CELEX: 62016CJ0253
Előzetes döntéshozatal
EUMSZ 96. cikk
Alkalmazhatóság
Nemzeti szabályozás, amely tiltja a taxiszolgáltatást nyújtók számára az egyéni helyek rendelkezésre bocsátását
Nemzeti szabályozás, amely tiltja a taxiszolgáltatást nyújtók számára az úti cél előre történő meghatározását
Nemzeti szabályozás, amely tiltja a taxiszolgáltatást nyújtók számára az utasok leszólítását

Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
E kérelmet egy jogsértés megszüntetése iránti eljárás keretében terjesztették elő, amelyet a menetrendszerű személyszállító autóbuszjáratot üzemeltető társaságok, a FlibTravel International SA (a továbbiakban: FlibTravel) és a Léonard Travel International SA (a továbbiakban: Léonard Travel) indított taxisofőr, illetőleg taxiüzemeltetői tevékenységet folytató természetes és jogi személyekkel szemben azon tisztességtelen verseny miatt, amelyet előbbi társaságok állítása szerint velük szemben az utóbbi személyek folytatnak.
A belga jogi háttér
A 2006. július 20‑i rendelettel (
Moniteur belge
, 2006. szeptember 29.) módosított 1995. április 27‑i ordonnance de la Région de Bruxelles‑Capitale relative aux services de taxis et aux services de location de voitures avec chauffeur (Brüsszel fővárosi régiónak a taxiszolgáltatásról és a jármű járművezetővel történő bérbeadására irányuló szolgáltatásról szóló rendelete (
Moniteur belge
, 1995. június 1., 15510. o.; a továbbiakban: 1995. április 27‑i rendelet) 2. cikkének (1) és (2) bekezdésében kimondja:
„1)   taxiszolgáltatás: ellenérték fejében, gépkocsivezető közreműködésével végzett személyszállítás, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
a személygépkocsi, a személy‑ és áruszállításra alkalmas gépjármű vagy minibusz a gépjárművek és vontatmányaik, alkatrészeik, valamint biztonsági kiegészítőik megfelelősége műszaki feltételeinek általános szabályozásáról szóló, 1968. március 15‑i királyi rendelet alapján felépítésének és felszerelésének a típusa szerint a gépjárművezetővel együtt maximum kilenc személy szállítására alkalmas, és kifejezetten e célra készült;
b)
a gépjármű a nyilvánosság számára vagy a közúti közlekedés rendjének szabályozása értelmében vett közúton vagy a közforgalom számára nem nyitott területen elérhető;
c)
a rendelkezésre bocsátás az egész gépjárműre vonatkozik, nem pedig az egyes ülőhelyekre, amennyiben a gépjárművet taxiként használják, vagy pedig az egyes ülőhelyekre és nem az egész gépjárműre, amennyiben a gépjárművet a Région de Bruxelles‑Capitale (brüsszeli fővárosi régió) kormánya által engedélyezett iránytaxiként használják;
d)
az úti célt az utas határozza meg
2)   gépkocsivezetővel együtt történő autóbérlési szolgáltatás: minden olyan ellenérték fejében végzett, gépjárművel történő személyszállítás, amely nem taxiszolgáltatás, és amelyet személygépkocsi, személy‑ és áruszállításra egyaránt alkalmas gépjármű vagy pedig minibusz kategóriába tartozó gépkocsik segítségével végeznek, kivéve a mentőkocsi céljaira átalakított gépjárműveket”.
E rendelet 3. cikkének első bekezdése értelmében:
„A brüsszeli fővárosi régió területén elhelyezkedő közútról vagy a közforgalom számára nem nyitott területről a kormány engedélye nélkül senki sem üzemeltethet egy vagy több gépjármű segítségével taxiszolgáltatást.”
E rendelet 16. cikke a következőképpen fogalmaz:
„A brüsszeli fővárosi régió területén a kormány engedélye nélkül senki sem üzemeltethet egy vagy több gépjármű segítségével gépkocsivezetővel együtt történő autóbérlési szolgáltatást.
Csak a kormány által kiadott engedély által feljogosított üzemeltetők nyújthatnak olyan szolgáltatásokat, amelyeknek kiindulópontja az utas számára a brüsszeli fővárosi régió területén van.
[…]”
A brüsszeli fővárosi régió kormányának a 2014. március 27‑i rendeletével (
Moniteur belge
, 2014. április 17.) módosított 2007. március 29‑i arrêté du Gouvernement de la Région de Bruxelles‑Capitale, relatif aux services de taxis et aux services de location de voitures avec chauffeur (a brüsszeli fővárosi régió kormányának a taxiszolgáltatásokról és a gépkocsivezetővel együtt történő autóbérlési szolgáltatásokról szóló rendelete,
Moniteur belge
, 2007. május 3., 23526. o.; a továbbiakban: 2007. március 29‑i rendelet) 31. cikkének 7. pontjában kimondja, hogy a gépkocsivezetők számára tilos „az utasokat leszólítani vagy másokkal leszólíttatni”.
Az alapeljárás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
A Brussels South Charleroi Airporttal kötött alkoncessziós megállapodás keretében a FlibTravel és a Léonard Travel különösen a brüsszeli (Belgium) Bruxelles‑Midi pályaudvart a charleroi‑i (Belgium) repülőtérrel összekötő vonalon menetrendszerű távolsági autóbusz járatokat üzemeltetnek.
2014. május 21‑én a FlibTravel és a Léonard Travel keresetet indított az alapeljárás alpereseivel szemben a tribunal de commerce francophone de Bruxelles (brüsszeli kereskedelmi bíróság, Belgium) előtt azon jogsértés megszüntetése érdekében, amely állításuk szerint a tisztességes piaci magatartással ellentétes gyakorlatnak minősül, mivel azt az 1995. április 27‑i rendelet 2. cikke (1) bekezdése c) és d) pontjának megsértésével folytatják.
A jogsértés megszüntetése iránti keresetük alátámasztása érdekében azzal érvelnek, hogy az alapeljárás alperesei vagy az ő érdekükben tevékenykedő személyek leszólítják a charleroi‑i repülőtérre tartó utasokat annak érdekében, hogy őket „kisteherautó jellegű taxikba” csoportosítsák, majd amikor ezek a taxik megteltek, elszállítsák őket ehhez az úti célhoz. Következésképpen azt kifogásolják többek között, hogy az alperesek az azonos úti célhoz tartó utasokat csoportosítják, a szolgáltatásra vonatkozó díjakat utasonként és nem gépkocsinként határozzák meg, valamint hogy az utasokat leszólítják.
2015. február 11‑i ítéletével e bíróság elnöke a FlibTravel és a Léonard Travel valamennyi kérelmét elutasította, mivel úgy ítélte meg, hogy a kifogásolt tényállás nem nyert bizonyítást.
2015. július 13‑án az alapeljárás felperesei ezen ítélettel szemben fellebbezést nyújtottak be a cour d’appel de Bruxelles‑hez (brüsszeli fellebviteli bíróság).
E bíróság úgy véli, hogy az 1995. április 27‑i rendelet 2. cikke (1) bekezdésének c) és d) pontja értelmében a taxiüzemeltetők a gépjármű egésze helyett nem bocsáthatnak az utasok rendelkezésére csak egy helyet, és nem határozhatják meg előre az úti célt. Továbbá úgy véli, hogy a vitatott magatartás a brüsszeli fővárosi régió kormányának a 2014. március 27‑i rendeletével módosított 2007. március 29‑i arrêté du Gouvernement de la Région de Bruxelles‑Capitale, relatif aux services de taxis et aux services de location de voitures avec chauffeur (a brüsszeli fővárosi régió kormányának a taxiszolgáltatásokról és a gépkocsivezetővel együtt történő autóbérlési szolgáltatásokról szóló rendelete) 31. cikkének 7. pontja értelmében vett leszólításnak minősül. Azon a véleményen van, hogy ez a magatartás sérti e rendelkezéseket és a tisztességes piaci magatartással ellentétes gyakorlatnak minősül. Az említett magatartás ezért tilos, és az érdekelt személy kérelmére elrendelhető a jogsértés megszüntetése.
A kérdést előterjesztő bíróságnak azonban kétségei vannak afelől, hogy az említett rendelkezések összhangban állnak‑e az EUMSZ 96. cikk (l) bekezdésével, különös tekintettel az 1995. április 27‑i rendeletnek az Európai Bizottsággal való közlésének elmaradására.
A kérdést előterjesztő bíróság pontosabban azzal kapcsolatban vet fel kérdést, hogy az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdésének az előtte folyamatban lévő jelen ügyre történő alkalmazása – mivel e rendelkezés az „Unión belüli közlekedés[re]” vonatkozik – azt jelenti‑e, hogy az érintett szállítás nemzetközi vonatkozással bír. Kifejti, hogy az érintett pályaudvar és repülőtér nemzetközi vonatkozása miatt az előtte szóban forgó szállítási szolgáltatásokat nem kizárólag a belföldi állampolgárok élvezhetik. A kérdést előterjesztő bíróság az említett rendelkezésben szereplő „díj vagy feltétel” kifejezések értelmezésével kapcsolatban is tesz fel kérdést, valamint arra is keresi a választ, hogy valamely iparágnak az e rendelkezés által megengedett védelme alkalmazható‑e az olyan szállítási ágazatra, amely taxiszolgáltatást kínál.
E körülmények között és a felek arra vonatkozó meghallgatását követően, hogy az 1995. április 27‑i rendelet rendelkezései összhangban állnak‑e az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdésével, a cour d’appel de Bruxelles (brüsszeli fellebbviteli bíróság) úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjeszti a Bíróság elé:
„1)
Úgy kell‑e értelmezni az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdését, mint amely alkalmazandó azokra a díjakra és feltételekre, amelyeket egy tagállam a taxiüzemeltetők számára előír, amennyiben
a)
az érintett taxifuvarok csak kivételes esetben lépik át az államhatárt,
b)
az érintett taxik utasainak jelentős része olyan uniós polgár vagy az Európai Unióban tartózkodási joggal rendelkező személy, aki nem polgára az érintett tagállamnak, illetve nem rendelkezik ott tartózkodási hellyel, és
c)
az ügy konkrét körülményei szerint a vitás taxifuvarok az utas számára leggyakrabban csak egy hosszabb utazás állomásai, amelynek úti célja vagy kiindulási pontja az érintett tagállamtól eltérő uniós tagállamban található?
2)
Úgy kell‑e értelmezni az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdését, mint amely az üzemeltetésnek díjszabásra és az érintett szállítási tevékenység végzéséhez szükséges engedély megszerzésére vonatkozó feltételeken kívüli feltételeire is vonatkozik, a konkrét ügyben ilyen például a taxiüzemeltetőkre vonatkozó azon tilalom, amely megakadályozza őket abban, hogy a gépjármű egésze helyett csak egy helyet bocsássanak az utasok rendelkezésére, illetve, hogy nem határozhatják meg maguk az utazóközönség számára felkínált úti célt, aminek az az eredménye, hogy tilos ezen üzemeltetők számára az azonos úti célhoz tartó utasok csoportosítása?
3)
Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdését, hogy a Bizottság engedélye nélkül tilos minden, a második kérdésben említetthez hasonló intézkedés meghozatala,
a)
amennyiben azok általános célja (más célkitűzések mellett) a taxiüzemeltetők védelme a gépkocsivezetővel együtt történő autóbérlést nyújtó vállalkozások által támasztott versenytől, és
b)
az ügy konkrét körülményei között az a speciális hatásuk, hogy az autóbuszok üzemeltetőit is megvédik a taxiüzemeltetők által támasztott versenytől?
4)
Úgy kell e értelmezni az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdését, hogy a Bizottság engedélye nélkül tilos az olyan intézkedés meghozatala, amely megtiltja a taxiüzemeltetőknek az utasok leszólítását, amennyiben ezen intézkedés az ügy konkrét körülményei között azzal a hatással jár, hogy csökken a lehetőségük a versengő helyzetben levő autóbusz társaság utasainak megszerzésére?”
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésekről
A második kérdésével, amellyel elsőként kell foglalkozni, a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdését úgy kell‑e értelmezni, hogy az alkalmazandó az olyan nemzeti szabályozásra, mint az alapügybeli, amely a taxiszolgáltatás nyújtására irányadó feltételeket szabályozza.
Ez a rendelkezés kimondja, hogy a tagállamok az Unión belüli közlekedés tekintetében nem állapíthatnak meg olyan díjat vagy feltételt, amely egy vagy több vállalkozás vagy iparág támogatásának vagy védelmének valamely elemét foglalja magában, kivéve ha a Bizottság ezt engedélyezi.
Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint valamely uniós jogi rendelkezés értelmezéséhez nemcsak annak kifejezéseit, hanem szövegkörnyezetét, és annak a szabályozásnak a célkitűzéseit is figyelembe kell venni, amelynek az részét képezi (2016. november 16‑iHemming és társai ítélet,
C‑316/15
,
EU:C:2016:879
,
27.
pont, valamint az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
E tekintetben az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdésének szövegéből következik, hogy annak célja az egy vagy több „vállalkozás” vagy iparág támogatásának vagy védelmének valamely elemét magában foglaló díjra vagy feltételre vonatkozó, az Unión belüli közlekedésre alkalmazandó nemzeti szabályozás meghatározása.
E rendelkezés arra irányul, hogy elkerüljék az olyan támogató vagy védelmi intézkedések tagállami elfogadását, amelyek annak az érintett szolgáltatónak az ügyfelei számára közvetetten előnyösek, amely az említett díjakat és feltételeket rájuk vonatkozóan alkalmazza, és nem az olyan támogató vagy védelmi intézkedések tagállamok általi elfogadásának elkerülésére irányul, amelyek az érintett szolgáltatóval versenyhelyzetben lévő többi szolgáltató számára közvetlenül előnyösek.
Ezen értelmezést megerősíti az EUMSZ 96. cikk (2) bekezdése, amely alapján a Bizottságnak az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdése által főszabály szerint tiltott valamely intézkedés engedélyezése érdekében különösen figyelembe kell vennie a megfelelő regionális gazdaságpolitika követelményeit, a gazdasági fejlődésben elmaradt területek szükségleteit és a politikai körülmények által súlyosan érintett területek problémáit.
Következésképpen az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az nem alkalmazandó az olyan szabályozásra, mint amely az alapügyben szerepel.
Az alapeljárás alperesei által támogatott ezzel ellentétes értelmezés egyébként veszélyeztetné az EUMSZ 58. cikk hatékony érvényesülését, amely az EUMSZ 91. cikknek megfelelően szükségessé teszi, hogy a szolgáltatásnyújtás szabadságára vonatkozó elvek alkalmazását a közös közlekedéspolitika végrehajtásával érjék el (lásd: 2010. december 22‑iYellow Cab Verkehrsbetrieb ítélet,
C‑338/09
,
EU:C:2010:814
,
30.
pont), mivel az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdése ebben az esetben a szabad szállítási szolgáltatásnyújtás korlátozásának minősíthető intézkedések nagy részének közvetlen tiltását eredményezné, anélkül hogy az uniós jogalkotó ilyen szabályt elfogadott volna.
A fentiekre tekintettel a második kérdésre azt a választ kell adni, hogy az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a taxiszolgáltatók tekintetében megállapított olyan korlátozásokra, mint amelyek az alapügyben szerepelnek.
A második kérdésre adott válaszra tekintettel nem kell megválaszolni az előterjesztett többi kérdést.
A költségekről
Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.

A fenti indokok alapján a Bíróság (harmadik tanács) a következőképpen határozott:

Az EUMSZ 96. cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a taxiszolgáltatók tekintetében megállapított olyan korlátozásokra, mint amelyek az alapügyben szerepelnek.

Aláírások
(
*1
)	Az eljárás nyelve: francia.