CELEX: 62015CJ0632
Zahtjev za prethodnu odluku
Promet
Cestovni promet
Vozačka dozvola
Direktiva 2006/126/EZ
Članak 13. stavak 2.
Pojam ‚pravo na upravljanje vozilom dodijeljeno prije 19. siječnja 2013.’
Nacionalni propis kojim se prenosi ta direktiva
Obveza ishođenja vozačke dozvole propisana za osobe kojima je prije stupanja na snagu tog propisa bilo dopušteno upravljanje mopedima bez dozvole

Zahtjev za prethodnu odluku odnosi se na tumačenje odredbi Direktive 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama (
SL 2006., L 403, str. 18
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 8., str. 107.), konkretno članka 13. stavka 2. u vezi s uvodnom izjavom 5. te direktive.
Zahtjev je upućen u okviru spora između, s jedne strane, Costina Popescua i, s druge strane, Guvernul României (rumunjska vlada), koju zastupa Secretariatul General al Guvernului (glavno tajništvo vlade), Ministerul Afacerilor Interne (Ministarstvo unutarnjih poslova), Direcția Regim Permise de Conducere și înmatriculare a Vehiculelor (Uprava za vozačke dozvole i registraciju vozila), Direcția Rutieră (Uprava za ceste) i Serviciul Public Comunitar Regim Permise de Conducere şi înmatriculare a Vehiculelor (Javni ured za vozačke dozvole i registraciju vozila), vezano uz obvezu propisanu za osobe kojima je bilo dopušteno upravljati mopedima bez posjedovanja vozačke dozvole prije stupanja na snagu rumunjskog propisa kojim je u nacionalno pravo prenesena Direktiva 2006/126 da ishode takvu dozvolu kako bi mogle nastaviti upravljati tim vozilima.
Pravni okvir
Pravo Unije
U uvodnoj izjavi 2. Direktive 2006/126 navodi se:
„Propisi o vozačkim dozvolama bitan su dio zajedničke prometne politike, doprinose poboljšanju sigurnosti prometa na cestama i omogućavaju slobodno kretanje osoba koje namjeravaju steći boravište u državi članici koja nije država koja je dozvolu izdala […]”
Prema uvodnoj izjavi 5. te direktive, njome se ne dovode u pitanje postojeća prava na upravljanje vozilom dodijeljena ili stečena prije datuma početka njezine primjene.
Uvodna izjava 8. navedene direktive formulirana je na sljedeći način:
„Zbog razloga sigurnosti prometa na cestama, potrebno je utvrditi minimalne zahtjeve za izdavanje vozačke dozvole. Potrebno je uskladiti standarde za vozačke ispite i izdavanje dozvola. S tim u vezi, potrebno je definirati znanja, vještine i ponašanje povezane s upravljanjem motornim vozilom te na tim elementima zasnovati vozački ispit, a minimalne standarde u vezi s psihofizičkim sposobnostima za upravljanje takvim vozilima ponovno definirati.”
Prema uvodnoj izjavi 13. iste direktive, uvođenjem kategorije vozačkih dozvola za mopede posebno će se povećati sigurnost prometa na cestama za najmlađe vozače, koji, prema statističkim podacima, najčešće sudjeluju u cestovnim prometnim nesrećama.
Uvodna izjava 16. Direktive 2006/126 glasi kako slijedi:
„Obrazac vozačke dozvole utvrđen Direktivom [Vijeća] 91/439/EEZ [od 29. srpnja 1991. o vozačkim dozvolama (
SL 1991., L 237, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 3., str. 7.)] potrebno je zamijeniti jedinstvenim obrascem u obliku plastične kartice. Istodobno, taj obrazac vozačke dozvole treba prilagoditi zbog uvođenja nove kategorije vozačkih dozvola za mopede i nove kategorije vozačkih dozvola za motocikle.”
Člankom 4. te direktive, naslovljenim „Kategorije, definicije i najniža dob”, predviđa se:
„1.   Vozačkom dozvolom iz članka 1. stječe se pravo na upravljanje motornim vozilima prema niže definiranim kategorijama. Dozvola se izdaje prema najnižoj starosnoj dobi, navedenoj za svaku kategoriju. ‚Motorno vozilo’ je svako vozilo s vlastitim pogonom koje vozi po cesti i nije željezničko vozilo.
2.   Mopedi:
Kategorija AM:
—
vozila s dva ili vozila na tri kotača iz članka 1. stavka 2. točke (a) Direktive 2002/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. ožujka 2002. […] o homologaciji tipa motornih vozila na dva ili s tri kotača [i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 92/61/EEZ (
SL 2002., L 124, str. 1
.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 21., str. 61.)], čija najveća konstrukcijska brzina nije veća od 45 km/h (osim onih čija je najveća konstrukcijska brzina manja ili jednaka 25 km/h) te laki četverocikli iz članka 1. stavka 3. točke (a) Direktive 2002/24/EZ,
—
najniža starosna dob za kategoriju AM je 16 godina.
[…]”
U članku 7. Direktive 2006/126, naslovljenom „Izdavanje, valjanost i produljenje”, određuje se:
„1.   Vozačke dozvole izdaju se samo sljedećim kandidatima:
(a)
koji su položili ispit vještina i ponašanja i teorijski ispit te koji su zadovoljili zdravstvene standarde, u skladu s odredbama priloga II. i III.;
(b)
koji su položili teorijski ispit samo za kategoriju AM; države članice mogu zatražiti od kandidata polaganje ispita vještina i ponašanja te zdravstveni pregled za ovu kategoriju.
Za motorne tricikle i za četverocikle u ovoj kategoriji, države članice mogu uvesti poseban ispit vještina i ponašanja. Za razlikovanje vozila unutar kategorije AM, na vozačku dozvolu se može umetnuti nacionalna oznaka;
[…]”
Članak 13. Direktive 2006/126, naslovljen „Istovjetnosti obrazaca dozvola izvan Zajednice”, glasi kako slijedi:
„1.   Uz suglasnost Komisije, države članice utvrđuju istovjetnosti između prava stečenih prije početka primjene ove Direktive i kategorija definiranih u članku 4.
Nakon savjetovanja s Komisijom, države članice mogu svoje nacionalne pravne propise prilagoditi do mjere koja je potrebna radi provedbe odredaba članka 11. stavaka 4., 5. i 6.
2.   Nijedno se pravo na upravljanje vozilom dodijeljeno prije 19. siječnja 2013. ne ukida niti na bilo koji način ograničava odredbama ove Direktive.”
Člankom 16. Direktive 2006/126, naslovljenim „Prenošenje”, u stavcima 1. i 2. uvodi se obveza država članica da, s jedne strane, najkasnije do 19. siječnja 2011. donesu i objave zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ondje nabrojenim odredbama te direktive, među kojima su njezin članak 4. stavci 1. i 2., članak 7. stavak 1. točka (b) i članak 13., te da, s druge strane, prenesene odredbe počnu primjenjivati od 19. siječnja 2013.
Rumunjsko pravo
Legea nr. 203/2012 pentru modificarea şi completarea Ordonanţei de urgenţă a Guvernului nr. 195/2002 privind circulaţia pe drumurile publice (Zakon br. 203/2012 o izmjenama i dopunama Hitne uredbe vlade br. 195/2002 o prometu na javnim cestama,
Monitorul Oficial al României
br. 760, 12. studenoga 2012.), kojim su u rumunjski pravni sustav prenesene određene odredbe Direktive 2006/126, primjenjuje se od 19. siječnja 2013. Tim je zakonom izmijenjena Ordonanţa de urgenţă a Guvernului nr. 195/2002 privind circulaţia pe drumurile publice (Hitna uredba vlade br. 195/2002 o prometu na javnim cestama,
Monitorul Oficial al României
br. 670, 3. kolovoza 2006., dio I.; u daljnjem tekstu: OUG br. 195/2002) kao i pravilnik o provedbi te hitne uredbe, potvrđen donošenjem Hotărârea Guvernului nr. 1391/2006 (Odluka vlade br. 1391/2006,
Monitorul Oficial al României
br. 876, 26. listopada 2006., dio I.).
U cilju prenošenje te direktive ukinute su odredbe članaka 160. i 161. Pravilnika o provedbi OUG‑a br. 195/2002 koje su se odnosile na mopede.
Prije stupanja na snagu Zakona br. 203/2012, Pravilnik o provedbi OUG‑a br. 195/2002 u članku 160. stavku 2. određivao je da „[o]sobe koje ne posjeduju vozačku dozvolu mogu na javnim cestama upravljati mopedima samo ako dokažu da su položile tečaj poznavanja prometnih propisa u ustanovi ovlaštenoj za provođenje osposobljavanja vozača motornih vozila”.
Članak 161. stavak 2. tog pravilnika precizirao je, prije stupanja na snagu Zakona br. 203/2012, da su „[t]ijekom prometovanja na javnim cestama biciklisti […] dužni kod sebe imati osobnu iskaznicu, a vozači mopeda usto moraju kod sebe imati i uvjerenje o obavljenom osposobljavanju iz poznavanja cestovnih propisa i potvrdu o registraciji vozila”.
U članku 6. točkama 6. i 21. OUG‑a br. 195/2002 definiraju se pojmovi „motorno vozilo” i „moped”. Navodi se, s jedne strane, da se „mopedi […] smatraju motornim vozilima” te, s druge strane, da su laki četvrocikli „[i]zjednačeni […] s mopedima”.
Članak 20. stavci 1. do 3. OUG‑a br. 195/2002 glasi kako slijedi:
„(1)   Da bi na javnim cestama mogli upravljati motornim vozilima, tramvajima, traktorima koji se koriste isključivo na poljoprivrednim i šumskim gospodarstvima ili radnim strojevima, vozači moraju posjedovati odgovarajuću vozačku dozvolu.
(2)   Vozačke dozvole izdaju se za sljedeće kategorije vozila: AM […]
(3)   Kategorije vozila iz stavka 2. za koje se izdaju vozačke dozvole opisane su Prilogu 1.”.
U Prilogu 1. OUG‑a br. 195/2002 nabrojene su kategorije vozila za koje se izdaje vozačka dozvola u skladu s člankom 20. stavkom 2. te uredbe. U točki (a) navedenog priloga definira se „kategorija AM”, u koju spadaju „mopedi”.
U skladu s člankom 23. stavcima 1. do 9. OUG‑a br. 195/2002:
„(1)   Pravo upravljati motornim vozilom […] na javnim cestama imaju isključivo vlasnici valjanih vozačkih dozvola za kategoriju kojoj vozilo pripada ili bilo koja osoba kojoj se prometovanje javnim cestama dopušta na temelju zamjenske isprave.
[…]
(9)   Polaganje vozačkog ispita sastoji se od provjere teorijskog znanja i provjere praktičnih vještina i ponašanja, prema kategoriji za koju se traži dozvola. Praktični ispit za kategoriju AM uključuje samo provjeru vještina na posebno uređenim poligonima. Uvjeti za izdavanje vozačke dozvole uređuju se pravilnikom.”
Činjenice u glavnom postupku i prethodno pitanje
C. Popescu posjeduje potvrdu o registraciji lakog četverocikla marke Aixam, upisanog kao vozilo iz kategorije L6
e
, izjednačeno s mopedom, i uvjerenje o položenom tečaju iz poznavanja prometnih propisa za upravljanje mopedima na javnim cestama. Te su isprave, koje su mu izdane 2010. godine, omogućavale prometovanje vozilom poput njegova u skladu s člancima 160. i 161. Pravilnika o provedbi OUG‑a br. 195/2002, u verziji koja se primjenjivala prije 19. siječnja 2013.
Od 19. siječnja 2013. za upravljanje mopedima i s njima izjednačenim vozilima na javnim cestama u Rumunjskoj potrebno je ishoditi vozačku dozvolu u skladu sa Zakonom br. 203/2012, kojim je izmijenjen OUG br. 195/2002 radi prenošenja određenih odredbi Direktive 2006/126 u nacionalno pravo.
C. Popescu pokrenuo je pred Curteom de Apel București (Žalbeni sud u Bukureštu, Rumunjska) postupak protiv nekoliko nacionalnih tijela, tražeći da se njegovo pravo na upravljanje mopedima na javnim cestama, stečeno prije 19. siječnja 2013., prizna nakon tog dana a da pritom ne mora poduzimati dodatne formalnosti te da mu nadležno tijelo izda ispravu kojom mu se potvrđuje to pravo. U prilog osnovanosti svojeg zahtjeva tvrdio je da je novi propis, koji proizlazi iz Zakona br. 203/2012, u suprotnosti s odredbama navedene direktive.
Budući da je C. Popescu istaknuo i prigovor neustavnosti glede određenih odredbi OUG‑a br. 195/2002, izmijenjenih Zakonom br. 203/2012, Curtea de Apel București (Žalbeni sud u Bukureštu, Rumunjska) pokrenula je postupak pred Curteom Constituțională (Ustavni sud, Rumunjska).
Potonji je sud u odluci od 5. prosinca 2013., navodeći da tumačenje pravnih normi Unije nadilazi njegove ovlasti i da to pravo pripada isključivo Sudu Europske unije, odbio kao neosnovan prigovor neustavnosti, s obrazloženjem da su odredbe nacionalnog prava na koje se pozvao C. Popescu bile u skladu s rumunjskim ustavom.
Na temelju te odluke, Curtea de Apel București (Žalbeni sud u Bukureštu) proglasio je zahtjev C. Popescua nedopuštenim.
C. Popescu podnio je žalbu pred Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie (Visoki kasacijski sud, Rumunjska) tvrdeći da odredbe Zakona br. 203/2012 nisu u skladu s uvodnom izjavom 5. i člankom 13. stavkom 2. Direktive 2006/126, prema kojem se njezinim odredbama ne ukida niti se na bilo koji način ograničava nijedno pravo na upravljanje vozilom dodijeljeno prije 19. siječnja 2013.
Odgovarajući na žalbu, Inspectoratul General al Poliției Române (Glavni inspektorat rumunjske policije) tvrdio je da su izmjene OUG‑a br. 195/2002 proizišle iz Zakona br. 203/2012, kojima se za upravljanje mopedom propisuje ishođenje dozvole, bile motivirane ciljem poboljšanja sigurnosti cestovnog prometa, smanjenjem broja i posljedica cestovnih prometnih nesreća u koje su uključeni mopedi, kroz obvezu vozača da tijekom odgovarajućeg osposobljavanja steknu potrebna teorijska znanja i praktične vještine.
U tim je okolnostima Înalta Curte de Casație și Justiție (Visoki kasacijski sud) odlučio prekinuti postupak i uputiti Sudu sljedeće prethodno pitanje:
„Dopuštaju li odredbe Direktive 2006/126 […] Rumunjskoj da vozačima mopeda koji posjeduju službenu ispravu na temelju koje su prije 19. siječnja 2013. imali pravo upravljati mopedom na javnim cestama propiše obvezu ishođenja vozačke dozvole polaganjem ispita i provjera sličnih onima koji su predviđeni za druga motorna vozila da bi mogli nastaviti upravljati mopedom nakon 19. siječnja 2013.?”
O prethodnom pitanju
Sud koji je uputio zahtjev svojim pitanjem u bitnome pita treba li odredbe Direktive 2006/126, konkretno njezin članak 13. stavak 2., tumačiti na način da im se protivi nacionalni propis donesen radi prenošenja te direktive u unutarnje pravo, a kojim se ukida dopuštenje upravljanja mopedima bez posjedovanja vozačke dozvole za čije se izdavanje zahtijeva polaganje ispita ili provjera sličnih onima koji se traže za upravljanje drugim motornim vozilima.
Člankom 13. stavkom 2. navedene direktive određuje se da se njezinim odredbama ne ukida niti se na bilo koji način ograničava nijedno pravo na upravljanje vozilom dodijeljeno prije 19. siječnja 2013., a u uvodnoj izjavi 5. iste direktive navodi se da se njome ne dovode u pitanje postojeća prava na upravljanje vozilom dodijeljena ili stečena prije datuma početka njezine primjene.
U tom pogledu C. Popescu tvrdi da se prilikom donošenja Zakona br. 203/2012, kojim je u rumunjsko pravo prenesena Direktiva 2006/126, nisu smjela dovoditi u pitanje postojeća prava na upravljanje vozilom stečena prije stupanja na snagu tog zakona. Prema njegovu mišljenju, članak 13. stavak 2. te direktive treba tumačiti na način da se on odnosi na svako ovlaštenje za upravljanje vozilom koje je priznala država članica, čak i ako nije u obliku formalnog akta, a ne samo ovlaštenja realizirana izdavanjem vozačke dozvole ili istovrsne isprave.
C. Popescu svoje argumente temelji, među ostalim, na tvrdnji da formulacija rumunjske jezične verzije te odredbe spominje izraz „drept de conducere acordat”, koji sadržava riječ „drept”, a koja u pravilu označava pravo kao takvo, a ne ispravu kojom se potvrđuje dodijeljeno pravo, te riječ „acordat”, koja doslovno znači „dodijeljeno” ili „priznato” i može se odnositi kako na pravo tako i na ispravu kojom se potvrđuje to pravo.
Naprotiv, kao što je to nezavisni odvjetnik zaključio u točki 42. svojeg mišljenja, doslovno tumačenje izraza „droit de conduire délivré”, koji se navodi u francuskoj verziji, posebno s obzirom na uobičajeno značenje riječi „délivré” [„izdano”], može navesti na zaključak da formulacija članka 13. stavka 2. Direktive 2006/126 sugerira da samo izričita ovlaštenja za upravljanje vozilom koja proizlaze iz akta formalno izdanog, u pravilu u obliku pojedinačnog upravnog akta, prije 19. siječnja 2013., u skladu s tom odredbom, ne bi bila zahvaćena zahtjevima sadržanima u toj direktivi.
Dakle, čini se da postoje razlike između pojedinih jezičnih verzija članka 13. stavka 2. Direktive 2006/126.
S tim u vezi valja podsjetiti da, prema ustaljenoj sudskoj praksi Suda, formulacija korištena u jednoj od jezičnih verzija neke odredbe prava Unije ne može služiti kao jedini temelj za tumačenje te odredbe ili imati prednost u odnosu na ostale jezične verzije. Naime, odredbe prava Unije moraju se tumačiti i primjenjivati ujednačeno s obzirom na verzije sastavljene na svim jezicima Europske unije. U slučaju nejednakosti između različitih jezičnih verzija nekog teksta prava Unije, predmetna odredba mora se tumačiti s obzirom na opći sustav i svrhu uredbe čiji je dio (presude od 28. srpnja 2016., Edilizia Mastrodonato,
C‑147/15
,
EU:C:2016:606
, t.
29.
i od 22. rujna 2016., Breitsamer und Ulrich,
C‑113/15
,
EU:C:2016:718
, t.
58.
).
Prvo, kada je riječ o općem sustavu Direktive 2006/126, treba reći da se njome uvodi jedinstven model vozačke dozvole unutar Zajednice kojem je cilj bio zamijeniti različite postojeće vozačke dozvole u državama članicama i uvesti novu kategoriju vozačke dozvole za mopede. Njome se tako u članku 4. utvrđuju i definiraju različite kategorije vozačkih dozvola u pogledu kojih države članice, koje su već svaka za sebe definirale svoje kategorije vozačkih dozvola, trebaju uspostaviti istovjetnost (vidjeti u tom smislu presudu od 26. travnja 2012., Hofmann,
C‑419/10
,
EU:C:2012:240
, t.
40.
).
U tom kontekstu, Sud je već presudio da se člankom 13. navedene direktive, naslovljenim „Istovjetnosti obrazaca dozvola izvan Zajednice”, u kojem se spominje sporni izraz „pravo na upravljanje vozilom dodijeljeno”, samo želi urediti pitanje istovjetnosti prava stečenih prije provedbe te direktive i različitih kategorija u njoj definiranih vozačkih dozvola (vidjeti u tom smislu presudu od 26. travnja 2012., Hofmann,
C‑419/10
,
EU:C:2012:240
, t.
41.
), to jest između različitih kategorija vozačkih dozvola koje su uvele države članice i onih koje proizlaze iz Direktive 2006/126.
Iz navedene sudske prakse proizlazi da se sporna odredba tiče samo istovjetnosti između starih vozačkih dozvola i novog jedinstvenog modela Zajednice.
Taj zaključak potvrđuje analiza pripremnih akata Direktive 2006/126, iz kojih proizlazi da je njezin članak 13. stavak 2. dodan na inicijativu Europskog parlamenta, koji je to dodavanje opravdavao tvrdnjom da „zamjena starih vozačkih dozvola” ni u kojem slučaju ne smije dovesti do gubitka ili ograničavanja stečenih prava u pogledu dopuštanja upravljanja različitim kategorijama vozila (vidjeti u tom smislu presudu od 26. travnja 2012., Hofmann,
C‑419/10
,
EU:C:2012:240
, t.
42.
).
Drugo, kada je riječ o svrsi Direktive 2006/126, treba podsjetiti da je jedan od njezinih ciljeva poboljšanje sigurnosti prometa na cestama, kao što to potvrđuju uvodne izjave 2., 8. i 13. te direktive.
Naime, prema uvodnoj izjavi 2. te direktive, pravila o vozačkim dozvolama doprinose poboljšanju sigurnosti prometa na cestama. U uvodnoj izjavi 8. te direktive navodi se da je, „[z]bog razloga sigurnosti prometa na cestama, potrebno […] utvrditi minimalne zahtjeve za izdavanje vozačke dozvole”. Prema uvodnoj izjavi 13. iste direktive, „[u]vođenjem kategorije vozačkih dozvola za mopede posebno će se povećati sigurnost prometa na cestama za najmlađe vozače koji, prema statističkim podacima, najčešće sudjeluju u prometnim nesrećama”.
U tom kontekstu, iako mopedi nisu bili obuhvaćeni područjem primjene Direktive 91/439, Direktiva 2006/126, koja ju je zamijenila, proširila je to područje primjene te je njome uvedena obvezna vozačka dozvola za tu vrstu vozila.
Počevši od 19. siječnja 2013., države članice bile su obvezne uvesti novu kategoriju vozačkih dozvola za mopede u skladu s člankom 16. stavcima 1. i 2. navedene direktive, prema kojem moraju primijeniti propise donesene radi prenošenja odredbi te direktive. Takve se dozvole, u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2006/126, izdaju kandidatima koji su položili teorijski ispit i, ako je nacionalni zakonodavac tako propisao, koji su uspješno prošli praktični ispit i/ili zdravstveni pregled.
Nepobitno je da navedeni zahtjev glede toga da vozači mopeda moraju steći teorijsko znanje te eventualno i praktične vještine ima za cilj podizanje razine sigurnosti prometa na cestama. Nadalje, kao što to nezavisni odvjetnik navodi u točki 54. svojeg mišljenja, obveza prethodnog ishođenja vozačke dozvole omogućuje da se na te vozače u slučaju kršenja prometnih propisa primijene nacionalne odredbe koje uređuju oduzimanje, suspenziju, produljenje i poništenje vozačke dozvole.
Stoga, kao što su to rumunjska i slovačka vlada pravilno istaknule u svojim očitovanjima, tumačenje članka 13. stavka 2. Direktive 2006/126 koje bi državama članicama zabranjivalo da postrože uvjete za dopuštanje upravljanja mopedima na javnim cestama koji su postojali prije 19. siječnja 2013. priječilo bi ostvarivanje cilja poboljšanja sigurnosti prometa na cestama koji je želio zakonodavac Unije.
Dakle, valja zaključiti da iz sustavnog i teleološkog tumačenja Direktive 2006/126 proizlazi da se njezin članak 13. stavak 2. odnosi samo na posjedovanje vozačkih dozvola i njima istovjetnih službenih isprava koje svoje vlasnike izričito ovlašćuju upravljati vozilom.
Kada je konkretno riječ o spornim činjenicama iz glavnog postupka, iz spisa kojim Sud raspolaže razvidno je da je C. Popescu do 19. siječnja 2013. u Rumunjskoj bio ovlašten prometovati vozilom koje spada u kategoriju mopeda, na temelju činjenice da je posjedovao potvrdu o registraciji četverocikla, koji je izjednačen s mopedom, te uvjerenje o položenom tečaju iz poznavanja cestovnih propisa za upravljanje mopedima na javnim cestama. Dakle, budući da nije vlasnik vozačke dozvole ili istovjetne isprave, on se ne može pozvati na zaštitu predviđenu člankom 13. stavkom 2. te direktive kako bi mu nadležno rumunjsko tijelo priznalo pravo da se može nastaviti koristiti mopedima na javnim cestama bez obavljanja dodatnih formalnosti i izdalo službenu ispravu kojom se potvrđuje to pravo.
Slijedom svega navedenog, na pitanje valja odgovoriti da odredbe Direktive 2006/126, konkretno njezin članak 13. stavak 2., treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis donesen radi prenošenja te direktive u unutarnje pravo, a kojim se ukida dopuštenje upravljanja mopedima bez posjedovanja vozačke dozvole za čije se izdavanje zahtijeva polaganje ispita ili provjera sličnih onima koji se traže za upravljanje drugim motornim vozilima.
Troškovi
Budući da ovaj postupak ima značaj prethodnog pitanja za stranke glavnog postupka pred sudom koji je uputio zahtjev, na tom je sudu da odluči o troškovima postupka. Troškovi podnošenja očitovanja Sudu, koji nisu troškovi spomenutih stranaka, ne nadoknađuju se.

Slijedom navedenoga, Sud (četvrto vijeće) odlučuje:

Odredbe Direktive 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama, konkretno njezin članak 13. stavak 2., treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis donesen radi prenošenja te direktive u unutarnje pravo, a kojim se ukida dopuštenje upravljanja mopedima bez posjedovanja vozačke dozvole za čije se izdavanje zahtijeva polaganje ispita ili provjera sličnih onima koji se traže za upravljanje drugim motornim vozilima.

Potpisi
(
*1
)	Jezik postupka: rumunjski