CELEX: 62021TJ0198
Ochranná známka Evropské unie
Námitkové řízení
Slovní ochranná známka Evropské unie CODE-X
Starší národní slovní a obrazové ochranné známky Cody’s
Starší mezinárodní obrazová ochranná známka Cody’s
Relativní důvod pro zamítnutí zápisu
Neexistence nebezpečí záměny
Článek 8 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) 2017/1001

Skutečnosti předcházející sporu
Dne 30. dubna 2018 podala žalobkyně, společnost Ancor Group GmbH, u Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) přihlášku ochranné známky Evropské unie na základě nařízení Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce Evropské unie (
Úř. věst. 2017, L 154, s. 1
).
Ochrannou známkou, jejíž zápis byl požadován, je slovní označení CODE-X.
Výrobky, pro které byl zápis požadován, náležejí do třídy 32 ve smyslu Niceské dohody o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, ve znění změn a doplňků, a odpovídají následujícímu popisu: „Osvěžující nealkoholické nápoje; nealkoholické nápoje; nealkoholické nápoje obohacené o vitaminy; příchuti k přípravě nealkoholických nápojů, ne ve formě esenciálních olejů; energetické nápoje; energetické nápoje obsahující kofein“.
Dne 28. srpna 2018 podala společnost Cody’s Drinks International GmbH proti zápisu přihlášené ochranné známky námitky ve vztahu k výrobkům uvedeným v bodě 3 výše.
Námitky byly založeny na následujících starších ochranných známkách:
–
německé slovní ochranné známce Cody’s přihlášené dne 4. února 2013 a zapsané dne 7. března 2013 pod číslem 302013015320, která označuje výrobky náležející do třídy 32 a odpovídající následujícímu popisu: „Pivo; minerální vody, sodovky a jiné nealkoholické nápoje; ovocné nápoje a ovocné šťávy; sirupy a jiné přípravky na výrobu nápojů“;
–
níže zobrazené německé obrazové ochranné známce přihlášené dne 10. března 2016 a zapsané dne 12. dubna 2016, která označuje výrobky náležející do třídy 32 a odpovídající následujícímu popisu: „Pivo; minerální vody, sodovky; nealkoholické nápoje; ovocné nápoje; ovocné šťávy; sirupy na výrobu nápojů; přípravky na výrobu nápojů“.
–
mezinárodním zápisu výše uvedené obrazové ochranné známky s vyznačením Evropské unie, získaném dne 11. března 2016 a označeném číslem 1300293 pro výrobky uvedené v bodě 5 první odrážce výše, které náleží do třídy 32.
Důvodem uplatněným na podporu námitek byl důvod uvedený v čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 týkající se existence nebezpečí záměny u relevantní veřejnosti.
Dne 28. listopadu 2019 námitkové oddělení námitky zamítlo v plném rozsahu z důvodu, že nebezpečí záměny neexistuje.
Dne 27. ledna 2020 podala společnost Cody’s Drinks International k EUIPO proti rozhodnutí námitkového oddělení odvolání na základě článků 66 až 71 nařízení 2017/1001.
Rozhodnutím ze dne 4. února 2021 (dále jen „napadené rozhodnutí“) pátý odvolací senát EUIPO odvolání vyhověl a rozhodnutí námitkového oddělení zrušil. Odvolací senát nejprve uvedl, že přezkoumal odvolání ve vztahu ke starší slovní ochranné známce, a měl za to, že relevantní veřejnost tvoří široká německá veřejnost, která vykazuje nižší než průměrnou až běžnou úroveň pozornosti, a že dotčené výrobky jsou ve vysoké míře totožné nebo podobné. Dále uvedl, že kolidující označení, která mají běžnou rozlišovací způsobilost, vykazují stupeň podobnosti, který je ze vzhledového hlediska vyšší než průměrný a vysoký stupeň podobnosti z fonetického hlediska, takže byť jsou uvedená označení z pojmového hlediska odlišná, jsou celkově velmi podobná. Konečně měl za to, že rozdíly mezi uvedenými označeními nejsou pro jejich odlišení dostatečné a že není namístě počítat s neutralizací vzhledové a fonetické podobnosti na základě pojmové odlišnosti. Odvolací senát tudíž dospěl k závěru o existenci nebezpečí záměny u relevantní veřejnosti a rozšířil svůj závěr na starší obrazovou ochrannou známku a mezinárodní zápis uvedené obrazové ochranné známky s vyznačením Evropské unie.
Návrhová žádání účastníků řízení
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
–
zrušil napadené rozhodnutí;
–
zachoval rozhodnutí námitkového oddělení, kterým byly námitky zamítnuty;
–
uložil EUIPO náhradu nákladů řízení.
EUIPO navrhuje, aby Tribunál:
–
žalobu zamítl,
–
uložil žalobkyni náhradu nákladů řízení.
Právní otázky
Na podporu své žaloby žalobkyně vznáší jediný žalobní důvod vycházející z porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 vzhledem k tomu, že odvolací senát dospěl k nesprávnému závěru, že pokud jde o přihlášenou ochrannou známku a starší slovní ochrannou známku, jakož i starší obrazové ochranné známky, u relevantní veřejnosti existuje nebezpečí záměny.
K návrhu na zrušení napadeného rozhodnutí
Podle čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001 se přihlášená ochranná známka na základě námitek majitele starší ochranné známky nezapíše, pokud z důvodu totožnosti nebo podobnosti se starší ochrannou známkou a totožnosti nebo podobnosti výrobků nebo služeb, na které se tyto ochranné známky vztahují, existuje nebezpečí záměny u veřejnosti na území, na kterém je starší ochranná známka chráněna. Nebezpečí záměny zahrnuje i nebezpečí asociace se starší ochrannou známkou.
Nebezpečí záměny představuje nebezpečí, že se veřejnost může domnívat, že dotčené výrobky nebo služby pocházejí od stejného podniku či od podniků hospodářsky propojených. Nebezpečí záměny musí být posuzováno globálně podle toho, jak relevantní veřejnost vnímá dotčená označení a výrobky nebo služby, přičemž musí být zohledněny všechny relevantní faktory projednávaného případu. Toto globální posouzení nebezpečí záměny předpokládá určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, a zejména mezi podobností ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se ochranná známka vztahuje [v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 9. července 2003, Laboratorios RTB v. OHIM – Giorgio Beverly Hills (GIORGIO BEVERLY HILLS),
T‑162/01
,
EU:T:2003:199
, body
až
a citovaná judikatura].
K relevantní veřejnosti a dotčeným výrobkům
V rámci globálního posouzení nebezpečí záměny je třeba vzít v úvahu průměrného spotřebitele dotčené kategorie výrobků, běžně informovaného a přiměřeně pozorného a obezřetného. Je rovněž třeba zohlednit skutečnost, že úroveň pozornosti průměrného spotřebitele se může měnit v závislosti na kategorii dotčených výrobků [viz rozsudek ze dne 13. února 2007, Mundipharma v. OHIM – Altana Pharma (RESPICUR),
T‑256/04
,
EU:T:2007:46
, bod
a citovaná judikatura].
V projednávané věci měl odvolací senát za to, že relevantní veřejností pro dotčené výrobky je široká německá veřejnost s nižší než průměrnou až běžnou úrovní pozornosti a že dotčené výrobky musí být považovány za totožné výrobky nebo za výrobky s vysokým stupněm podobnosti.
Úvodem Tribunál konstatuje, že účastníci řízení nezpochybňují posouzení odvolacího senátu uvedená v bodě 21 napadeného rozhodnutí, podle kterých je relevantní veřejnost tvořena širokou německou veřejností, ani že dotčenými výrobky jsou totožné výrobky nebo výrobky s vysokým stupněm podobnosti.
Naproti tomu žalobkyně v podstatě zpochybňuje úroveň pozornosti relevantní veřejnosti a tvrdí, že vykazuje průměrnou nebo běžnou úroveň pozornosti.
EUIPO tvrdí, že odvolací senát v každém případě zohlednil nanejvýš průměrnou úroveň pozornosti.
Tribunál uvádí, že podle ustálené judikatury platí, že dotčenými výrobky jsou výrobky běžné spotřeby, které jsou určeny široké veřejnosti vykazující průměrnou úroveň pozornosti [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 24. února 2016, Coca-Cola v. OHIM (Tvar konturované láhve bez drážek),
T‑411/14
,
EU:T:2016:94
, bod
; ze dne 16. března 2017, Sociedad agraria de transformación no 9982 Montecitrus v. EUIPO – Spanish Oranges (MOUNTAIN CITRUS SPAIN),
T‑495/15
, nezveřejněný,
EU:T:2017:173
, bod
, a ze dne 26. června 2018, Staropilsen v. EUIPO – Pivovary Staropramen (STAROPILSEN; STAROPLZEN),
T‑556/17
, nezveřejněný,
EU:T:2018:382
, bod
a citovaná judikatura].
Judikatura zmíněná odvolacím senátem v bodě 20 napadeného rozhodnutí tento závěr nezpochybňuje, neboť Tribunál dospěl v každé z těchto věcí k závěru, že relevantní veřejnost měla průměrnou nebo běžnou úroveň pozornosti.
Odvolací senát tudíž nesprávně zohlednil rovněž relevantní veřejnost s nižší než průměrnou úrovní pozornosti, neboť tato úroveň pozornosti byla průměrná, ani zvláště nízká, ani zvláště vysoká.
Ke srovnání označení
Globální posouzení nebezpečí záměny, co se týče vzhledové, fonetické nebo pojmové podobnosti kolidujících označení, musí být založeno na celkovém dojmu, kterým tato označení působí, s přihlédnutím zejména k jejich rozlišujícím a dominantním prvkům. Vnímání ochranných známek průměrným spotřebitelem dotčených výrobků nebo služeb hraje rozhodující úlohu v globálním posouzení uvedeného nebezpečí. V tomto ohledu průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými detaily (viz rozsudek ze dne 12. června 2007, OHIM v. Shaker,
C‑334/05 P
,
EU:C:2007:333
, bod
a citovaná judikatura).
Nicméně i když průměrný spotřebitel vnímá obvykle ochrannou známku jako celek a nezabývá se jejími jednotlivými detaily, nic to nemění na tom, že průměrný spotřebitel, vnímaje slovní označení, jej rozloží na slovní prvky, které mu připomenou konkrétní význam nebo které se budou podobat slovům, která zná (viz rozsudek ze dne 13. února 2007, RESPICUR,
T‑256/04
,
EU:T:2007:46
, bod
a citovaná judikatura).
Ve světle těchto zásad je třeba s ohledem na argumenty účastníků řízení přezkoumat, zda byla podobnost kolidujících označení v napadeném rozhodnutí posouzena správně.
V projednávané věci je přihlášenou ochrannou známkou slovní ochranná známka tvořená prvky „code“ a „x“, které jsou spojeny spojovníkem, a starší slovní ochranná známka se skládá z prvků „cody“ a „s“, které jsou odděleny apostrofem.
–
Ke vzhledové podobnosti
Odvolací senát měl za to, že kvůli počáteční části „cod“, která je kolidujícím označením společná, a koncovým souhláskám „x“ a „s“ spojeným s prvním prvkem uvedených označení spojovníkem, respektive apostrofem, je třeba mít za to, že uvedená označení vykazují ze vzhledového hlediska vyšší než průměrnou podobnost. Dodal, že mají stejnou délku.
Žalobkyně v podstatě tvrdí, že odvolací senát přiznal nadměrný význam počáteční části kolidujících označení a že není důležité, že tato označení sdílejí stejný počet písmen. Ačkoli se shodují ve třech písmenech ze šesti, liší se nicméně samohláskou „e“ v přihlášené ochranné známce a samohláskou „y“ ve starší slovní ochranné známce, jakož i koncovými souhláskami „x“ a „s“, které jsou spojeny spojovníkem a apostrofem, přičemž tyto rozdíly jsou u krátkých označení výraznější. Žalobkyně mimoto uvádí, že starší slovní ochranná známka se skládá z jediného slova, zatímco přihlášená ochranná známka obsahuje slova dvě. Kolidující označení tedy nejsou globálně podobná ze vzhledového hlediska.
EUIPO argumenty žalobkyně zpochybňuje.
Tribunál nejprve připomíná, že ačkoli již bylo rozhodnuto, že počáteční část ochranné známky má obvykle ze vzhledového hlediska silnější dopad než koncová část ochranné známky, takže spotřebitel obecně věnuje větší pozornost začátku ochranné známky než jejímu konci, takové úvahy nelze použít ve všech případech [viz rozsudek ze dne 20. září 2018, Kwizda Holding v. EUIPO – Dermapharm (UROAKUT),
T‑266/17
,
EU:T:2018:569
, bod
a citovaná judikatura].
Kromě toho z judikatury vyplývá, že čím je označení kratší, tím snáze veřejnost vnímá každý z jeho jednotlivých prvků. V případě krátkých slov tak mohou i drobné rozdíly často vyvolat odlišný celkový dojem [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 6. července 2004, Groupo El Prado Cervera v. OHIM – Héritiers Debuschewitz (CHUFAFIT),
T‑117/02
,
EU:T:2004:208
, bod
, a ze dne 28. září 2016, The Art Company B & S v. EUIPO – G-Star Raw (THE ART OF RAW),
T‑593/15
, nezveřejněný,
EU:T:2016:572
, bod
a citovaná judikatura].
Kromě toho vzhledem k tomu, že abeceda je tvořena omezeným počtem písmen, která ostatně nejsou všechna užívána stejně často, je nevyhnutelné, že celá řada slov je tvořena stejným počtem písmen a některá z nich mají dokonce společná, aniž by bylo možné je pouze z tohoto důvodu kvalifikovat jako vzhledově podobná [viz rozsudek ze dne 28. dubna 2021, Nosio v. EUIPO – Tros del Beto (ACCUSI),
T‑300/20
, nezveřejněný,
EU:T:2021:223
, bod
a citovaná judikatura].
Podobně jako žalobkyně přitom Tribunál uvádí, že i když je počáteční prvek „cod“ kolidujícím označením společný, každé z uvedených označení se skládá pouze ze šesti znaků a pouze tři z nich se shodují. Slovní prvky „code-x“ a „cody’ s“ se naproti tomu liší svými posledními písmeny, jakož i vložením spojovníku mezi písmena „e“ a „x“ v přihlášené ochranné známce a apostrofu mezi písmena „y“ a „s“ ve starší slovní ochranné známce.
V tomto ohledu Tribunál uvádí, že vložení spojovníku nebo apostrofu a výskyt různých samohlásek a souhlásek na konci označení představují významné rozdíly, které hrají roli při vzhledovém vnímání kolidujících označení, a to tím spíše, že tato označení mají omezenou délku. Spojovník oddělující slovní prvky „code“ a „x“ v přihlášené ochranné známce tak umožní relevantní veřejnosti vnímat, že tato ochranná známka je tvořena dvěma odlišnými prvky. Naproti tomu apostrof připojený ke slovnímu prvku „cody“, po němž následuje „s“ ve starší slovní ochranné známce, bude vnímán jako odkaz na rodné jméno Cody v přivlastňovacím pádu, přičemž genitiv vlastních jmen se v angličtině a v některých případech i v němčině tvoří tímto způsobem. Relevantní veřejnost, byť nehovoří anglicky, bude tedy schopna chápat apostrof za jménem anglického původu jako označení přivlastňovacího pádu. Na rozdíl od spojovníku se tedy apostrof v projednávaném případě nejeví jako vzhledový zlom.
Rozdíl vytvořený abecedními znaky oddělenými odlišnými interpunkčními znaménky je proto vzhledově vnímatelný.
Je tedy třeba dospět k závěru, že na základě celkového dojmu mohou být kolidující označení považována pouze za nízce, či průměrně, podobná po vzhledové stránce.
Odvolací senát proto dospěl k nesprávnému závěru, že mezi kolidujícími označeními existuje vyšší než průměrná vzhledová podobnost.
–
K fonetické podobnosti
Odvolací senát měl za to, že se přihlášená ochranná známka vyslovuje výrazy „kodiks“ nebo „kodex“ a že starší slovní ochranná známka se vyslovuje jako „kodis“, takže ačkoli se kolidující označení liší svou příslušnou závěrečnou slabikou, a sice „e-x“ a „y’s“, vykazují z fonetického hlediska vysoký stupeň podobnosti.
Žalobkyně tvrdí, že relevantní veřejnost přihlášenou ochrannou známku vnímá jako složenou ze dvou slov, která se vyznačují zřetelným zvukovým zlomem a vyslovují se „kot“ a „iks“. Starší slovní ochranná známka se vyslovuje „kodis“ jako jedno dvouslabičné slovo, jehož slabičná hranice je před písmenem „d“. Kolidující označení jsou tedy nanejvýš nízce podobná z fonetického hlediska.
EUIPO zpochybňuje argumenty žalobkyně, ale dodává, že podle německých jazykových pravidel by relevantní veřejnost po apostrofu neučinila pomlku.
Tribunál uvádí, že kolidující označení jsou foneticky podobná z důvodu výskytu tří počátečních písmen „c“, „o“ a „d“, umístěných ve stejném pořadí. Liší se však, pokud jde o sled znaků „e-x“ a „y’s“, jakož i pokud jde o jejich slabičnou strukturu a zvukový rytmus.
Ať už se přihlašovaná ochranná známka vyslovuje ve třech slabikách, „ko“, „de“ a „iks“ nebo „ex“, nebo ve dvou slabikách „kod“ a „iks“ nebo „ex“, přítomnost spojovníku ovlivňuje výslovnost uvedené ochranné známky tím, že zdůrazňuje jednu ze slabičných hranic. Relevantní veřejnost tedy učiní pomlku před slabikou „iks“ nebo slabikou „ex“, a to bez ohledu na to, zda se první část přihlášené ochranné známky vyslovuje dvouslabičně nebo jednoslabičně. Starší slovní ochranná známka se naproti tomu skládá ze dvou slabik, „ko“ a „dis“ a relevantní veřejnost si povšimne pouze slabičné hranice mezi těmito dvěma slabikami, a nikoli před písmenem „s“, jelikož přítomnost apostrofu nemá na výslovnost žádný vliv.
Písmeno „x“ a spojovník, který mu předchází, tak v přihlášené ochranné známce označují slabičnou hranici, která ve starší slovní ochranné známce chybí.
Tyto rozdíly na úrovni závěrečné části kolidujících označení mají vliv na vnímání relevantní veřejnosti z fonetického hlediska. Skutečnost, že uvedená označení jsou totožná, pokud jde o sled tří písmen „c“, „o“ a „d“, nemůže tento závěr zpochybnit.
Z toho vyplývá, že kolidující označení jsou z fonetického hlediska průměrně podobná a že odvolací senát dospěl v tomto ohledu k nesprávnému závěru o vysokém stupni podobnosti.
–
K pojmové podobnosti
Odvolací senát měl za to, že kolidující označení, která mají odlišné konkrétní významy, jež relevantní veřejnost přímo pochopí, jsou z pojmového hlediska odlišná.
Účastníci řízení tyto závěry odvolacího senátu nezpochybňují.
K nebezpečí záměny
Globální posouzení nebezpečí záměny předpokládá určitou vzájemnou závislost mezi zohledněnými faktory, a zejména mezi podobností ochranných známek a podobností výrobků nebo služeb, na které se ochranná známka vztahuje. Nízký stupeň podobnosti mezi výrobky nebo službami, na které se ochranná známka vztahuje, tak může být vyvážen vysokým stupněm podobnosti mezi ochrannými známkami a naopak [rozsudky ze dne 29. září 1998, Canon,
C‑39/97
,
EU:C:1998:442
, bod
, a ze dne 14. prosince 2006, Mast-Jägermeister v. OHIM – Licorera Zacapaneca (VENADO s rámečkem a další),
T‑81/03, T‑82/03 a T‑103/03
,
EU:T:2006:397
, bod
].
V rámci globálního posouzení nebezpečí záměny nemají vzhledové, fonetické nebo pojmové aspekty kolidujících označení vždy stejnou váhu a význam prvků podobnosti nebo odlišnosti mezi uvedenými označeními může záviset na jejich inherentních charakteristikách (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 6. října 2004, New Look v. OHIM – Naulover (NLSPORT, NLJEANS, NLACTIVE a NLCollection),
T‑117/03 až T‑119/03 a T‑171/03
,
EU:T:2004:293
, bod
].
V projednávané věci odvolací senát poté, co uvedl, že starší slovní ochranná známka má běžnou inherentní rozlišovací způsobilost, a připomněl, že dotčené výrobky jsou totožné nebo mají vysoký stupeň podobnosti, dospěl k závěru, že u relevantní veřejnosti s úrovní pozornosti od nižší než průměrné po běžnou existuje nebezpečí záměny. Tento závěr založil na skutečnosti, že kolidující označení vykazují vyšší než průměrný stupeň vzhledové podobnosti a vysoký stupeň fonetické podobnosti, takže i přes jejich pojmovou odlišnost musí být uvedená označení jako celek považována za velmi podobná. Odvolací senát dodal, že neutralizace podobností není možná kvůli velmi vysoké vzhledové a fonetické shodě a kvůli skutečnosti, že dotčené výrobky se objednávají hlavně v hlučném prostředí po jejich přečtení na jídelním lístku.
Žalobkyně uvádí, že rozlišovací způsobilost starší slovní ochranné známky je nízká, jelikož relevantní veřejnost pochopí slovní prvky „cody“ a „’s“ uvedené ochranné známky jako genitiv vlastního jména nebo jako označení popisující zeměpisný původ dotčených výrobků, a sice město Cody, které se nachází ve Spojených státech. Dodává, že uvedené výrobky jsou zbožím hromadné spotřeby prodávaným hlavně v maloobchodních prodejnách. Vzhledem k tomu, že kolidující označení mimoto nejsou podobná ze vzhledového hlediska a z fonetického hlediska jsou nízce podobná, jejich pojmová odlišnost může neutralizovat tyto podobnosti, takže u relevantní veřejnosti neexistuje žádné nebezpečí záměny.
EUIPO argumenty žalobkyně zpochybňuje.
Úvodem Tribunál připomíná, že účastníci řízení nezpochybňují, že dotčené výrobky jsou totožné nebo mají vysoký stupeň podobnosti.
Zaprvé s ohledem na argument vznesený žalobkyní, podle něhož je rozlišovací způsobilost starší slovní ochranné známky nízká, Tribunál uvádí, že slovo „cody“ bude relevantní veřejností okamžitě chápáno jako odkaz na vlastní jméno. Dále přidání apostrofu a písmene „s“ k vlastnímu jménu bude chápáno jako odkaz na rodné jméno Cody v přivlastňovacím pádě, přičemž genitiv vlastních jmen se v angličtině a v některých případech i v němčině tvoří tímto způsobem. Relevantní veřejnost tak bude slovní prvek starší slovní ochranné známky vnímat například jako název podniku patřícího osobě, která se jmenuje „Cody“, nebo jako jméno osoby, která dotčené výrobky navrhla. Celkově tak prvky tvořící uvedenou ochrannou známku tvoří jediný výraz.
Žalobkyně naproti tomu nepředložila žádný důkaz, který by umožnil dospět k závěru, že by část relevantní veřejnosti chápala starší slovní ochrannou známku jako odkaz na město Cody, které se nachází ve Spojených státech.
Je tedy třeba mít společně s odvolacím senátem za to, že starší slovní ochranná známka nemá zvláštní význam ve vztahu k výrobkům náležejícím do třídy 32, takže má běžnou inherentní rozlišovací způsobilost.
Zadruhé, pokud jde o analýzu odvolacího senátu v bodě 45 napadeného rozhodnutí, podle které je třeba přiznat zvláštní význam stupni fonetické podobnosti mezi kolidujícími označeními, Tribunál připomíná, že v rámci globálního posouzení nebezpečí záměny se význam, který je třeba přisoudit vzhledovému, fonetickému nebo pojmovému aspektu kolidujících označení, může lišit v závislosti na objektivních podmínkách, za kterých se ochranné známky mohou na trhu vyskytovat. V tomto rámci je však třeba vzít v úvahu způsoby uvádění na trh, které lze obvykle očekávat u kategorií výrobků, na které se vztahují dotčené ochranné známky [viz rozsudek ze dne 24. června 2014, Rani Refreshments v. OHIM – Global-Invest Bartosz Turek (Sani),
T‑523/12
, nezveřejněný,
EU:T:2014:571
, bod
a citovaná judikatura].
Dále, i když zajisté nelze vyloučit, že vnímání fonetické odlišnosti mezi kolidujícími označeními nemusí být zjevné ve zvláště hlučném prostředí, jako je bar nebo diskotéka v rušnou dobu, taková hypotéza však nemůže sloužit jako jediný základ pro posouzení případného nebezpečí záměny mezi kolidujícími označeními. Takové posouzení musí být totiž nutně provedeno s ohledem na vnímání relevantní veřejnosti za běžných podmínek uvádění na trh, jak v podstatě vyplývá z judikatury připomenuté v předchozím bodě (rozsudek ze dne 24. června 2014, Sani,
T‑523/12
, nezveřejněný,
EU:T:2014:571
, bod
).
Je pravda, že v rozsudcích zmíněných odvolacím senátem v bodě 45 napadeného rozhodnutí Tribunál přiznal zvláštní význam fonetické podobnosti kolidujících označení z důvodu, že dotčené výrobky náležející do odvětví nápojů, a konkrétněji alkoholických nápojů, bylo možné objednat ústně po přečtení jejich názvu v jídelním lístku nebo ve vinném lístku.
Z judikatury však rovněž vyplývá, že nic nenasvědčuje tomu, že by si spotřebitel nápojů obecně kupoval tyto nápoje v rámci rozhovoru o jejich objednání v přeplněném a hlučném baru nebo restauraci (viz rozsudek ze dne 24. června 2014, Sani,
T‑523/12
, nezveřejněný,
EU:T:2014:571
, bod
).
Kromě toho, jak správně uvádí žalobkyně, z judikatury rovněž vyplývá, že i když jsou bary a restaurace nezanedbatelnými prodejními kanály pro tento druh výrobků, je nesporné, že spotřebitel bude moci dotčené ochranné známky v těchto místech vizuálně vnímat zejména tím, že bude zkoumat láhev, která mu bude podána nebo prostřednictvím jiných nosičů, jako je jídelní lístek nebo nápojový lístek, předtím, než si ústně objedná. Navíc, a především, bary a restaurace nejsou jediným způsobem prodeje dotčených výrobků. Tyto výrobky jsou totiž rovněž prodávány v supermarketech nebo v jiných maloobchodních prodejnách, kde si spotřebitel sám vybírá výrobek, a musí se tedy spoléhat hlavně na obrázek ochranné známky použitý na tomto výrobku. Je tedy nutno konstatovat, že při zde uskutečněných nákupech budou spotřebitelé moci vizuálně vnímat ochranné známky, jelikož nápoje jsou vystaveny v regálech [v tomto smyslu viz rozsudky ze dne 19. října 2006, Bitburger Brauerei v. OHIM – Anheuser-Busch (BUD, American Bud a Anheuser Busch Bud),
T‑350/04 až T‑352/04
,
EU:T:2006:330
, body
a
a citovaná judikatura, a ze dne 3. září 2010, Companhia Muller de Bebidas v. OHIM – Missiato Industria Comercio (61 A NOSSA ALEGRIA),
T‑472/08
,
EU:T:2010:347
, bod
].
Třebaže byl fonetickému vnímání ochranných známek v oblasti nápojů někdy přiznán převažující význam, ve všech případech tomu tak být nemůže (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 3. září 2010, 61 A NOSSA ALEGRIA,
T‑472/08
,
EU:T:2010:347
, bod
).
V projednávané věci přitom nebyl předložen žádný důkaz s cílem prokázat, že dotčené výrobky jsou objednávány především ústně. Žádná skutečnost nenasvědčuje tomu, že relevantní veřejnost uvedené výrobky zakoupí za takových podmínek, že by fonetická podobnost mezi kolidujícími označeními měla větší váhu než vzhledová nebo pojmová podobnost při globálním posouzení nebezpečí záměny. Naopak, pokud je relevantní veřejnost vedena k tomu, aby si je v barech a restauracích ústně objednala, obvykle tak učiní poté, co uvidí jejich název v jídelním lístku nebo v nabídce, nebo si bude moci prohlédnout výrobek, který je jí podáván, takže bude moci vizuálně vnímat ochrannou známku, aby vyjádřila, co si přeje koupit.
V každém případě, i když fonetické podobnosti kolidujících označení přiznáme zvláštní význam, je nutno konstatovat, že tato podobnost je pouze průměrná.
Z bodů 15 až 47 výše totiž vyplývá, že na rozdíl od závěru odvolacího senátu má relevantní veřejnost průměrnou úroveň pozornosti a kolidující označení posuzovaná jako celek vykazují ze vzhledového hlediska pouze nízký stupeň, či průměrný stupeň podobnosti, jakož i průměrný stupeň podobnosti z fonetického hlediska. Kromě toho je nesporné, že uvedená označení jsou z pojmového hlediska odlišná.
Kromě toho podle judikatury Soudního dvora globální posouzení nebezpečí záměny znamená, že pojmové odlišnosti mezi kolidujícími označeními mohou neutralizovat fonetické a vzhledové podobnosti mezi těmito dvěma označeními, pokud alespoň jedno z těchto označení má z pohledu relevantní veřejnosti jasný a přesně vymezený význam, takže jej tato veřejnost je schopna přímo zachytit (viz rozsudek ze dne 4. března 2020, EUIPO v. Equivalenza Manufactory,
C‑328/18 P
,
EU:C:2020:156
, bod
a citovaná judikatura).
Pokud jde přitom o starší slovní ochrannou známku, jak vyplývá z bodu 54 výše, relevantní veřejnost bude její jasný a konkrétní význam vnímat přímo jako odkaz na vlastní jméno Cody v přivlastňovacím pádu.
Pokud jde o přihlášenou ochrannou známku, prvek „code“ uvedené ochranné známky musí být považován za součást základní slovní zásoby německého jazyka a relevantní veřejnost jej přímo pochopí jako odkaz na klíč, pomocí něhož lze přenášet šifrovaný text, na posloupnost instrukcí v programovacím jazyce, na dohodnutý seznam jazykových znaků a pravidel jejich spojování nebo na způsob používání jazyka předurčený příslušností k určité společenské vrstvě.
Není ostatně vyloučeno, že relevantní veřejnost bude slovní prvek „-x“ okamžitě vnímat jako odkaz na vlastnost užívanou pro neznámé jméno nebo neznámou velikost, na neznámou představující určité číslo v rovnici nebo znak neurčitého čísla.
Relevantní veřejnost tedy starší slovní ochrannou známku přímo pochopí jako odkaz na přivlastňovací pád jména Cody a přihlášená ochranná známka je odkazem na systém slov, písmen, čísel nebo symbolů užívaný k zastupování jiných, zejména s cílem zachovat tajemství.
Odvolací senát kromě toho sám v bodě 37 napadeného rozhodnutí uvedl, že relevantní veřejnost přímo pochopí různé významy kolidujících označení.
Je tedy třeba dospět k závěru, že v souladu s judikaturou připomenutou v bodě 66 výše pojmová odlišnost mezi kolidujícími označeními neutralizuje jejich fonetickou a vzhledovou podobnost.
Relevantní veřejnost, která má průměrnou úroveň pozornosti, tedy nemůže mít za to, že dotčené výrobky pocházejí od stejného podniku nebo od podniků hospodářsky propojených.
Odvolací senát se tedy dopustil nesprávného posouzení, když konstatoval existenci nebezpečí záměny ve smyslu čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení 2017/1001.
V bodě 48 napadeného rozhodnutí odvolací senát konstatoval, že obě starší obrazové ochranné známky sdílejí stejný rozlišující slovní prvek s přezkoumávanou starší slovní ochrannou známkou a že chráněné výrobky jsou totožné, takže rozšířil nesprávný závěr týkající se existence nebezpečí záměny mezi přihlášenou ochrannou známkou a starší slovní ochrannou známkou na starší obrazovou ochrannou známku a mezinárodní zápis uvedené obrazové ochranné známky s vyznačením Evropské unie.
Jak přitom uvedla žalobkyně, pokud jde o starší obrazové ochranné známky, výskyt dodatečných obrazových prvků, které se skládají z bílého mírně stylizovaného písma a červeného rovnoběžníku, pomáhá dále odlišit kolidující označení a zabránit jakémukoli nebezpečí záměny u relevantní veřejnosti.
Jedinému žalobnímu důvodu vznesenému žalobkyní je proto třeba vyhovět a napadené rozhodnutí zrušit.
K zachování rozhodnutí námitkového oddělení
Svým druhým bodem návrhových žádání žalobkyně navrhuje, aby Tribunál potvrdil rozhodnutí námitkového oddělení, kterým námitkové oddělení zamítlo námitky proti zápisu přihlašované ochranné známky.
Je třeba mít za to, že tímto bodem návrhových žádání se žalobkyně v podstatě domáhá toho, aby Tribunál vykonal svou pravomoc změnit rozhodnutí za účelem zamítnutí námitek proti zápisu přihlášené ochranné známky pro všechny příslušné výrobky a přijal tak rozhodnutí, které měl podle žalobkyně přijmout odvolací senát, když se zabýval odvoláním.
V tomto ohledu je třeba připomenout, že pravomoc změnit rozhodnutí přiznaná Tribunálu na základě čl. 72 odst. 3 nařízení 2017/1001 se musí v zásadě omezovat na situace, kdy je Tribunál po přezkumu posouzení provedeného odvolacím senátem schopen určit na základě prokázaných skutkových a právních okolností, jaké rozhodnutí měl odvolací senát přijmout (rozsudek ze dne 5. července 2011, Edwin v. OHIM,
C‑263/09 P
,
EU:C:2011:452
, bod
).
V projednávané věci jsou podmínky pro to, aby Tribunál vykonal pravomoc změnit rozhodnutí, splněny. Z úvah uvedených v bodech 15 až 77 výše totiž vyplývá, že odvolací senát byl stejně jako námitkové oddělení povinen konstatovat, že nebezpečí záměny neexistuje. V důsledku toho je třeba námitky zamítnout.
K nákladům řízení
Podle čl. 134 odst. 1 jednacího řádu Tribunálu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.
Vzhledem k tomu, že žalobkyně požadovala náhradu nákladů řízení a EUIPO neměl ve věci úspěch, je důvodné posledně uvedenému uložit náhradu nákladů řízení.

Z těchto důvodů
TRIBUNÁL (pátý senát)
rozhodl takto:

1)
Rozhodnutí pátého odvolacího senátu Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) ze dne 4. února 2021 (věc R 208/2020-5) se zrušuje.

2)
Námitky podané společností Cody’s Drinks International GmbH se zamítají.

3)
EUIPO se ukládá náhrada nákladů řízení.

Spielmann
Öberg
Brkan
Takto vyhlášeno na veřejném zasedání v Lucemburku dne 23. února 2022.
Podpisy.
(
*1
) – Jednací jazyk: němčina.