausio 17 d. sprendimu tik patvirtinamas 2015 m. spalio 5 d. sprendimas, kuris tapo galutinis, nes per nustatytą terminą ieškovė jo neužginčijo.
Komisija priduria, kad ankstesnis galutinis sprendimas gali būti peržiūrėtas tik tada, kai yra naujų ir esminių faktinių aplinkybių. Ji paaiškina, kad faktinė aplinkybė laikytina esmine, jeigu dėl jos keičiasi ankstesnio akto priėmimo sąlygos. Šiuo atveju ieškovė negali remtis jokia esmine aplinkybe, nes abiejų šio sprendimo 38 punkte nurodytų sprendimų dalykas yra tas pats, jais taikomos tos pačios taisyklės, jie priimti dėl to paties asmens ir jais nustatoma ta pati didžiausia kompensuojama suma. Šie du sprendimai skiriasi tik tuo, kad juose nurodomas skirtingas jais suteikiamo leidimo galiojimo laikotarpis. Tačiau toks skirtumas neturi jokios įtakos 2019 m. sausio 17 d. sprendimo patvirtinamajam pobūdžiui.
Be to, Komisija nurodo, kad ieškovė tik paprašė pratęsti anksčiau suteikto išankstinio leidimo galiojimo laikotarpį.
Ieškovė teigia, kad jos ieškinys yra priimtinas, o Komisijos teiginys, jog 2019 m. sausio 17 d. sprendimu tik patvirtinamas 2015 m. spalio 5 d. sprendimas, klaidingas. Visų pirma, ieškovė nurodo, kad 2015 m. spalio 5 d. sprendimas galiojo tik iki 2019 m. vasario 28 d., o jam nustojus galioti reikėjo priimti naują sprendimą dėl tolesnio laikotarpio.
Ieškovė priduria, kad 2019 m. sausio 17 d. sprendimu ne tik pratęsiamas suteikto išankstinio leidimo galiojimo laikotarpis; tai tikras sprendimas, nes išankstinio leidimo suteikimui ankstesni sprendimai dėl leidimo suteikimo neturi lemiamos reikšmės.
Šiuo klausimu iš suformuotos jurisprudencijos matyti, kad aktas laikomas tik patvirtinančiu ankstesnį aktą, jeigu jame nėra jokio naujo elemento, palyginti su ankstesniu aktu, ir jeigu prieš jį priimant nebuvo pakartotinai išnagrinėta asmens, kuriam jis skirtas, situacija (2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Ispanija / Komisija,
T‑481/11
,
EU:T:2014:945
,
punktas; taip pat žr. 2016 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Italija / Komisija,
T‑353/14 ir T‑17/15
,
EU:T:2016:495
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
Akivaizdu, kad patvirtinamojo akto egzistavimo klausimo net nekyla, kai vėlesnio akto turinys skiriasi nuo ankstesnio akto turinio (2014 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Ispanija / Komisija,
T‑481/11
,
EU:T:2014:945
,
punktas).
Taip yra nagrinėjamu atveju. Iš tikrųjų 2019 m. sausio 17 d. sprendimo ir 2015 m. spalio 5 d. sprendimo dalykai skiriasi: pastaruoju sprendimu ieškovei leidžiama nuomotis CPAP aparatą laikotarpiu nuo 2014 m. kovo 1 d. iki 2019 m. vasario 28 d. (žr. šio sprendimo 17 punktą), o 2019 m. sausio 17 d. sprendimu jai leista tokį aparatą nuomotis laikotarpiu nuo 2019 m. kovo 1 d. iki 2024 m. vasario 29 d. (žr. šio sprendimo 19 punktą).
Atsižvelgiant į tai, kad 2015 m. spalio 5 d. sprendimo pasekmės ribotos laiko atžvilgiu, nepriėmus naujo sprendimo, CPAP aparato nuomos išlaidos, kurių ieškovė patyrė nuo 2019 m. kovo 1 d., nebūtų jai kompensuotos. Būtent todėl, kad 2019 m. sausio 17 d. sprendimu ieškovei suteiktas tokios nuomos leidimas, ji įgijo galimybę gauti tokių išlaidų kompensaciją.
Taigi 2019 m. sausio 17 d. sprendimas yra naujas sprendimas, todėl negali būti laikomas tik 2015 m. spalio 5 d. sprendimą patvirtinančiu sprendimu.
Reikia pridurti, kad 2019 m. sausio 17 d. sprendimas negali būti laikomas tik 2015 m. spalio 5 d. sprendimą patvirtinančiu sprendimu vien dėl to, kad abiejuose sprendimuose nustatoma ta pati didžiausia kompensuojama suma. Iš tikrųjų 2015 m. spalio 5 d. sprendimo laikinasis pobūdis, apibrėžtas ribotu juo suteikiamo leidimo galiojimo laiku (žr. šio sprendimo 46 punktą), apėmė ir juo nustatytą didžiausią kompensuojamą sumą, nes šios sumos pobūdis yra papildomas, palyginti su nuomos, kuriai ji taikoma, leidimu.
Be to, neturi reikšmės aplinkybė, kad, pirma, išankstinio leidimo formoje išskiriami prašymai „dėl leidimo suteikimo“ ir prašymai „dėl leidimo pratęsimo“, ir kad, antra, ieškovė manė, jog jos prašymas priskirtinas prie pastarosios kategorijos, nes būtent ginčijamo akto turinys, o ne tai, kaip administracija arba jo adresatas jį pavadino, leidžia nustatyti, ar tai yra asmens nenaudai priimtas aktas (šiuo klausimu žr. 2009 m. sausio 15 d. Sprendimo Braun-Neumann / Parlamentas,
T‑306/08 P
,
EU:T:2009:6
,
punktą).
Taigi Komisijos nurodytą pirmąjį ieškinio nepriimtinumo pagrindą reikia atmesti.
Dėl antrojo nepriimtinumo pagrindo, grindžiamo tuo, kad ieškovė tariamai nebuvo suinteresuota pareikšti ieškinio
Komisija nurodo, kad ieškovė nenurodė CPAP aparato nuomos sąnaudų, kurias prašo kompensuoti, dydžio. Todėl ji mano negalinti įvertinti ieškovės suinteresuotumo pareikšti ieškinį.
Pagal suformuotą jurisprudenciją tam, kad ieškinys būtų priimtinas, ieškovas turi būti suinteresuotas ginčijamo akto panaikinimu. Toks suinteresuotumas reiškia, kad ginčijamo akto panaikinimas savaime gali turėti teisinių pasekmių ir kad dėl ieškinio baigties gali atsirasti nauda jį pareiškusiam asmeniui (2015 m. rugsėjo 17 d. Sprendimo Mory ir kt. / Komisija,
C‑33/14 P
,
EU:C:2015:609
,
punktas ir 2019 m. rugsėjo 24 d. Sprendimo VF / ECB,
T‑39/18
, nepaskelbtas Rink.,
EU:T:2019:683
,
punktas).
Be to, kai sprendimu nėra tenkinami visi pareiškėjo reikalavimai, turi būti pripažįstama, kad jis yra suinteresuotas pareikšti ieškinį tam, kad Sąjungos teismas patikrintų tokio sprendimo teisėtumą (šiuo klausimu žr. 2009 m. kovo 11 d. Sprendimo TF1 / Komisija,
T‑354/05
,
EU:T:2009:66
,
ir
punktus).
Šiuo atveju 2019 m. sausio 17 d. sprendimu, priimtu atsakant į 2018 m. gruodžio 20 d. prašymą dėl išankstinio leidimo (žr. šio sprendimo 18 punktą), Išmokų biuras nustatė didžiausią kompensuojamą ieškovės patiriamų CPAP aparato nuomos išlaidų sumą.
Akivaizdu, kad sprendimas panaikinti šią sumą tuo atveju, jeigu 2019 m. sausio 17 d. sprendimas ir 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimas būtų panaikinti, ieškovei būtų naudingas.
Be to, priešingai, nei tvirtina Komisija, ieškovė neprivalo pateikti skaičių, kuriais remiantis tokia nauda galėtų būti įvertinta, nes toks vertinimas, jeigu būtų atliekamas, yra ne ieškinio priimtinumo, bet jo esmės klausimas (šiuo klausimu žr. 2009 m. kovo 11 d. Sprendimo TF1 / Komisija,
T‑354/05
,
EU:T:2009:66
,
punktą).
Taigi Komisijos pateiktą antrąjį nepriimtinumo pagrindą taip pat reikia atmesti.
Dėl esmės
Savo reikalavimui dėl panaikinimo pagrįsti ieškovė nurodo vienintelį pagrindą, grindžiamą tuo, kad jokioje taikomoje nuostatoje nėra nustatyta didžiausios CPAP aparato nuomos išlaidų kompensavimo sumos. Atsižvelgiant į tai, kad 2019 m. sausio 17 d. sprendimu tokia didžiausia suma yra nustatyta, jos teigimu, juo pažeidžiamos minėtos nuostatos, taigi jis yra neteisėtas.
Be to, ieškovė nurodo, kad Komisija nepateikė jokios objektyvios informacijos, kuria remiantis galima konstatuoti, jog CPAP aparatų nuomos kaina Prancūzijoje yra per didelė.
Ieškovė taip pat pažymi, kad Komisija neįrodė, jog CPAP aparatas, kai jo naudojimas yra ilgalaikis, turi būti įsigyjamas.
Be to, ieškovė nurodo CPAP aparato nuomos privalumus, palyginti su tokio aparato įsigijimu.
Galiausiai ieškovė nesutinka, kad esama diskriminacijos tarp tų apdraustųjų, kurie nuomoja CPAP aparatą, ir tų, kurie jį įsigyja.
Komisija nesutinka su ieškovės argumentais.
Pirmiausia reikia priminti, kad nagrinėjamu atveju priimdamas 2019 m. sausio 17 d. sprendimą Išmokų biuras nustatė didžiausią kompensuojamą sumą (žr. šio sprendimo 19 punktą). Be to, Komisija tai patvirtino, atsakydama į Bendrojo Teismo taikytą proceso organizavimo priemonę (žr. šio sprendimo 26 punktą), paaiškinusi, kad ieškovės prašomos kompensuoti sumos apribojimas iki 3100 EUR nebuvo grindžiamas Bendrųjų taisyklių 20 straipsnio 2 dalimi, kuri, Komisijos teigimu, nagrinėjamu atveju nebuvo taikoma.
Taip pat reikia pažymėti, kad Bendrųjų taisyklių 20 straipsnio, kuriame įtvirtintas RCAM finansinės pusiausvyros išsaugojimo tikslas, 1 dalyje numatyta, kad BĮN nustatoma didžiausia už tam tikras paslaugas kompensuojamų išlaidų suma. Jo 2 dalyje taip pat numatyta, kad tuo atveju, kai didžiausia suma nėra nustatyta, Išmokų biuras gali nekompensuoti išlaidų dalies, viršijančios įprastas išlaidas šalyje, kurioje išlaidos buvo patirtos (žr. šio sprendimo 2 punktą).
Taigi Bendrosiose taisyklėse aiškiai numatyta, kad BĮN gali būti nenustatyta didžiausia kompensuojama suma. Tokiu atveju siekiant išsaugoti RCAM finansinę pusiausvyrą net numatyta konkreti procedūra.
BĮN nustatyta procedūra, taikoma tuo atveju, kai didžiausia kompensuojama suma nėra nustatyta. BĮN dalyje „Bendrosios apibrėžtys“ nurodyta, kad įprastas išlaidas viršijančią išlaidų dalį kiekvienu konkrečiu atveju nustato Išmokų biuras, gavęs medicinos tarnybos pareigūno, priimančio sprendimą dėl konkrečios medicinos paslaugos pobūdžio, kad Išmokų biuras galėtų palyginti kainas, nuomonę (žr. šio sprendimo 5 punktą).
Taigi iš atitinkamų Bendrųjų taisyklių ir BĮN nuostatų struktūros, kaip nurodyta šio sprendimo 65–67 punktuose, matyti, kad jeigu kompetenciją patvirtinti BĮN turinti Komisija pageidauja nustatyti didžiausią už atitinkamą paslaugą kompensuojamą sumą, ji tokią sumą privalo aiškiai nustatyti tokiose nuostatose.
Vadinasi, jeigu BĮN nėra aiškiai nurodytos didžiausios atitinkamų paslaugų sumos, jos, priešingai, nei teigia Komisija, negali būti aiškinamos taip, kad tokia didžiausia suma jose nustatyta implicitiškai. Taigi RCAM finansinę pusiausvyrą siekiama užtikrinti taikant šio sprendimo 66 punkte nurodytą konkrečią procedūrą.
Remiantis šio sprendimo 7 punkte nurodyta lentele reikia konstatuoti, kad BĮN nenustatyta didžiausia kompensuojama CPAP aparato nuomos išlaidų suma.
Iš tikrųjų vienas šios lentelės stulpelių konkrečiai skirtas didžiausiai sumai, kuriai taikomas kompensacijos tarifas, o CPAP aparatų nuomai skirtose eilutėse nenurodyta jokia suma ir nesvarbu, ar jos laikotarpis viršija tris mėnesius, ar jų neviršija.
Taigi išnagrinėjus taikomų nuostatų tekstą, kuris yra visiškai aiškus, galima daryti išvadą, kad didžiausia kompensuojama CPAP aparatų nuomos išlaidų suma nėra nustatyta.
2018 m. liepos 12 d. išvadoje Valdymo komitetas taip pat pažymėjo (žr. šio sprendimo 23 punktą), kad BĮN nustatyta tik didžiausia kompensuojama CPAP aparato įsigijimo suma.
Be to, šio sprendimo 7 punkte pateiktoje lentelėje nurodyta didžiausia kompensuojama neįgaliųjų vežimėlių nuomos išlaidų suma, taikoma nustatytam nuomos laikotarpiui, kuris joje taip pat nurodytas. Tai, kad šioje lentelėje nurodyta didžiausia kompensuojama vienos medicinos priemonės nuomos išlaidų suma, o dėl kitos priemonės tokios sumos nėra nustatyta, patvirtina, kad pastarosios priemonės nuomai ji nenustatyta net implicitiškai.
Šio sprendimo 72 punkte pateiktos išvados nepaneigia kiti Komisijos argumentai.
Pirma, Komisija teigia, kad BĮN grindžiamos prielaida, jog ilgalaikio CPAP aparato naudojimo atveju toks aparatas turi būti įsigyjamas tiek dėl medicininių, tiek dėl ekonominių priežasčių. Tai paaiškina, kodėl nuspręsta, jog netikslinga BĮN nustatyti didžiausią kompensuojamą kelerius metus trunkančios nuomos sumą, nes tokios nuomos neturėtų būti.
Vis dėlto BĮN tekstas nepagrindžia Komisijos siūlomo aiškinimo. Iš esmės šiose nuostatose tik išskiriama iki trejų metų trunkanti CPAP aparatų nuoma, kuriai nereikalaujama jokio išankstinio leidimo, ir ilgesnio laikotarpio nuoma, kuriai privaloma gauti tokį leidimą, tačiau pastaruoju atveju nenustatoma jokio laiko apribojimo.
Be to, stulpelyje „Pastabos“, kuris skirtas šio sprendimo 7 punkte pateiktai lentelei paaiškinti, nenurodyta, kad ilgalaikio CPAP aparato naudojimo atveju jis turi būti įsigyjamas. Be to, CPAP aparato nuomos ilgesniam kaip trijų mėnesių laikotarpiui galimybė minėtoje lentelėje galėjo būti nepaminėta.
Galiausiai aplinkybė, jeigu būtų įrodyta, kad dėl medicininių priežasčių ilgalaikio CPAP aparato naudojimo atveju gali būti reikalaujama jį ne nuomoti, o įsigyti, vis dėlto nepateisintų, kad apie tai visiškai nepaminėta BĮN, su kuriomis apdrausti asmenys turėtų susipažinti ir kurias turėtų suprasti. Be to, Komisija nenurodė medicininių priežasčių, kuriomis remiantis pirmenybę reikėtų teikti CPAP aparato įsigijimui, o ne nuomai.
Antra, tai, kad nuomojant CPAP aparatą ilgesnį nei trijų mėnesių laikotarpį, kaip ir jį įsigyjant, reikia gauti išankstinį leidimą, nereiškia, priešingai, nei tvirtina Komisija, kad BĮN nustatyta didžiausia kompensuojama tokio aparato įsigijimo išlaidų suma taip pat taikoma šio aparato ilgalaikei nuomai.
Iš tikrųjų, kaip matyti iš šio sprendimo 7 punkte pateiktos lentelės eilučių, susijusių su dviračių vaikščiojimo rėmų, kėdžių su kiauryme, ligoninės tipo lovų, čiužinių nuo pragulų ir aerozolio nuoma ilgesniam nei trijų mėnesių laikotarpiui, tai, kad nustatytas reikalavimas gauti išankstinį leidimą, nebūtinai reiškia, kad ribojama kompensuojama suma.
Be to, Komisija nenurodo jokios nuostatos, kuria remiantis pareiga gauti išankstinį leidimą būtų susieta su didžiausios kompensuojamos sumos egzistavimu.
Trečia, dėl Komisijos argumento, jog siekiant, kad BĮN atitiktų vienodo požiūrio į apdraustus asmenis principą, jos turėtų būti aiškinamos taip, kad jomis nustatoma didžiausia kompensuojama ilgalaikės CPAP aparatų nuomos suma, reikia pažymėti, jog nepateisinamas skirtingas požiūris į apdraustus asmenis, kurie įsigyja CPAP aparatą, ir asmenis, nuomojančius jį ilgą laiką, jeigu būtų įrodytas, negali lemti vienodo požiūrio principu grindžiamo BĮN aiškinimo, kuris prieštarautų jų tekstui ir jų bei taikomų Bendrųjų taisyklių nuostatų struktūrai (šiuo klausimu žr. 2015 m. liepos 17 d. Nutarties EEB / Komisija,
T‑685/14
, nepaskelbta Rink.,
EU:T:2015:560
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Tas pats pasakytina dėl didžiausios CPAP aparato įsigijimo sumos nepaisymo ar RCAM finansinės pusiausvyros sutrikdymo grėsmės. Be to, kaip matyti iš Bendrųjų taisyklių 20 straipsnio 2 dalies, jose nustatyta tvarka, kuri RCAM leidžia išvengti tam tikrų per didelių išlaidų kompensavimo.
Bet kuriuo atveju nepateikta jokių įrodymų, kad CPAP aparatų nuomos išlaidų sumos ir tokių aparatų įsigijimo išlaidų sumos skirtumas yra pakankamai pastovus ir didelis, kad galėtų lemti diskriminaciją. Taip pat neįrodyta didžiausios CPAP aparato įsigijimo sumos nepaisymo praktika. Galiausiai neįrodyta RCAM finansinės pusiausvyros sutrikdymo dėl nenustatytos didžiausios kompensuojamos CPAP aparatų nuomos sumos grėsmė.
Taigi, net darant prielaidą, kad BĮN galima aiškinti konstruktyviai, nors, kaip teisingai nurodo Komisija, pagal suformuotą jurisprudenciją Sąjungos teisės nuostatos, suteikiančios teisę į pinigines išmokas, turi būti aiškinamos siaurai (žr. 2003 m. rugsėjo 18 d. Sprendimo Lebedef ir kt. / Komisija,
T‑221/02
,
EU:T:2003:239
,
punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), toks aiškinimas negali būti pagrįstas nė vienu iš jos nurodytų motyvų (žr. šio sprendimo 84 punktą).
Ketvirta, Komisija nesutinka su įvairiais ieškovės argumentais. Ji nurodo neatsisakanti apmokėti CPAP aparato nuomos išlaidų. Ji tvirtina, kad ieškovės nurodytas priekaištas, grindžiamas motyvavimo stoka, yra nepriimtinas. Komisija primena, kad RCAM yra savarankiška sistema, o Išmokų biuras privalo taikyti Bendrąsias taisykles ir BĮN. Ji pažymi, kad ieškovė nenurodo CPAP aparato nuomos išlaidų dydžio. Ji nesutinka su nuomone, kad apdrausti asmenys yra diskriminuojami pagal jų gyvenamąją vietą. Komisija nurodo, kad Išmokų biuras, paprašęs ieškovės pateikti medicinos pažymą, patvirtinančią, kad nėra galimybės įsigyti CPAP aparato, buvo pasirengęs priimti papildomą informaciją, tačiau ieškovė jos nepateikė. Galiausiai ji pažymi, kad ieškovė ieškinyje nepateikė argumento, kad pagal Prancūzijoje galiojančią CPAP aparatų išlaidų padengimo tvarką pirmenybė teikiama jų nuomai, ir priduria, kad bet kuriuo atveju toks teiginys nėra įrodytas.
Pakanka pažymėti, kad Komisijos kritikuojami ieškovės argumentai nesusiję su klausimu dėl didžiausios kompensuojamos sumos nustatymo BĮN. Todėl jie, net jeigu būtų pagrįsti, neturi reikšmės šio sprendimo 72 punkte nurodytai išvadai.
Atsižvelgiant į šio sprendimo 64–87 punktuose išdėstytus motyvus, darytina išvada, kad Išmokų biuras, atsakyme į ieškovės pateiktą prašymą dėl išankstinio leidimo nustatęs didžiausią kompensuojamą sumą, pažeidė BĮN.
Jokia institucija, veikianti teise grindžiamoje Sąjungoje, negali nesilaikyti jai taikomų normų (2019 m. balandžio 10 d. Sprendimo Gamaa Islamya Égypte / Taryba,
T‑643/16
,
EU:T:2019:238
,
punktas).
Remiantis tuo, kas išdėstyta, ieškovės nurodytą pagrindą reikia pripažinti pagrįstu ir panaikinti 2019 m. sausio 17 d. ir 2019 m. rugpjūčio 13 d. sprendimus.
Dėl bylinėjimosi išlaidų
Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija pralaimėjo bylą, iš jos priteisiamos bylinėjimosi išlaidos pagal ieškovės pateiktus reikalavimus.

Remdamasis šiais motyvais,
BENDRASIS TEISMAS (ketvirtoji kolegija)
nusprendžia:

1.
Panaikinti 2019 m. sausio 17 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo nustatoma didžiausia 3100 EUR kompensacijos už medicinos priemonės nuomą laikotarpiu nuo 2019 m. kovo 1 d. iki 2024 m. vasario 29 d. suma, ir 2019 m. rugpjūčio 13 d. Komisijos sprendimą atmesti dėl šio sprendimo pateiktą skundą.

2.
Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Gervasoni
Madise
Nihoul
Paskelbta 2020 m. gruodžio 16 d. viešame teismo posėdyje Liuksemburge.
Parašai.
(
*1
)	Proceso kalba: prancūzų.